ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2)

Tukea ei voida katsota yhteismarkkinoille soveltuvaksi, koska päätöksellä loukataan useita eri primäärioikeuden ja johdetun oikeuden säännöksiä: — ympäristöä koskevia yhteisön oikeussäännöksiä, kuten SEU 4 ja SEUT 191 artiklaa, ympäristöön liittyvissä kysymyksissä tehtyjen sopimusten soveltamissääntöjä, ja erityisesti direktiiviä 2003/87/EY, jota on hiljattain muutettu direktiivillä 2009/29/EY (2), siltä osin kuin riidanalaisella päätöksellä tuetaan sellaisten laitosten toimintaa, jotka lisäävät ilmakehään pääsevien kaasujen määrää, rikotaan kieltoa jakaa maksutta uusia päästöoikeuksia ja tuetaan kaivostoimintaa, joka uhkaa vakavalla tavalla luontoympäristöä. — sisämarkkinoita koskevat perustamissopimuksen määräyksiä, käytännössä SEUT 34 ja SEUT 49 artiklaa, siltä osin kuin päätös on esteenä ulkomaisesta kivihiilestä tai kaasusta tuotettavan sähköenergian tuonnille ja tekee tästä vaikeampaa aivan samalla tavalla kuin se on esteenä maahantuodusta kaasusta tai kivihiilestä tuotettavan sähkön tuotantokapasiteetin laajentamissuunnitelmille. — SEUT 101 ja SEUT 102 artiklaa yhdessä SEU 4 artiklan 3 kohdan kanssa, koska sillä kannustetaan Espanjan kivihiilentuottajia toimintaan, joka on kilpailun vastaista. — SEUT 126 artiklan 1 kohtaa, koska riidanalaisella päätöksellä kasvatetaan tarpeettomasti ja kohtuuttomassa suhteessa julkisia menoja. — Asetusta N:o 1407/2002 (3), sallimalla aikaisemmilla päätöksillä myönnetyn tuen määrän korottaminen ja vääristämällä näin sähköenergian tuotannon markkinoita.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 317/43

Kanne 22.9.2010 — Gap SA granen & producten v. Euroopan unioni

(Asia T-437/10)

()

2010/C 317/76

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Asianosaiset

Kantaja: Gap SA granen & producten (Zoersel, Belgia) (edustajat: asianajajat C. Ronse ja A. Hansebout)

Vastaaja: Euroopan unioni, jota edustaa Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että yleinen tuomioistuin toteaa unionin olevan sopimussuhteen ulkopuolisessa vastuussa ja velvoittaa sen korvaaman kantajalle aiheutuneen vahingon, täsmällisesti ilmaistuna 295 690,43 euroa Belgian lainsäädännön mukaisine korkoineen siitä päivämäärästä lukien, jolloin kantaja maksoi riidanalaisen tuontitullin, sekä velvoittamaan unionin suorittamaan alustavan 30 000 euron suuruisen summan Belgian lainsäädännön mukaisina korkoineen korvauksena kantajan kärsimästä vahingosta.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vaatii sen vahingon korvaamista, jonka se väittää kärsineensä sen vuoksi, että Euroopan komissio vahvisti durumvehnän tuontitullin ja erityisesti sen vuoksi, että komissio toimi vilja-alalla 1 päivästä lokakuuta 2009 kannettavien tuontitullien vahvistamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 915/2009 muuttamisesta 1.10.1209 annetun komission asetuksen N:o 919/2009 (EUVL L 259, s. 5) yhteydessä sääntöjenvastaisesti ja käytti perusteena virheellisiä markkinahintoja ja rahtihintoja.

Kantaja esittää vahingonkorvausvaatimuksensa tueksi, että komissio on rikkonut asetuksen N:o 1249/96 4 artiklaa ja laiminlyönyt yleisen huolenpitovelvollisuuden, kun se on käyttänyt perusteena virheellisiä hintoja ja rahtimaksuja vahvistaessaan ja laskiessaan tuontitulleja.

Kantajan mukaan asetuksen N:o 1249/96 (1) 4 artiklan rikkominen on riittävän ilmeinen, koska komissiolla ei ole asetuksen N:o 919/2009 hyväksymisessä lainakaan harkintavaltaa. Lisäksi se, että komissio on laiminlyönyt huolenpitovelvollisuuden, merkitsee sellaisenaan riittävän ilmeistä rikkomista.

