YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (neljäs jaosto)

17 päivänä joulukuuta 2003

Asia T-324/02

Hans McAuley

vastaan

Euroopan unionin neuvosto

”Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion täytäntöönpano — Neuvoston englannin ja irlannin kielten osaston kielellisen neuvonantajan nimitys — Henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisen viran täyttämistä koskevan menettelyn päättäminen — Harkintavallan väärinkäyttö — Vahingonkorvauskanne”

Täydellinen teksti ranskan kielellä II-1657

Aihe:

Kanne, jossa vaaditaan yhtäältä sen päätöksen kumoamista, joka sisältyy neuvoston henkilöstö- ja hallintoasioista vastaavan osaston A osastopäällikön 30.1.2002 päivättyyn kirjeeseen, jolla päätettiin henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukainen menettely englannin ja irlannin kielten osaston kielellisen neuvonantajan viran täyttämiseksi ja jolla päätettiin siirtyä henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädettyyn menettelyn seuraavaan vaiheeseen, eli sisäisen kilpailun järjestämiseen, ja toisaalta vahingonkorvauksia.

Ratkaisu:

Päätös, joka sisältyy neuvoston henkilöstö- ja hallintoasioista vastaavan osaston A osastopäällikön 30.1.2002 päivättyyn kirjeeseen, jolla päätettiin henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukainen menettely englannin ja irlannin kielten osaston kielellisen neuvonantajan viran täyttämiseksi ja jolla päätettiin siirtyä henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädettyyn menettelyn viimeiseen vaiheeseen eli sisäisen kilpailun järjestämiseen, kumotaan. Kantajan esittämä korvausvaatimus hylätään. Neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Tiivistelmä

Kumoamiskanteen kohteeksi kelpaavia toimia tai päätöksiä ovat vain sellaiset toimenpiteet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia, jotka voivat vaikuttaa kantajan etuihin muuttamalla tämän oikeusasemaa selvästi. Silloin kun on kyse toimista tai päätöksistä, jotka tehdään monivaiheisessa menettelyssä, muun muassa sisäisen menettelyn päätteeksi, kannekelpoisia toimia ovat pääsääntöisesti ainoastaan sellaiset toimenpiteet, joissa lopullisesti vahvistetaan toimielimen kanta kyseisen menettelyn päätteeksi; sen sijaan menettelyn kuluessa tehdyt toimenpiteet, joilla valmistellaan lopullista päätöstä, eivät ole kannekelpoisia. Lisäksi kun on kyse henkilöstökanteista, päätösten valmistelevat toimet eivät ole henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan mukaisia virkamiehelle vastaisia toimia ja niiden lainmukaisuus voidaan kiistää vain sellaisen kanteen yhteydessä, joka koskee kumottavissa olevaa toimenpidettä. Siltä osin kuitenkin kuin päätös siirtyä henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetusta menettelystä saman artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuun menettelyyn avoimena olevan toimen täyttämiseksi muodostaa yhteisöjen tuomioistuinten antaman sellaisen tuomion täytäntöönpanotoimenpiteen, jolla on kumottu nimittävän viranomaisen päätös, jolla edellä mainitun 29 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetyn menettelyn päätteeksi hylättiin kantajan hakemus ja nimitettiin toinen henkilö kyseessä olevaan toimeen, on katsottava, että kantajalla on oikeus nostaa tästä päätöksestä kumoamiskanne, kun tämän kanteen tarkoitus on, että todetaan, että päätös on tehty vastaajana olevalla toimielimellä EY 233 artiklan mukaisesti olevia velvollisuuksia laiminlyöden. (ks. 28 ja 34 kohta) Viittaukset: asia 60/81, IBM v. komissio, 11.11.1981 (Kok. 1981, s. 2639, 9 kohta); asia T-6/93, Pérez Jimênez v. komissio, 15.6.1994 (Kok. H. 1994, s. I-A-155 ja s. II-497, 34 kohta) ja asia T-586/93, Kotzonis v. TSK, 22.3.1995 (Kok. 1995, s. II-665, 28 ja 29 kohta).

Henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklan mukaisessa muutoksenhakujärjestelmässä vahingonkorvauskanne, joka on itsenäinen muutoksenhakukeino suhteessa kumoamiskanteeseen, otetaan tutkittavaksi vain, jos sitä on edeltänyt henkilöstösääntöjen mukainen oikeudenkäyntiä edeltävä menettely. Tämä menettely eroaa sen mukaan, aiheutuuko vahinko, jonka korvaamista on vaadittu, henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan mukaisesta asianosaiselle vastaisesta toimesta vai hallinnon menettelystä, joka ei ole luonteeltaan päätöksentekoa. Ensimmäisessä tapauksessa asianosaisen on tehtävä nimittävälle viranomaiselle valitus kyseisestä toimenpiteestä säädetyssä määräajassa. Toisessa tapauksessa hallinnollinen menettely on sen sijaan aloitettava henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohdan mukaisella vahingonkorvausvaatimuksella, ja sen on tarvittaessa jatkuttava kyseisen vaatimuksen hylkäävää päätöstä koskevalla valituksella. Kun kumoamiskanteen ja vahingonkorvauskanteen välillä on suora yhteys, vahingonkorvauskanne otetaan tutkittavaksi kumoamiskanteen liitännäisenä ilman, että sitä välttämättä on edellettävä sekä kyseiselle viranomaiselle esitetty vaatimus väitetyn vahingon korvaamisesta että tämän vaatimuksen perusteen implisiittisestä tai nimenomaisesta hylkäämisestä tehty valitus. Jos väitetty vahinko ei sen sijaan aiheudu kumoamisvaatimuksen kohteena olevasta toimenpiteestä, vaan useista virheistä ja laiminlyönneistä, joihin hallintoviranomaisen väitetään syyllistyneen, oikeudenkäyntiä edeltävä menettely on ehdottomasti aloitettava vaatimuksella, jossa kyseistä viranomaista kehotetaan korjaamaan tämä vahinko. Lisäksi kun kumoamiskanteen ja vahingonkorvauskanteen välillä on suora yhteys, erillisenä nostettu vahingonkorvauskanne otetaan yhä tutkittavaksi, vaikka se olisi voitu nostaa myös kumoamiskanteen liitännäisenä ilman, että sitä on edeltänyt nimittävälle viranomaiselle esitetty vaatimus väitetyn vahingon korvaamisesta ja tämän vaatimuksen perusteen implisiittisestä tai nimenomaisesta hylkäämisestä tehty valitus. (ks. 91 ja 92 kohta) Viittaukset: asia T-15/96, Liao v. neuvosto. 6.11.1997 (Kok. H. 1997, s. I-A-329 ja s. II-897, 57 ja 58 kohta); yhdistetyt asiat T-78/96 ja T-170/96, W v. komissio, 28.5.1998 (Kok. H. 1998. s. I-A-239ja s. II-745, 159 kohta) ja asia T-378/00. Morello v. komissio. 12.12.2002 (Kok. H. 2002, s. I-A-311 ja s. II-1497. 102 kohta).