Tässä yhteydessä on korostettava, että tämä tutkintatoimenpide on tosiasiallisesti suoritettu, kuten ilmenee nimittävän viranomaisen 10.9.2015 tekemästä päätöksestä, jolla valittajan valitus on hylätty ja jossa todetaan, että ”EEAS:n (Euroopan ulkosuhdehallinto) kanssa käydyssä kirjeenvaihdossa ei ole kyetty varmistamaan varmuudella, että tällainen sääntö ja käytäntö on olemassa EEAS:n sisällä” ja että ”tällaisen säännön olemassaoloa ei ole osoitettu”. Valittaja on itse viitannut riidanalaisesta päätöksestä tekemässään valituksessa samankaltaiseen selitykseen, jonka nimittävän viranomaisen edustajat olivat antaneet kurinpitolautakunnan istunnossa. Henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevassa 13 artiklan 1 kohdassa säädetään kuitenkin, että kun asianomainen virkamies on saanut nimittävän viranomaisen kurinpitolautakunnalle antaman kertomuksen, hänellä on oikeus nähdä itseään koskevat asiakirjat kokonaisuudessaan ja ottaa jäljennökset kaikista menettelyyn liittyvistä asiakirjoista. Tällä säännöksellä pyritään varmistamaan, että puolustautumisoikeuksia kunnioitetaan, kun tutkintavaihe on päättynyt. On muistettava, että puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen kaikissa menettelyissä, jotka saattavat johtaa seuraamuksiin, on unionin oikeuden perusperiaate, jota on noudatettava, vaikka kyseessä on luonteeltaan hallinnollinen menettely (tuomio 13.2.1979, Hoffmann-La Roche v. komissio, 85/76, EU:C:1979:36, 9 kohta). On lisäksi todettu, että kurinpitomenettelyn yhteydessä asianomaisella virkamiehellä on oltava mahdollisuus ottaa kantaa jokaiseen asiakirjaan, jota toimielin aikoo käyttää häntä vastaan, paitsi, siltä osin kuin kyseessä on tämän menettelyn päätteeksi tehdyn päätöksen laillisuus, asiakirjaan, joka ei olisi viime kädessä ratkaiseva (ks. vastaavasti tuomio 3.7.2001, E v. komissio, T‑24/98 ja T‑241/99, EU:T:2001:175, 92 ja 93 kohta). Myös henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevassa 13 artiklan 1 kohdassa säädetään nykyään osaltaan perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan b alakohdassa vahvistetun periaatteen noudattamisesta, tarkoituksena varmistaa oikeus hyvään hallintoon, ja kyseisen periaatteen mukaan jokaisella on oikeus tutustua häntä koskeviin asiakirjoihin. Tästä seuraa, että tutkintayksiköiden tutkintatoimenpiteen on tuloksestaan riippumatta kuuluttava kurinpitolautakunnalle ja asianomaiselle henkilölle toimitettavaan asiakirja-aineistoon. Tässä tapauksessa on lisäksi huomautettava seuraavaa: ensinnäkin, että nimittävä viranomainen on käyttänyt kurinpitolautakunnan istunnossa tämän tutkintatoimenpiteen tulosta ilmoittaessaan, että ei ollut vahvistettu, että sääntö, johon valittaja oli vedonnut, oli olemassa, ilman että valittajan olisi ensin annettu tutustua tähän tulokseen asiakirja-aineistossa; että tämän jälkeen kurinpitolautakunta on lausuntonsa 38 perustelukappaleessa olennaisilta osin toistanut tämän päätelmän; lopuksi, että tämä päätelmä on vielä toistettu päätöksessä, jolla nimittävä viranomainen on hylännyt valittajan valituksen 10.9.2015. Ei voida sulkea pois sitä, että jos valittaja olisi voinut saada tiedon IDOC:n suorittaman tutkintatoimenpiteen sisällöstä sen jälkeen kun asia oli saatettu kurinpitolautakunnan käsiteltäväksi, hän olisi kyennyt, etenkin jos kyseinen toimenpide olisi ollut tiivis, suoritettu epävirallisessa muodossa tai jos siinä on käytetty vain vähän asiakirjoja, syventämään tätä koskevia perustelujaan ja esimerkiksi pyytämään vakuuttavammin kuin kurinpitolautakunnalle 23.9.2014 osoittamassaan muistiossa tätä kokevien tutkimusten uudelleenaloittamista, esimerkiksi vaatimalla kurinpitolautakuntaa määräämään kontradiktorisesta tutkimuksesta henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevan 17 artiklan 1 kohdan perusteella.

[– –]