Kantaja väittää lopuksi, että sille on aiheutunut vahinkoa siitä, että tuontitulli on vahvistettu virheellisesti ja laskettu väärin, ja toteaa, että se on näyttänyt toteen täsmällisen määrän. Kantajalle on lisäksi sittemmin aiheutunut vahinkoa sille tästä asiasta aiheutuneen ajanmenetyksen ja asianajokulujen vuoksi.

(1) Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä vilja-alan tuontitullien osalta 28.6.1996 annettu komission asetus (EY) n:o 1249/96 (EYVL L 161 s. 125)
—

kantaja vaatii vaihtoehtoisesti, että sen väite on hyväksyttävä niiden tavaroiden ja palvelujen osalta, joiden osalta todetaan, että on olemassa sekaannusvaara ja/tai niiden tavaroiden ja palvelujen osalta, joiden osalta todetaan, että on vaarana, että haetun tavaramerkin käyttäminen merkitsisi kantajan tavaramerkin erottamiskyvyn tai maineen epäoikeutettua hyväksikäyttöä taikka olisi niille haitaksi
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 301/51

Kanne 8.9.2010 — Zucchetti Rubinetteria v. komissio

(Asia T-396/10)

()

2010/C 301/81

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Zucchetti Rubinetteria SpA (Gozzano, Italia) (edustajat: asianajajat M. Condinanzi ja P. Ziotti)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

— riidanalainen päätös on ensisijaisesti kumottava

— määrätty sakko on toissijaisesti kumottava tai sitä on alennettava

— viime sijassa on otettava huomioon sakkojen laskennasta annettujen suuntaviivojen 29 kohdan mukaiset lieventävät seikat

— komissio on joka tapauksessa velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Tämä asia koskee samaa päätöstä kuin josta on kyse asiassa T-368/10, Rubinetteria Cisal vastaan komissio.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samankaltaiset kuin jotka on esitetty edellä mainitussa asiassa. Kantaja väittää erityisesti, että tavarat, joita päätös koskee, kuuluvat kolmelle eri markkinoille ja että Zuchetti on edustettuna vain hanamarkkinoilla ja ettei komission päätöksessä yksilöidä ennalta relevantteja markkinoita. Päätös on virheellinen myös markkinoiden maantieteellisen ulottuvuuden tarkastelun suhteen sekä niiden vaikutusten suhteen, joita kartellilla on markkinoiden toimintaedellytyksiin.

Lisäksi niiden sopimusten ja/tai yhdenmukaistettujen menettelytapojen konstruointi, jonka perusteella komissio on todennut kantajan syyllistyneen SEUT 101 artiklan yhteen ainoaan, yleiseen ja jatkuvaan rikkomiseen yksinomaan Italiassa tapahtuneen yhdenmukaistetun menettelytavan perusteella, on virheellinen ja siltä puuttuu perustelu, koska ei ole näytetty toteen, että kantaja oli tietoinen muiden kartelliin väitetysti osallistuneiden yritysten lainvastaisesta menettelystä.
—

SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa on sovellettu virheellisesti sikäli kuin kilpailusääntöjen rikkominen on katsottu yhtenä kokonaisuutena pidettäväksi, monitahoiseksi ja jatketuksi rikkomiseksi, ja vastaaja on siten laiminlyönyt velvollisuutensa arvioida oikeudellisesti niiden tahojen itsenäistä menettelyä, joille riidanalainen päätös on osoitettu
C 288/47

Kanne 9.8.2010 — Cosepuri v. Euroopan elintarvikevirasto

(Asia T-339/10)

()

(2010/C 288/90)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Cosepuri Soc. coop. p.a. (Bologna, Italia) (asiamies: avvocato F. Fiorenza)

Vastaaja: Euroopan elintarvikevirasto

Vaatimukset

— Kilpailumenettely on kumottava siltä osin kuin siinä määrätään tarjousten taloudellisen edullisuuden arviointi suoritettavaksi suljetuin ovin.

— Päätös tehdä hankintasopimus ANME-yhtiön kanssa, ja kaikki tähän liittyvät toimenpiteet, on kumottava.

— Euroopan elintarvikevirasto on velvoitettava korvaaman Cosepurille aiheutunut vahinko.

