Julkisasiamiehen ratkaisuehdotus Léger 4 päivänä marraskuuta 1997. - Lopex Export GmbH vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas. - Ennakkoratkaisupyyntö: Finanzgericht Hamburg - Saksa. - Tulli - Tavaroiden luokittelu - Luokitusta muuttava asetus - Aikaisempi sitova tariffitieto - Pätevyys. - Asia C-315/96.



Oikeustapauskokoelma 1998 sivu I-00317



Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset

1 Finanzgericht Hamburg haluaa yhteisöjen tuomioistuimelle esittämillään kysymyksillä saada tietää, onko yhteisön oikeuden säännös, jonka mukaan yhteisöjen lainsäätäjä saa muuttaa tullinimikkeistöä ilman siirtymäsäännöksiä, yhteensopiva oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteiden kanssa; lisäksi kansallinen tuomioistuin haluaa tietää, mitä seurauksia tästä säännöksen mahdollisesta yhteensopimattomuudesta on.

I Asiaa koskevat yhteisön oikeuden merkitykselliset säännökset

2 Tässä asiassa keskeisessä asemassa olevalla käsitteellä "sitova tariffitieto" tarkoitetaan tulliviranomaisten tavaroiden luokittelusta tullinimikkeistöön(1) antamaa tietoa, joka sitoo hallintoa.(2)

3 Vuoden 1990 asetuksen 13 artiklassa säädetään seuraavasti:

"Jos aikaisempi tariffitieto ei ole enää

- tullinimikkeistön muuttamisesta annetun asetuksen tai

- tavaroiden luokittelusta tullinimikkeistöön annetun tai tähän vaikuttavan asetuksen

antamisen jälkeen kyseisessä asetuksessa säädetyn mukainen, tämä tariffitieto lakkaa olemasta voimassa kysymyksessä olevan asetuksen tullessa voimaan.

Kuitenkin, jos 1 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitetussa asetuksessa nimenomaisesti niin säädetään, tariffitiedon saaja voi vedota tariffitietoon edelleen asetuksessa säädetyn ajan, jos tariffitiedon saaja on tehnyt asetuksen 14 artiklan 3 kohdan a tai b alakohdassa tarkoitetun sopimuksen."(3)

4 Asetuksen 14 artiklan 3 ja 4 kohdassa säädetään seuraavasti:

"3. Silloin kun kysymyksessä ovat tuotteet, joista tullimuodollisuuksia suoritettaessa esitetään tuonti-, vienti- tai ennakkovahvistustodistus, tariffitiedon saaja voi vedota saamaansa sitovaan tariffitietoon, joka 1 kohdan(4) perusteella lakkaa olemasta voimassa, kysymyksessä olevan todistuksen voimassaoloajan.

- -

4. Sitovassa tariffitiedossa vahvistettua tariffin luokittelua voidaan soveltaa 3 kohdassa säädetyin edellytyksin ainoastaan

- määritettäessä tuonti- tai vientitulleja,

- laskettaessa vientitukea ja muita tuonnissa tai viennissä myönnettäviä yhteiseen maatalouspolitiikkaan liittyviä maksuja,

- käytettäessä tuonti-, vienti- tai ennakkovahvistustodistuksia, jotka esitetään kyseistä tavaraa koskevan tulli-ilmoituksen vastaanottomuodollisuuksia suoritettaessa, jos nämä todistukset on annettu kyseisen tiedon perusteella."

5 Neuvoston asetuksen N:o 3798/91(5) 1 artiklan 1 kohdalla muutettiin asetuksen N:o 2658/87(6) liitteessä olevaa yhdistettyä nimikkeistöä siten, että siihen asti CN-koodin nimikkeeseen 0404 90 kuulunut modifioitu hera siirrettiin CN-koodin nimikkeeseen 0404 10. Muutosasetuksen voimaantulopäivästä eli 1.1.1992 alkaen CN-koodiin 0404 10 sisältyi siten hera ja modifioitu hera.

6 Muutoksen osalta ei annettu siirtymäsäännöksiä.

II Tosiseikat ja oikeudenkäynti kansallisessa tuomioistuimessa

7 Pääasian oikeudenkäynnissä on kysymys vientituesta pääasian kantajalle Lopex Export GmbH:lle (jäljempänä Lopex) sen 29.6. ja 30.6.1992 viemästä jauheena olevasta herasta, josta on osaksi poistettu laktoosi ja jota myydään nimellä Anilac. Vientitukea oli haettu 6.7.1992.

8 Tuotteet vietiin maasta 31.12.1991 annetun ja 30.6.1992 asti voimassa olleen vientitodistuksen perusteella, johon oli liitetty 20.12.1991 päivätty ennakkovahvistustodistus.

9 Tullihallinto oli vahvistanut Lopexin toimittajille 5.12.1988 annetussa ensimmäisessä sitovassa tariffitiedossa, että kyseinen tuote oli luokiteltava yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 0404 90. Tullihallinto perui tämän tariffitiedon 30.10.1990, koska asiassa oli epäselvää, oliko tuote luokiteltava alanimikkeeseen 90 vai 10.

