ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Oikeus vedota luottamuksensuojan periaatteeseen edellyttää kolmen edellytyksen toteutumista. Yhteisön hallintoelimen on ensiksikin täytynyt toimittaa asianomaiselle täsmälliset, ehdottomat ja yhtäpitävät takeet, jotka on antanut valtuudet omaava ja luotettava taho. Näiden takeiden on toiseksi oltava sellaisia, että ne saavat aikaan perustellun odotuksen sen henkilön mielessä, jolle ne on osoitettu. Annettujen takeiden täytyy kolmanneksi olla sovellettavien normien mukaisia.

Vaikka oletettaisiinkin, että Euroopan yhteisöjen toimielinten yhteiseen sairausvakuutusjärjestelmään (jäljempänä sairausvakuutusjärjestelmä) kuuluvan vakuutetun aikaisemmin esittämien sairauskuluja koskevien korvaushakemusten hyväksyminen on täsmällinen tae siitä, että hänellä on myös tulevaisuudessa oikeus saada korvausta samanlaisista hoidoista, on kuitenkin ilmeistä, että koska tällainen tae on vastoin sovellettavia oikeussäännöksiä, se ei voi synnyttää perusteltua odotusta.

Varmistaakseen sairausvakuutusjärjestelmän taloudellisen tasapainon toimielimet ovat vahvistaneet Euroopan yhteisöjen virkamiesten sairausvakuutusjärjestelmää koskevien määräysten liitteessä I olevan XV osaston 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa mahdollisuuden evätä kuluja koskeva korvaus, jos katsotaan, että ”hoito on muuta kuin toiminnallista ja tarpeellista”. Se seikka, että tällainen mahdollisuus on nimenomaisesti vahvistettu kyseisissä määräyksissä — jotka kaikki virkamiehet tuntevat tai jotka heidän oletetaan tuntevan — rajaa jo sellaisenaan pois sen, että sairausvakuutusjärjestelmän piiriin kuuluva henkilö voisi vedota perusteltuun odotukseensa hänen sairauskulujensa automaattisen korvaamisen osalta. Vaikka vakuutettu voi perustellusti ajatella, että hänen sairauskulunsa periaatteessa korvataan henkilöstösääntöjen 72 artiklan 1 kohdassa säädettyjen enimmäismäärien puitteissa, hänen täytyy kuitenkin olla tietoinen siitä, että maksutoimisto voi evätä korvauksen, jos se katsoo asiantuntijalääkärin lausunnon perusteella, että kyseiset kulut liittyvät hoitoon, joka on muuta kuin toiminnallista tai tarpeellista. Tieteellisen osaamisen myöhempi kehittyminen voi myös osoittaa, että lääke, josta hän on ennen saanut korvauksen, ei ole toiminnallinen sen taudin hoidossa, josta hän kärsii, tai että kyseinen lääke on toiminnallinen ainoastaan kyseisen taudin tietyn osa-alueen suhteen ja/tai rajatuissa olosuhteissa.

(ks. 41 ja 42 kohta)

Viittaukset: asia T-12/94, Daffix v. komissio, 18.12.1997 (Kok. H. 1997, s. I-A-453 ja s. II-1197, 116 kohta).
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kolmas jaosto)

13 päivänä kesäkuuta 2002

Asia T-74/01

Albano Ferrer de Moncada

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Henkilöstö — Henkilöstösääntöjen 19 artikla — Lupahakemus asiakirjojen esittämisestä kansallisessa tuomioistuimessa”

Täydellinen teksti ranskankielellä II-411

Aihe:

Kanne, jossa vaaditaan yhtäältä kumoamaan komission 19.1.2001 tekemä päätös, jolla implisiittisesti hylättiin valitus, jonka kantaja oli tehnyt komission 28.8.2000 tekemästä päätöksestä, jolla kantajalta evättiin lupa esittää tietyt asiakirjat luxemburgilaisessa rikostuomioistuimessa, ja toisaalta vahingonkorvausta.

