Asia T-189/14,

Deza, a.s.

vastaan

Euroopan kemikaalivirasto

Oikeus tutustua asiakirjoihin – Asetus (EY) N:o 1049/2001 – ECHAn hallussa olevat asiakirjat, jotka sisältävät tietoja, jotka on annettu kemikaalin bis(2-etyyliheksyyli)ftalaatti (DEHP) käyttöä koskevan lupamenettelyn yhteydessä – Päätös eräiden kantajan luottamuksellisina pitämien tietojen luovuttamisesta – Taloudellisten etujen suojelemista koskeva poikkeus – Yksityiselämän käsite – Omaisuudensuoja – Perusteluvelvollisuus

Tiivistelmä – Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 13.1.2017

(TRIPS-sopimuksen 39 artiklan 2 ja 3 kappale; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus N:o 1049/2001 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1907/2006 119 artikla)

(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1049/2001 johdanto-osan 4 ja 11 perustelukappale sekä 1 ja 4 artikla ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1907/2006 118 artikla)

(Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1049/2001 4 artikla ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1907/2006 118 artikla)

Kun on kyse yleisön oikeudesta saada tutustua unionin toimielinten hallussa oleviin asiakirjoihin, asianomaisille toimielimille ja virastoille on tunnutettu mahdollisuus käyttää perusteluina yleisiä olettamia, joita sovelletaan tiettyihin asiakirjojen luokkiin, koska samankaltaiset yleisluonteiset toteamukset saattavat olla sovellettavissa luonteeltaan samanlaisia asiakirjoja koskeviin tiedonsaantipyyntöihin. Yleisten olettamien soveltaminen perustuu lähinnä siihen, että on pakko turvata kyseisten menettelyjen moitteeton toiminta ja se, etteivät niiden tavoitteet vaarannu. Siksi yleisen olettaman hyväksyminen voi perustua siihen, että oikeus tutustua tiettyjen menettelyjen asiakirjoihin on ristiriidassa näiden menettelyjen asianmukaisen kulun kanssa, ja vaaraan siitä, että näille menettelyille aiheutetaan vahinkoa, sillä yleisten olettamien avulla voidaan varmistaa menettelyn kulun eheys rajoittamalla kolmansien osapuolten mahdollisuutta puuttua siihen. Unionin toimielimessä käytävää menettelyä, jota varten pyydetyt asiakirjat on esitetty, koskevassa säädöksessä vahvistettujen erityisten sääntöjen soveltaminen on yksi perusteista, jotka oikeuttavat yleisen olettaman tunnustamisen. Toisin kuin tilanteissa, joissa on myönnetty, että yleisiä olettamia, jotka koskevat asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden epäämistä, voidaan soveltaa, kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) annetussa asetuksessa N:o 1907/2006 säännellään nimenomaisesti sen ja Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun asetuksen N:o 1049/2001 välisestä suhteesta. Asetuksen N:o 1907/2006 118 artiklassa nimittäin säädetään, että Euroopan kemikaaliviraston (ECHA) hallussa oleviin asiakirjoihin sovelletaan asetusta N:o 1049/2001. Sillä ei säännellä rajoittavasti kemiallisen aineen käyttöä koskevaan lupamenettelyyn liittyvään asiakirja-aineistoon sisältyvien asiakirjojen käyttöä. Kyseisessä asetuksessa ei tosiaankaan säädetä, että vain asianomaisilla osapuolilla tai kantelijoilla olisi oikeus tutustua asiakirja-aineistoon. Asetuksen N:o 1907/2006 säännöksistä ei siten johdu yleistä olettamaa. Näin ollen ei voida katsoa, että kyseisessä asetuksessa säädetyn lupamenettelyn yhteydessä ECHAlle toimitettuja asiakirjoja voitaisiin pitää kokonaisuudessaan selvästi luvan hakijan taloudellisten etujen suojelua koskevan poikkeuksen kattamina. Tästä on todettava, että Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklaa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklaa ei voida tulkita siten, että niissä määrättäisiin automaattisesta poikkeuksesta tietojen ilmaisemista koskevaan periaatteeseen sellaisten asiakirjojen osalta, jotka on laadittu yksityisen yrityksen kaupallisen toiminnan yhteydessä. Tilanteessa, jossa kolmas esittää pyynnön saada tutustua tämän tyyppisiin asiakirjoihin, niistä jokaista on tutkittava konkreettisesti ja tosiasiallisesti lukuun ottamatta niitä tapauksia, joissa unionin tuomioistuimet ovat hyväksyneet kyseisten asiakirjojen osalta tutustumista koskevan oikeuden epäämistä koskevan yleisen olettaman. (ks. 34, 37, 39, 40 ja 163 kohta)