10 Lopex pyysi 14.12.1990 sitovaa tariffitietoa kysymyksessä olevasta tuotteesta. Tullihallinto antoi sille 5.6.1991 sitovan tariffitiedon, jossa tuote luokiteltiin yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 0404 9013 0000. Lopex pyysi heti tämän tiedon saatuaan täsmentämään alanimikkeen loppuosan. Tullihallinto lähetti tämän jälkeen 26.8.1991 sitovan tariffitiedon täydennyksen, jossa vahvistettiin, että tuote luokitellaan alanimikkeeseen 0404 9013 1200. Tullihallinto katsoi nimenomaisesti näissä kahdessa tariffitiedossa, ettei tuotetta voida luokitella alanimikkeeseen 0404 10, koska Anilac-tuotteen koostumus erosi olennaisesti heran koostumuksesta.

11 Tullihallinto luokitteli kuitenkin 28.10.1991 annetussa uudessa sitovassa tariffitiedossa tuotteen "sen koostumuksen perusteella" alanimikkeeseen 0404 10; tämä tieto annettiin nimenomaisesti vastauksena kantajan 14.12.1990 tekemään alkuperäiseen hakemukseen.

12 Lopex pyysi tämän tariffitiedon saatuaan, että aikaisempi luokittelu, jonka mukaan tuote luokitellaan alanimikkeeseen 0404 9013 1200, pidetään voimassa 30.4.1992 saakka. Lopexin kanssa käydyn kirjeenvaihdon jälkeen tulliviranomaiset päättivät 9.12.1991, että aikaisempi sitova tariffitieto pidetään tilapäisesti voimassa kuuden kuukauden ajan sen perumisesta alkaen.

13 Neuvoston 19.12.1991 antamassa asetuksessa N:o 3798/91 säädetään, että modifioimaton hera kuuluu vastedes alanimikkeeseen 0404 10; asetuksessa ei kuitenkaan annettu tätä koskevia siirtymäsäännöksiä.

14 Pääasiassa vastaajana oleva Hauptzollamt Hamburg-Jonas hylkäsi Lopexille 11.8.1992 tiedoksiannetulla päätöksellä tämän 6.7.1992 tekemän vientitukihakemuksen. Hauptzollamt Hamburg-Jonas perusteli hylkäämisen sillä, että Zolltechnische Prüfungs- und Lehranstalt (tullitekninen analyysi- ja koulutuslaitos) oli luokitellut riidanalaisen tuotteen alanimikkeeseen 0404 1011 0000 - johon kuuluvat tuotteet eivät oikeuta vientitukeen - ja koska aikaisemman sitovan tariffitiedon, joka sisälsi toisenlaisen tiedon, voimassaolo oli päättynyt 28.4.1992.

15 Lopex jätti 1.9.1992 vientitukihakemuksensa hylkäämispäätöksestä oikaisuvaatimuksen, jonka perusteeksi se vetosi sille annettuun, 30.6.1992 asti voimassa olleeseen vientitodistukseen ja siihen liitettyyn ennakkovahvistustodistukseen sekä siihen, että vuoden 1990 asetuksen 13 artiklan 1 kohta on pätemätön, siltä osin kuin siinä säädetään, että sitova tariffitieto lakkaa olemasta voimassa ilman siirtymäkautta.

16 Vastaaja hylkäsi tämän oikaisuvaatimuksen vedoten tullinimikkeistöön vuoden 1991 asetuksella tehtyihin muutoksiin ja vuoden 1990 asetuksen 13 artiklan 1 kohtaan.

17 Lopex nosti tämän jälkeen Finanzgericht Hamburgissa kanteen, jossa se vaati, että sille maksetaan vientitukena 889 880,04 Saksan markkaa sen 6.7.1992 tekemän hakemuksen mukaisesti. Lopex väitti kanteen yhteydessä, että vuoden 1990 asetuksen 13 artiklan 1 kohta on luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteiden vastainen siltä osin kuin siinä säädetään, että aikaisempi sitova tariffitieto on pätemätön tullinimikkeistön muuttamisesta annettavan asetuksen jälkeen ilman, että asetuksessa olisi annettu saman asetuksen 14 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja siirtymäsäännöksiä. Lopex esitti, että se oli luottanut 28.8.1991(7) sille annettuun tariffitietoon ja tehnyt sopimuksia, joita se ei enää voinut perua, ja että sen oikeutta tukien saantiin koskenut nopea muutos oli aiheuttanut sille huomattavia liiketaloudellisia tappioita.

III Ennakkoratkaisukysymykset

18 Todettuaan, että Lopexin viemä tuote Anilac on 1.1.1992 alkaen luokiteltu alanimikkeeseen 0404 10, johon kuuluvista tuotteista - toisin kuin alanimikkeeseen 0404 90 kuuluvista tuotteista - ei ole oikeutta saada vientitukea, ja että Lopex pystyi saamaan tämän päivämäärän jälkeen vientitukea ainoastaan siinä tapauksessa, että sille aikaisemmin annettu sitova tariffitieto olisi edelleen voimassa, Finanzgericht Hamburg on päättänyt lykätä asian ratkaisemista, kunnes yhteisöjen tuomioistuin on ottanut kantaa seuraaviin ennakkoratkaisukysymyksiin:

"1) Onko neuvoston asetuksen N:o 1715/90 13 artiklan 1 kohdan ensimmäinen luetelmakohta yhteensovel tuva yhteisön oikeuden luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteen kanssa siltä osin kuin mainitussa säännöksessä säädetään, että sitova tariffitieto lakkaa olemasta voimassa välittömästi ja ilman siirtymäsäännöksiä tullinimikkeistön muuttamisesta annettavan asetuksen antamisen jälkeen?

2) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, mitä seurauksia tästä on erityisesti siinä tapauksessa, että on annettu sittemmin muutetusta nimikkeistöstä poikkeava sitova tariffitieto ja/tai että on annettu vielä kuusi kuukautta voimassa oleva vientitodistus, johon liittyy ennakkovahvistustodistus?

Jos sitovan tariffitiedon määräaikaisen voimassaolon jatkamista koskevaa päätöstä on arvioitava luottamuksensuojan osalta kehiteltyjen yleisten edellytysten perusteella, edellyttääkö voimassaolon jatkaminen erityisesti yhteisön intressiin verrattuna suojeltavan arvoista viejän luottamusta? Päteekö tämä myös asetuksen N:o 1715/90 14 artiklan 4 kohdan kolmanteen luetelmakohtaan siltä osin kuin sen mukaan ennakkovahvistustodistus on täytynyt antaa 'mainitun tiedon perusteella'?"

IV Ensimmäinen ennakkoratkaisukysymys

19 Ennen kuin alan tutkia vuoden 1990 asetuksen 13 artiklan 1 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan pätevyyttä koskevaa kysymystä, kuten ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on pyytänyt, totean, että tämä asetus on kumottu edellä mainitulla asetuksella N:o 2913/92 (jäljempänä tullikoodeksi).

20 Tullikoodeksin 12 artiklan 5 ja 6 kohdalla(8) kumottiin vuoden 1990 asetuksen 13 artikla. Uutena asiana 6 kohdan viimeisen alakohdan nojalla yhteisön lainsäätäjä voi siirtymäkausisäännöksillä pidentää sellaisen sitovan tariffitiedon voimassaoloa, joka ei ole nimikkeistön muuttamisesta annettavan asetuksen mukainen.

21 Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämät kysymykset ovat kuitenkin edelleen ajankohtaisia, koska kysymyksessä on ainoastaan yhteisön lainsäätäjälle annettu mahdollisuus. Tämän perusteella ei siten voida sulkea pois sitä, että silloin kun annetaan välittömästi sovellettavaksi tuleva asetus, tullikoodeksin 12 artiklan lainmukaisuuden suhteen voidaan esittää edellä olevien periaatteiden perusteella tässä asiassa esitetyn kaltaisia väitteitä, joten yhteisöjen tuomioistuimen vuoden 1990 asetuksen 13 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan pätevyydestä tekemä arviointi voidaan kaikesta päätellen siirtää sellaisenaan koskemaan tullikoodeksin vastaavia säännöksiä näiden säännöksien samankaltaisuuden vuoksi. Todettakoon - ja tämä on tässä asiassa olennaista - että kansallisessa tuomioistuimessa vireillä oleva oikeusriita on saanut alkunsa ennen tullikoodeksin voimaantuloa(9) 1.1.1994.

Asetuksen 13 artiklassa tehty erottelu

22 Saattaa kuulostaa paradoksaaliselta, että säännöksen, jonka päämääränä on "taata taloudellisille toimijoille tietty oikeusvarmuus niiden harjoittaessa toimintaansa",(10) pätevyys on saatettu kyseenalaiseksi juuri luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteiden perusteella.

23 Vuoden 1990 asetuksen 13 artiklassa on tullinimikkeistöä koskevien asetusten ajallisen voimassaolon osalta kaksi erilaista säätelyä. Yhteisöjen lainsäätäjä voi tietyissä tapauksissa pitää tietyn ajan voimassa sellaisen sitovan tariffitiedon, joka ei enää ole uusien säännösten mukainen, kun taas toisten tapausten osalta tällaisten siirtymäsäännösten antamisesta ei ole säädetty.

24 Voimassaolosäätelyä koskeva ero vastaa asetuksesta N:o 2658/87 johtuvaa perinteistä erottelua, joka on tullinimikkeistön muuttamisesta ja tavaroiden luokittelusta annettavien asetusten välillä.

25 Todettakoon, että yhteisön lainsäätäjällä, erityisesti komissiolla, on tullinimikkeistön muuttamista koskevan valtuuden lisäksi valtuus täsmentää tietyn tavaran luokittelussa kysymykseen tulevien tariffinimikkeiden sisältö.(11)

26 Vuoden 1990 asetuksen 13 artiklan 2 kohdan mukaan näiden tavaroiden luokittelusta annettavien asetusten(12) osalta voidaan antaa siirtymäsäännöksiä, mutta ei tullinimikkeistön muuttamisesta annettavien asetusten(13) osalta.

27 Vuoden 1991 asetus kuuluu ilman muuta jälkimmäisiin asetuksiin, koska siinä luokitellaan modifioitu hera sisältyväksi vastedes CN-koodiin 0404 10. Hauptzollamt Hamburg-Jonas katsoi siten, että ennen tämän asetuksen voimaantuloa annettuna sitova tariffitieto lakkasi olemasta voimassa asetuksen tultua voimaan.

28 Lopex esittää, että sille on annettu oikeus vedota kuuden kuukauden pituisen siirtymäkauden ajan sitovaan tariffitietoon, joten sen perusteltua luottamusta on loukattu vuoden 1990 asetuksen 13 artiklan 1 kohdan soveltamisella.

Luottamuksensuojan periaate

29 Lopexin luottamus vientituen saantiin saattaa olla perusteltu sen vuoksi, että sille on annettu päätös, jossa pidettiin voimassa 28.10.1991 peruttu tariffitieto, ja sen vuoksi, että sille on annettu 20.12.1991 ennakkovahvistustodistus, sekä sen vuoksi, että se on jopa saanut 31.12.1991 vientitodistuksen sen jälkeen kun vuoden 1991 asetus oli jo julkaistu.