Ratkaisu:

Kumotaan komission 19.1.2001 tekemä päätös, jolla implisiittisesti hylättiin valitus, jonka kantaja oli tehnyt komission 28.8.2000 tekemästä päätöksestä, jolla kantajalta evättiin lupa esittää valituksessa tarkoitetut asiakirjat luxemburgilaisessa rikostuomioistuimessa. Kanne hylätään muilta osin. Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

Tiivistelmä

Henkilöstösääntöjen 19 artiklan soveltamisalaa, sellaisena kuin se määritellään tämän artiklan ensimmäisessä virkkeessä, ei voida tulkita suppeasti siten, että tämä artikla koskisi ainoastaan virkamiestä, jota pyydetään todistamaan tuomioistuimessa. Tämän artiklan soveltamisalaan kuuluvat nimittäin kaikki sellaiset tilanteet, joissa virkamiestä pyydetään oikeudellisessa menettelyssä ilmaisemaan sellaisia tietoja, jotka hän on saanut tehtäviään hoitaessaan, siitä riippumatta, ilmaistaisiinko nämä tiedot todistajankuulustelun aikana vai silloin, kun kansallisessa tuomioistuimessa nostetaan kanne esimerkiksi rikosasiassa. Henkilöstösääntöjen 19 artiklan toisen virkkeen rajoittavasta sanamuodosta seuraa, että yhteisöjen edulla, jonka perusteella virkamieheltä voidaan tämän artiklan nojalla evätä lupa ilmaista oikeudellisessa menettelyssä tietoja, jotka hän on saanut tehtäviään hoitaessaan, on oltava huomattava merkitys ja sen on oltava olennaisen tärkeä yhteisön kannalta. (ks. 48 ja 58 kohta) Viittaukset: julkisasiamies van Gervenin asiassa C-54/90, Weddel v. komissio, 18.2.1992 esittämä ratkaisuehdotus (Kok. 1992, s. I-871, I-881, 11 kohta).
Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 21 artiklan ensimmäisen kohdan, jota sovelletaan asian käsittelyyn ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa tämän perussäännön 53 artiklan ensimmäisen kohdan ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti, mukaan kanteissa on mainittava riita-asian kohde ja niissä on oltava yhteenveto seikoista, joihin kanne perustuu. Terminologisiin kysymyksiin puuttumatta tämän esittelyn on oltava riittävän selkeä ja täsmällinen, jotta vastaajana oleva osapuoli voi valmistella puolustuksensa ja jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi harjoittaa tuomioistuinvalvontaansa. Oikeusvarmuuden ja hyvän oikeudenhoidon takaamiseksi on tarpeellista, jotta kanne otetaan tutkittavaksi, että oleelliset tosiseikat ja oikeudelliset seikat, joihin kanne perustuu, ilmenevät ainakin tiivistettynä, mutta johdonmukaisella ja ymmärrettävällä tavalla, kanteesta itsestään. Tältä osin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksessä ei edellytetä, että kantaja ilmoittaisi nimenomaisesti, minkä perustamissopimuksen määräysten perusteella sillä on oikeus kanteen nostamiseen.

(ks. 40 ja 41 kohta)

