ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 439/5

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 9.10.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunalul Sibiu – Romania) – Elena Petru v. Casa Județeană de Asigurări de Sănătate Sibiu ja Casa Națională de Asigurări de Sănătate

(Asia C-268/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaaliturva - Asetus (ETY) N:o 1408/71 - 22 artiklan 2 kohdan toinen alakohta - Sairausvakuutus - Toisessa jäsenvaltiossa annettu sairaalahoito - Ennakkoluvan epääminen - Lääkkeiden ja perushoitotarvikkeiden puuttuminen))

(2014/C 439/07)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunalul Sibiu

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Elena Petru

Vastapuolet: Casa Județeană de Asigurări de Sănătate Sibiu ja Casa Națională de Asigurări de Sănătate

Tuomiolauselma

Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97, sellaisena kuin se on muutettuna 17.6.2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 592/2008, 22 artiklan 2 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, ettei saman artiklan 1 kohdan c alakohdan i alakohdan mukaisesti vaadittua lupaa voida evätä silloin, kun kyseessä olevaa sairaalahoitoa ei lääkkeiden ja perushoitotarvikkeiden puutteen takia voida antaa ajoissa sosiaalivakuutetun asuinjäsenvaltiossa. Tätä mahdottomuutta on arvioitava kaikkien asuinjäsenvaltion sairaaloiden, jotka pystyvät antamaan kyseistä hoitoa, kannalta ja sen ajanjakson kannalta, jonka kuluessa hoitoa voidaan saada ajoissa.

(1) EUVL C 207, 20.7.2013.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 421/16

Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 2.10.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hof van Cassatie – Belgia) – Vlaams Gewest v. Heidi Van Den Broeck

(Asia C-525/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen maatalouspolitiikka - Asetus (EY) N:o 2419/2001 - Tiettyjä tukijärjestelmiä koskeva yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä - Pinta-alatukihakemus - 33 artikla - Sanktiot - Tahalliset sääntöjenvastaisuudet))

2014/C 421/22

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Hof van Cassatie

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Vlaams Gewest

Vastapuoli: Heidi Van Den Broeck

Tuomiolauselma

Tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja valvontajärjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3508/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 11.12.2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2419/2001, sellaisena kuin se on muutettuna 23.1.2004 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 118/2004, 33 artiklan ensimmäistä kohtaa on tulkittava siten, että jos pinta-alatukihakemuksessa havaitaan tahallinen sääntöjenvastaisuus, viljelijältä evätään kaikki tuet, joihin hänellä olisi voinut olla oikeus hakemuksen kohteena olevan sen tukijärjestelmän nojalla, josta viljelykasviryhmä, johon sääntöjenvastaisuus liittyy, saattoi saada tukea.

(1) EUVL C 377, 21.12.2013.
1)

Julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21.12.1989 annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 11.12.2007 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2007/66/EY, 2 d artiklan 4 kohtaa on tulkittava siten, että jos hankintasopimus tehdään julkaisematta ennalta hankintailmoitusta Euroopan unionin virallisessa lehdessä, vaikkei tämä ole sallittua julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY nojalla, kyseinen säännös sulkee pois sen, että hankintasopimus todettaisiin pätemättömäksi, kun kyseisessä säännöksessä luetellut edellytykset täyttyvät, minkä tarkistaminen on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävä.
1)

Asianajajan ammatin pysyvän harjoittamisen helpottamisesta muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa ammatillinen pätevyys on hankittu, 16.2.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/5/EY 3 artiklaa on tulkittava siten, ettei väärinkäyttöluonteista menettelyä merkitse se, että jäsenvaltion kansalainen siirtyy toiseen jäsenvaltioon hankkiakseen siellä asianajajan ammatillisen pätevyyden yliopistotutkinnon suorittamisen jälkeen ja palaa siihen jäsenvaltioon, jonka kansalainen hän on, harjoittamaan siellä asianajajan ammattia käyttäen siinä jäsenvaltiossa, jossa ammatillinen pätevyys on hankittu, saatua ammattinimikettä.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 315/22

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 17.7.2014 (Bundesgerichtshofin (Saksa) ja Landgericht München I:n (Saksa) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) – Adala Bero v. Regierungspräsidium Kassel (C-473/13) ja Ettayebi Boualmate v. Kreisverwaltung Kleve (C-514/13)

