UNIONIN YLEISEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (muutoksenhakujaosto)

8 päivänä kesäkuuta 2011

Asia T-20/09 P

Euroopan komissio

vastaan

Luigi Marcuccio

Muutoksenhaku – Henkilöstö – Virkamiehet – Työkyvyttömyyseläke – Ensimmäisessä oikeusasteessa riidanalaisen päätöksen perustelujen puuttumisen vuoksi osittain perustelluksi todettu kanne – Henkilöstösääntöjen 78 artikla – Eläkkeelle siirtäminen työkyvyttömyyden vuoksi – Työkyvyttömyyslautakunta

Aihe: Valitus, jossa vaaditaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-41/06, Marcuccio vastaan komissio, 4.11.2008 antaman tuomion (Kok. H., s. I-A-1-339 ja II-A-1-1851) kumoamista.

Ratkaisu: Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen ensimmäisen jaoston asiassa F-41/06, Marcuccio vastaan komissio, 4.11.2008 antama tuomio kumotaan siltä osin kuin sillä kumotaan Euroopan komission 30.5.2005 tekemä päätös siirtää Luigi Marcuccio eläkkeelle työkyvyttömyyden vuoksi ja myöntää hänelle työkyvyttömyyskorvaus, ja siltä osin kuin komissio velvoitetaan maksamaan Luigi Marcucciolle 3 000 euron suuruinen summa ja oikeudenkäyntikulut jaetaan mainittujen kumoamisen ja velvoittamisen välisessä suhteessa (tuomion tuomiolauselman 1, 2, 4 ja 5 kohta). Asia palautetaan virkamiestuomioistuimeen. Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

Tiivistelmä

1. Virkamiehet – Työkyvyttömyys – Työkyvyttömyyslautakunta – Tuomioistuinvalvonta – Laajuus – Rajat

(Henkilöstösääntöjen 78 artikla)

2. Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Perustelujen puutteellisuus – Unionin yleisen tuomioistuimen toimivalta – Riidanalaisen päätöksen perusteluvelvollisuuden laajuuden valvonta

(EY 253 artikla; henkilöstösääntöjen 25 artiklan toinen kohta)

3. Virkamiehet – Virkamiehelle vastainen päätös – Perusteluvelvollisuus – Päätös, jonka asiayhteys on tuttu sen vastaanottajalle

(EY 253 artikla; henkilöstösääntöjen 25 artiklan toinen kohta)

4. Virkamiehet – Kanne – Vahingonkorvauskanne – Lainvastaisen riidanalaisen päätöksen kumoaminen – Kohtuullinen korvaus henkisestä kärsimyksestä

(Henkilöstösääntöjen 91 artikla)

5. Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Tosiseikkojen ja näytön virheellinen arviointi – Tutkimatta jättäminen – Unionin yleisen tuomioistuimen harjoittaman valvonnan piiriin ei kuulu tosiseikkojen ja selvitysaineiston arviointi, paitsi jos ne on otettu huomioon vääristyneellä tavalla

(Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön liitteessä I oleva 11 artikla)

1. Tapauksissa, joissa sovelletaan henkilöstösääntöjen 78 artiklaa, unionin tuomioistuimilla on toimivalta arvioida, onko työkyvyttömyyslautakunnan antama lausunto sääntöjenmukainen, toisin sanoen voidaanko lausunnon perusteluiden avulla arvioida siinä esitettyjä toteamuksia, joille se perustuu, ja onko lääketieteellisten toteamusten ja niiden perusteella tehtyjen päätelmien välillä ymmärrettävä yhteys.

Tuomioistuinvalvonta, joka kohdistuu näiden lautakuntien kokoonpanon ja toiminnan sääntöjenmukaisuuteen ja niiden antaman lausunnon sääntöjenmukaisuuteen, on seurausta siitä, ettei tuomioistuinvalvonta ulotu varsinaisiin lääketieteellisiin arviointeihin, joita on pidettävä lopullisina, kun ne on tehty sääntöjenmukaisesti. Koska lääketieteellistä lautakuntaa ja työkyvyttömyyslautakuntaa koskevien säännösten tarkoitus on, että lääketieteellisten kysymysten lopullinen arviointi annetaan lääketieteen asiantuntijoiden tehtäväksi, asianomaisten virkamiesten oikeuksien suoja on kuitenkin varmistettava tuomioistuinvalvonnan avulla.

(ks. 45 ja 54 kohta)

Viittaukset:

Yhteisöjen tuomioistuin: asia C-185/90 P, komissio v. Gill, 4.10.1991 (Kok., s. I-4779, 4 kohta)

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T-43/89, Plug v. komissio, 27.2.1992 (Kok., s. II-367, 75 kohta); asia T-43/89 RV, Gill v. komissio, 23.3.1993 (Kok., s. II-303, 36 kohta); asia T-376/94, Otten v. komissio, 21.3.1996 (Kok. H., s. I-A-129 ja II-401, 47 kohta); asia T-84/98, C v. neuvosto, 16.6.2000 (Kok. H., s. I-A-113 ja II-497, 43 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen) ja asia T-376/02, O v. komissio, 23.11.2004 (Kok. H., s. I-A-349 ja II-1595, 29 kohta)

2. Perusteluvelvollisuuden laajuutta koskeva kysymys on oikeuskysymys, joka muutoksenhaun yhteydessä kuuluu unionin yleisen tuomioistuimen valvontavallan alaisuuteen. Päätöksen laillisuusvalvonnassa, jota unionin yleinen tuomioistuin tässä yhteydessä harjoittaa, on nimittäin välttämättä otettava huomioon ne tosiseikat, joihin virkamiestuomioistuin on perustanut johtopäätöksensä siitä, ovatko perustelut riittävät vai puutteelliset.

