Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Maatalous - EMOTR - Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen - Yhteisön lainsäädännön soveltamisessa ilmenneistä sääntöjenvastaisuuksista johtuva kieltäytyminen ottaa menoja vastattavaksi - Asianomainen jäsenvaltio kiistää sääntöjenvastaisuudet - Todistustaakan jakaminen komission ja jäsenvaltion välillä

(Neuvoston asetus N:o 729/70)

2. Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Rasva-ala - Oliiviöljy - Tuotantotuki - Muuhun tarkoitukseen kuin oliiviöljyn tuotantoon käytetyt oliivit - Tuotantotuen ulkopuolelle jääminen

(Neuvoston asetus N:o 2261/84)

3. Maatalous - EMOTR - Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen - Yhteisön lainsäädännön soveltamisessa ilmenneistä sääntöjenvastaisuuksista johtuva kieltäytyminen ottaa menoja vastattavaksi - Rahastolle aiheutuneen tappion arviointi - Asianomainen jäsenvaltio kiistää sääntöjenvastaisuudet - Todistustaakka

(Neuvoston asetus N:o 729/70)

4. Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Rasva-ala - Oliiviöljy - Tuotantotuki - Hyväksyttyjen tuottajajärjestöjen välityksellä tapahtuva täytäntöönpano - Hyväksynnän pakollinen peruuttaminen silloin, kun kyky tarkastaa jäsenten tuotantoa on riittämätön

(Neuvoston asetukset N:o 136/66 ja N:o 2261/84)

5. Maatalous - EMOTR - Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen - Yhteisön lainsäädännön soveltamisessa ilmenneistä sääntöjenvastaisuuksista johtuva kieltäytyminen ottaa menoja vastattavaksi - Sillä, että komissio ei ole tehnyt rahoituskorjausta tietyn varainhoitovuoden osalta sääntöjenvastaisuuksien toteamisesta huolimatta, ei ole vaikutusta oikeuteen tehdä korjaus myöhemmän varainhoitovuoden osalta

(Neuvoston asetus N:o 729/70)

6. Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Rasva-ala - Oliiviöljy - Tuotantotuki - Oliivirekisteri - Hallinnon omien viranomaisten käsite

(Neuvoston asetuksen N:o 154/75 3 artiklan 5 kohta)

7. Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyt - Soveltamisala - Hankintaviranomaisen ja epäitsenäisen yksikön tekemän hankintasopimuksen jääminen näiden menettelyjen soveltamisalan ulkopuolelle

8. Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Rasva-ala - Oliiviöljy - Kulutustuki - Pakkausyritysten hyväksynnän peruuttaminen siinä tapauksessa, että tukea on haettu perusteettomasti - Suhteellisuusperiaatteen noudattaminen

(Komission asetuksen N:o 2677/85 12 artiklan 6 kohta; komission asetus N:o 643/93)

9. Maatalous - Yhteinen maatalouspolitiikka - EMOTR:sta maksettava rahoitus - Kuivatut rehut - Jäsenvaltioiden suorittama valvonta - Vähimmäiskosteuspitoisuuden vahvistaminen - Mahdollinen menettelytapa, joka ei ole yksinomainen

(Neuvoston asetuksen N:o 729/70 8 artiklan 1 kohta; neuvoston asetus N:o 1117/78)

10. Kumoamiskanne - Kanneperusteet - Näytön puuttumiseen ei voi vedota erityisenä kanneperusteena

(EY:n perustamissopimuksen 173 artikla (josta on muutettuna tullut EY 230 artikla)

Tiivistelmä

1. EMOTR:sta rahoitettavan yhteisen maatalouspolitiikan osalta komissiolle kuuluu sen osoittaminen, että maatalouden yhteistä markkinajärjestelyä koskevia sääntöjä on rikottu, kun se aikoo kieltäytyä jäsenvaltion ilmoittamien menojen vastattavaksi ottamisesta. Tämän vuoksi komissio on velvollinen perustelemaan päätöksensä, jolla se toteaa asianomaisen jäsenvaltion harjoittaman valvonnan puuttuvan täysin tai olevan puutteellista. Komission ei kuitenkaan tarvitse näyttää tyhjentävästi kansallisten viranomaisten suorittamien tarkastusten riittämättömyyttä tai niiden esittämien lukujen sääntöjenvastaisuutta, vaan sen on esitettävä näyttö vakavasta ja perustellusta epäilyksestä näiden tarkastusten tai lukujen suhteen. Asianomainen jäsenvaltio ei puolestaan pysty kumoamaan komission päätelmiä pelkillä väitteillä, joiden tueksi se ei esitä selvitystä luotettavan ja toimivan valvontajärjestelmän olemassaolosta. Jollei jäsenvaltio pysty osoittamaan komission päätelmiä virheellisiksi, päätelmät saattavat antaa aiheen perusteltuihin epäilyksiin siitä, onko valvonta- ja tarkastustoimista muodostuvaa asianmukaista ja tehokasta kokonaisuutta otettu käyttöön. Tällainen komission todistustaakan huojennus selittyy sillä, että juuri jäsenvaltio voi parhaiten kerätä ja tarkistaa EMOTR:n tilien tarkastamista ja hyväksymistä varten tarvittavat tiedot ja että juuri jäsenvaltion asiana on siten esittää tarkat ja täydelliset todisteet tarkastustensa tai ilmoittamiensa lukujen todenmukaisuudesta ja tarvittaessa komission toteamusten virheellisyydestä.