30 Kuitenkin näiden kahden asetuksen ja vuoden 1990 asetuksen 13 artiklan soveltamisalojen täsmällisen määrittämisen ja oikeusriidan ajallisen rajaamisen jälkeen on epäselvää, onko tämä perusteltu luottamus oikeutettua.

31 Tätä varten on tarpeen esittää yhteisön oikeuden niiden periaatteiden sisältö ja ulottuvuus, joiden selventämistä ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on pyytänyt.

32 Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan perusteltua luottamusta, jonka suojaaminen on yhteisön perusperiaate,(14) ei loukata silloin, jos taloudelliset toimijat pystyvät ennakoimaan sellaiset säännösten muutokset, jotka voivat vaikuttaa niiden etuihin. Yhteisöjen tuomioistuin on katsonut, että luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteen mukaisen "yhteisön lainsäädännön on oltava selvä ja sen on oltava asianomaisten ennakoitavissa".(15) Asianomaiset voivat vielä vähemmän vedota saavutettuihin oikeuksiinsa, jos ne ovat saaneet selvää tietoa niiden säännösten kehittymisnäkymistä, jotka koskevat niiden harjoittamaa toimintaa.

33 Lisäksi merkitystä on sillä, että yhteisön lainsäätäjä voi käyttää lainsäädäntövaltuuttaan, mikä tarkoittaa, että sillä on vapaus muuttaa olemassaolevia säännöksiä.

34 Yhteisöjen tuomioistuin on asiassa C-103/96, Eridania Beghin-Say, 13.3.1997 antamassaan tuomiossa katsonut, että neuvostolla on varsin laaja harkintavalta sen käyttäessä toimivaltaansa tullitariffin muuttumisen osalta.(16)

35 Yhteisöjen tuomioistuinta oli pyydetty lausumaan tässä asiassa luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteiden kannalta sellaisen asetuksen pätevyydestä, jonka mukaan sisäinen jalostus, jossa voidaan korvata tavara vastaavalla tavaralla, on mahdollista, jos vastaavat tavarat kuuluvat yhteisen tullitariffin samaan alanimikkeeseen kuin tuontitavarat. Kysymyksessä olleet kaksi tuotetta, jotka voitiin korvata vastaavalla tuotteella - raaka ruokosokeri ja ruokosokeri - oli luokiteltu muutaman vuoden ajan samaan alanimikkeeseen, sitten eri alanimikkeisiin ja lopulta jälleen samaan alanimikkeeseen. Taloudellisen toimijan velvollisuudet tullihallintoon nähden muuttuivat sisäisen jalostusjärjestelmän soveltamisalan muuttuessa siten, että järjestelmä välillä käsitti ja välillä ei käsittänyt kyseisiä tuotteita riippuen siitä, miten tariffinimikkeistöä oli muutettu.

36 Yhteisöjen tuomioistuin totesi, että säännös, jonka pätevyys oli saatettu kyseenalaiseksi, tekee vastaavilla tavaroilla korvaamisen järjestelmän soveltamisalan riippuvaiseksi sellaisesta edellytyksestä, joka liittyy muihin kuin sisäistä jalostusta koskeviin säännöksiin ja jonka laajuus voi vaihdella muun muassa säännöllisesti toistuvien tariffinimikkeistön muutosten mukaisesti.(17) Yhteisöjen tuomioistuin katsoi myös, että taloudellisella toimijalla "ei voi - - olla muuta perusteltua odotusta kuin se, että korvaaminen vastaavilla tavaroilla on mahdollista kyseisten tavaroiden kuuluessa toiminnan toteuttamisen ajankohtana voimassa olevan nimikkeistön samaan alanimikkeeseen".(18)

37 Asiassa Eridania Beghin-Say annetun tuomion perusteella on mahdollista tarkemmin rajata sitä toimivaltaa, joka yhteisöjen tuomioistuimen mukaan on neuvostolla yhdistetyn nimikkeistön muuttamisen osalta. Yhteisöjen tuomioistuin on siten epäsuorasti mutta kuitenkin yksiselitteisesti katsonut, että taloudellinen toimija ei voi olla perustellussa luottamuksessa siihen, että alanimike säilytetään muuttumattomana, koska nimikkeistö ei luonteensa puolesta ole tietyssä määrin pysyvä, mikä johtuu siitä, että sitä on välttämätöntä sopeuttaa taloudellisten tosiseikkojen mukaiseksi.

38 Tämän tuomion perustana olevat kysymykset eivät kuitenkaan koske sitä, onko asiassa välttämätöntä antaa siirtymäsäännöksiä, joilla Lopexin mukaan on täydennettävä tullinimikkeistön muuttamisesta annettavia asetuksia.

39 Kun on tiedostettu se, että tariffinimikkeistöä on voitava muuttaa joustavasti ja nopeasti, on määriteltävä ne edellytykset, joiden mukaisesti voidaan katsoa, että Lopexin kaltaisella taloudellisella toimijalla on oikeus vedota riidanalaiseen tariffitietoon siten, että siihen sovelletaan ennen vuoden 1991 asetuksen voimaantuloa sovellettua säännöstöä.