Viittaukset: yhdistetyt asiat 2/63 — 10/63, San Michele ym. v. korkea viranomainen, 16.12.1963 (Kok. 1963, s. 661, s. 691 ja s. 692); asia T-85/92, De Hoe v. komissio, 28.4.1993 (Kok. 1993, s. II-523, 20 kohta); asia T-277/97, Ismeri Europa v. tilintarkastustuomioistuin.15.6.1999 (Kok. 1999. s. II-1825.29 kohta) ja asia T-164/01, Lucaccioniv. komissio. 26.2.2003 (63 kohta, ei vielä julkaistuoikeustapauskokoelmassa).
Henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohdan, joka koskee ennen yhteisöjen palvelukseen saavutettujen eläkeoikeuksien siirtämistä yhteisöjen eläkejärjestelmään, yleisten täytäntöönpanosäännösten 4 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että sellaisessa tapauksessa, jossa virkamiehen kansallisessa sosiaaliturvajärjestelmässä saamien eläkeoikeuksien vakuutusmatemaattista arvoa tai kiinteällä korolla laskettua arvoa vastaava summa, joka on siirretty yhteisöjen järjestelmään, on siinä eläkekassassa, johon virkamies kuului ennen yhteisöjen palvelukseen tuloaan, arvioitu uudelleen tai siihen on lisätty korkoja, yhteisöjen toimielin voi ennen yhteisön eläkejärjestelmässä huomioon otettavien palvelusvuosien määrän laskemista perustellusti pidättää siirretyistä summista yhteisöjen talousarvioon maksettavan kiinteämääräisen summan 3,5 prosenttiin asti jokaiselta siihen — vakinaistamisen ja kansallisten eläkeoikeuksien tosiasiallisen siirtämisen välisen — ajanjaksoon kuuluvalta vuodelta, jota uudelleenarviointi ja korot koskevat. Päinvastaisessa tapauksessa toimielin ei voi tehdä siirretystä summasta mitään vähennyksiä ja henkilöstösääntöjen mukaisten palvelusvuosien laskeminen on siis suoritettava tämän kokonaissumman perusteella.

Täsmällisempien tietojen puuttuessa edellä mainitussa 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua ”korkojen” käsitettä on tulkittava laajasti. Sillä tarkoitetaan kaiken tyyppisiä kansallisen eläkekassan maksamia korkoja, jotka liittyvät virkamiehen vakinaistamisen ja kansallisten eläkeoikeuksien tosiasiallisen siirtämispäivän väliseen koko ajanjaksoon tai osaan siitä.

(ks. 72 ja 73 kohta)
Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen kaikissa sellaisissa henkilöön kohdistuvissa menettelyissä, jotka voivat päättyä tälle vastaiseen päätökseen, on perustavanlaatuinen yhteisön oikeuden periaate ja sen noudattaminen on varmistettava myös silloin, kun kyseessä olevaa menettelyä koskeva sääntely puuttuu.

Perusteluvelvollisuuden tavoitteena on toisaalta riittävien tietojen antaminen sille, jota asia koskee, jotta tämä voi arvioida hallintoviranomaisten päätöksen perustelujen riittävyyttä ja mahdollisuuttaan nostaa menestyvä kanne ensimmäisen oikeusasteen momioistuimessa, ja toisaalta se, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi harjoittaa valvontaa. Sen laajuutta on arvioitava konkreettisten seikkojen perusteella, erityisesti toimen sisällön, esitettyjen perustelujen luonteen ja niiden intressien perusteella, joita päätöksen addressaatilla voi olla selitysten saamiseen.

Henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohdassa oleva ilmaisu ”voidaanko” osoittaa selvästi, että nimittävällä viranomaisella ei ole absoluuttista velvollisuutta täyttää virka ylennyksellä tai siirrolla, vaan sen on vain tutkittava kussakin tapauksessa, voitaisiinko näillä toimilla nimittää virkaan henkilö, joka on mahdollisimman pätevä, tehokas ja luotettava. Henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohdan mukainen etusijajärjestys ei estä nimittävää viranomaista ottamasta huomioon mahdollisuutta saada parhaat hakijat muilla kuin tässä kohdassa tarkoitetuilla menetelmillä. Tästä johtuu, että nimittävällä viranomaisella on vapaus rutkia seuraavat mahdollisuudet myös silloin, kun mukana on yksi tai useampi hakija, joka täyttää avointa virkaa koskevassa ilmoituksessa vaaditut kaikki edellytykset ja vaatimukset.

