ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen puheenjohtajan määräys 29 päivänä marraskuuta 1996. - J. Antonissen vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio. - Välitoimet. - Asia T-179/96 R.



Oikeustapauskokoelma 1996 sivu II-01641



Tiivistelmä



Avainsanat

Välitoimet - Myöntämisedellytykset - Toimenpiteet, joilla ei vaikuteta pääasiassa annettavaan ratkaisuun - Pääasian kanne, jonka tarkoituksena on saada yhteisö sopimussuhteen ulkopuoliseen vastuuseen - Vaaditun vahingonkorvauksen osaa vastaavien määrien maksaminen - Ei määrätä maksettavaksi

(EY:n perustamissopimuksen 178 ja 186 artikla ja 215 artiklan toinen kohta, ensimmäisen oikeusasteen työjärjestyksen 107 artiklan 3 ja 4 kohta)

Tiivistelmä

Välitoimista päättävän tuomarin myöntämien toimenpiteiden tarkoituksena on oltava pelkästään asianosaisten intressien turvaaminen yhteisöjen tuomioistuimessa tai yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa vireillä olevan oikeudenkäynnin aikana siten, ettei pääasiassa annettava päätös jäisi vaille merkitystä siten, ettei sillä olisi tehokkaita vaikutuksia (effets utiles). Nämä toimenpiteet ovat niin muodoin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 107 artiklan 3 ja 4 kohdan mukaan väliaikaisia ja niiden voimassaolo päättyy periaatteessa silloin kun asiassa annetaan lopullinen tuomio. Tästä seuraa, että ne eivät saa vaikuttaa pääasian päätökseen, eli niissä ei saa vielä päättää myöhemmin pääasiassa annettavan ratkaisun vaikutuksista.

Näin ollen välitoimia koskeva hakemus, jossa on pyydetty yhteisön velvoittamista maksamaan määriä, jotka vastaavat osaa kantajan pääasiassa perustamissopimuksen 178 artiklan ja 215 artiklan toisen kohdan perusteella nostamassa kanteessa aiheutuneeksi katsotusta vahingon määrästä, on hylättävä.

Nimittäin tällaisen hakemuksen hyväksymisellä puututtaisiin pääasiassa käytävän oikeudenkäynnin alaan, koska välitoimista päättävän tuomarin pitäisi sille kuuluvan fumus bonis juris -menettelyn yhteydessä tehtävän harkinnan yhteydessä ensi näkemältä päättää sopimussuhteen ulkopuolisesta yhteisön vastuusta ja siten hyväksyä osa pääasian kanteen vaatimuksista, ilman että ennen sitä olisi tutkittu, onko kanne perustamissopimuksen 215 artiklan toisen kohdan nojalla perusteltu. Vastuun syntymistä ja siitä seuraavia tosiseikkoja ei kuitenkaan voida todeta ensi näkemältä tehtävän harkinnan perusteella, vaan vasta tosiseikkojen ja esitettyjen väitteiden tultua lopullisesti arvioiduiksi sellaisessa menettelyssä, jossa voidaan taata, että kaikkien asianosaisten puolustautumisoikeuksia kunnioitetaan.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettuneljäs jaosto) määräys 14 päivänä maaliskuuta 1997. - Arbeitsgemeinschaft Deutscher Luftfahrt-Unternehmen ja Hapag-Lloyd Fluggesellschaft mbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Kumoamiskanne - Oikeuden aikana peruutettu päätös - Lausunnon antamisen raukeaminen. - Asia T-25/96.



