EUROOPAN UNIONIN VIRKAMIESTUOMIOISTUIMEN TUOMIO (toinen jaosto)

18 päivänä syyskuuta 2012

Asia F‑96/09

Eva Cuallado Martorell

vastaan

Euroopan komissio

Henkilöstö – Avoin kilpailu – Päätös olla hyväksymättä hakijaa suullisiin kokeisiin kirjallisissa kokeissa saatujen tulosten perusteella – Uudelleenkäsittelyä koskevat vaatimukset – Hakijoiden erityinen oikeus saada tutustua tiettyihin heitä koskeviin tietoihin – Kohde ja laajuus – Oikeutta saada tutustua korjattuihin kirjallisiin kokeisiin ei ole

Aihe: EY 236 ja EA 152 artiklan nojalla nostettu kanne, jossa Eva Cuallado Martorell vaatii virkamiestuomioistuinta kumoamaan yhtäältä Euroopan unionin henkilöstövalintatoimiston (EPSO) järjestämän kilpailun EPSO/AD/130/08 valintalautakunnan päätöksen olla hyväksymättä häntä suulliseen kokeeseen ja toisaalta päätökset olla toimittamatta hänelle hänen korjattuja kirjallisia kokeitaan ja näitä kokeita koskevaa erillistä arviointilomaketta.

Ratkaisu: Kanne hylätään. Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut

Tiivistelmä

1. Virkamiehet – Kilpailu – Kilpailuilmoitus – Syrjäytetyille hakijoille annettu oikeus tutustua tiettyihin tietoihin – Euroopan henkilöstövalintatoimisto (EPSO) ei kunnioita tätä oikeutta – Virkavirhe, joka voi johtaa hallinnon vastuuseen

(Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41, 42 ja 47 artikla)

2. Virkamiehet – Kanne – Kannetta edeltävä hallinnollinen valitus – Muotomääräykset – Riittävän nimenomainen valitus

(Henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohta)

3. Virkamiehet – Euroopan unioni – Toimielimet – Yleisön oikeus tutustua asiakirjoihin – Asetus N:o 1049/2001 – Oikeus tutustua unionin virkamiesten palvelukseen ottamiseksi järjestettyjen kilpailujen yhteydessä suoritettuihin kokeisiin – Virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen soveltaminen – Velvollisuutta toimittaa syrjäytetyille hakijoille korjattuja kirjallisia kokeita ei ole – Valintalautakunnan työskentelyn salaisuuden säilyttäminen

(Henkilöstösääntöjen liitteessä III oleva 6 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus N:o 1049/2001)

4. Virkamiehet – Kilpailu – Valintalautakunta – Hakemuksen hylkääminen – Perusteluvelvollisuuden laajuus – Työskentelyn salaisuuden säilyttäminen

(Henkilöstösääntöjen 25 artikla; liitteessä III oleva 6 artikla)

5. Virkamiehet – Tuomioistuinmenettely – Oikeudenkäyntikulut – Vastaaminen – Kohtuuden vaatimusten huomioon ottaminen – Asian voittaneen asianosaisen tuomitseminen

(Virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 1 ja 2 kohta ja 88 artikla)

1. Vaikka kilpailuilmoituksessa annetaan syrjäytetyille hakijoille erityinen oikeus tutustua tiettyihin heitä itseään suoraan ja erikseen koskeviin tietoihin, jotta he voivat saada tietoja ja asiakirjoja, joiden avulla he voivat asiasta tietoisina päättää, kannattaako heidän riitauttaa päätös, jolla heidät on syrjäytetty kilpailusta, se, että Euroopan henkilöstövalintatoimisto (EPSO) kunnioittaa tarkasti kyseistä oikeutta sekä tämän oikeuden sisällön että vastaukselle asetetun määräajan osalta, on ilmaus niiden velvoitteiden noudattamisesta, jotka seuraavat hyvän hallinnon periaatteesta, yleisön oikeudesta tutustua asiakirjoihin ja oikeudesta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41, 42 ja 47 artiklan mukaisesti. Näin ollen se, että EPSO ei kunnioita tätä erityistä oikeutta, voi saada paitsi syrjäytetyt hakijat nostamaan kanteita tai tekemään valituksia ilman riittäviä tietoja, myös merkitä virkavirhettä, joka voi mahdollisesti johtaa hakijan vahingonkorvausoikeuteen.

