Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Ennakkoratkaisukysymykset – Pätevyyden arviointi – WTO:n sopimuksiin ei voida vedota yhteisön toimen pätevyyden riitauttamiseksi

2. Yhteinen kauppapolitiikka – Polkumyynniltä suojautuminen – Polkumyyntimarginaali

(Neuvoston asetuksen N:o 384/96 1 artiklan 2 kohta, 2 artiklan 1 kohta ja 6 kohdan a alakohta)

3. Yhteinen kauppapolitiikka – Polkumyynniltä suojautuminen – Polkumyyntimarginaali

(Neuvoston asetuksen N:o 384/96 2 artiklan 10 ja 11 kohta; neuvoston asetus N:o 2398/97)

4. Yhteinen kauppapolitiikka – Polkumyynniltä suojautuminen – Vahinko

(Neuvoston asetuksen N:o 384/96 3 artiklan 5 kohta)

5. Ennakkoratkaisukysymykset – Pätevyyden arviointi – Yhteisön asetuksen, jossa määrätään lopullisesta polkumyyntitullista, julistaminen pätemättömäksi – Vaikutukset

(Neuvoston asetuksen N:o 2913/92 236 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

1. Maailman kauppajärjestön (WTO) sopimukset eivät luonteensa ja rakenteensa vuoksi lähtökohtaisesti kuulu niihin normeihin, joihin nähden yhteisöjen tuomioistuin valvoo yhteisön toimielinten toimien lainmukaisuutta. Yhteisöjen tuomioistuimen on valvottava yhteisön toimen lainmukaisuutta WTO:n sääntöihin nähden vain, jos yhteisön tarkoituksena on ollut panna täytäntöön WTO:n yhteydessä hyväksymänsä erityinen velvoite taikka jos kyseisessä yhteisön toimessa nimenomaisesti viitataan WTO-sopimusten tiettyihin määräyksiin.

(ks. 29 ja 30 kohta)

2. Polkumyyntitullien vahvistamisen osalta neuvosto ei tee ilmeistä arviointivirhettä, kun se tuotteen ”laskennallisen” normaaliarvon laskennan yhteydessä katsoo, että määritettäessä myynti‑, hallinto‑ ja muiden kustannusten sekä voiton määrää polkumyyntiä koskevan perusasetuksen N:o 384/96 2 artiklan 6 kohdan a alakohta yhtäältä ei sulje pois sellaisen yhden ainoan yrityksen tietojen huomioon ottamista, joka on muiden tutkimuksen kohteena olevien yritysten joukosta ainoa, jonka samankaltaisen tuotteen myynti alkuperävaltion kotimarkkinoilla oli edustava tutkimusajanjakson aikana, ja toisaalta sallii sen, että voittomarginaalin määrittämisessä jätetään ottamatta huomioon muiden viejien tai tuottajien sellainen myynti, joka ei ole tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä, sen perusasetuksen 1 artiklan 2 kohdassa ja 2 artiklan 1 kohdassa vahvistetun periaatteen mukaisesti, jonka mukaan normaaliarvon on lähtökohtaisesti perustuttava tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneen myynnin tietoihin.

(ks. 46–48 kohta)

3. Koska polkumyyntimarginaali on määritettävä vertaamalla tasapuolisesti samankaltaisen tuotteen normaaliarvoa yhteisöön suuntautuvan viennin hintaan, neuvosto tekee ilmeisen arviointivirheen, kun se määrittäessään polkumyyntitutkimuksen kohteena olevan tuotteen yleistä polkumyyntimarginaalia soveltaa negatiivisten polkumyyntimarginaalien ”nollaamismenetelmää”, siltä osin kuin tällaista menetelmää, jota ei edes lainkaan mainita polkumyyntiä koskevan perusasetuksen N:o 384/96 2 artiklassa, käytetään siten, että vientihintoja muutetaan, kun painotettua keskiarvoa verrataan kaiken yhteisöön suuntautuvan viennin hintojen painotettuun keskiarvoon, ja näin ollen toteutetaan vertailuja, jotka eivät heijastele täysimääräisesti kaikkia vertailukelpoisia vientihintoja. Tämän vuoksi lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Egyptistä, Intiasta ja Pakistanista peräisin olevien puuvillan tyyppisten vuodeliinavaatteiden tuonnissa annetun asetuksen N:o 2398/97 1 artikla on pätemätön siltä osin kuin neuvosto sovelsi sen tutkinnan, jonka päätteeksi kyseinen asetus annettiin, kohteena olevaa tuotetta koskevan yleisen polkumyyntimarginaalin määrittämiseksi kunkin kyseessä olevan tuotetyypin osalta negatiivisten polkumyyntimarginaalien ”nollaamismenetelmää”.

(ks. 55–57 kohta ja tuomiolauselman 1 kohta)

4. Polkumyyntiä koskevan perusasetuksen N:o 384/96 3 artiklan 5 kohdassa, jossa mainitaan vahinkoa koskevat olennaiset tekijät, jotka vaikuttavat yhteisön tuotannonalan tilanteeseen, annetaan yhteisön toimielimille harkintavaltaa niiden tutkiessa ja arvioidessa vahingon toteamiseen vaikuttavia eri tekijöitä.

Tässä säännöksessä edellytetään ainoastaan, että olennaiset taloudelliset tekijät ja seikat, jotka vaikuttavat yhteisön tuotannonalan tilanteeseen – ja joita ei luetella siinä tyhjentävästi – tutkitaan. Tämän vuoksi, kun yhteisön toimielimet arvioivat polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin yhteisön tuotannonalan tilanteeseen kohdistuvien vaikutusten tutkimiseksi vain tähän tilanteeseen vaikuttavia olennaisia tekijöitä, ne eivät ylitä monimutkaisten taloudellisten tilanteiden arvioimisessa niille myönnettyä harkintavaltaa.

(ks. 61–63 kohta)

5. Tuojalla, joka on nostanut kansallisessa tuomioistuimessa kanteen päätöksestä, jolla siltä on peritty polkumyyntitulleja sellaisen yhteisön asetuksen mukaisesti, jossa tuonnille on määrätty lopullinen polkumyyntitulli ja jonka yhteisöjen tuomioistuin on todennut pätemättömäksi pätevyyden arviointia koskevan ennakkoratkaisupyynnön yhteydessä, on lähtökohtaisesti oikeus vedota pääasiassa tähän pätemättömyyteen saadakseen nämä tullit palautetuiksi yhteisön tullikoodeksista annetun asetuksen N:o 2913/92 236 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Tältä osin ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen asiana on tarkastaa, täyttyvätkö tällaisen palauttamisen edellytykset.

(ks. 67 ja 69 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)