(ks. 62 kohta)

Viittaukset:

Yhteisöjen tuomioistuin: asia C-188/96 P, komissio v. V, 20.11.1997 (Kok., s. I-6561, 24 kohta)

3. Virkamiehelle vastainen toimenpide on riittävästi perusteltu, kun se on toteutettu asianomaisen tuntemassa asiayhteydessä, jonka perusteella asianomainen voi ymmärtää häntä koskevan toimenpiteen ulottuvuuden.

(ks. 68 kohta)

Viittaukset:

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T-390/08, Bank Melli Iran v. neuvosto, 14.10.2009 (Kok., s. II-3967, 82 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen)

4. Lainvastaisen toimen kumoaminen voi sellaisenaan olla asianmukainen ja lähtökohtaisesti riittävä korvaus henkisestä kärsimyksestä, joka tästä toimesta on voinut aiheutua, jollei valittaja osoita, että hänelle on aiheutunut henkistä kärsimystä, joka on erotettavissa kumoamisen perustana olevasta lainvastaisuudesta ja jota ei voida kokonaan korjata tällä kumoamisella.

Tältä osin toteamus, että virkamiestä on kohdannut henkilöstösääntöjen 78 artiklan mukainen pysyvä, täydelliseksi katsottu työkyvyttömyys, joka estää häntä hoitamasta mihinkään hänen tehtäväryhmänsä toimeen kuuluvia tehtäviä, perustuu puhtaasti lääketieteellisille toteamuksille, jotka lääketieteen asiantuntijat ovat työkyvyttömyysmenettelyn aikana tehneet. Tähän toteamukseen kuuluu objektiivinen ja neutraali kuvaus asianomaisen terveydentilasta, joka on muun muassa kaikkien silmissä täysin hänen tahdostaan tai aikeistaan riippumaton. Tällaiseen kuvaukseen ei siis itsessään kuulu poikkeuksellisia olosuhteita lukuun ottamatta minkäänlaista kielteistä arviota asianomaisesta virkamiehestä.

Näin ollen tällainen toteamus riidanalaisessa päätöksessä ei pidä sisällään kielteistä arviota virkamiehen kyvyistä, joten tämän päätöksen kumoaminen on sellaisenaan asianmukainen ja riittävä korvaus tästä toimesta aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä.

(ks. 73, 75 ja 76 kohta)

Viittaukset:

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T-29/01, Puente Martín v. komissio, 18.9.2002 (Kok. H., s. I-A-157 ja II-833, 65 kohta) ja asia T-10/02, Girardot v. komissio, 6.6.2006 (Kok. H., s. I-A-2-129 ja II-A-2-609, 131 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen)

5. Ainoastaan asiaa ensimmäisenä oikeusasteena käsitellyt tuomioistuin on toimivaltainen yhtäältä määrittämään ratkaisun perustaksi asetettavat tosiseikat, lukuun ottamatta sellaisia tapauksia, joissa määritettyjen tosiseikkojen paikkansapitämättömyys käy ilmi sille toimitetusta aineistosta, ja toisaalta arvioimaan näitä tosiseikkoja. Lukuun ottamatta sitä tapausta, että tuomioistuimelle esitetty selvitys on otettu huomioon vääristyneellä tavalla, se, miten asiaa ensimmäisenä oikeusasteena käsitellyt tuomioistuin on arvioinut tosiseikkoja, ei näin ollen ole oikeuskysymys, joka sellaisenaan kuuluu unionin yleisen tuomioistuimen harjoittaman valvonnan piiriin. Tällaisen vääristyneellä tavalla huomioon ottamisen on ilmettävä asiakirja-aineistosta selvästi ilman, että on tarpeen ryhtyä arvioimaan tosiseikkoja ja selvitysaineistoa uudelleen.

(ks. 81 ja 82 kohta)

Viittaukset:

Yhteisöjen tuomioistuin: asia C-8/95 P, New Holland Ford v. komissio, 28.5.1998 (Kok., s. I-3175, 72 kohta); asia C-551/03 P, General Motors v. komissio, 6.4.2006 (Kok., s. I-3173, 54 kohta); asia C-167/04 P, JCB Service v. komissio, 21.9.2006 (Kok., s. I-8935, 108 kohta)

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T-222/07 P, Kerstens v. komissio, 8.9.2008, Kok. H., s. I-B-1-37 ja II-B-1-267, 60 ja 61 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen sekä 62 kohta