FI Euroopan unionin virallinen lehti C 167/22

Kanne 26.5.2009 — Mars v. SMHV — Marc (MARC Marlon Abela Restaurant Corporation)

(Asia T-208/09)

2009/C 167/43

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Mars, Inc. (McLean, Yhdysvallat) (edustajat: barrister A. Bryson ja solicitor V. Marsland)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Marc Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta)

Vaatimukset

— sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 5.3.2009 asiassa R 1827/2007-2 tekemä päätös on kumottava; ja

— SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: vastapuoli valituslautakunnassa

Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki ”MARC Marlon Abela Restaurant Corporation” luokkiin 29, 30, 31, 32, 33, 35 ja 43 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: yhteisön tavaramerkiksi luokkiin 9, 29, 30, 32 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten rekisteröidyt sana- ja kuviomerkit ”MARS”

Väiteosaston ratkaisu: väitteen osittainen hyväksyminen

Valituslautakunnan ratkaisu: väiteosaston päätöksen hylkääminen ja väitteen hylkääminen kokonaisuudessaan

Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa (josta on tullut neuvoston asetuksen 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) on rikottu, koska valituslautakunta (i) oletti (tai katsoi) virheellisesti ilman johtopäätöstä tukevaa todistusaineistoa, että Baltian maiden kansalaiset antavat kyseisille tavaramerkeille selvän ja erityisen merkityksen siten, että he käsittävät sen merkityksen välittömästi. Tämän johdosta valituslautakunta katsoi virheellisesti, että tavaramerkkien välillä oli käsitteellinen ero, joka painoi enemmän kuin ulkoasuun ja lausuntatapaan liittyvät samankaltaisuudet ja jonka perusteella voitiin katsoa, että tavaramerkit eivät ole samankaltaisia, ja (ii) koska valituslautakunta ei ottanut riittävästi huomioon kyseisten tavaroiden ja palveluiden myyntiin liittyviä näkökohtia ja näiden näkökohtien vaikutusta (a) tavaramerkkien ulkoasuun ja lausuntatapaan liittyvän samankaltaisuuden arviointiin ja (b) siihen suhteelliseen painoarvoon, joka on annettava erilaisille (ulkoasuun, lausuntatapaan ja merkityssisältöön liittyville) tekijöille, joiden perusteella samankaltaisuuden/sekaannusvaaran kokonaisarvioinnissa samankaltaisuutta tämän perusteen osalta tarkastellaan. Neuvoston asetuksen 40/94 8 artiklan 5 kohtaa (josta on tullut neuvoston asetuksen 207/2009 8 artiklan 5 kohta) on rikottu, koska valituslautakunta hylkäsi väitteen virheellisesti sillä perusteella, että kantaja ei ollut näyttänyt kaikkien sellaisten kumulatiivisten edellytysten olemassaoloa, joita sanotun säännöksen soveltaminen edellyttää. Neuvoston asetuksen 40/94 8 artiklan 4 kohtaa (josta on tullut neuvoston asetuksen 207/2009 8 artiklan 4 kohta) on rikottu, koska valituslautakunta oletti virheellisesti, että sekaannusvaara on arvioitava neuvoston asetuksen 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen periaatteiden mukaisesti.