(ks. 46–48 kohta)

2. Valitusta ei tarvitse tehdä määrätyssä muodossa. Riittää, että siitä ilmenee selvästi ja täsmällisesti kantajan tahto riitauttaa häntä koskeva päätös. Hallinnon on tutkittava valitukset avoimin mielin, ja jotta kyseessä voidaan katsoa olevan henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu valitus, riittää, että hallinnollisessa menettelyssä on ensin esitetty riittävän selvästi peruste, jotta nimittävä viranomainen on voinut tietää, miltä osin asianomainen arvostelee riidanalaista päätöstä.

Koska oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn tarkoituksena on sovinnon aikaansaaminen riidassa, joka saa alkunsa valituksesta, nimittävän viranomaisen on kuitenkin voitava tuntea riittävän tarkasti väitteet, jotka asianomainen esittää hallinnollista päätöstä vastaan. Näin ollen valituksen on joka tapauksessa sisällettävä yhteenveto perusteista ja väitteistä, joihin vedotaan valituksen kohteena olevaa hallinnollista päätöstä vastaan.

(ks. 60 ja 61 kohta)

Viittaukset:

Yhteisöjen tuomioistuin: asia 167/86, Rousseau v. tilintarkastustuomioistuin, 31.5.1988, 8 kohta ja yhdistetyt asiat 23/87 ja 24/87, Aldinger ja Virgili v. parlamentti, 14.7.1988, 13 kohta

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑146/94, Williams v. tilintarkastustuomioistuin, 7.3.1996, 44 kohta; asia T‑176/96, Volger v. parlamentti, 13.1.1998, 65 kohta ja asia T‑354/03, Reggimenti v. parlamentti, 16.2.2005, 43 kohta

3. Tarkasteltaessa kilpailun hakijoiden oikeutta tutustua suorittamiinsa kirjallisiin kokeisiin sekä näitä kokeita koskeviin valintalautakunnan laatimiin arviointilomakkeisiin henkilöstösääntöjen liitteessä III oleva 6 artikla on erityissäännös, jolla poiketaan Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun asetuksen N:o 1049/2001 säännöksistä, koska se koskee oikeutta tutustua erityisiin asiakirjatyyppeihin. Tämä säännös, jonka mukaan valintalautakunnan työskentely on salaista, on esteenä valintalautakuntien jäsenten henkilökohtaisten kannanottojen ja hakijoiden luonteeltaan henkilökohtaiseen tai vertailevaan arviointiin liittyvien seikkojen paljastamiselle. Tästä seuraa, että koska asetuksessa N:o 1049/2001 säädettyä oikeutta tutustua asiakirjoihin ei voida soveltaa, henkilöstösääntöjen liitteessä III olevassa 6 artiklassa ei velvoiteta Euroopan henkilöstövalintatoimistoa (EPSO) toimittamaan hakijoille heidän korjattuja kirjallisia kokeitaan.

Kun unionin toimielin kieltäytyy toimittamasta hakijalle tämän korjattua kirjallista koetta, tämä hakija ei voi pätevästi vedota avoimuuden käsitteeseen kyseenalaistaakseen henkilöstösääntöjen liitteessä III olevan 6 artiklan sovellettavuuden.

Henkilöstösääntöjen liitteessä III olevalla 6 artiklalla on kuitenkin oma tarkoituksensa, joka on perusteltu yleistä etua koskevilla syillä, ja se kohdistuu erityisesti valintalautakunnan työskentelyyn. Vaikka kilpailuilmoituksen mukaan hakijoilla on erityinen oikeus tutustua tietoihin, jotka koskevat heidän osallistumistaan kilpailuun, tämä oikeus ei ole ehdoton eikä rajaton vaan merkitsee hakijoille oikeutta saada kopio heidän kirjallisesta kokeestaan ja heidän kirjallista koettaan koskeva henkilökohtainen arviointilomake valintalautakunnan antamine arvosteluineen.