Kemiallisen aineen käyttöä koskevaa lupahakemusmenettelyä säännellään kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) annetulla asetuksella N:o 1907/2006, jolla otetaan käyttöön unionin menettely luvan saamiseksi kemiallisten aineiden käyttämiseen. Kyseisen asetuksen 118 artiklassa säädetään, että Euroopan kemikaaliviraston (ECHA) hallussa oleviin asiakirjoihin sovelletaan Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annettua asetusta N:o 1049/2001. Tästä seuraa, että yleisön mahdollisimman laajaa oikeutta tutustua asiakirjoihin koskevaa periaatetta, josta säädetään asetuksen N:o 1049/2001 johdanto-osan neljännessä perustelukappaleessa ja 1 artiklassa, on lähtökohtaisesti kunnioitettava, kun on kyse ECHAn hallussa olevista asiakirjoista. Periaatteelle, jonka mukaan yleisöllä on oltava mahdollisimman laaja oikeus tutustua asiakirjoihin, on kuitenkin asetettu tiettyjä yleiseen tai yksityiseen etuun liittyviin syihin perustuvia rajoituksia. Asetuksessa N:o 1049/2001, erityisesti sen johdanto-osan 11 perustelukappaleessa ja sen 4 artiklassa, säädetään poikkeusjärjestelmästä, joka edellyttää, että toimielimet ja laitokset eivät anna tietoja asiakirjoista silloin, kun ilmaiseminen vahingoittaa joitakin näistä eduista. Kun on kyse tutustumispyynnöstä, joka koskee tieteellisiä tutkimuksia ja niiden sisältöä koskevia tietoja, jotka on esitetty lupahakemuksessa, ei vaikuta siltä, että pelkästään niissä esiintyvien yleisön saatavilla olevien kuvailevien tietojen koosteen ilmaiseminen olisi riittävää, jotta siitä voisi aiheutua vahinkoa luvan hakijan taloudellisten etujen suojalle. Viimeksi mainitun on osoitettava, miten tieteellisten tietojen kooste voisi yksittäistapauksessa olla kaupallisesti arkaluonteinen tieto, ja että sen taloudellisille eduille aiheutuisi vahinkoa tietojen ilmaisemisen vuoksi. Vaikka myönnettäisiinkin, että kyseisen hakijan suorittamalla tietojen systematisointityöllä saattaa olla tiettyä kaupallista arvoa, ainoastaan silloin, jos hakijan tämän tiedonkeruun yhteydessä tekemistä arvioinneista on saatavissa lisäarvoa – eli jos ne ovat esimerkiksi johtaneet uusiin tieteellisiin johtopäätöksiin tai sellaista innovatiivista strategiaa koskeviin huomioihin, joiden avulla yritys voi saada kaupallista etua suhteessa kilpailijoihinsa – ne olisivat kuuluneet asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdassa suojattujen taloudellisten etujen piiriin. (ks. 50, 51, 60 ja 67 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 52–54 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 55 ja 56 kohta)

Työjärjestyksen 48 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan asian käsittelyn kuluessa ei saa vedota uuteen perusteeseen, ellei se perustu kirjallisen käsittelyn aikana esille tulleisiin tosiseikkoihin tai oikeudellisiin seikkoihin. Peruste, jolla laajennetaan aikaisemmin nimenomaisesti tai implisiittisesti esitettyä perustetta ja jolla on läheinen yhteys tähän perusteeseen, on otettava tutkittavaksi. Lisäksi työjärjestyksen 48 artiklan 2 kohdassa esitetty kielto koskee ainoastaan uusia kanneperusteita, eikä siinä kielletä sitä, että kantajat esittävät uusia perusteluita jo kanteessa esitettyjen kanneperusteiden tueksi. (ks. 91 kohta)

Sekä kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) annetun asetuksen N:o 1907/2006 119 artiklan 1 kohdan f alakohdasta että sen liitteestä I ilmenee, että kun otetaan huomioon DNEL-arvoja (johdettu vaikutukseton altistumistaso) ja PNEC-arvoja (arvioitu vaikutukseton pitoisuus) koskevien tietojen merkitys ihmisten terveyden ja ympäristön suojelemisen kannalta, aineen kemikaaliturvallisuuden arvioinnin ja siitä saatavien tietojen on koskettava kaikkia yksilöityjä käyttötapoja ja katettava kaikki kyseessä olevan aineen elinkaaren vaiheet ja nämä tiedot on julkaistava. Mainitussa säännöksessä säädettyä julkaisemisvelvollisuutta sovelletaan lupahakemukseen liitettyyn kemikaaliturvallisuusraporttiin sisältyviin DNEL- ja PNEC-arvoihin. Asetuksen N:o 1907/2006 119 artiklan 1 kohdan f alakohdassa tarkoitetun tietojen julkistamisvelvollisuuden laajuus ulottuu DNEL- ja PNEC-arvojen johtamista tai ennakointia koskevaa menetelmää sekä niiden korrelaatiota muiden arvojen kanssa koskeviin vähimmäistietoihin. Nämä vähimmäistiedot ovat välttämättömiä sen ymmärtämiseksi, mistä DNEL- ja PNEC-arvoissa on kyse, ja sen määrittämiseksi, mihin ne liittyvät. On siksi myönnettävä, että edellä mainittu säännös menettäisi tehokkaan vaikutuksensa, jos pelkät arvot julkaistaisiin ilman mitään selitystä niiden merkityksestä. (ks. 105 ja 108 kohta)

