Asia C-147/12

ÖFAB, Östergötlands Fastigheter AB vastaan Frank Koot

ja

Evergreen Investments BV

(Hovrätten för Nedre Norrlandin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

”Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Asetus (EY) N:o 44/2001 — Toimivaltainen tuomioistuin — Erityinen toimivalta sopimusta koskevassa asiassa ja sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausta koskevassa asiassa”

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 18.7.2013

Ks. tuomion teksti. (ks. 24–26 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 28 ja 29 kohta)

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla annetun asetuksen N:o 44/2001 5 artiklan 3 alakohdassa tarkoitettu sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausta koskevan asian käsite kattaa kaikki sellaiset kanteet, joissa vaaditaan vastaajan vastuun toteuttamista ja jotka eivät liity tämän asetuksen 5 artiklan 1 alakohdan a alakohdassa tarkoitettuun sopimusta koskevaan asiaan. Tältä osin on syytä todeta yhtäältä, ettei asetuksen N:o 44/2001 5 artiklan 1 alakohdan a alakohdassa tarkoitetun sopimusta koskevan asian käsitteen voida katsoa tarkoittavan sellaista tilannetta, jossa osapuoli ei ole vapaaehtoisesti sitoutunut velvoitteeseen toiseen osapuoleen nähden. Jotta voitaisiin soveltaa kyseisessä 5 artiklan 1 alakohdan a alakohdassa olevaa sääntöä erityisestä toimivallasta sopimusta koskevassa asiassa, on siis määriteltävä se oikeudellinen velvoite, johon henkilö on vapaaehtoisesti antanut suostumuksensa suhteessa toiseen osapuoleen ja johon kanne perustuu. Toisaalta sopimukseen perustumaton vahingonkorvausvastuu voi syntyä vain, jos vahingon ja sen aiheuttaneen tapahtuman välillä voidaan todeta olevan syy-yhteys. (ks. 32–34 kohta)

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla annetun asetuksen N:o 44/2001 5 artiklan 3 alakohtaan sisältyvää sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausta koskevan asian käsitettä on tulkittava siten, että siihen sisältyy osakeyhtiön velkojan nostamat kanteet, joilla yhtiön veloista vaaditaan vastuuseen yhtäältä sen hallituksen jäsentä ja toisaalta sen osakkeenomistajaa, koska nämä ovat jatkaneet yhtiön toimintaa, vaikka yhtiöllä oli pääomavaje ja yhtiö oli asetettava selvitystilaan. Tältä osin ei voida hyväksyä tulkintaa, jonka mukaan tällaiset kanteet olisi luonnehdittava sen mukaan, mitkä yhtiön velat koskevat sopimussuhdetta ja mitkä sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausvastuuta. Siitä olisi nimittäin seurauksena, että asianomaisen yhtiön hallituksen jäsenen tai osakkeenomistajan virheelliseen menettelyyn perustuvien kanteiden tutkimiseen toimivaltaisia tuomioistuimia olisi useita, riippuen näiden kanteiden kohteena olevien kyseisen yhtiön velkojen laadusta. Tällaisessa tilanteessa läheisyystavoite, josta on säädetty asetuksen N:o 44/2001 5 artiklan 1 ja 3 alakohdan erityistä toimivaltaa koskevissa säännöissä, jotka on perusteltu sillä, että sopimuksen tai sen paikkakunnan, missä vahinko sattui, ja asiaa käsittelevän tuomioistuimen välillä on erityisen läheinen liittymä, on esteenä sille, että toimivaltaisen tuomioistuimen määrittäminen voisi riippua asianomaisen yhtiön velkojen laadusta. Se, että alkuperäinen velkoja on luovuttanut oikeudenkäynnin kohteena olevan saatavan toiselle, ei tässä tilanteessa vaikuta toimivaltaisen tuomioistuimen määrittämiseen asetuksen N:o 44/2001 5 artiklan 3 alakohdan nojalla. (ks. 38, 41, 42 ja 59 kohta sekä tuomiolauselman 1 ja 3 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 44–47 kohta)