( ks. 46-49 kohta )

2. Tuen myöntämistä oliiviöljyn tuotannolle sekä tuottajajärjestöille koskevista yleisistä säännöistä annetussa asetuksessa N:o 2261/84 säädetty tuotantotuki myönnetään oliiviöljylle, eikä sitä voida myöntää sellaisten oliivien tuotantoon, jotka on tarkoitettu muihin tarkoituksiin kuin oliiviöljyn tuotantoon. Siinä tapauksessa, että osa oliiveista on käytetty tällaiseen tarkoitukseen, tuki on maksettava suhteessa niihin oliiveihin, jotka on tarkoitettu ainoastaan oliiviöljyn tuotantoon. Näin ollen oliiviöljyn tuotantotukea koskevan laskelman tekemistä vähentämättä syötäväksi tarkoitettujen oliivien tuotantoon tarkoitettuja puita on pidettävä vakavana puutteellisuutena, ja seuraamuksena tästä täytyy olla hyväksytyn tuottajajärjestön hyväksymisen peruuttaminen.

( ks. 70 ja 138 kohta )

3. EMOTR:n tilien tarkastamisen ja hyväksymisen yhteydessä komissio ei ole velvollinen osoittamaan vahingon aiheutumista, vaan riittävää on, että se esittää vakavasti otettavaa tähän viittaavaa selvitystä. Vaikeissa tapauksissa, joissa aiheutuneen vahingon määrää ei pystytä tarkasti toteamaan, yhteisön varoihin kohdistuvat tappiot on määriteltävä arvioimalla ne riskit, joille ne olivat alttiita valvontatoimenpiteiden puutteiden vuoksi. Vaikka komission on näytettävä toteen maatalouden yhteistä markkinajärjestelyä koskevien säännösten rikkominen, sen jälkeen kun tämä rikkominen on osoitettu, jäsenvaltion on tarvittaessa osoitettava, että komissio on tehnyt virheen määrittäessään, mitä rahoituksellisia seuraamuksia rikkomisella on. Jäsenvaltion asiana on tällöin esittää mahdollisimman tarkat ja täydelliset todisteet ilmoittamiensa lukujen todenmukaisuudesta ja tarvittaessa komission laskelmien virheellisyydestä.

( ks. 146 ja 147 kohta )

4. Rasva-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen N:o 136/66 20 c artiklan mukaan hyväksyttyjen tuottajajärjestöjen on kyettävä valvomaan jäsentensä oliivien- ja öljyntuotantoa, ja järjestön tai liiton hyväksyminen peruutetaan tuen myöntämistä oliiviöljyn tuotannolle sekä tuottajajärjestöille koskevista yleisistä säännöistä annetun asetuksen N:o 2261/84 5 artiklan 3 kohdassa täsmennettyjen yksityiskohtaisten menettelysääntöjen mukaisesti, jos hyväksymisen edellytykset eivät täyty tai eivät enää täyty. Tästä seuraa, että oliivinviljelijöiden tuotannon tehostetun valvonnan varmistamiseksi ja siten tukijärjestelmän tehokkaan hallinnon takaamiseksi toteamus hyväksytyn tuottajajärjestön kykenemättömyydestä tarkastaa jäsentensä oliivin- ja öljyntuotantoa riittää oikeuttamaan sille annetun hyväksymisen peruuttamisen. Se, että hyväksymistä ei ole peruutettu, merkitsee tällä alalla voimassa olevien yhteisön säännösten rikkomista, ja puutteellisesti toimivien hyväksyttyjen tuottajajärjestöjen rahoittamatta jättäminen on asianmukaisin keino estää se, että tukea käytetään muihin tarkoituksiin kuin niihin, jotka ovat sen myöntämisen edellytyksinä, paitsi jos osoitetaan, että oliivinviljelijät, jotka ovat kyseisten hyväksyttyjen tuottajajärjestöjen jäseniä, eivät ole syyllistyneet mihinkään sääntöjenvastaisuuteen, joka kyseenalaistaisi yhteisön rahoituksen kokonaan tai osittain.

( ks. 162-165 ja 174 kohta )

5. Se, ettei komissio ole määrännyt toteamiensa puutteiden vuoksi rahoituksellisia seuraamuksia tietyn varainhoitovuoden osalta, ei poista siltä oikeutta tehdä tätä myöhempien varainhoitovuosien yhteydessä, etenkin jos puutteet ovat edelleen samat, ja äskettäin todetut puutteet voidaan myös ottaa huomioon tehtäessä päätös kiinteämääräisen korjauksen suuruudesta.