Namä periaatteet ovat siirrettävissä tapaukseen, jossa nimittävä viranomainen on saanut hakemuksia sekä virkamiehiltä että väliaikaisilta toimihenkilöiltä, mutta se päättää olla järjestämättä sisäistä kilpailua ja ottaa palvelukseen tai siirtää toimeen väliaikaisen toimihenkilön. On yksinomaan nimittävän viranomaisen tehtävä arvioida, onko väliaikainen toimihenkilö vai virkamies pätevämpi hoitamaan kyseessä olevia tehtäviä. Sillä ei siis ole velvollisuutta suorittaa ylennystä tai siirtoa, vaikka se olisikin saanut hakemuksia virkamiehiltä, jotka täyttävät kaikki kilpailuilmoituksessa vaaditut vaatimukset ja edellytykset. Sen on vain tutkittava, voidaanko näillä toimilla nimittää tehtävään henkilö, joka on mahdollisimman pätevä, tehokas ja luotettava.

(ks. 93-98 kolua)

Viittaukset: yhdistetyt asiat 12/64 ja 29/64, Ley v. komissio, 31.3.1965 (Kok. 1965, s. 143. 161 kohta); asia 10/82, Mogensen ym. v. komissio, 14.7.1983 (Kok. 1983, s. 2397. 10 kohta); yhdistetyt asiat 341/85, 251/86, 258/86, 259/85, 262/86, 266/86, 222/87 ja 232/87, Van der Stijl ym. v. komissio, 28.2.1989 (Kok. 1989, s. 511, 33 kohta), asia T-46/89, Pitrone v. komissio, 23.10.1990 (Kok. 1990, s. II-577, 61 ja 62 kolua); asia T-273/97, Richard v. parlamentti, 9.3.1999 (Kok. H. 1999, s. I-A-45 ja II-235,38-40 kolua), osittain vahvistettu muutoksenhakuasiassa C-174/99 P, parlamentti v. Richard, 13.7.2000 (Kok. 2000, s. I-6189).
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Yhteisön tavaramerkki - Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen - Ehdottomat hylkäysperusteet - Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran ominaisuuksia - Tavaramerkit, joilta puuttuu erottamiskyky - Sanamerkki DAS PRINZIP DER BEQUEMLICHKEIT

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)

Tiivistelmä

$$Jotta tavaramerkki kuuluisi yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan soveltamisalaan, sen on muodostuttava "yksinomaan" sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää kuvailemaan kyseisten tavaroiden tai palvelujen tiettyä ominaisuutta. Useista osista muodostuvan sanamerkin osalta tästä vaatimuksesta seuraa, että kuvailevuutta on arvioitava kaikkien niiden osien perusteella, joista tämä sanamerkki muodostuu, eikä ainoastaan yhden tällaisen osan perusteella. Vaikka siis tilanteessa, jossa on kyse tavaramerkkihakemuksessa tarkoitetun sanamerkin DAS PRINZIP DER BEQUEMLICHKEIT rekisteröimisestä yhteisön tavaramerkiksi maakulkuneuvoja ja niiden osia sekä kodin kalusteita ja toimistohuonekaluja varten, katsottaisiin, että osa "Bequemlichkeit" yksinään kuvailisi kyseisten tavaroiden sellaista ominaisuutta, jonka kohderyhmä voi ottaa huomioon ostopäätöstä tehdessään, sanamerkkiä DAS PRINZIP DER BEQUEMLICHKEIT kaikkien osiensa perusteella kokonaisuutena tarkasteltuna ei voida pitää yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä muodostuvana, joita voitaisiin käyttää kuvailemaan kyseisten tavaroiden tiettyä ominaisuutta.