Oikeustapauskokoelma 1997 sivu II-00363



Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - Päätöstä koskeva kanne - Päätöksen peruuttaminen oikeudenkäynnin aikana aineellisten virheiden takia ja uuden samansisältöisen päätöksen tekeminen - Perusteettomaksi tuleva kanne - Lausunnon antamisen raukeaminen, koska kantajalla ei ole intressiä kumoamistuomion saamiseen

Tiivistelmä

Yhteisön toimielimen peruuttaessa oikeudenkäynnin aikana aineellisten virheiden takia kumoamiskanteen kohteena olevan päätöksen ja korvatessa sen uudella päätöksellä, joka vastaa sisällöltään ensiksi tehtyä päätöstä, peruuttaminen aiheuttaa sen, että kanteesta tulee perusteeton ja sillä voidaan perustella lausunnon antamisen raukeamista koskevaa päätöstä, jollei kantaja voi osoittaa, että hänellä on intressi kumoamistuomion saamiseen.
60

Kantajalle aiheutuvan vahingon vaaraa on verrattava toisaalta Espanjassa ja Ranskassa toimivien tukkumyyjien intressiin lisätä Yhdistyneeseen kuningaskuntaan suunnattua vientiä yhtenäistettyjen markkinoiden rajoissa ja toisaalta siihen intressiin, joka NHS:lla sekä Yhdistyneen kuningaskunnan kuluttajilla ja veronmaksajilla on Adalatin hinnan laskuun kansallisilla markkinoilla. Kun eri intressit asetetaan vastakkain, käy ilmi, että se vahinko, joka voi aiheutua kantajalle kyseisen määräyksen välittömästä soveltamisesta, on suhteeton verrattuna Espanjaan ja Ranskaan sijoittautuneiden tukkumyyjien intressiin lisätä vientiään. Nämä toimivat jo nyt kansallisilla markkinoilla, joita kantajan riidanalainen myyntipolitiikka ei juurikaan ole eristänyt, minkä todistaa se taso, jonka Adalatin rinnakkaistuonti Yhdistyneeseen kuningaskuntaan on saavuttanut. Tältä osin on jo todettu (ks. edellä 51 ja 56 kohta), että vuonna 1993 rinnakkaistuonti kattoi melkein 50 prosenttia Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoiden tarpeesta. Asiakirja-aineistosta sitä paitsi ilmenee, että tuonnin määrä kasvoi myös sinä aikana, jona kantajan on väitetty syyllistyneen perustamissopimuksen määräysten vastaiseen toimintaan, eli vuodesta 1989 vuoteen 1993. Támän vuoksi sen, että tämänhetkinen tilanne säilytetään väliaikaisesti niin kauan kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole ratkaissut pääasiaa, ei voida katsoa muodostavan vakavaa estettä markkinoiden yhdentymiselle ja vapaalle kilpailulle. NHS:n ja viime vaiheessa Yhdistyneen kuningaskunnan kuluttajien ja veronmaksajien intressin kannalta on muistutettava, että Bayer UK:n tällä hetkellä soveltamat hinnat, jotka ovat korkeampia kuin Espanjan ja Ranskan viranomaisten vahvistamat hinnat, on kuitenkin Yhdistyneessä kuningaskunnassa alistettu toimivaltaisten viranomaisten välilliseen valvontaan, kuten päätöksestä ilmenee (151 kohta).
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkääminen - Tuen palauttamista koskevan päätöksen täytäntöönpanon lykkääminen - Lykkäämisen edellytykset - Vakava ja korjaamaton vahinko - Vakavan ja korjaamattoman vahingon käsite - Todistustaakka

(EY:n perustamissopimuksen 185 artikla, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

Välitoimien kiireellisyyden arvioinnissa on tarkasteltava sitä, saattaisiko riidanalaisten säädösten tai toimenpiteiden täytäntöönpano ennen pääasian ratkaisemista yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheuttaa välitoimia pyytäneelle asianosaiselle vakavaa ja peruuttamatonta vahinkoa, joka ei ole korjattavissa, vaikka riidanalainen päätös kumottaisiinkin, tai jos tämä vahinko huolimatta väliaikaisuudestaan olisi epäsuhteessa siihen, että vastaajan edun mukaista on saada säädös tai toimi täytäntöönpannuksi siitä huolimatta että se on riidanalainen. Välitoimen hakijan on osoitettava, että nämä edellytykset täyttyvät.

