Siltä osin kuin on kyse yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevan määräyksen perusteella toteutetuista toimista, unionin tuomioistuimen asiana on valvoa muun muassa SEUT 275 artiklan toisen kohdan ensimmäisen lauseen ja SEU 40 artiklan nojalla erityisesti sitä, ettei kyseisen politiikan täytäntöönpanolla vaikuteta haitallisesti sellaisten menettelyjen noudattamiseen ja sen toimielinten toimivallan ulottuvuuteen, joista perussopimuksissa määrätään unionin EUT-sopimuksen mukaisen toimivallan käyttämiseksi. Unionin toimen asianmukaisen oikeudellisen perustan valinnalla on perustuslaillinen merkitys, koska virheellisen oikeudellisen perustan käyttäminen saattaa johtaa siihen, että tällainen toimi on pätemätön, muun muassa silloin, kun asianomaisessa oikeudellisessa perustassa määrätään erilaisesta hyväksymismenettelystä kuin se, jota on noudatettu.

Unionin toimen – mukaan lukien toimi, joka on toteutettu kansainvälisen sopimuksen hyväksymiseksi – oikeudellisen perustan valinnan on perustuttava sellaisiin objektiivisiin seikkoihin, jotka voivat olla tuomioistuimen suorittaman valvonnan kohteena ja joihin kuuluvat toimen tarkoitus ja sisältö. Jos unionin toimea tarkasteltaessa ilmenee, että sillä on kaksi eri tarkoitusta tai että siinä on kahdenlaisia tekijöitä, ja jos toinen näistä on yksilöitävissä toimen pääasialliseksi tarkoitukseksi tai tekijäksi, kun taas toinen on ainoastaan liitännäinen, on käytettävä yhtä oikeudellista perustaa, toisin sanoen sitä, jota toimen pääasiallinen tai määräävä tarkoitus tai tekijä edellyttää. Jos sen sijaan poikkeuksellisesti todetaan, että toimella on useampi samanaikainen tarkoitus tai sillä on useita osatekijöitä, joita ei voida erottaa toisistaan ja joista mikään ei ole toiseen nähden liitännäinen, jolloin on mahdollista soveltaa useita perussopimusten määräyksiä, tällaista toimea annettaessa on käytettävä vastaavia eri oikeudellisia perustoja.

Siltä osin kuin on kyse merirosvouksesta epäiltyjen ja sen johdosta takavarikoidun omaisuuden siirtämistä Euroopan unionin johtamilta merivoimilta (EUNAVFOR) koskevista edellytyksistä Euroopan unionin ja Tansanian yhdistyneen tasavallan välillä tehdystä sopimuksesta, se on tehty Euroopan unionin sotilasoperaatiosta, jolla osallistutaan merirosvouksen ja aseellisten ryöstöjen ehkäisemiseen ja torjuntaan Somalian rannikkovesillä, hyväksytyn yhteisen toiminnan 2008/851 – joka kuuluu yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alaan – 12 artiklan mukaisesti sen mahdollistamiseksi, että EUNAVFORin Atalanta-operaation yhteydessä kiinni ottamat ja pidättämät henkilöt ja takavarikoima omaisuus voidaan siirtää kolmanteen valtioon, joka haluaa käyttää lainkäyttövaltaansa kyseessä oleviin henkilöihin ja omaisuuteen nähden. Kyseinen sopimus liittyy läheisesti Atalanta-operaatioon siten, että jos kyseistä operaatiota ei olisi olemassa, mainitulla sopimuksella ei olisi merkitystä. Koska unionin ja Tansanian yhdistyneen tasavallan välillä tehty sopimus on olemassa ainoastaan EUNAVFORin toiminnan liitännäisenä tekijänä, kyseinen sopimus menettää merkityksensä päivänä, jona kyseiset merivoimat lopettavat toimintansa. Kyseisten merivoimien toimia ei tältä osin voida rinnastaa jäsenvaltioiden oikeus- tai poliisiviranomaisten toimiin, koska kyseiset toimet tapahtuvat yksinomaan sellaisen YUTP:n alaan kuuluvan nimenomaisen operaation yhteydessä, jonka täytäntöönpanoon ne erottamattomasti liittyvät. Koska kyseinen sopimus kuuluu määräävästi YUTP:n alaan eikä rikosasioiden alalla tehtävän oikeudellisen yhteistyön tai poliisiyhteistyön alaan, sen allekirjoittamisesta ja tekemisestä annetun unionin päätöksen oikeudellisena perustana on voitu pätevästi käyttää pelkkää SEU 37 artiklaa. Näin ollen se on asianmukaisesti annettu SEUT 218 artiklan 6 kohdan toisen alakohdan alkuosan mukaisessa menettelyssä.

(ks. 43, 44, 48, 51, 53 ja 55 kohta)