— Euroopan elintarvikevirasto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Euroopan elintarvikevirasto on 1.3.2010 antamallaan kilpailuilmoituksella, joka julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä 13.3.2010 aloittanut avoimen hankintamenettelyn Italiassa ja Euroopassa harjoitettavan pendelipalvelun järjestämiseksi 48 kuukauden ajan ja jossa sopimuksen arvo oli ilmoitettu 4 000 000 euroksi. Kilpailuilmoituksessa valintaperusteeksi ilmoitettiin taloudellisesti edullisin tarjous, minkä arviointi ilmoitettiin suoritettavaksi tarjouspyyntöasiakirjoissa (asiakirja B) määrätyin perustein. Kantajana oleva yhtiö oli tehnyt tarjouksen, mutta hankintasopimus tehtiin toisen yrityksen kanssa.

Kantaja on kanteellaan riitauttanut tämän päätöksen.

Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantaja väittää, että asetuksen N:o 1605/2002 (1) 89 artiklaa on sovellettu vääriin ja että hyvän hallintotavan, avoimuuden ja julkisuuden periaatteita sekä oikeutta saada tutustua asiakirjoihin on loukattu, koska teknisten tarjousten avaamismenettely ja tarjousten pisteytys oli suoritettu salaisesti. Kantaja toteaa tässä yhteydessä, että tarjouksen hintaa ei voida pitää salassa pidettävänä tietona.

Toisessa kanneperusteessa riitautetaan asetuksen N:o 1605/2002 100 artiklan ja asetuksen N:o 1049/2001 (2) soveltaminen lainvastaisena ja väitetään, että päätöksessä ei ole noudatettu perusteluvelvollisuutta, avoimuusperiaatetta eikä oikeutta tutustua asiakirjoihin, sillä tätä oikeutta on rajoitettu hankintapäätöksen tekemisen jälkeen esittämällä, että tarjousten taloudellisia tietoja ja liikennelupia koskevien julkisten asiakirjojen sisältämiä tietoja oli pidettävä salaisina. Kantaja toteaa tässä yhteydessä, että hyväksytyn tarjoajan tarjoaman hinnan ilmoittamatta jättäminen vie toimilta perustelut.

Kantaja on kolmannessa kanneperusteessaan väittänyt, ettei asetuksen N:o 1605/2002 100 artiklaa, tarjouspyyntöasiakirjoja ole noudatettu ja että päätöksen perusteluissa on ilmeinen arviointivirhe, joka johtuu kilpailulautakunnan arviosta siitä, mitä oli pidettävä taloudellisesti edullisimpana tarjouksena.

(1) Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002, (EYVL L 248, s. 1).

(2) Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).
—

SEUT 101 artiklaa on rikottu ja vastuun ja rangaistusten henkilökohtaisuutta koskevaa periaatetta samoin kuin hyvän hallinnon ja syrjintäkiellon periaatteita on loukattu, koska komissio katsoo kantajan olevan objektiivisessa vastuussa tytäryhtiön mahdollisesta lainvastaisesta toiminnasta; tämä vastuu perustuu pelkkään olettamaan, jota vastaan ei ole mahdollista esittää vastanäyttöä. Tällaiselle omistajuuteen perustuvalle vastuulle ei ole mitään perustetta ja se on vastoin SEUT 101 artiklan soveltamista konsernien alalla koskevassa oikeuskäytännössä vahvistettuja periaatteita
Kanne 10.8.2010 — Leifheit v. SMHV-Vermop Salmon (Twist System)

(Asia T-334/10)

()

(2010/C 288/87)

Kannekirjelmän kieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Leifheit AG (Nassau, Saksa) (edustajat: asianajajat G. Hasselblatt ja V. Töbelmann)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Vermop Salmon GmbH

Vaatimukset

— Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan yhdistetyissä asioissa R 924/2009-1 ja R 1013/2009-1 12.5.2010 tekemät päätökset on kumottava,

— SMHV:n on vastattava omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se on velvoitettava korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut,

— mikäli Vermop Salmon osallistuu oikeudenkäyntimenettelyyn väliintulijana, sen on vastattava omista oikeudenkäyntikuluistaan.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Twist System luokkiin 7, 8 ja 21 kuuluville tavaroille

Yhteisön tavaramerkin haltija: Kantaja

Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Vermop Salmon GmbH

Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjän tavaramerkkioikeus: Luokkaan 21 kuuluville tavaroille rekisteröity yhteisön sanamerkki ”TWIX” ja luokkiin 9, 12, 21, 22 ja 25 kuuluville tavaroille rekisteröity yhteisön sanamerkki ”TWIXTER”

Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömäksi julistamista koskeva vaatimus hyväksytään osittain