40 Luottamuksensuojan periaatteen soveltaminen esillä olevassa asiassa edellyttää nimittäin sen ratkaisemista, voiko Lopex säilyttää saavutetut oikeutensa tai voiko se vähintäänkin vedota hakemuksensa tueksi esittämiinsä - yhteisöjen tuomioistuimen käyttämää käsitettä käyttääkseni(19) - "perusteltuihin odotuksiinsa", joiden perusteella sillä on oikeus vaatia tariffitiedon voimassapitämistä.

41 Lopexin osalta pidettiin tilapäisesti voimassa sitovaa tariffitietoa kuuden kuukauden ajan sen perumisesta, ja sille oli annettu ennakkovahvistustodistus 8 päivää ennen vuoden 1991 asetuksen julkaisemista. Tukihakemuksen hylkäämisen jälkeen Lopexin tekemä oikaisuvaatimus hylättiin samaten erityisesti sillä perusteella, että mainitulla asetuksella oli muutettu tullinimikkeistöä.(20)

42 Siten Lopexin esittämä vahinko ei johdu suoraan vuoden 1990 asetuksesta, jonka 13 artiklasta on kysymys ennakkoratkaisupyynnössä, vaan pikemminkin vuoden 1991 asetuksesta, vaikka siirtymäsäännösten puuttuminen perustuukin vuoden 1990 asetuksen suppeaan tulkintaan.

43 Vaikka - ja tämä on mielestäni ratkaisevaa - käytettävissä olevien tietojen perusteella ei voida lähteä siitä, että Lopexille olisi ilmoitettu välittömästi vuoden 1991 asetuksesta, on todettava, että vuoden 1990 asetus julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä 26.6.1990 ja sitä sovellettiin 1.1.1991 alkaen.(21) Siten Lopexin toimittajille annettua ensimmäistä sitovaa tariffitietoa lukuun ottamatta, kaikki Lopexin riidanalaisen viennin vaiheet on toteutettu sellaisten yhteisön säännösten voimassa ollessa, joiden mukaan sitovan tariffitiedon voimassaoloon voitiin puuttua soveltamalla välittömästi tullinimikkeistön muuttamisesta annettua asetusta ilman siirtymäkautta.

44 Vuoden 1990 asetuksella ei sinänsä loukata taloudellisten toimijoiden etuja, koska siinä säädetään tulevaisuuteen nähden sellaisia asetuksia koskevista säännöistä, joita ei ole vielä annettu tämän asetuksen julkaisemisajankohtana. Meneillään oleviin liiketoimiin sovellettavaa oikeutta ei muuteta ennen näiden asetusten antamista millään tavoin. Sitä paitsi taloudellisille toimijoille ilmoitetaan tullinimikkeistön jatkuvasta muuttamisriskistä sillä, että säännöksessä todetaan, että tullinimikkeistön muuttamisesta annettaviin asetuksiin ei sisälly siirtymäsäännöksiä.

45 Vuoden 1990 asetuksen 13 artiklassa täytetään siten ennakoitavuutta koskeva vaatimus - joskaan ei tulevaisuudessa toteutettavien asetusmuutosten osalta, vaan niiden edellytysten osalta, joiden mukaisesti niihin ryhdytään. Tämän ennakoitavuuden takia taloudellisten toimijoiden perusteltu luottamus ei mielestäni voi koskea sitä, että tietty yhteisön säännös pysyy voimassa, eikä myöskään sitä, että asiassa annetaan näiden muutosten voimaantuloon liittyviä siirtymäsäännöksiä, joilla säilytetään taloudellisten toimijoiden oikeudet tai odotukset.(22)

46 Sen takia Lopex ei mielestäni voi vedota siihen, että "perusteltu luottamus voi syntyä subjektiivisia oikeuksia antavien hallintopäätöksien perusteella" tai että aikaisemmin voimassa ollutta oikeutta on sovellettava edelleen sellaisiin tapauksiin, "joiden tosiseikat olivat olennaisilta osin tapahtuneet jo ennen uusien säännösten voimaantuloa", koska asetuksen 13 artikla oli voimassa, kun se oli aloittanut vientitoimet.(23)

47 Sitova tariffitieto, joka sitoo hallintoa ainoastaan tavaroiden tullinimikkeistöön luokittelun osalta,(24) ei nimittäin voi luoda saavutettuja oikeuksia, joihin voidaan vedota lainsäätäjää vastaan, jos tieto on annettu sellaisena ajankohtana, jona säädöksen perusteella nimikkeistöä saatiin muuttaa ilman siirtymäkautta.

48 Samalla tavoin asiassa ei mielestäni voida pätevällä tavalla vedota yhteisöjen tuomioistuimen asiassa CNTA vastaan komissio annettuun tuomioon(25) sellaisen perustellun luottamuksen osoittamiseksi, joka on syntynyt sellaisten toimien osalta, "jotka [toimija] on peruuttamattomasti sitoutunut toteuttamaan saadessaan - - vientituen ennakkovahvistuksen sisältämät vientitodistukset".(26) Tällöin näet sivuutettaisiin muu osa tästä tuomiosta, jossa todetaan, että näin luonnehdittu luottamus on takuu kaikkia lainsäädännön "odottamattomia muutoksia" vastaan.(27) Näin ei ole tapahtunut tässä asiassa kysymyksessä olevan asetuksen osalta, koska - kuten on jo todettu - tullinimikkeistö on muuttuva normi, jonka muutokset tulevat voimaan ilman siirtymäsäännöksiä.