Jos teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehdyn sopimuksen (TRIPS) kattamaa alaa säännellään unionin lainsäädännöllä, sovelletaan unionin oikeutta, mikä tarkoittaa velvollisuutta pitäytyä mahdollisimman tarkasti tämän sopimuksen mukaisessa tulkinnassa ilman, että tämän sopimuksen kyseisellä määräyksellä kuitenkaan voisi olla välitön oikeusvaikutus. Tästä on todettava, että Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annettua asetusta N:o 1049/2001 ja kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) annettua asetusta N:o 1907/2006 on tulkittava tavalla, jolla pyritään varmistamaan niiden yhteensopivuus TRIPS-sopimuksen 39 artiklan 2 ja 3 kappaleen kanssa. Viimeksi mainittu määräys ei voi kuitenkaan merkitä sitä, että teollis- ja tekijänoikeuksille myönnetty suoja ehdottomasti ohittaisi kemiallisen aineen käyttöä koskevan lupahakemuksen yhteydessä esitettyjen tietojen ilmaisemista koskevan olettaman. Lähestymistapa, jonka mukaan kemiallisen aineen lupamenettelyssä toimitetut tiedot olisivat TRIPS-sopimuksen 39 artiklan 2 kappaleessa tarkoitettuja liikesalaisuuksia (luottamuksellisia tietoja), merkitsisi sitä, että asetuksen N:o 1907/2006 119 artiklaa jätettäisiin noudattamatta. Tällaista lähestymistapaa ei voida hyväksyä, koska todellisuudessa se johtaisi kyseisen säännöksen lainmukaisuuden kyseenalaistamiseen suhteessa TRIPS-sopimuksen 39 artiklan 2 ja 3 kappaleeseen. (ks. 116, 149 ja 151 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 123 ja 124 kohta)

Kun on kyse kemikaaliturvallisuusraporttiin ja vaihtoehtojen analyysiin sisältyvistä DNEL-arvoista (johdettu vaikutukseton altistumistaso) ja PNEC-arvoista (arvioitu vaikutukseton pitoisuus) kemiallisen aineen käyttöä koskevassa lupamenettelyssä, on syytä palauttaa mieliin, että vaikka nämä arvot kuuluisivat luvan hakijan taloudellisten etujen piiriin, kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) annetun asetuksen N:o 1907/2006 119 artiklan 1 kohdan f alakohdassa säädetään, että ne on asetettava viran puolesta julkisesti saataville. Tätä tutustuttavaksi antamista koskevaa velvollisuutta perustellaan kyseisen asetuksen johdanto-osan 117 perustelukappaleessa tarpeella antaa unionin kansalaisille tietoa kemikaaleista, joille he saattavat altistua, jotta he voisivat tehdä kemikaalien käyttöä koskevia perusteltuja valintoja. Asetuksen N:o 1907/2006 119 artiklan 1 kohdasta ja sen johdanto-osan 117 perustelukappaleesta ilmenee unionin lainsäätäjän katsoneen, että kaiken muun ylittävä etu edellytti siinä mainittujen tietojen ilmaisemista. Lainsäätäjä itsekin vertaili intressejä ja katsoi tämän pohjalta, että DNEL- ja PNEC-arvoja koskevien tietojen ilmaisemista edellyttävä intressi oli painavampi kuin hakijan intressi siihen, ettei niistä annettaisi tietoja, sillä näissä tiedoissa on kyse kaikkien tärkeimpien intressien joukkoon kuuluvista eli ihmisten terveyteen ja ympäristöön liittyvistä intresseistä. Näillä seikoilla voidaan osoittaa, että avoimuusperiaate on erityisen pakottava niin, että se voi ohittaa mahdolliset syyt, jotka oikeuttavat näiden tietojen ilmaisemisen epäämisen. Tilanne on sama, kun on kyse lähestymistapoihin, menetelmiin ja tarkasteluihin liittyvistä NOAEL-altistumisarvoista eli arvoista, joilla osoitetaan enimmäispitoisuus, johon ei liity havaittavissa olevaa haitallista vaikutusta. (ks. 127–129 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 133 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 161 kohta)