Henkilöstöasian tiivistelmä



Henkilöstöasian tiivistelmä

Tiivistelmä

1. Oikeudenkäyntimenettely – Kanteiden tutkittavaksi ottaminen – Oikeudenkäyntiväitteen esittäminen

(Virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 76 ja 78 artikla)

2. Virkamiehet – Kanne – Vahingonkorvausvaatimus, joka koskee sellaisen vahingon korvaamista, joka on aiheutunut menettelystä, joka ei ole luonteeltaan päätöksentekoa

(Henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artikla)

3. Virkamiehet – Kanne – Määräajat – Toimielimelle osoitettu vahingonkorvausvaatimus – Toimiminen kohtuullisessa ajassa

(Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 46 artikla ja henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohta)

4. Virkamiehet – Kanne – Kumoamiskannetta ei ole nostettu määräajassa – Vahingonkorvauskanne – Henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklassa säädettyjä määräaikoja ei palauteta

(Henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artikla)

5. Virkamiehet – Kanne – Vahingonkorvauskanne – Vahingonkorvauskanteen itsenäisyys kumoamiskanteeseen nähden

(Henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artikla)

1. Myös tilanteessa, jossa vastaaja on esittänyt oikeudenkäyntiväitteen erillisellä asiakirjalla virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 78 artiklan nojalla ja kantaja on esittänyt huomautuksia mainitusta väitteestä, virkamiestuomioistuin voi vapaasti antaa määräyksen mainitun työjärjestyksen 76 artiklan nojalla, jos kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset sen mielestä selvästi puuttuvat.

(ks. 14 kohta)

Viittaukset:

Virkamiestuomioistuin: yhdistetyt asiat F‑48/08 ja F‑48/08 AJ, Ortega Serrano v. komissio, 30.10.2008 (Kok. H., s. I‑A‑1‑0000 ja II‑A‑1‑0000, 23 kohta, valitus vireillä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, asia T‑583/08 P)

2. Työpaikkakiusaaminen ei ole päätöksentekoa. Virkamiehen, joka haluaa korvausta tällaisesta toiminnasta, joka ei ole päätöksentekoa, aiheutuneesta vahingosta, on siis esitettävä henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu vaatimus. Vasta kyseisen vaatimuksen nimenomainen tai implisiittinen hylkäyspäätös on virkamiehelle vastainen päätös, josta voi tehdä valituksen, ja vasta tämän valituksen nimenomaisen tai implisiittisen hylkäämisen jälkeen voidaan nostaa vahingonkorvauskanne virkamiestuomioistuimessa.

(ks. 22, 26 ja 27 kohta)

Viittaukset:

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑5/90, Marcato v. komissio, 25.9.1991 (Kok., s. II‑731, 49 ja 50 kohta) ja asia T‑500/93, Y v. yhteisöjen tuomioistuin, 28.6.1996 (Kok. H., s. I‑A‑335 ja II‑977, 64 ja 66 kohta)

Virkamiestuomioistuin: asia F‑42/05, Rossi Ferreras v. komissio, 1.2.2007 (Kok. H., s. I‑A‑1‑0000 ja II‑A‑1‑0000, 58–61 kohta)

3. Vahingonkorvausvaatimukset, jotka perustuvat sellaiseen toimeen, joka ei ole päätöksentekoa, on esitettävä kohtuullisessa ajassa siitä hetkestä lukien, jolloin kantaja sai tietää tilanteesta, josta hän valittaa, ja näin on siitä huolimatta, ettei henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohdassa aseteta mitään määräaikaa vahingonkorvausvaatimuksen esittämiselle. Kohtuullisessa ajassa toimimista nimittäin edellytetään kaikissa tapauksissa, joissa säädösten puuttuessa oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteet ovat esteenä sille, että yhteisöjen toimielimet ja luonnolliset tai oikeushenkilöt toimivat ilman mitään ajallista rajoitusta ja mahdollisesti saattavat näin vaaraan saavutettujen oikeusasemien vakauden. Vahingonkorvauskanteiden, joista saattaa aiheutua taloudellista taakkaa yhteisölle, osalta kohtuullisen määräajan noudattaminen vahingonkorvausvaatimuksen esittämisessä perustuu myös julkisten varojen suojaamista koskevaan huoleen, joka on erityisesti ilmaistu sopimuksen ulkopuolista vastuuta koskevien kanteiden osalta yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 46 artiklassa asetetulla viiden vuoden vanhentumisajalla.

Määräajan kohtuullisuutta on arvioitava kullekin asialle ominaisten olosuhteiden mukaan ja erityisesti niin, että otetaan huomioon asian merkitys asianomaiselle henkilölle, asian monimutkaisuus ja asianosaisten menettely.

(ks. 35, 37 ja 38 kohta)

Viittaukset:

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑45/01, Sanders ym. v. komissio, 5.10.2004, (Kok., s. II‑3315, 59 kohta ja 67 kohdan loppuosa); asia T‑144/02, Eagle ym. v. komissio, 5.10.2004 (Kok., s. II‑3381, 65 ja 66 kohta)

Virkamiestuomioistuin: asia F‑87/07, Marcuccio v. komissio, 4.11.2008 (Kok. H., s. I‑A‑1‑0000 ja II‑A‑1‑0000, 27 kohta, valitus vireillä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, asia T‑16/09 P)

4. Virkamies, joka ei ole nostanut kumoamiskannetta henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklassa säädetyssä määräajassa sellaisesta toimesta, jonka hän väittää olevan itselleen vastainen, ei voi kyseisestä toimesta aiheutuneen vahingon korvaamista koskevalla kanteella korjata tätä laiminlyöntiä ja saada siten itselleen uusia kanteen nostamisen määräaikoja.

(ks. 27 kohta)

5. Koska vahingonkorvauskanne on itsenäinen kumoamiskanteeseen nähden, virkamies voi nostaa erikseen hänelle vastaisen toimen lainvastaisuudesta johtuvan vahingon korvaamista koskevan kanteen silloin, kun hän on nostanut määräajassa kyseisen toimen kumoamista koskevan kanteen. Jos hän valitsee tämän tavan, virkamiehen on kuitenkin nostettava kyseinen vahingonkorvauskanne kohtuullisessa ajassa.

(ks. 36 kohta)

Viittaukset:

Virkamiestuomioistuin: asia F‑125/05, Tsarnavas v. komissio, 1.2.2007 (Kok., H., s. I‑A‑1‑0000 ja II‑A‑1‑0000, 76–78 kohta)