Erottamiskykyä arvioitaessa iskulauseisiin ei ole sovellettava ankarampia arviointiperusteita kuin muunlaisiin merkkeihin. Nyt kyseessä olevan sanamerkin voidaan kuitenkin asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla katsoa olevan vailla erottamiskykyä vain siinä tapauksessa, että osoitettaisiin, että pelkästään sanamerkin "das Prinzip der - - " ( - - :n periaate) ja sellaisen sanan, joka kuvailisi kyseisten tavaroiden tai palveluiden tiettyä ominaisuutta, yhdistelmää käytettäisiin yleisesti kaupallisessa viestinnässä ja erityisesti mainoksissa.

( ks. 27, 28, 44 ja 46 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Kumoamiskanne - Kannekelpoiset toimet - Parlamentin toimi, jolla muutetaan parlamentin työjärjestystä ja joka koskee petostentorjuntaviraston (OLAF) suorittamia sisäisiä tutkimuksia

(EY 230 artiklan ensimmäinen kohta; parlamentin työjärjestyksen 9 a artikla)

2. Kumoamiskanne - Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt - Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet - Parlamentin toimi, joka koskee erotuksetta parlamentin nykyisiä ja tulevia jäseniä - Luonteeltaan normatiivinen toimi - Tutkimatta jättäminen

(EY 230 artiklan neljäs kohta; parlamentin työjärjestys)

Tiivistelmä

1. Euroopan parlamentin toimi, jolla yhtäältä muutetaan parlamentin työjärjestystä siten, että siihen lisätään 9 a artikla, joka koskee petostentorjuntaviraston suorittamia sisäisiä tutkimuksia, jolla toisaalta hyväksytään parlamentin päätös sisäisten tutkimusten edellytyksistä ja yksityiskohtaisista säännöistä ja joka on yksi toimenpiteistä, joilla pyritään yhteisöjen taloudellisten etujen turvaamiseen ja petosten sekä kaiken muun yhteisön etuja vahingoittavan lainvastaisen toiminnan torjuntaan, ulottuu tavoitteeltaan ja vaikutuksiltaan pitemmälle kuin parlamentin sisäisen työskentelyn järjestämiseen. Kysymys on siis toimesta, joka voi olla EY 230 artiklan mukaisen kumoamiskanteen kohteena.

( ks. 56 ja 57 kohta )

2. Kanne, jonka Euroopan parlamentin jäsenet ovat nostaneet sellaisesta parlamentin päätöksestä, joka koskee erotuksetta niitä parlamentin jäseniä, jotka istuvat parlamentissa päätöksen voimaantulohetkestä lukien, sekä kaikkia muita henkilöitä, jotka myöhemmin hoitavat näitä tehtäviä, on jätettävä tutkimatta. Tällaista toimea sovelletaan ilman ajallisia rajoituksia objektiivisesti määriteltyihin tilanteisiin, ja sen oikeusvaikutukset kohdistuvat yleisesti ja abstraktisti määriteltyihin henkilöryhmiin. Tällainen toimi, vaikkakin se on otsikoitu "päätökseksi", on yleisesti sovellettava toimi.

( ks. 61, 62 ja 78 kohta )
Avainsanat

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

1. Yhteisön tavaramerkki - Muutoksenhakumenettely - Kanne yhteisöjen tuomioistuimissa - Kumoamiskanne - Oikeussuojan tarve

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 63 artikla)

2. Yhteisön tavaramerkki - Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen - Merkit, joista tavaramerkki voi muodostua - Muodot - Värit - Edellytys - Erottamiskyky

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 4 artikla ja 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

3. Yhteisön tavaramerkki - Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen - Ehdottomat hylkäysperusteet - Tavaramerkit, joilta puuttuu erottamiskyky - Tavaran muodosta ja väristä koostuvat kolmiulotteiset tavaramerkit - Erottamiskyky - Arviointiperusteet

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

4. Yhteisön tavaramerkki - Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen - Ehdottomat hylkäysperusteet - Tavaramerkit, joilta puuttuu erottamiskyky - Kolmiulotteisen tavaramerkin ulkoasun piirteet, jotka viittaavat tiettyihin tavaran ominaisuuksiin mutta jotka eivät kuitenkaan ole kuvailevia - Merkitys erottamiskyvyn arvioinnissa