( ks. 177 kohta )

6. Yksikköä, joka kuuluu - siitä huolimatta, että se on perustettu yksityisoikeudellisen osakeyhtiön muodossa ja että se on taloudellisesti ja kirjanpidollisesti riippumaton - kokonaan valtion määräysvaltaan, on pidettävä oliivirekisterin perustamisesta oliiviöljyä tuottavissa jäsenvaltioissa annetun asetuksen N:o 154/75 3 artiklan 5 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuna kansallisen hallinnon omana viranomaisena.

( ks. 186 ja 187 kohta )

7. Siihen, että sopimus on julkisten hankintojen sopimuksentekomenettelyjä koskevissa direktiiveissä tarkoitettu julkinen hankintasopimus, riittää periaatteessa, että sopimus on tehty alueellisen tai paikallisen viranomaisen ja tästä oikeudellisesti erillisen henkilön välillä. Toisin on ainoastaan niissä tapauksissa, joissa alueellinen tai paikallinen viranomainen valvoo kyseistä henkilöä samalla tavoin kuin se valvoo omia toimipaikkojaan ja joissa tämä henkilö harjoittaa pääosaa toiminnastaan sen omistavien viranomaisten kanssa. Näin on asia valtionyhtiössä, jonka pääomaa alueelliset tai paikalliset viranomaiset voivat omistaa sen osakkeita hankkimalla ja jonka on kansallisten viranomaisten välineenä ja teknisenä yksikkönä suoritettava yksinoikeudella itse tai tytäryhtiöidensä avulla työt, jotka sille antavat valtion keskushallinto, alueelliset tai paikalliset viranomaiset ja niistä riippuvaiset julkiset elimet.

( ks. 204 ja 205 kohta )

8. Oliiviöljyn kulutustukijärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen N:o 2677/85 12 artiklan 6 kohdan alkuperäisestä versiosta käy ilmi, että toimivaltaisella viranomaisella, jonka on otettava huomioon hyväksytyn pakkausyrityksen tekemän rikkomuksen vakavuus, on jo tästä syystä velvollisuus noudattaa suhteellisuusperiaatetta. Kyseisen 12 artiklan 6 kohdan versiossa, joka perustuu asetukseen N:o 643/93, ainoastaan täsmennetään perusteita, joita komission mukaan on noudatettava, kun sovelletaan suhteellisuusperiaatetta säädettyjä seuraamuksia täytäntöönpantaessa. Kyseisen säännöksen uudessa versiossa hyväksynnän peruuttamisen seuraamusta sovelletaan ainoastaan silloin, kun määrä, jolle tukea on haettu väärin perustein, on vähintään 20 prosenttia suurempi kuin tarkistettu määrä, jonka osalta oikeus tukeen on tunnustettu.

( ks. 226 kohta )

9. Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta annetun asetuksen N:o 729/70 8 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltiot toteuttavat toimenpiteet, jotka ovat tarpeen EMOTR:sta rahoitettavien toimien tosiasiallisen toteuttamisen ja niiden asianmukaisuuden varmistamiseksi, sääntöjenvastaisuuksien estämiseksi ja niihin kohdistuvien seuraamusten toteuttamiseksi sekä sellaisten summien takaisinperimiseksi, jotka on menetetty sääntöjenvastaisuuksien tai laiminlyöntien seurauksena. Jäsenvaltioiden valvontajärjestelmällä on siten oltava valmiudet havaita petokset, jotka syntyvät, kun jalostusyritykset saavat tuotantotukea keinotekoisesti kuivatuille rehuille, jotka on tosiasiassa kuivattu auringossa, ja kun keinotekoinen kuivaus samoin kuin siitä aiheutuneet kustannukset ovat olleet näennäisiä tai jopa olemattomia. Vaikka vähimmäiskosteuspitoisuuden vahvistaminen, josta ei ole säädetty yhteisön lainsäädännössä ja jolla pyritään helpottamaan tällaisten petollisten käytäntöjen havaitsemista objektiivisten ja konkreettisesti mitattavissa olevien perusteiden avulla, on yksi keino torjua riskiä siitä, että kuivarehutuotannon tukea maksetaan väärin perustein, se ei ole ainoa mahdollinen keino petosten estämiseksi.

( ks. 257-259 kohta )

10. Kun jäsenvaltio on nostanut kumoamiskanteen EMOTR:n tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevasta komission päätöksestä, näytön puuttumista ei voida esittää erityisenä kanneperusteena ilman minkäänlaista yhteyttä konkreettiseen tilanteeseen. Kysymystä siitä, onko asiassa esitetty näyttöä vai ei, tarkastellaan nimittäin kantajana olevan jäsenvaltion esittämien kanneperusteiden yhteydessä.

( ks. 266 kohta )