Välitoimihakemus, jossa vaaditaan sellaisen päätöksen täytäntöönpanon lykkäämistä, jolla komissio todeten, että kantajan ja tietyn yrityksen välisessä sopimuksessa kiinteistön myynnistä sen markkinahintaa alempaan arvoon on kyse perustamissopimuksen vastaisesta tuesta, määrää tämän tuen maksettavaksi takaisin, on hylättävä sen vuoksi, että kantaja ei ole esittänyt vakuuttavia perusteluja näyttääkseen toteen väitteensä, ensinnäkin siitä, että tämä joutuisi nostamaan kanteen sopimuskumppaniaan vastaan saadakseen myönnetyn valtion tuen takaisin, ja toiseksi siitä, että sopimuskumppani mahdollisesti muuttaisi myyntiehtoja eli sopimus katsottaisiin pätemättömäksi, aiheutuisi sille vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely - Väliintulo - Henkilöt, joilla on oikeus esiintyä väliintulijoina - Sosiaalipolitiikan alaan kuuluvan direktiivin pätevyyttä koskeva riita-asia - Kanteen on nostanut työnantajien etuja yhteisön tasolla edustava järjestö, joka ei ole voinut osallistua direktiivin antamista edeltäviin yhteisiin sopimuksiin - Kantajana olevan järjestön kansallisten jäsenjärjestöjen väliintulohakemus, jossa ne vetoavat omaan erilliseen intressiin, joka järjestöillä on direktiivin täytäntöönpanon kansallisten toimenpiteiden toteuttajana - Tutkittavaksi ottaminen

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 37 artiklan toinen kohta; neuvoston direktiivi 96/34/EY)

Tiivistelmä

EY:n tuomioistuimen perussäännön 37 artiklan toisen kohdan mukaan väliintulo-oikeus edellyttää ainoastaan sitä, että väliintulija osoittaa, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käsiteltäväksi saatetun asian ratkaisu koskee hänen oikeuttaan.

Kun käsiteollisuuden ja pienten ja keskisuurten yritysten etuja Euroopassa edustava järjestö on nostanut kanteen vanhempainlomaa koskevasta puitesopimuksesta annetun direktiivin 96/34/EY kumoamiseksi, kansallisella tasolla samoja intressejä edustavilla kantajan jäsenyhdistyksillä, jotka eivät ole voineet osallistua direktiivin antamista edeltävään sopimusmenettelyyn, on väliintulointressi, jos ne voivat osoittaa, että niillä on kantajan intressistä oma erillinen intressi sen vuoksi että direktiivillä on rajoitettu yhdistysten neuvotteluvapautta direktiivin kansallisten täytäntöönpanotoimien toteuttamiseksi.
Arvioidessaan sen vaaran olemassaoloa, että komission määräämien sakkojen välittömästä maksamisesta tai vaihtoehtoisesti pankkitakauksen asettamisesta aiheutuisi vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa yritysten yhteenliittymälle tai säätiölle, joka harjoittaa samoja toimintoja ja jolla on samat tavoitteet, välitoimista päättävän tuomioistuimen on otettava huomioon yhdistyksen jäsenyritysten ja/tai säätiön palveluita käyttävien yritysten koko ja taloudellinen valta.

Asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdassa säädetty sakon enimmäismäärä, joka on 10 prosenttia edellisen tilikauden liikevaihdosta, on laskettava kaikkien sopimuspuolina olevien tai yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin osallistuvien yritysten liikevaihdon perusteella, ja jos rikkomus tapahtuu yritysten yhteenliittymän päätöksellä, yhteenliittymän jäsenyritysten liikevaihdon perusteella, ainakin jos yhteenliittymä voi sääntöjensä perusteella antaa jäseniään sitovia määräyksiä. Tämä näkemys perustuu siihen, että yritysten yhteenliittymän mahdollinen vaikutus markkinoilla ei riipu sen omasta ”liikevaihdosta”, joka ei kerro yhteenliittymän kokoa eikä taloudellista valtaa, vaan sen jäsenten liikevaihdosta, joka osoittaa yhteenliittymän koon ja taloudellisen vallan. Samoin silloin kun rikkomuksen on tehnyt sellainen säätiö, joka ei toimi itsenäisesti suhteessa sen varallisuuteen myötävaikuttaviin yrityksiin, on otettava huomioon säätiön palveluita käyttävien yritysten taloudellinen kapasiteetti.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 30 päivänä syyskuuta 1997. - Instituto Europeu de Formação Profissional Ldª vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Euroopan sosiaalirahasto - Taloudellisen tuen alentaminen - Kumoamiskanne - Määräaika - Tutkimatta jättäminen. - Asia T-151/95.



Oikeustapauskokoelma 1997 sivu II-01541



Tiivistelmä



Avainsanat

1 Sosiaalipolitiikka - Euroopan sosiaalirahasto - Tuki, joka on myönnetty ammatillista koulutusta koskevien hankkeiden rahoittamiseen - Alun perin myönnetyn tuen alentaminen - Komission yksinomainen toimivalta - Asetuksen (ETY) N:o 2950/83 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu yhteisön oikeuksien siirtyminen jäsenvaltioille - Kohde

(Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2950/83 6 artiklan 1 ja 2 kohta)

2 Kumoamiskanne - Määräajat - Alkamisajankohta - Toimenpide, jota ei ole julkaistu eikä annettu tiedoksi kantajalle - Tarkka tieto kysymyksessä olevan toimenpiteen sisällöstä ja perusteluista - Velvollisuus pyytää toimenpiteen teksti kokonaisuudessaan kohtuullisessa ajassa siitä, kun toimenpiteen olemassaolosta on saatu tieto

(EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan viides kohta)

Tiivistelmä

3 Vaikka kaikilla kansallisilla viranomaisilla, joilla on toimivalta Euroopan sosiaalirahastosta rahoitettujen hankkeiden osalta, on mahdollisuus ehdottaa tuen loppuosan maksamista koskevassa pyynnössä Euroopan sosiaalirahaston tehtävistä tehdyn päätöksen 83/516/ETY soveltamisesta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2950/83 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti sitä, että tämän tuen määrää alennetaan, toimivalta päättää tuen loppuosan maksamisesta kuuluu komissiolle, ja ainoastaan komissiolla on toimivalta alentaa tällaista tukea kyseisen asetuksen 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Tästä seuraa, että nimenomaan komissio on tuen alentamispäätöksestä oikeudellisessa vastuussa suhteessa tuen saajaan riippumatta siitä, onko kyseinen kansallinen viranomainen ehdottanut tätä alentamista.

Asetuksen (ETY) N:o 2950/83 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu oikeuksien siirtyminen ei koske 6 artiklan 1 kohdassa annettua toimivaltaa alentaa Euroopan sosiaalirahastosta myönnettyä tukea vaan ainoastaan perusteettomasti saatujen ennakoiden palauttamiseen liittyviä yhteisön oikeuksia, minkä vuoksi oikeuksien siirtyminen edellyttää välttämättä sitä, että komissio on tätä ennen tehnyt päätöksen tuen alentamisesta.

4 Jos kysymyksessä olevaa toimenpidettä ei ole julkaistu tai annettu tiedoksi, määräaika tätä toimenpidettä koskevan kumoamiskanteen nostamiseksi alkaa kulua vasta siitä hetkestä, kun kolmas, jota asia koskee, saa tarkan tiedon kysymyksessä olevan toimenpiteen sisällöstä ja perusteluista, kuitenkin sillä edellytyksellä, että tämä pyytää kyseisen toimenpiteen tekstin kokonaisuudessaan kohtuullisessa ajassa siitä, kun hän sai tiedon sen olemassaolosta.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 4 päivänä lokakuuta 1996. - Sveriges Betodlares Centralförening ja Sven Åke Henrikson vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Yhteinen maatalouspolitiikka - Sokerijuurikas - Asetus (EY) N:o 1734/95 - Erityinen maatalouden muuntokurssi - Ruotsia koskevan muuntokurssin puuttuminen - Kumoamiskanne - Tutkimatta jättäminen. - Asia T-197/95.



