16

Näissä olosuhteissa Ráckevei Járásbíróság (Ráckeven piirioikeus, Unkari) on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset: ”1) Voidaanko [20.9.2017 annetussa tuomiossa Andriciuc ym. (C-186/16, EU:C:2017:703)] [direktiivin 93/13] 4 artiklan 2 kohdasta omaksutun tulkinnan perusteella katsoa, että sellainen valuuttariskin kantamista koskeva sopimusehto on selkeä ja ymmärrettävä, jossa ei määrätä nimenomaisesti, että velallinen joutuu yksin kantamaan valuuttariskin kokonaisuudessaan, vaan jossa on vain velallisen ilmoitus siitä, että hän on täysin tietoinen lainaan liittyvistä mahdollisista riskeistä ja erityisesti siitä, että kyseessä olevan ulkomaan valuutan arvon muutokset suhteessa Unkarin forinttiin voivat muuttaa tällaisen forinttimääräisen lainan lainanhoitokuluja niin ylös- kuin alaspäinkin? 2) Onko edellä kuvattu sopimusehto sen [20.9.2017 annetussa tuomiossa Andriciuc ym. (C-186/16, EU:C:2017:703)] muotoillun vaatimuksen mukainen, jonka mukaan kuluttajan on kyettävä arvioimaan ne – mahdollisesti huomattavatkin – taloudelliset vaikutukset, joita hänen taloudellisiin velvoitteisiinsa voi kohdistua valuuttariskin kantamisesta, kun otetaan huomioon, että asiakirjassa, jonka otsikko on 'Tiedot valuuttamääräiseen rahoitukseen liittyvistä yleisistä riskeistä' ja jonka kuluttaja on allekirjoittanut sopimusta tehtäessä, viitataan yhtä lailla valuuttakurssivaihtelujen suotuisiin kuin kielteisiinkin vaikutuksiin ja annetaan näin ymmärtää – Magyar Bankszövetségin (Unkarin pankkiunioni) julkilausumien mukaisesti –, että valuuttakurssit ovat vakaita ja näin että pitkällä aikavälillä kurssivaihtelujen suotuisat ja kielteiset vaikutukset kompensoivat toisensa? 3) Onko edellä kuvattu sopimusehto [20.9.2017 annetussa tuomiossa Andriciuc ym. (C-186/16, EU:C:2017:703)] muotoillun sen vaatimuksen mukainen, jonka mukaan kuluttajan on kyettävä arvioimaan ne mahdollisesti huomattavatkin taloudelliset vaikutukset, joita hänen taloudellisiin velvoitteisiinsa voi kohdistua valuuttariskin kantamisesta, kun sopimuksessa ja valuuttariskiä koskevassa tiedotteessa, joka on allekirjoitettu sopimusta tehtäessä, ei kummassakaan ole ilmoitettu nimenomaisesti eikä implisiittisesti siitä, että kuukausittain suoritettavat lyhennysmaksut voivat kohota huomattavastikin tai todellisuudessa nousta täysin rajattomastikin? 4) Voidaanko [20.9.2017 annetussa tuomiossa Andriciuc ym. (C-186/16, EU:C:2017:703)] [direktiivin 93/13] 4 artiklan 2 kohdasta omaksutun tulkinnan perusteella katsoa, että sellainen valuuttariskin kantamista koskeva sopimusehto on selkeä ja ymmärrettävä, jossa ei määrätä nimenomaisesti, että velallinen joutuu yksin kantamaan valuuttariskin kokonaisuudessaan, jolloin sopimusehdoista ei käy nimenomaisesti ilmi, että kuukausittain suoritettavat lyhennysmaksut voivat kohota huomattavastikin tai todellisuudessa nousta täysin rajattomastikin? 5) Onko yleisluontoisesti muotoiltu ja vakiosopimukseen liitetty kuluttajan antama ilmoitus sellaisenaan riittävä osoitus siitä, että valuuttariskiä koskevat tiedot olivat [20.9.2017 annetussa tuomiossa Andriciuc ym. (C‑186/16, EU:C:2017:703)] muotoiltujen vaatimusten mukaisia, joiden mukaan keskivertokuluttajan on saamiensa tietojen avulla kyettävä arvioimaan myös ne – mahdollisesti huomattavatkin – taloudelliset vaikutukset, joita hänen taloudellisiin velvoitteisiinsa voi kohdistua valuuttariskin kantamisesta, kun minkään muun sopimuksessa tai tiedotteessa olevan kohdan ei voida katsoa tukevan tätä päätelmää? 6) Voidaanko [20.9.2017 annetun tuomion Andriciuc ym. (C-186/16, EU:C:2017:703)] sisällön perusteella katsoa, että Kúrian omaksuma oikeudellinen tulkinta, jonka mukaan 'se, että vastaaja on toimittanut tietoja valuuttariskistä, on sellaisenaan osoitus siitä, että kantajan on pitänyt ottaa tämä huomioon realistisena mahdollisuutena', on kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista annetun direktiivin [93/13] 4 artiklan 2 kohdan mukainen?”