Direktiivin 98/70 säännöksiä ja erityisesti sen 5 artiklaa ei voida tässä yhteydessä tulkita pääasian tosiseikkojen tapahtumahetkellä ja ennakkoratkaisupyynnön esittämishetkellä voimassa olleiden direktiivien 2003/30 ja 2009/28 säännöksistä irrallaan. On näet niin, että se seikka, että direktiiveillä 2009/28 ja 2009/30, joista jälkimmäisellä muutettiin direktiiviä 98/70, on sama antamis- ja voimaantulopäivä, samoin kuin se seikka, että ne ovat yhdessä direktiivin 2003/30 kanssa osa kattavaa toimenpidekokonaisuutta, jolla on tarkoitus edistää uusiutuvan energian tuotantoa ja käyttöä, osoittavat, että unionin lainsäätäjä on halunnut taata näiden direktiivien välillä tarvittavan johdonmukaisuuden. Direktiivissä 2003/30, jonka tarkoituksena sen 1 artiklan mukaan oli edistää biopolttoaineiden käyttöä dieselöljyn tai bensiinin korvaamiseksi kunkin jäsenvaltion liikenteessä, ei säädetty keinoista, joita jäsenvaltioiden olisi käytettävä tämän direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen ohjeellisten kansallisten tavoitteiden saavuttamiseksi, vaan siinä jätettiin jäsenvaltioille vapaus valita toteutettavien toimenpiteiden luonne. Siten direktiivin 2003/30 johdanto-osan 19 perustelukappaleesta ilmenee, että jäsenvaltioiden käytössä oli eri keinoja kyseisessä direktiivissä säädettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi, kuten muun muassa verovapautusjärjestelmä, jalostusteollisuudelle myönnettävä rahoitustuki tai öljy-yhtiöiden velvoittaminen käyttämään tuotteissaan tietty vähimmäismäärä biopolttoaineita.

Bensiinin ja dieselpolttoaineiden laadusta ja direktiivin 93/12 muuttamisesta annetun direktiivin 98/70, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/30, 3–5 artiklaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä kansalliselle määräykselle, jossa jäsenvaltioille liikenteen biopolttoaineiden ja muiden uusiutuvien polttoaineiden käytön edistämisestä annetulla direktiivillä 2003/30/EY, uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä sekä direktiivien 2001/77 ja 2003/30 muuttamisesta ja myöhemmästä kumoamisesta annetulla direktiivillä 2009/28 ja direktiivillä 2009/30 asetetun, biopolttoaineiden käytön edistämistä liikenteessä koskevan tavoitteen mukaisesti velvoitetaan öljy-yhtiöt, jotka saattavat markkinoille bensiiniä ja/tai dieselpolttoaineita, saattamaan samana kalenterivuonna markkinoille myös tietyn määrän biopolttoaineita sekoittamalla se näihin tuotteisiin, jos tämä määrä lasketaan prosenttiosuuksina niiden vuosittain kaupan pitämien/myymien kyseisten tuotteiden kokonaismäärästä ja jos nämä prosenttiosuudet ovat direktiivissä 98/70, vahvistettujen enimmäisraja-arvojen mukaisia.

Teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä annetun direktiivin 98/34, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/48, 8 artiklaa, luettuna yhdessä direktiivin 98/34 10 artiklan 1 kohdan viimeisen luetelmakohdan kanssa, on tulkittava siten, että siinä ei velvoiteta ilmoittamaan ehdotusta kansalliseksi määräykseksi, jonka perusteella öljy-yhtiöiden, jotka saattavat markkinoille bensiiniä ja/tai dieselpolttoaineita, on saman kalenterivuoden kuluessa saatettava markkinoille myös tietyt prosenttiosuudet biopolttoaineita, jos tätä ehdotusta on, sen jälkeen kun se on ilmoitettu kyseisen 8 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetulla tavalla, muutettu sitä koskevien komission huomautusten huomioon ottamiseksi ja jos tällä tavoin muutettu ehdotus on tämän jälkeen toimitettu komissiolle.

(ks. 57 kohta ja tuomiolauselman 2 kohta)