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)

5. Yhteisön tavaramerkki - Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen - Ehdottomat hylkäysperusteet - Tavaramerkit, joilta puuttuu erottamiskyky - Kolmiulotteinen tavaramerkki - Valkoinen neliönmuotoinen tabletti, jonka reunoja ja kulmia on hieman pyöristetty ja jossa on keltaisia ja sinisiä pilkkuja, ja sen rekisteröiminen pyykin- ja astianpesuaineita varten

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

Päätöksen päätösosa

Näillä perusteilla

YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN

(toinen jaosto)

on antanut seuraavan tuomiolauselman:

1) Kanne hylätään.

2) Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

(1)Tähän tuomioon liittyvät tosiseikat, asianosaisten väitteet sekä tuomion perustelut ovat samanlaisia tai samankaltaisia kuin ne, jotka liittyvät asiassa T-118/00, Procter & Gamble v. SMHV (neliönmuotoinen tabletti, jossa on valkoinen, vihreällä pilkutettu kerros ja vaaleanvihreä kerros), 19.9.2001 annettuun tuomioon (Kok. 2001, s. II-0000). Ainoa ero mainittuun asiaan on se, että rekisteröintihakemuksen kohteena oleva kolmiulotteinen tavaramerkki on erinäköinen eli tässä asiassa muotona on neliönmuotoinen tabletti, jossa on keltaisia ja sinisiä pilkkuja.
Koska nimittävällä viranomaisella on kilpailun jatkamista koskeva harkintavalta, sillä on erityisesti oikeus kilpailun mitätöimiseen, kun epäillään tällaisen menettelyn laillisuutta.

Nimittävän viranomaisen velvollisuutena ei ole jatkaa palvelukseenottomenettelyä, johon se on ryhtynyt henkilöstösääntöjen 29 artiklan mukaisesti.

Henkilöstösääntöjen 8 artiklan kolmannessa kohdassa säädetään, että jos virkamiehen siirtoa koskeva päätös, jolla hakemukseen suostutaan, sisältää tämän nimityksen korkeampaan palkkaluokkaan kuin se, joka asianomaisella oli alkuperäisessä toimielimessä, tämä nimitys katsotaan ylennykseksi ja voidaan tehdä ainoastaan henkilöstösääntöjen 45 artiklassa säädetyin edellytyksin. Virkamiehen ylentämiselle henkilöstösääntöjen 8 artiklan kolmannen kohdan mukaisesti on näin ollen asetettu kaksi ehtoa, jotka ovat ensinnäkin se, että asianomaisen siirtoon on sisällyttävä nimitys korkeampaan palkkaluokkaan, ja toiseksi se, että ylennysmenettelyssä on noudatettava henkilöstösääntöjen 45 artiklassa säädettyjä edellytyksiä.

(ks. 42 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Yritysten väliset sopimukset - Komission velvollisuus näyttää toteen kilpailusääntöjen rikkomisen kesto

(EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta))

2. Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Komission velvollisuus varoittaa yrityksiä näiden toiminnan laittomuudesta - Tuollaista velvollisuutta ei ole - Varoittamisen seuraukset

3. Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklaa ei sovelleta - Yhteisön yleisten oikeusperiaatteiden soveltaminen

Tiivistelmä

1. Silloin kun ei ole sellaista näyttöä, joka osoittaisi suoraan perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta) rikkomisen keston, oikeusvarmuuden periaatteen noudattamiseksi komission on esitettävä ainakin sellaista näyttöä, joka koskee ajallisesti riittävän lähellä toisiaan olevia seikkoja, joiden perusteella voidaan kohtuudella päätellä, että rikkominen on jatkunut keskeytyksettä tietyn kahden ajankohdan välillä.