(Yhdistetyt asiat C-473/13 ja C-514/13) (1)

((Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue - Direktiivi 2008/115/EY - Jäsenvaltioissa sovellettavat yhteiset vaatimukset ja menettelyt laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi - 16 artiklan 1 kohta - Säilöönotto maastapoistamista varten - Säilöönotto vankilassa - Mahdottomuus ottaa kolmansien maiden kansalaiset säilöön erityiseen säilöönottolaitokseen - Tällaisen laitoksen puuttuminen osavaltiosta, jossa kolmannen maan kansalainen on otettuna säilöön))

2014/C 315/33

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytäneet tuomioistuimet

Bundesgerichtshof ja Landgericht München I

Pääasioiden asianosaiset

Kantajat: Adala Bero (C-473/13) ja Ettayebi Bouzalmate (C-514/13)

Vastaajat: Regierungspräsidium Kassel (C-473/13) ja Kreisverwaltung Kleve (C-514/13)

Tuomiolauselma

Jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY 16 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että jäsenvaltio on lähtökohtaisesti velvollinen ottamaan laittomasti oleskelevat kolmansien maiden kansalaiset maastapoistamista varten säilöön tämän valtion erityiseen säilöönottolaitokseen silloinkin, kun kyseisellä jäsenvaltiolla on liittovaltiorakenne eikä osavaltiolla, joka kansallisen oikeuden nojalla on toimivaltainen päättämään tällaisesta säilöönotosta ja toteuttamaan sen, ole tällaista säilöönottolaitosta.

(1) EUVL C 336, 16.11.2013.

EUVL C 367, 14.12.2013.
1)

Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 22.10.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/95/EY 3 artiklan 1 ja 3 kohtaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansallisen lainsäädännön tulkinnalle, jonka mukaan menettelyissä, joissa tulee esiin kysymys ääriviivattoman värimerkin käytön perusteella syntyneestä erottamiskyvystä, on joka tapauksessa välttämätöntä, että mielipidetutkimuksessa selvinneen tämän tavaramerkin tunnistamisasteen on oltava vähintään 70 prosenttia.
3)

Määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 lauseketta on tulkittava siten, että se ei ole lähtökohtaisesti esteenä pääasioissa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään, että määräaikaiset työsopimukset muutetaan toistaiseksi voimassa olevaksi työsuhteeksi ainoastaan siinä tapauksessa, että kyseinen työntekijä on ollut tällaisten sopimusten nojalla keskeytyksettä saman työnantajan palveluksessa yli vuoden ajan, ja että työsuhdetta on pidettävä keskeytymättömänä, kun määräaikaisten työsopimusten välinen ajanjakso on enintään 60 päivää. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on kuitenkin tarkastettava, että kyseisen lainsäädännön soveltamisedellytykset ja tosiasiallinen täytäntöönpano merkitsevät sitä, että tämä lainsäädäntö muodostaa riittävän toimenpiteen sen estämiseksi ja seuraamusten määräämiseksi siitä, että perättäisiä määräaikaisia työsopimuksia tai -suhteita käytetään väärin.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 135/16

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 13.3.2014 (Commissione Tributaria Regionale di Mestre-Venezian (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Società Italiana Commercio e Servizi srl (SICES), selvitystilassa, ym. v. Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Venezia

(Asia C-155/13) (1)

((Maatalous - Asetus (EY) N:o 341/2007 - 6 artiklan 4 kohta - Tariffikiintiöt - Kiinasta peräisin oleva valkosipuli - Tuontitodistukset - Tiettyjen tuontitodistusten tuottamien oikeuksien siirtokelvottomuus - Kiertäminen - Oikeuden väärinkäyttö))

2014/C 135/17

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Commissione Tributaria Regionale di Mestre-Venezia

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Società Italiana Commercio e Servizi srl (SICES), selvitystilassa, Agrima KG D. Gritsch Herbert & Gritsch Michael & Co., Agricola Lusia srl, Romagnoli Fratelli SpA, Agrimediterranea srl, Francesco Parini, Duoccio srl, Centro di Assistenza Doganale Triveneto Service srl, Novafruit srl ja Evergreen Fruit Promotion srl

