Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Yhteisön oikeus - Yksityisten oikeudet - Jäsenvaltio rikkoo velvollisuuttaan panna direktiivi täytäntöön - Velvollisuus korvata yksityisille aiheutettu vahinko - Korvausta koskevat säännöt - Kansallisen oikeuden soveltaminen - Määräaika - Määräajan sallittavuus - Edellytykset - Yhteisön oikeuden tehokkuusperiaatteen noudattaminen - Sen periaatteen noudattaminen, jonka mukaan vahingonkorvauksen edellytysten on vastattava samankaltaisia kansallisia vaatimuksia koskevia edellytyksiä

(Neuvoston direktiivi 80/987/ETY)

Tiivistelmä

Yhteisön oikeus ei nykytilassaan estä jäsenvaltiota säätämästä työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 80/987/ETY täytäntöönpanon viivästymisestä aiheutuneen vahingon korvaamista koskevan kanteen nostamiselle yhden vuoden määräaikaa, joka alkaa siitä, kun direktiivi saatettiin osaksi kansallista oikeusjärjestystä, edellyttäen, että tämä menettelysääntö ei ole epäedullisempi kuin vastaavia kansallisia oikeussuojakeinoja koskevat säännöt.

Koska vahvistettaessa kohtuullisia määräaikoja oikeussuojakeinojen käyttämiselle sovelletaan oikeusvarmuuden perusperiaatetta, määräajan vahvistaminen periaatteessa noudattaa sitä vaatimusta, että erityisesti ne määräaikoja koskevat edellytykset, joita kansallisessa lainsäädännössä on asetettu jäsenvaltion yhteisön oikeutta rikkomalla yksityisille aiheuttaman vahingon korvaamisen osalta, eivät saa olla sellaisia, että korvauksen saaminen on käytännössä mahdotonta tai suhteettoman vaikeaa (tehokkuusperiaate), ja kyseistä määräaikaa, joka mahdollistaa sen, että edunsaajat voivat saada tiedon kaikista oikeuksistaan, ja jonka avulla lisäksi täsmennetään, millä edellytyksillä direktiivin täytäntöönpanon viivästymisen aiheuttamasta vahingosta voi saada korvausta, ei voida pitää sellaisena, että vahingonkorvausvaatimuksen tekeminen olisi sen vuoksi erityisen vaikeaa, ja vielä vähemmän sellaisena, että korvausvaatimuksen tekeminen olisi käytännössä mahdotonta.

Kansallisten tuomioistuinten tehtävänä on varmistaa, noudattaako riidanalainen määräaika myös sitä periaatetta, jonka mukaan jäsenvaltion yhteisön oikeutta rikkomalla yksityisille aiheuttaman vahingon korvaamisen osalta kansallisessa lainsäädännössä asetetut edellytykset eivät saa olla epäedullisempia kuin samankaltaisia jäsenvaltion sisäiseen oikeuteen perustuvia vaatimuksia koskevat edellytykset (vastaavuusperiaate). Nämä tuomioistuimet voivat pätevästi ottaa huomioon sen seikan, että direktiivin täytäntöönpanemiseksi toteutettuun järjestelmään ja toisaalta sen vahingonkorvausjärjestelmään liittyvillä hakemuksilla on eri kohde, joten niitä koskevia menettelysääntöjä ei tarvitse vertailla. Jos lisäksi osoittautuu, että sovellettavan kansallisen sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskevan yleisjärjestelmän perusteella viranomaisia vastaan ei voida nostaa kannetta sellaisesta lainvastaisesta toiminnasta, johon ne ovat syyllistyneet julkista valtaa harjoittaessaan, ja että kansalliset tuomioistuimet eivät voi mitenkään muuten asiaan vaikuttavalla tavalla vertailla kyseistä määräaikaedellytystä ja samankaltaisia kansallisia vahingonkorvausvaatimuksia koskevia edellytyksiä toisiinsa, on katsottava, että riidanalainen määräaika ei ole ristiriidassa sen enempää yhteisön oikeuden vastaavuusperiaatteen kuin tehokkuusperiaatteenkaan kanssa.