Oikeustapauskokoelma 1996 sivu II-01283



Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt - Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä ja oikeushenkilöitä koskevat toimet - Asetus, jossa säädetään erityisestä maatalouden muuntokurssista sokerialalla - Jäsenvaltiota koskevan muuntokurssin puuttuminen - Tämän valtion tuottajan ja tuottajien yhdistyksen nostama kanne - Tutkimatta jättäminen

(EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan neljäs kohta; komission asetus N:o 1734/95)

Tiivistelmä

Sellainen kumoamiskanne jätetään tutkimatta, jonka sokerijuurikkaan tuottaja on nostanut sokerijuurikkaan vähimmäishintojen sekä tuotantomaksujen ja lisämaksun erityisen maatalouden muuntokurssin vahvistamisesta markkinointivuodeksi 1994/1995 sokerialalla annetusta asetuksesta N:o 1734/95, koska siinä ei vahvisteta kyseisen tuottajan jäsenvaltiossa sovellettavaa kurssia.

Tämä asetus on luonteensa vuoksi yleisesti sovellettava toimenpide, jonka soveltaminen perustuu objektiiviseen tilanteeseen ja asetuksella on oikeusvaikutuksia henkilöryhmiin, jotka on määritelty yleisesti ja abstraktisti. Vaikka toimen toteuttaja on sen toteuttamishetkellä voinut teoriassa tietää niiden taloudellisten toimijoiden lukumäärän ja henkilöllisyyden, joita toimi koskee, tämä ei riitä toimen säädösluonteisuuden kyseenalaistamiseen, jos on selvää, että toimen soveltaminen perustuu objektiiviseen oikeudelliseen tai tosiasialliseen tilanteeseen, joka toimessa määritellään ottaen huomioon sen tarkoitus. Se seikka, että säännöksellä voi olla erilaisia konkreettisia vaikutuksia niiden eri henkilöiden osalta, joihin sitä sovelletaan, ei ole myöskään ristiriidassa sen kanssa, että toimi on luonteeltaan säädös.

Ne edellytykset, joiden perustella tämän asetuksen voitaisiin katsoa koskevan kantajaa erikseen, eivät myöskään täyty, koska asetuksella ei vaikuteta kantajan asemaan sellaisen tosiasiallisen tilanteen takia, jonka perusteella hänet erotetaan kaikista muista ja yksilöidään samalla tavalla kuin se, jolle päätös on osoitettu, ja koska asetus koskee kantajaa vain sokerialan tuottajan objektiivisessa ominaisuudessa samoin kuin myös kaikkia muita tämän alan tuottajia.

Sokerijuurikkaan tuottajien yhdistyksen samasta asetuksesta nostama kumoamiskanne on myös jätettävä tutkimatta, koska yksityisten oikeussubjektien ryhmän yleisten ja yhteisten etujen puolustaminen ei riitä oikeuttamaan yhdistyksen kumoamiskannetta, jos sen jäsenet eivät voi tehdä samaa erikseen.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - Määräajat - Määräajan alkamisajankohta - Toimenpide, jota ei ole annettu tiedoksi kantajalle - Velvollisuus pyytää toimen teksti kokonaisuudessaan kohtuullisessa ajassa siitä, kun toimen olemassaolosta saadaan tieto

(EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan viides kohta)

