SEUT 263 artiklan neljännen kohdan mukainen vaatimus siitä, että jotta kanne voidaan ottaa tutkittavaksi, sen kohteena olevan päätöksen on koskettava luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä suoraan, vaatii lähtökohtaisesti kahden kumulatiivisen edellytyksen täyttymistä eli ensinnäkin, että riidanalaisella toimenpiteellä on välittömiä vaikutuksia yksityisen oikeusasemaan, ja toiseksi, ettei se jätä niille, joille se on osoitettu ja joiden tehtävänä on sen toimeenpano, ollenkaan harkintavaltaa, jolloin toimeenpano on täysin automaattista ja perustuu yksinomaan Euroopan unionin lainsäädäntöön eikä edellytä välissä olevien sääntöjen soveltamista.

Näin ollen neuvoston päätös, jolla jäsenvaltiota kehotetaan toteuttamaan toimenpiteet liiallisen alijäämän tilanteen korjaamiseksi, ei koske suoraan ammattiliittoa, jonka jäseninä ovat lähinnä kaikki julkisoikeudellisten oikeushenkilöiden virkamiehet ja työntekijät, eikä kyseisen ammattiliiton jäseniä.

Mainitun päätöksen säännös, joka koskee toimenpiteitä, jotka jäsenvaltion on toteutettava pienentääkseen liiallista alijäämää, ei nimittäin ole omiaan vaikuttamaan suoraan kantajien oikeusasemaan, koska jäsenvaltion viranomaisilla on laaja harkintavalta sen täytäntöönpanossa sen vuoksi, että kyseisellä säännöksellä velvoitetaan mainittu jäsenvaltio saavuttamaan talousarviota koskeva tavoite eli säästämään tietty summa vuodessa pienentämällä virkamiehille maksettavia bonuksia ja korvauksia mutta siinä ei sitä vastoin määritetä kyseistä pienentämistä koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä eikä niitä virkamiesryhmiä, joita pienentäminen koskee, vaan nämä seikat jätetään jäsenvaltion harkintavaltaan.

Kyseisen päätöksen säännös, jossa säädetään mainitun jäsenvaltion velvollisuudesta säätää eläkejärjestelmän uudistamista koskeva laki, jolla varmistetaan järjestelmän keskipitkän ja pitkän aikavälin kestävyys, ei myöskään koske mainittuja kantajia erikseen, koska mainitussa säännöksessä edellytetään sen täytäntöön panemiseksi kyseisen lain antamista ja jätetään jäsenvaltion viranomaisille huomattavaa harkintavaltaa lain sisällön suhteen, kunhan sillä varmistetaan eläkejärjestelmän keskipitkän ja pitkän aikavälin kestävyys, ja vain mainittu laki voi siis mahdollisesti vaikuttaa suoraan kantajien oikeusasemaan.

Myös saman päätöksen säännös, jossa säädetään julkisen sektorin eläkkeelle jäävien työntekijöiden korvaamista uusilla työntekijöillä koskevasta raja-arvosta, on yleinen julkishallinnon organisointia ja johtamista koskeva toimenpide, joka ei siis suoraan vaikuta kantajien oikeusasemaan. Siltä osin kuin mainitusta säännöksestä niiden mukaan seuraa julkisten palveluiden toiminnan rappeutuminen ja kantajien työolojen heikkeneminen, kyseinen seikka ei koske kantajien oikeusasemaa vaan ainoastaan niiden tosiasiallista tilannetta.

Viimeiseksi siksi, että lopullisena tarkoituksena on maan julkistalouden liiallisen alijäämän pienentäminen, säännökset, joissa edellytetään, että kyseinen jäsenvaltio toteuttaa talouden tervehdyttämistoimia, talousarvion valvonnan ja talousarviota koskevan kurinalaisuuden lisäämiseen tähtääviä toimia sekä rakenteellisia toimia, joiden tarkoituksena on muun muassa parantaa kansantalouden kilpailukykyä yleisesti, edellyttävät, kun niiden laajuus otetaan huomioon, kansallisia täytäntöönpanotoimenpiteitä, joissa niiden sisältö täsmennetään. Mainitussa täytäntöönpanossa kyseisen jäsenvaltion viranomaisilla on suuri harkintavalta, kunhan liiallisen alijäämän pienentämistä koskeva lopullinen tavoite saavutetaan. Juuri kyseiset kansalliset täytäntöönpanotoimet mahdollisesti vaikuttavat suoraan kantajien oikeusasemaan.

(ks. 64, 70, 72–74, 76, 78, 80 ja 84 kohta)