Valituslautakunnan ratkaisu: Vermop Salmonin valitus, jossa vaaditaan kantajan merkin hylkäämistä muiden tavaroiden osalta, hyväksytään ja kantajan valitus hylätään

Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 63 artiklan 1 kohtaa on rikottu, koska SMHV:n ensimmäinen valituslautakunta ei ole tutkinut, olivatko Vermop Salmonin esittämät tiedot tavaramerkin käytöstä riittäviä todistamaan aiemman yhteisön tavaramerkin tosiasiallista käyttöä, sekä asetuksen (EY) N:o 207/2009 57 artiklan 2 kohdan ensimmäistä ja toista virkettä ja 42 artiklan 2 kohtaa on rikottu, koska Vermop Salmonin käytöstä esittämät, asiakirjoihin sisältyvät tiedot eivät todista aiempien yhteisön tavaramerkkien tosiasiallista käyttöä, ja asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska vastakkain olevat tavaramerkit eivät kantajan mukaan ole samankaltaisia.

(1) Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 274/23

Kanne 10.6.2010 — PPG ja SNF v. ECHA

(Asia T-268/10)

()

2010/C 274/37

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG) (Bryssel, Belgia) ja SNF SAS (Andrezieux Boutheon, Ranska) (edustajat: asianajajat K. Van Maldegem ja R. Cana sekä solicitor P. Sellar)

Vastaaja: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA)

Vaatimukset

— kanne on otettava tutkittavaksi ja se on todettava perustelluksi

— riidanalainen toimi on kumottava

— ECHA on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

— on toteutettava muut tarpeellisiksi katsotut toimenpiteet.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantajat vaativat Euroopan kemikaaliviraston (ECHA) päätöksen luokitella akryyliamidi (CE nro 201-173-7) (CAS numero 79-06-1) aineeksi, joka täyttää asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (1) (REACH) 57 artiklassa asetetut kriteerit, kyseisen asetuksen 59 artiklan mukaisesti, osittaista kumoamista.

Kantajat katsovat, että riidanalainen toimi on lainvastainen, koska se perustuu akryyliamidin tieteellisesti ja oikeudellisesti virheelliseen arviointiin, koska siinä tukeudutaan todisteisiin, jotka eivät ole riittävän luotettavia ja vakuuttavia. Kantajien mukaan ECHA syyllistyi ilmeiseen arviointivirheeseen riidanalaisen toimen tehdessään, toimi kyseisen asetuksen 2 artiklan 8 kohdan ja 59 artiklan vastaisesti ja laiminlöi velvollisuuttaan tutkia todisteet huolellisesti ja puolueettomasti.

Kantajat väittävät edelleen, että riidanalaisella toimella loukataan tiettyjä EU-oikeuden yleisiä periaatteita, kuten esimerkiksi oikeasuhteisuuden ja syrjintäkiellon periaatteita, koska sillä syrjitään akryyliamidia muihin vastaaviin aineisiin nähden ilman objektiivisia perusteita.

(1) Kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta 18.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006 (EUVL L 396, s. 1)
C 288/43

Kanne 10.8.2010 — Fraas v. SMHV (Ruutukuvio, jonka värit ovat vaaleanharmaa, tummanharmaa, beige, tummanpunainen ja ruskea)

(Asia T-326/10)

()

(2010/C 288/83)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: V. Fraas GmbH (Helmbrechts-Wüstenselbitz, Saksa) (edustajat: Rechstanwalt G. Würtenberger ja Rechtsanwalt R. Kunze)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

Vaatimukset

— Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston neljännen valituslautakunnan (tavaramerkit ja mallit) 7.6.2010 asiassa R 188/2010-4 tekemä päätös on kumottava

— SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki, joka esittää ruutukuviota, jonka värit ovat vaaleanharmaa, tummanharmaa, beige, tummanpunainen ja ruskea, luokkiin 18, 24 ja 25 kuuluvia tavaroita varten

Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan, luettuna yhdessä 7 artiklan 2 kohdan kanssa, rikkominen, koska kyseinen yhteisön tavaramerkki on erottamiskykyinen, sekä asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 ja 76 artiklan rikkominen, koska valituslautakunta ei ole arvioinut kantajan laajaa selvitystä tosiseikoista ja oikeudellisista seikoista.