Tiivistelmä

Perustamissopimuksen 173 artiklan mukaisen menettelyn aloittamiseksi sen, joka saa tiedon itseään koskevasta toimesta, jota ei kuitenkaan ole annettu hänelle tiedoksi, on kohtuullisessa ajassa pyydettävä toimen täydellinen teksti. On katsottava, ettei vaatimusta, jonka asianomainen esittää yli neljä kuukautta sen jälkeen, kun sai tiedon toimen olemassaolosta, ole esitetty kohtuullisessa ajassa, joten hänen tämän jälkeen nostamansa kanne on selvästi esitetty liian myöhään.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen puheenjohtajan määräys 15 päivänä maaliskuuta 1995. - Cantine dei Colli Berici Coop. ARL vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Maatalous - Viinikaupan yhteinen järjestäminen - Pakollinen tislausjärjestely - Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkääminen - Henkilö, jota asetus koskee suoraan ja erikseen - Ilmeinen tutkimatta jättäminen - Taloudellinen vahinko. - Asia T-6/95 R



Oikeustapauskokoelma 1995 sivu II-00647



Tiivistelmä



Avainsanat

1 Välitoimet - Tutkittavaksi ottamisen edellytykset - Pääasian kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset - Edellytysten puuttuminen - Rajat

(EY:n perustamissopimuksen 185 ja 186 artikla; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

2 Välitoimet - Vaatimuksen muuttaminen oikeudenkäynnin aikana - Vaaditun toimenpiteen ulottuvuuden laajentaminen - Vaatimuksen hylkääminen

3 Välitoimet - Tutkittavaksi ottamisen edellytykset - Täytäntöönpanon lykkääminen - Kumoamiskanteen kohteena olevan lykkäystoimenpiteen pidentämistä koskeva vaatimus

(EY:n perustamissopimuksen 185 artikla)

4 Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkääminen - Myöntämisen edellytykset - Vakava ja korjaamaton vahinko - Taloudellinen vahinko

(EY:n perustamissopimuksen 185 artikla; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

5 Vaikka pääasian kanteen tutkittavaksi ottamista ei pidä periaatteessa ratkaista välitoimea koskevassa oikeudenkäynnissä, jotta ei muodostettaisi ennakolta pääasian ratkaisua, kuitenkin jos vedotaan siihen, että kanne on ilmeisesti jätettävä tutkimatta, tulee välitoimista päättävän tuomioistuimen tutkia, voidaanko kanne ensi näkemältä todennäköisesti ottaa tutkittavaksi.

6 Välitoimista päättävä tuomioistuin ei voi hyväksyä kantajan oikeudenkäynnin aikana esittämää vaatimusta, joka kantajan mukaan vähentää välitoimen myöntämistä koskevan hakemuksen kohdetta, mutta joka todellisuudessa laajentaa alunperin vaaditun toimenpiteen ulottuvuutta.

7 Välitoimen myöntämistä koskeva hakemus voidaan ottaa tutkittavaksi vain, jos se liittyy tuomioistuimen tulevaan pääasian ratkaisuun. Tämä edellytys ei täyty, jos täytäntöönpanon lykkäämisellä pyritään siihen, että pääasiassa kumoamiskanteen kohteena olevaa lykkäämistoimenpidettä pidennetään.

8 Täytäntöönpanon lykkäämisen edellytyksenä oleva vaatimus vakavasta ja korjaamattomasta vahingosta ei täyty, koska kantajana oleva yritys vetoaa ainoastaan puhtaasti taloudelliseen vahinkoon esittämättä seikkoja, jotka osoittaisivat, että vahinko on omiaan uhkaamaan kantajan olemassaoloa ja ettei vahinkoa siten voitaisi kokonaan korjata, jos pääasian kanne hyväksyttäisiin.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - Luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt - Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä ja oikeushenkilöitä koskevat toimet - Luonnonkatastrofin uhreiksi joutuneille taloudellisille toimijoille myönnettävästä banaanien tuontikiintiön lisäämisestä annettu asetus

(EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan neljäs kohta; komission asetus (EY) N:o 2791/94)

Tiivistelmä

Banaanialan taloudellisten toimijoiden nostama kanne banaanien tuontia koskevan vuoden 1994 tariffikiintiön lisämäärän poikkeuksellisesta myöntämisestä hirmumyrsky Debbien johdosta annetun asetuksen (EY) N:o 2791/94 kumoamiseksi on jätettävä tutkimatta.