49 Sitä paitsi taloudellinen toimija ei voi vedota siihen, ettei se tunne sovellettavaa säännöstä, vaikka kysymyksessä on säännös, jossa vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt, joiden mukaan tulevaisuudessa annettavia säännöksiä sovelletaan. Yhteisöjen tuomioistuin on katsonut, että yhteisön säädökset kuuluvat sisältöönsä katsomatta julkaisemisestaan alkaen positiiviseen oikeuteen ja että kukaan ei voi vedota tietämättömyyteensä niiden osalta.(28)

50 Lisäksi Lopexin olisi pitänyt havahtua huomaamaan nimikkeistön muuttamisriski tulliviranomaisten Lopexin tavaran luokittelua koskevan epäröinnin perusteella, mikä tuli sittemmin esille siinä, että tavara luokiteltiin annetuissa kahdessa sitovassa tariffitiedossa eri alanimikkeisiin. Lopexin olisi pitänyt ottaa selvää siitä mahdollisuudesta, miten todennäköistä on, että tariffiluokittelua muutetaan, sekä ottaa selvää niistä yksityiskohtaisista säännöistä, joiden mukaisesti muutos voi toteutua.

51 Toisin sanoen Lopexilta ei ole voinut 26.6.1990 alkaen jäädä huomaamatta, että 1.1.1991 jälkeen jokaisen sellaisen sopimuksen osalta, jonka perusteella sillä oli oikeus saada vientitukea, oli riski, että tariffiluokittelua muutetaan ilman meneillään oleviin liiketoimiin sovellettavia siirtymätoimenpiteitä sillä tavoin, että odotettujen tukien saanti saattaa olla epävarmaa.

52 Näin vaikuttava säännös voi olla pätevä ainoastaan, jos se on oikeusvarmuuden periaatteen mukainen.

Oikeusvarmuuden periaate

53 Kuten luottamuksensuojan periaate, on oikeusvarmuudenkin periaate yhteisön oikeuden perusperiaate.(29) Yhteisöjen tuomioistuin on katsonut, että tämä periaate "edellyttää, että säännökset, joissa verovelvolliselle asetetaan velvoitteita, ovat selviä ja täsmällisiä, jotta verovelvollinen voi yksiselitteisesti tietää, mitkä hänen oikeutensa ja velvollisuutensa ovat, ja ryhtyä niistä johtuviin asianmukaisiin toimenpiteisiin".(30) Mielestäni se mikä pätee säännökseen, jossa verovelvolliselle asetetaan velvoitteita, pätee myös sellaiseen säännökseen, jossa vahvistetaan ne edellytykset, joiden mukaisesti täytyy muuttaa sellaiset asetukset, joista seuraa etuja tietyille taloudellisille toimijoille.

54 Vuoden 1990 asetuksen 13 artiklassa säädetään sellaisesta erityisestä säännöstöstä tullinimikkeistön muuttamisesta annettavien asetusten osalta, jonka soveltamisala ja sisältö eivät ole epäselviä. Artiklan ensimmäisessä kohdassa on esitetty säännös, jonka mukaan sellainen sitova tariffitieto, joka ei ole nimikkeistöä koskevan asetuksen mukainen, lakkaa olemasta voimassa asetuksen soveltamisen alkamisesta lähtien. Artiklan toisessa kohdassa tehdään ero tullinimikkeistön muuttamisesta annettavien asetusten ja tullinimikkeistöön luokittelusta annettavien asetusten välillä, jolloin luokittelusta annettavien asetusten osalta on tietyin edellytyksin mahdollista säätää, että sellainen tieto vaikuttaa uudesta asetuksesta huolimatta tietyn ajan. Kuten on todettu, vuoden 1990 asetuksessa sen voimaantulopäiväksi on vahvistettu 1.1.1991.

55 Oikeusvarmuus tulee mielestäni turvattua myös siinä, että vuoden 1990 asetuksen 13 artikla, jota sovelletaan ainoastaan asetuksiin, eroaa selvästi niistä säännöksistä, joissa vuoden 1990 asetuksen 14 artiklan 3 kohdan lailla säädetään sellaisen sitovan tariffitiedon vaikutusten jatkamisesta, jonka voimassaolo on tullut kyseenalaiseksi muiden oikeudellisten toimenpiteiden takia.

56 Siirtymäsäännökset ovat erilaisia sen mukaan, ovatko kysymyksessä tuotteet, joista tullimuodollisuuksia suoritettaessa esitetään tuonti-, vienti- tai ennakkovahvistustodistus, vai tuotteet, joiden osalta ei esitetä yhtään näistä todistuksista.

57 Näissä molemmissa tapauksissa säännöksessä viitataan nimenomaisesti 14 artiklan 1 kohtaan, jota sovelletaan tariffitietoihin, jotka ovat tulleet "ristiriitaiseksi yhdistetyn nimikkeistön tulkinnan kanssa - - ".(31) Tällä nimenomaisesti suljetaan pois mahdollisuus jatkaa sellaisten tariffitietojen voimassaoloa, jotka eivät ole asetusten mukaisia ja - sitäkin suuremmalla syyllä - mahdollisuutta ei ole, jos tariffitiedot eivät ole tullinimikkeistön muuttamisesta annettavien asetusten mukaisia. Tämän säännön sisällöstä ei siten ole epäselvyyttä.