(1) Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 260/22

Kanne 26.7.2010 — Three-N-Products Private v. SMHV — Shah (AYUURI NATURAL)

(Asia T-313/10)

()

2010/C 260/30

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Three-N-Products Private Ltd (New Delhi, Intia) (edustaja: asianajaja C. Jäger)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

Vastapuoli valituslautakunnassa: S Shah, A Shah, M Shah — Henkilöyhtiö, joka toimii nimellä FUDCO (Wembley, Yhdistynyt kuningaskunta)

Vaatimukset

— sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) 1.6.2010 tekemä päätös asiassa R 1005/2009-4 on kumottava

— vastaaja on velvoitettava pysyttämään sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) väiteosaston 2.7.2009 tekemä päätös ja hylkäämään tavaramerkkihakemus nro 5805387 kokonaisuudessaan

— vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

— vastapuoli valituslautakunnassa on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien kantajalle valituslautakunnassa ja väiteosastossa aiheutuneet kulut, jos vastapuoli valituslautakunnassa on väliintulijana tässä asiassa.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki AYUURI NATURAL luokkiin 3 ja 5 kuuluvia tavaroita varten

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kuviomerkin Ayur yhteisön tavaramerkkirekisteröinti nro 2996098 muun muassa luokkiin 3 ja 5 kuuluvia tavaroita varten; sanamerkin AYUR yhteisön tavaramerkkirekisteröinti nro 5429469 muun muassa luokkiin 3 ja 5 kuuluvia tavaroita varten

Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen ja hakemuksen hylkääminen kokonaisuudessaan

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hyväksyminen, riidanalaisen päätöksen kumoaminen ja väitteen hylkääminen

Kanneperusteet: Kantaja esittää kaksi perustetta kanteensa tueksi

Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 ja 8 artiklaa, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, että sekaannusvaaraa ei ole ja että aikaisemmat tavaramerkit ovat luonteeltaan suggestiivisia kyseessä olevien tavaroiden osalta, mikä vähentää aikaisempien tavaramerkkien erottamiskykyä.

Toisessa kanneperusteessaan kantaja katsoo, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 65 artiklan 2 kohtaa, koska valituslautakunta käytti väärin harkintavaltaansa riidanalaisen päätöksen tehdessään, koska se ei ole objektiivinen ja koska siltä puuttuu oikeudellinen perusta.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 234/45

Kanne 21.6.2010 — K-Mail Order v. SMHV — IVKO (MEN’Z)

(Asia T-279/10)

()

2010/C 234/81

Kannekirjelmän kieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: K-Mail Order GmbH & Co. KG (Pforzheim, Saksa) (edustaja: Rechtsanwältin T. Zeiher)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

Vastapuoli valituslautakunnassa: IVKO Industrieprodukt-Vertriebskontakt GmbH (Baad-Wanderath, Saksa)

Vaatimukset

— Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 30.3.2010 asiassa R 746/2009-1 tekemä päätös on kumottava,

— riidanalaista yhteisön tavaramerkkihakemusta vastaan tehty väite on hyväksyttävä, ja toissijaisesti asia on palautettava valituslautakunnan käsiteltäväksi, ja

— asianosainen, joka häviää asian, on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: IVKO Industrieprodukt-Vertriebskontakt GmbH

Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki MEN’Z luokkiin 9, 14 ja 18 kuuluvia tavaroita varten

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Saksassa elinkeinotoiminnassa käytetty toiminimi ”WENZ” luokkiin 14, 18 ja 25 kuuluvia tavaroita varten

Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 8 artiklan 4 kohtaa, luettuna yhdessä 41 artiklan 1 kohdan c alakohdan kanssa, ja 76 artiklan 1 kohtaa on rikottu, koska kantajan toiminimen vaikutusalue on laajempi kuin paikallinen.

(1) Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 234/50

Kanne 30.6.2010 — Sports Warehouse v. SMHV (TENNIS WAREHOUSE)

(Asia T-290/10)

()

2010/C 234/89

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Sports Warehouse GmbH (Schutterwald, Saksa) (edustaja: Rechtsanwalt M. Douglas)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

Vaatimukset

— Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 21.4.2010 asiassa R 1259/2001-1 tekemä päätös on kumottava,

— tavaramerkki ”TENNIS WAREHOUSE” (yhteisön tavaramerkkihakemus nro 7536899) on rekisteröitävä ja

— SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”TENNIS WAREHOUSE” luokkiin 25, 28 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten

Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu, koska tavaramerkki ei ole kuvaileva ja koska vapaana pitämisen tarpeen käsite on ymmärretty väärin, ja asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 artiklassa säädettyä perusteluvelvollisuutta ei ole noudatettu.

(1) Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).