Tämä asetus on toisaalta yleisesti sovellettava säädös. Sen tarkoituksena on korvata luonnonkatastrofista aiheutuneet seuraukset ja se vastaa niitä yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteita, jotka koskevat markkinoiden vakauttamista ja banaanien toimittamista yhteisön kuluttajien saataville kohtuulliseen hintaan, sillä ne toimijat, joiden kesken lisämäärä on jaettu, määritellään objektiivisesti hirmumyrskyn niille aiheuttamien vahinkojen perusteella.

Vaikka asetuksen normatiivisuus ei toisaalta estä sitä, että se voi koskea erikseen joitakin kyseessä olevia taloudellisia toimijoita perustamissopimuksen 173 artiklan neljännen kohdan mukaisesti, näin ei ole nyt käsiteltävänä olevan asetuksen osalta. Se seikka, että kantajat kuuluvat suljettuun taloudellisten toimijoiden luokkaan, joka ei ole voinut saada hyväkseen lisäkiintiötä niiden yhteisön markkinoilla suorittamien toimituslajien perusteella, ei riitä erottamaan niitä muista henkilöistä, koska ne ovat samassa tilanteessa kuin muutkin mihin tahansa luokkaan kuuluvat toimijat, jotka eivät myöskään ole saaneet hyväkseen lisäkiintiötä, koska hirmumyrsky ei ole vaikuttanut niihin eikä asetuksella myöskään ole ollut vaikutusta toimijoille myönnettyihin banaanimääriin eikä sillä ole loukattu niiden erityisiä oikeuksia.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 8 päivänä heinäkuuta 1998. - Eugénio Branco Ldª vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Oikeudenkäyntikulujen vahvistaminen. - Yhdistetyt asiat T-85/94 (92) ja T-85/94 (122) (92).



Oikeustapauskokoelma 1998 sivu II-02667



Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely - Oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistaminen - Korvattavien kulujen käsite - Huomioon otettavat seikat - Muiden henkilöiden kuin asianosaisten avustajien matkustus- ja majoituskulut - Talousasiantuntijan palkkio - Korvaamisen edellytykset

[Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 91 artiklan b kohta ja 92 artiklan 1 kohta]

Tiivistelmä

Yhteisöjen tuomioistuimilla ei ole toimivaltaa vahvistaa palkkioita, jotka asianosaisten on maksettava omille avustajilleen, vaan enimmäismäärä, joka oikeudenkäyntikulujen korvaamiseen velvoitetulta asianosaiselta saadaan periä avustajanpalkkioina. Kun yhteisön oikeuteen ei sisälly säännöksiä palkkion suuruudesta, yhteisöjen tuomioistuinten on vapaasti arvioitava asiassa esiin tulleita seikkoja ottaen huomioon oikeudenkäynnin kohde ja luonne, sen merkitys yhteisön oikeuden kannalta kuten myös asian vaikeusaste, oikeudenkäyntimenettelystä asiamiehille tai avustajille aiheutuneen työn määrä ja oikeudenkäynnin taloudellinen merkitys asianosaisille.

Muille henkilöille kuin asianomaisen kantajan avustajalle aiheutuneet matkustus- ja majoituskulut on korvattava ainoastaan, jos näiden henkilöiden läsnäolo on ollut välttämätöntä asian käsittelyn kannalta. Kantajan palkkaamalle talousasiantuntijalle maksettuja palkkioita voidaan pitää välttämättöminä kustannuksina vain, jos talousasiantuntijan käyttäminen on ollut välttämätöntä.

Yhteisöjen tuomioistuimet ottavat korvattavia kuluja vahvistaessaan huomioon kaikki asiaan liittyvät seikat ratkaisuajankohtaan asti, joten asianosaisille oikeudenkäyntikulujen vahvistamismenettelystä aiheutuneista kuluista ei ole tarpeen lausua erikseen.