FI Euroopan unionin virallinen lehti C 294/25

Valitus, jonka Central Bank of Iran on tehnyt 3.6.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-563/12, Central Bank of Iran v. Euroopan unionin neuvosto, 25.3.2015 antamasta tuomiosta

(Asia C-266/15 P)

(2015/C 294/31)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Central Bank of Iran (edustajat: barrister M. Lester ja barrister Z. Al-Rikabi)

Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

Valittaja vaatii unionin tuomioistuinta

— kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-563/12 25.3.2015 antaman tuomion

— kumoamaan riidanalaiset toimet valittajaa koskevilta osin

— velvoittamaan neuvoston korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut sekä ensimmäisessä oikeusasteessa että tässä muutoksenhaussa.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Central Bank of Iran hakee muutosta unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-563/12 25.3.2015 antamaan tuomioon, jolla hylättiin valittajan kanne, jolla vaadittiin kumoamaan 15.10.2012 annettu neuvoston päätös 2012/635/YUTP (1) ja 15.10.2012 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 945/2012 (2) siltä osin kuin valittajan nimi oli sisällytetty niihin. Valittaja esittää valituksensa tueksi neljä valitusperustetta.

Valitusperuste A. Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen todetessaan, että neuvosto oli arvioinut asianmukaisesti sitä, täyttyikö mikään perusteista valittajan sisällyttämisellä riidanalaisissa toimissa oleviin luetteloihin

Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen rinnastaessaan valittajan Iranin raha- ja pankkilain mukaisesti tarjoamat palvelut kyseessä olevassa nimeämisperusteessa tarkoitettuun Iranin hallitukselle annettuun ”taloudelliseen tukeen”. Valittajan keskuspankkina tarjoamat palvelut, kuten tilinpito ja liiketoimien selvitykset, eivät ole laadullisesti ja määrällisesti siinä määrin ”taloudellista tukea”, että se mahdollistaisi sen, että Iranin hallitus jatkaa ydinohjelmaansa. Asianmukaisesti ja oikeasuhteisesti tulkittuna näitä palveluja ei valittajan mukaan voida pitää lainkaan taloudellisena tukena.

Valitusperuste B. Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen todetessaan, että neuvosto oli täyttänyt SEUT 296 artiklan mukaisen perusteluvelvollisuutensa

Iranin raha- ja pankkilain, jossa säädetään valittajan tehtävistä ja toimivallasta Iranin keskuspankkina, olemassaolon perusteella ei (toisin kuin unionin yleinen tuomioistuin tuomiossaan katsoo) ole ilmeistä, mitä neuvosto tarkoittaa ”taloudellisella tuella” väitetiedoksiannossaan. Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen katsoessaan, että neuvoston ei tarvinnut esittää konkreettisia ja erityisiä perusteluja selittäessään, miten ja millä tavoin se katsoi valittajan antaneen Iranin hallitukselle tällaista tukea.

Valitusperuste C. Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen katsoessaan, että neuvosto oli kunnioittanut valittajan puolustautumisoikeuksia

Unionin yleinen tuomioistuin teki myös virheen katsoessaan, että neuvosto oli noudattanut valittajan puolustautumisoikeuksia. Neuvosto ei esittänyt mitään todisteita ennen kuin se teki päätöksen valittajan uudelleen sisällyttämisestä luetteloon. Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen salliessaan neuvoston muuttaa väitetiedoksiantoaan tukeutuen Iranin raha- ja pankkilain säännöksiin, joihin väitetiedoksiannossa ei (toisin kuin unionin yleinen tuomioistuin tuomiossaan katsoo) selvästikään viitattu implisiittisesti. Valittajalle ei annettu tietoa sitä koskevassa asiassa eikä sillä ollut mahdollisuutta valmistella asianmukaisesti puolustustaan.

Valitusperuste C: Unioni yleinen tuomioistuin teki virheen hylätessään valittajan kanneperusteen, jonka mukaan neuvosto oli loukannut perusteettomasti ja kohtuuttomasti kantajan perusoikeuksia, mukaan lukien oikeutta omaisuudensuojaan ja maineen kunnioittamiseen

Unionin yleisen tuomioistuimen olisi pitänyt todeta, että valittajan sisällyttäminen kyseiseen luetteloon oli kohtuutonta, koska siitä aiheutui valittajalle ja Iranin kansalle vakavia vaikeuksia, koska se ei vaikuta Iranin hallituksen tuloihin; valittajan luetteloon sisällyttämisellä ei edistetä tavoitetta pakottaa Iranin hallitus lopettamaan ydinaseiden leviämistä koskeva ohjelmansa.

(1) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 15.10.2012 annettu neuvoston päätös 2012/635/YUTP (EUVL L 282, s. 58).

(2) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta Neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 945/2012, annettu 15 päivänä lokakuuta 201215.10.2012 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 945/2012 (EUVL L 282, s. 16).