58 Tulen siihen tulokseen, että vuoden 1990 asetuksen 13 ja 14 artikla ovat riittävän selviä ja täsmällisiä, jotta huolellinen ja harkitseva toimija voi ottaa selvän niistä oikeudellisista edellytyksistä, jotka koskevat niitä liiketoimia, jotka se aikoo toteuttaa, ja jotta se pystyy ottamaan huomioon luokittelun muuttamismahdollisuuden ja ryhtymään tehdessään sopimuksia kauppakumppaneidensa kanssa kaikkiin sellaisiin toimenpiteisiin, jotka saattavat olla asian kannalta tarkoituksenmukaisia.

59 Vuoden 1990 asetuksen 13 artiklan 1 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan pätevyyttä ei mielestäni siten täydy asettaa kyseenalaiseksi. Näin ollen toiseen kysymykseen ei tarvitse vastata.

Ratkaisuehdotus

60 Edellä olevan perusteella ehdotan, että ensimmäiseen kysymykseen vastataan seuraavasti:

Jäsenvaltioiden tulliviranomaisten antamista tiedoista, jotka koskevat tavaroiden luokittelua tullinimikkeistöön, 20 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1715/90 13 artiklan 1 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan tutkinnassa ei ole tullut luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteiden kannalta esille sellaisia seikkoja, jotka vaikuttaisivat sen pätevyyteen.

(1) - Yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun asetuksen (ETY) N:o 2913/92 20 artiklan 6 kohdan mukaan tavaran luokittelulla tariffiin tarkoitetaan sen yhdistetyn tullinimikkeistön alanimikkeen vahvistamista, johon tavara määritetään (EYVL L 302, s.1).

(2) - Jäsenvaltioiden tulliviranomaisten antamista tiedoista, jotka koskevat tavaroiden luokittelua tullinimikkeistöön, 20 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1715/90 kolmas ja viides perustelukappale (EYVL L 160, s. 1, jäljempänä vuoden 1990 asetus).

(3) - Tähän ryhmään kuuluvat tavaroiden myynnistä tai ostosta yhteisössä tai yhteisön ulkopuolella tehdyt "sitovat ja lopulliset" sopimukset.

(4) - Asetuksen 14 artiklan 1 kohdassa säädetään, että muissa kuin 13 artiklassa tarkoitetuissa tilanteissa sitova tariffitieto lakkaa lisäksi olemasta voimassa, jos se tulee yhdistetyn nimikkeistön tulkinnan kanssa ristiriitaiseksi erilaisten yhteisön tai kansainvälisten tariffitoimenpiteiden seurauksena.

(5) - Tariffi- ja tilastonimikkeistä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 sekä maito- ja maitotuotealan tuontimaksuja laskettaessa sovellettavista tuoteryhmistä ja erityissäännöksistä annetun asetuksen (ETY) N:o 2915/79 muuttamisesta 19 päivänä joulukuuta 1991 annettu asetus (EYVL L 357, s. 3, jäljempänä vuoden 1991 asetus)

(6) - Neuvoston 23.7.1987 antama asetus (EYVL L 256, s. 1).

(7) - Ennakkoratkaisupyynnössä mainitaan kaksi tariffitietojen antamispäivämäärää eli 26. ja 28.8.1991; tämä epäselvyys ei kuitenkaan vaikuta asian tutkintaan eikä näin ollen ennakkoratkaisukysymyksiin vastaamiseen.

(8) - Tullikoodeksin 12 artiklan 5 ja 6 kohdassa säädetään seuraavaa:

"5. Sitova tariffitieto lakkaa olemasta voimassa: a) jos annetaan asetus, eikä tieto enää ole kyseisellä asetuksella säädetyn oikeuden mukainen; b) jos se tulee ristiriitaiseksi jonkin 20 artiklan 6 kohdassa tarkoitetun nimikkeistön tulkinnan kanssa joko yhteisön tasolla - - taikka kansainvälisellä tasolla - - . c) kun sitovan tariffitiedon saajalle ilmoitetaan sen kumoamisesta tai muutoksesta.

6. Sellaisen sitovan tariffitiedon saaja, joka lakkaa olemasta voimassa 5 kohdan b tai c alakohdan mukaisesti, voi jatkaa sen käyttämistä kuuden kuukauden ajan mainitusta julkaisemisesta tai ilmoituksesta, jos tämä on sitovan tiedon perusteella ennen kyseisen tariffitoimenpiteen toteuttamista tehnyt sitovia ja lopullisia kyseisten tavaroiden ostoa tai myyntiä koskevia sopimuksia. Tuotteita, joista tullimuodollisuuksia suoritettaessa esitetään tuonti-, vienti- tai ennakkovahvistustodistus, koskee kuitenkin mainitun kuuden kuukauden ajan sijasta todistuksen voimassaoloaika. Edellä 5 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa asetuksella voidaan vahvistaa määräaika, jona ensimmäistä alakohtaa sovelletaan."

(9) - 253 artiklan 2 kohta.

(10) - Asetuksen kolmas perustelukappale.

(11) - Asia C-401/93, GoldStar Europe, tuomio 13.12.1994 (Kok. 1994, s. I-5587, 18 ja 19 kohta) ja asia C-267/94, Ranska v. komissio, tuomio 14.12.1995 (Kok. 1995, s. I-4845, 19 kohta). Edellä mainitun asetuksen N:o 2658/87 9 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaan komissio voi noudattaen täsmennettyjä menettelysääntöjä, joiden mukaan asiassa on kuultava jäsenvaltioiden tulliasiantuntijoita, toteuttaa yhdistetyn nimikkeistön ja Euroopan yhteisöjen yhtenäistetyn tullitariffin (Taric) soveltamista koskevia toimenpiteitä, jotka liittyvät erityisesti tavaroiden luokitteluun näihin nimikkeistöihin.