( ks. 62 kohta )

2. Komission ei tarvitse asetuksen N:o 17 soveltamisen yhteydessä tehdyn tutkimuksen aikana varoittaa kyseessä olevia yrityksiä näiden toiminnan laittomuudesta eikä tällaisen toiminnan jatkamisen seurauksista.

Yhteisön kilpailusääntöjen rikkomiseen osallistuvalle yritykselle voi kuitenkin nimenomaisen varoituksen saamisella komissiolta olla seurauksia, jotka liittyvät yrityksen käyttäytymisen arviointiin sakon suuruutta määritettäessä. Koska varoituksessa tiedotetaan yritykselle yhteisön kilpailuasioista vastaavan viranomaisen käynnistämästä tutkimuksesta, se saattaa kannustaa yritystä lopettamaan tutkimuksen kohteena oleva toimintansa, ja voi näin lyhentää kilpailusääntöjen rikkomisen kestoa, mikä taas on seikka, joka komission on otettava huomioon määrittäessään sakon suuruutta asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Yrityksen varoittamisella tämän laittomasta toiminnasta voi olla myös oikeudellisia seurauksia, siltä osin kuin komissio lieventäviä tai raskauttavia seikkoja huomioon ottaessaan perustaa rikkomisen lopettamista tai jatkamista koskevan arvionsa siihen, onko kyseistä yritystä varoitettu vai ei.

( ks. 148-150 kohta )

3. Vaikkei komissio ole Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklassa tarkoitettu tuomioistuin, komission on noudatettava yhteisön yleisiä oikeusperiaatteita kilpailusääntöjen rikkomisen johdosta käynnistetyssä hallinnollisessa menettelyssä.

( ks. 155 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Yhteinen tullitariffi - Tariffinimikkeet - Koneet, jotka on tarkoitettu tietojen siirtämiseen atk-lähiverkossa - Koneet, jotka eivät suorita yhdistetyn nimikkeistön 84 ryhmän 5.E huomautuksessa mainittua erityistoimintoa - Luokitteleminen yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 8471

Tiivistelmä

$$Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen N:o 2658/87, sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksilla N:o 3009/95 ja 1734/96, liitteessä I olevan yhdistetyn nimikkeistön 84 ryhmän 5.E huomautuksessa todetaan, että koneet, joilla suoritetaan muita erityistoimintoja kuin tietojenkäsittelyä ja jotka toimivat automaattisen tietojenkäsittelykoneen yhteydessä, luokitellaan siihen nimikkeeseen, joka vastaa niiden asianomaisia toimintoja, tai jollei sellaisia ole, kaatonimikkeeseen; tämä huomautus merkitsee, että ensin mainitulla koneella suoritetaan erityistoiminto, josta se pystyy vastaamaan, ja että on tietyllä tavalla edullista, että tämä kone on liitetty automaattiseen tietojenkäsittelykoneeseen. Kuitenkaan sellaisten koneiden, jotka on tarkoitettu käytettäviksi yksinomaan automaattisten tietojenkäsittelykoneiden osina ja jotka on asennettu suoraan tällaisiin koneisiin ja joilla siirretään ja vastaanotetaan tietoja tällaisten koneiden tarvitsemassa muodossa, ei voida katsoa suorittavan "erityistoimintoa". Nämä koneet ovat verrattavissa muihin keinoihin, joilla automaattiset tietojenkäsittelykoneet hyväksyvät tai välittävät tietoja, koska niillä ei voida suorittaa toimintoja ilman tällaista konetta. Näin ollen tietojen siirtämistä atk-järjestelmässä ei voida pitää omana erityistoimintona.

Koska kyseiset tuotteet täyttävät kaikki yhdistetyn nimikkeistön 84 ryhmän 5.B huomautuksessa esitetyt "yksikköä" koskevat edellytykset, ne on luokiteltava tämän nimikkeistön nimikkeeseen 8471 automaattisten tietojenkäsittelykoneiden yksiköinä.

( ks. 33, 39-41 ja 46 kohta )