YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (ensimmäinen jaosto)

18 päivänä joulukuuta 1997

Asia T-57/96

Livio Costantini

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Henkilöstö — Asemapaikan vaihtaminen — Paluu alkuperäiseen asemapaikkaan — Asettautumiskorvaus — Päiväraha”

Täydellinen teksti italian kielellä II-1293

Aihe:

Kanne, jossa vaaditaan kumottavaksi komission päätökset olla maksamatta kantajalle asettautumiskorvausta ja päivärahaa hänen palatessaan alkuperäiseen asemapaikkaansa työskenneltyään toimielimensä ulkopuolella.

Lopputulos:

Kumoaminen ja muilta osin hylkääminen.

Tuomion lyhennelmä

Kantajana oleva komission virkamies, joka toimii Ispran yhteisessä tutkimuskeskuksessa, oli komission päätöksellä hoitamassa tehtäviään Kansainvälisessä atomienergiajärjestössä Wienissä 1.1.-31.12.1993, ja palvelusaikaa jatkettiin sittemmin 28.2.1995 saakka. Tuona aikana kantaja muutti puolisonsa kanssa asumaan Wieniin. Tämän vuoksi komissio maksoi Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) liitteen X säännösten nojalla Wienissä olevan asunnon vuokran ja suoritti kantajalle henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevissa 5 ja 10 artiklassa tarkoitetun asettautumiskorvauksen ja päivärahaa.

Palattuaan Ispraan 1.3.1995 kantaja haki ”uudelleenasettautumiskorvausta” ja päivärahaa. Henkilöstöhallinto hylkäsi hakemuksen kahdella eri ilmoituksella, jotka tehtiin 17.5.1995 ja 26.7.1995 (päätökset).

Ainoana kanneperusteena oleva henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevien 5 ja 10 artiklan rikkominen

Henkilöstöhallinnon nojautuminen väärään oikeudelliseen perustaan on oikeudellinen virhe, mutta ei oikeuta kyseisen hallinnollisen päätöksen kumoamiseen, koska pelkkänä muotoseikkana se ei ole mitenkään ratkaisevasti vaikuttanut hallinnon tekemään arviointiin asiassa eikä siten myöskään kumottavaksi vaaditun päätöksen sisältöön. Esillä olevassa asiassa kantajan väliaikaiseen siirtoon Wieniin sovellettu oikeudellinen perusta ei ole mitenkään ratkaisevasti vaikuttanut kumottavaksi vaaditun päätöksen sisältöön (23 ja 24 kohta).

Viittaukset: asia C-268/94, Portugali v. neuvosto, 3.12.1996 (Kok. 1996, s. I-6177, 79 kohta) ja asiaT-75/95, Giinzler Aluminium v. komissio, 5JS. 1996 (Ķok. 1996, s. H-497, 55 kohta).

Asettautumiskorvauksen osalta henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 5 artiklan 1 kohdassa säädetään kertaluonteisesta korvauksesta, mikäli virkamiehen asettautuminen todistetaan saman säännöksen 3 kohdan toisessa alakohdassa mainituin asiakirjoin, joten asianomaisen virkamiehen ei tarvitse näyttää toteen, että kustannuksia on tosiasiallisesti aiheutunut. Kun virkamiehen on tällaisessa tapauksessa vaihdettava asuinpaikkaa tehtäviensä hoitamiseksi uudessa asemapaikassa, hänelle on suoritettava kyseistä korvausta, ellei poikkeuksellisesti ole kyse oikeuksien väärinkäyttöön verrattavasta tilanteesta (28 ja 29 kohta).

Viittaukset: asia 140/77, Verhaaf v. komissio, 9.11.1978 (Kok. 1978, s. 2117, 18 ja 22 kohta); julkisasiamies Sir Gordon Slynnin ratkaisuehdotus asiassa 90/81, Burg v. yhteisöjen tuomioistuin, 18.3.1982 (Kok. 1982, s. 983 ja 995); asia T-42/89, Yorck von Wartenburg v. parlamentti, 30.1.1990 (Kok. 1990, s. II-31,23 kohta); asia T-42/89, parlamentti v. Yorck von Wartenburg, 4.7.1990 (Kok. 1990, s. II-299, 20 kohta); asia T-33/95, Lozano Palacios v. komissio, 12.12.1996 (Kok. H. 1996, s. II-1535, 62 kohta) ja asia T-74/95, Monteiro da Silva v. komissio, 12.12.1996 (Kok. H. 1996, s. II-1559,62 kohta).

Päivärahan osalta henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 10 artiklan mukaan virkamiehellä, joka osoittaa, että hänen on pitänyt vaihtaa asuinpaikkaa voidakseen täyttää henkilöstösääntöjen 20 artiklassa tarkoitetut velvoitteet, on oikeus päivärahaan muuttopäiväänsä saakka. Tämän vain tietyn aikaa maksettavan korvauksen tarkoituksena on korvata asuinpaikan vaihdon tai tilapäisen asemapaikalle asettautumisen kustannukset ja siitä aiheutunut haitta niin, että asunto palvelukseenottopaikkakunnalla tai aiemmalla asemapaikalla säilyy tilapäisen muualla oleskelun ajan (40 kohta).

Viittaukset: asia 280/85, Mouzourakisv. parlamentti, 5.2.1987 (Kok. 1987, s. 589, 9 kohta) ja T-63/91, Benzlerv. komissio, 10.7.1992 (Kok. 1992, s. II-2095,20 kohta).

Esillä olevassa asiassa kantaja ei ole pystynyt näyttämään toteen sellaisia kustannuksia taikka sellaista tilapäistä haittaa, jotka hänelle olisivat aiheutuneet hänen paluustaan omaan Isprassa olevaan asuntoonsa, joka oli Wienissä oleskelun ajankin varattuna hänen käyttöönsä. Tämän vuoksi kantajan tilanne ei suinkaan ole sellainen kuin tarkoitetaan henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevassa 10 artiklassa, jonka tarkoituksen valossa sanottua artiklaa on tulkittava ja sovellettava. Näin ollen kanne on hylättävä siltä osin kuin se perustuu henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 10 artiklan väärään tulkintaan (41 ja 42 kohta).

Ratkaisu:

Komission päätös olla maksamatta kantajalle asettautumiskorvausta kumotaan.

Komissio velvoitetaan maksamaan kantajalle Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 5 artiklan 3 kohdassa säädetty korvaus 8 prosentin vuotuisine korkoineen vaatimuksen esittämispäivästä lukien.

Kanne hylätään muilta osin.