(12) - Asetuksen 13 artiklan 1 kohdan toinen luetelmakohta.

(13) - Asetuksen 13 artiklan 1 kohdan ensimmäinen luetelmakohta.

(14) - Ks. asia 112/77, Töpfer v. komissio, tuomio 3.5.1978 (Kok. 1978, s. 1019, 19 kohta) ja asia 112/80, Dürbeck, tuomio 5.5.1981 (Kok. 1981, s. 1095, 48 kohta) ja yhdistetyt asiat 205/82-215/82, Deutsche Milchkontor ym., tuomio 21.9.1983 (Kok. 1983, s. 2633, 30 kohta).

(15) - Yhdistetyt asiat 212/80-217/80, Salumi ym., tuomio 12.11.1981 (Kok. 1981, s. 2735, 10 kohta). Ks. myös asia 97/76, Merkur v. komissio, tuomio 8.6.1977 (Kok. 1977, s. 1063, 5 kohta), jossa yhteisön vastuu sellaisen asetuksen voimaantulon johdosta, jota varten ei ollut annettu siirtymäsäännöksiä, edellytti, ettei tämä uusi säännös ollut huolellisen toimijan ennakoitavissa. Uudemmasta oikeuskäytännöstä ks. esim. asia C-368/89, Crispoltoni, tuomio 11.7.1991 (Kok. 1991, s. I-3695, 21 kohta). Oikeustieteessä käydystä ennakoitavissa olevaa perustetta koskevasta keskustelusta ks. erityisesti Gilsdorf, P., "Confiance légitime, droits acquis et rétroactivité en droit communautaire", Actes du séminaire sur la jurisprudence de la CJCE dans le domaine de la PAC, Bruxelles, 1981, s. 97, 3 kohta; Hubeau, F., "Le principe de la protection de la confiance légitime dans la jurisprudence de la Cour de justice des Communautés européennes", Cahiers de Droit Européen, 1983, nro 2-3, s. 162; Puissochet, J.-P., "Vous avez dit confiance légitime?", L'État de droit, Mélanges en l'honneur de Guy Braibant, 1996, s. 581, II, B.

(16) - Asia C-103/96, Eridania Beghin-Say, tuomio 13.3.1997 (Kok. 1997, s. I-1453).

(17) - Tuomion 36 kohta. Kursivointi tässä.

(18) - Tuomion 37 kohta.

(19) - Asia 289/81, Mavridis v. parlamentti, tuomio 19.5.1983 (Kok 1983, s. 1731, 21 kohta).

(20) - Alkuperäinen hakemus hylättiin sillä perusteella, että tariffitiedon jatkettu voimassaoloaika oli jo päättynyt. Koska tätä seikkaa ei ole käsitelty esitetyissä kysymyksissä, mielestäni siitä asiasta ei tarvitse lausua.

(21) - Asetuksen 19 artikla.

(22) - F. Hubeau esittää tämän ajatuksen edellä mainitussa artikkelissaan, jossa hän toteaa seuraavasti: "Tuomioistuin näyttää soveltavan luottamuksensuojan periaatteen loukkaamisen toteamista silloin, kun riidanalaisen säädöksen antaja on käyttänyt - sinänsä lainmukaisia - valtuuksiaan sellaisissa olosuhteissa, joissa se on yllätyksellistä sellaisen perustellun luottamuksen kannalta, joka säännöksen adresaateilla saattaa olla siihen, ettei oikeudellista tilannetta muuteta ilman siirtymäsäännöksiä" (s. 144, kursivointi tässä).

(23) - Lopexin kirjallisten huomautusten s. 6-7.

(24) - Vuoden 1990 asetuksen 11 artiklan 1 kohta.

(25) - Lopexin kirjallisten huomautusten s. 7-8.

(26) - Asia 74/74, CNTA v. komissio, tuomio 14.5.1975 (Kok. 1975, s. 533, 42 kohta; Kok. Ep. II, s. 469).

(27) - Em. asia CNTA v. komissio.

(28) - Asia 161/88, Binder, tuomio 12.7.1989 (Kok. 1989, s. 2415, 19 kohta) ja asia C-80/89, Behn Verpackungsbedarf, tuomio 28.6.1990 (Kok. 1990, s. I-2659, 13 kohta).

(29) - Em. asia Deutsche Milchkontor ym., tuomion 30 kohta; asia C-143/93, Van Es Douane Agenten, tuomio 13.2.1996 (Kok. 1996, s. I-431, 27 kohta) ja asia C-177/96, Banque Indosuez ym., tuomio 16.10.1997 (Kok. 1997, s. I-5659, 27 kohta). Oikeusvarmuuden periaatteesta ks. erityisesti Naômé, C,. "La notion de sécurité juridique dans la jurisprudence de la Cour de justice et du Tribunal de première instance des Communautés européennes", Rivista di Diritto Europeo, 1993, nro 2, s. 223.

(30) - Ks. erityisesti asia 169/80, Gondrand Frères ja Garancini, tuomio 9.7.1981 (Kok. 1981, s. 1931, 17 kohta); yhdistetyt asiat 92/87 ja 93/87, komissio v. Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta, tuomio 22.2.1989 (Kok. 1989, s. 405, 22 kohta); em. asia Eridania Beghin-Say, tuomion 40 kohta ja em. asia Banque Indosuez ym., tuomion 27 kohta.

(31) - Kursivointi tässä.