(ks. 81, 84, 85, 95, 96 ja 99 kohta)

Viittaukset:

Yhteisöjen tuomioistuin: asia C‑254/95 P, parlamentti v. Innamorati, 4.7.1996, 24 kohta

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑33/00, Martínez Páramo ym. v. komissio, 27.3.2003, 44 kohta; asia T‑376/03, Hendrickx v. neuvosto, 5.4.2005, 56 kohta ja asia T‑371/03, Le Voci v. neuvosto, 14.7.2005, 124 kohta

4. Asianomaiselle vastaisen päätöksen perusteluvelvollisuuden tarkoituksena on se, että asianomainen saa tarvittavat tiedot voidakseen arvioida, onko päätös asianmukainen, ja siten mahdollistaa tuomioistuinvalvonta. Kilpailun valintalautakunnan tekemien päätösten osalta tämä velvollisuus on kuitenkin sovitettava yhteen valintalautakunnan työskentelyn salaisen luonteen kanssa, josta säädetään henkilöstösääntöjen liitteessä III olevassa 6 artiklassa. Kilpailun valintalautakunnan päätösten perusteluvaatimuksessa on näissä olosuhteissa otettava huomioon kyseisen työskentelyn luonne, ja tähän työskentelyyn sisältyy yleensä ainakin kaksi erillistä vaihetta, jolloin ensimmäisessä vaiheessa tutkitaan hakemukset kilpailuun hyväksyttävien hakijoiden seulomiseksi ja toisessa vaiheessa tutkitaan hakijoiden soveltuvuutta avoimeen virkaan varallaololuettelon laatimiseksi. Kilpailun valintalautakunnan työskentelyn toinen vaihe on ennen kaikkea luonteeltaan vertaileva, ja sen vuoksi sitä koskee tälle työskentelylle ominainen salaisuus. Valintalautakunnan ennen kokeita hyväksymät korjauskriteerit ovat olennainen osa sitä luonteeltaan vertailevaa arviointia, jolla valintalautakunta käy läpi hakijoiden ansiot. Näitä kriteereitä koskee siten sama salaisuus, joka koskee valintalautakunnan päätöksentekoa. Luonteeltaan vertaileva arviointi, johon valintalautakunta ryhtyy, ilmenee arvosanoina, jotka valintalautakunta antaa hakijoille. Ottaen huomioon sen salaisuuden, joka välttämättä koskee valintalautakunnan työskentelyä, eri kokeista saatujen arvosanojen ilmoittaminen on riittävä perustelu valintalautakunnan päätöksille, sillä valintalautakunnalla ei ole velvollisuutta täsmentää, mitä hakijoiden vastauksia on pidetty riittämättöminä, tai selittää, miksi näitä vastauksia on pidetty riittämättöminä.

(ks. 88 kohta)

Viittaukset:

Yhteisöjen tuomioistuin: em. asia parlamentti v. Innamorati, 23–31 kohta

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: em. asia Martínez Páramo ym. v. komissio, 43–52 kohta

Virkamiestuomioistuin: asia F‑16/07, Dragoman v. komissio, 30.4.2008, 63 kohta

5. Virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 1 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kyseisen työjärjestyksen 2 osaston 8 luvun muiden määräysten soveltamista. Kyseisen työjärjestyksen 88 artiklan nojalla asianosainen, myös asian voittanut asianosainen, voidaan velvoittaa korvaamaan oikeudenkäyntikulut osittain tai kokonaan, jos se katsotaan perustelluksi kyseisen osapuolen menettelyn takia, erityisesti siinä tapauksessa, että kyseisen asianosaisen katsotaan aiheuttaneen toiselle asianosaiselle kuluja tarpeettomasti tai haitantekona.

Kyseistä 88 artiklaa on sovellettava tilanteessa, jossa Euroopan henkilöstövalintatoimisto (EPSO) on laiminlyönyt kilpailuilmoituksessa mainitun velvollisuutensa toimittaa hakijalle pyynnöstä lisätietoja, jotka koskevat tämän osallistumista kilpailuun, kun hakija on sittemmin tehnyt valituksen ja nostanut kanteen. Vaikka pyydetyt tiedot eivät olleet välttämättömiä valituksen tekemiseksi, ei voida pitää mahdottomana, että jos kantajalla olisi ollut ne ajoissa käytettävissään, hän olisi voinut valmistella paremmin valituksensa ja kanteen tai jopa päättää olla nostamatta kannetta.

(ks. 111 ja 112 kohta)