Vastaaja: Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Venezia

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö – Commissione Tributaria Regionale di Mestre-Venezia – Kolmansista maista tuotavan valkosipulin ja tiettyjen muiden maataloustuotteiden tariffikiintiöiden avaamisesta ja hallinnoinnista sekä tuonti- ja alkuperätodistusmenettelyn perustamisesta 29.3.2007 annetun komission asetuksen (EY) N:o 341/2007 (EUVL L 90, s. 12) 6 artiklan tulkinta – A-todistuksiin perustuvien oikeuksien siirtokelvottomuus – Yhtiöt, jotka ovat tuontitodistusten haltijoita ja jotka ovat ennen tuontia ostaneet Kiinassa tuotettua valkosipulia yhtiöltä, jolla ei ole tuontitodistuksia, ja myyneet kyseisen valkosipulin tullien maksamisen jälkeen takaisin samalle yhtiölle

Tuomiolauselma

Kolmansista maista tuotavan valkosipulin ja tiettyjen muiden maataloustuotteiden tariffikiintiöiden avaamisesta ja hallinnoinnista sekä tuonti- ja alkuperätodistusmenettelyn perustamisesta 29.3.2007 annetun komission asetuksen (EY) N:o 341/2007 6 artiklan 4 kohtaa on tulkittava siten, ettei se lähtökohtaisesti ole esteenä liiketoimille, joilla tuoja, joka on sellaisten tuontitodistusten haltija, joihin liittyy alennettu tariffi, ostaa tavaran unionin ulkopuolelta tietyltä toimijalta, joka on kyseisen asetuksen 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu perinteinen tuoja mutta joka kuitenkin on käyttänyt loppuun omat tuontitodistuksensa, joihin liittyy alennettu tariffi, ja myy kyseisen tavaran sitten tälle takaisin tuotuaan sen unioniin. Tällaiset liiketoimet ovat kuitenkin oikeuden väärinkäyttöä, jos ne on suunniteltu keinotekoisesti ja niiden keskeisenä päämääränä on hyötyä etuustariffista. Kun kansallinen tuomioistuin tutkii, onko väärinkäytös tapahtunut, se on otettava huomioon kaikki kyseisen yksittäistapauksen tosiseikat ja olosuhteet, myös kyseistä tuontia edeltäneet ja sitä seuranneet liiketoimet.

(1) EUVL C 178, 22.6.2013.
1)

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettua neuvoston direktiiviä 2006/112/EY on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että verovelvollinen vähentää arvonlisäveron, joka sisältyy toimittajan laatimiin laskuihin, kun ilmenee — vaikka palvelu on suoritettu —, ettei kyseinen toimittaja tai sen alihankkija ole tosiasiallisesti suorittanut sitä erityisesti, koska niillä ei ole tarvittavaa henkilöstöä, aineellisia välineitä eikä varoja, koska palvelusta aiheutuvia kustannuksia ei ole perusteltu niiden kirjanpidossa tai koska tiettyjä asiakirjoja toimittajan ominaisuudessa allekirjoittaneiden henkilöiden henkilöllisyys on paljastunut epätodeksi, sillä kaksoisedellytyksellä, että nämä teot täyttävät petollisen menettelyn tunnusmerkistön ja että veroviranomaisten toimittamien objektiivisten seikkojen perusteella osoitetaan, että verovelvollinen tiesi tai sen olisi sen pitänyt tietää liiketoimen, johon se on vedonnut vähennysoikeuden perusteluna, olevan osa kyseistä petosta, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tutkittava.
3)

Asetuksen N:o 562/2006, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 265/2010, 5 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä kyseisen asetuksen 13 artiklan 1 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan kolmansien maiden kansalaisten pääsy asianomaisen jäsenvaltion alueelle edellyttää, että esitetty voimassa oleva viisumi on rajatarkastusta tehtäessä välttämättä kiinnitettynä voimassa olevaan matkustusasiakirjaan.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 409/4

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.9.2014 – Valittajina MasterCard, Inc., MasterCard International, Inc. ja MasterCard Europe SPRL, sekä muina osapuolina Euroopan komissio, Banco Santander, SA, Royal Bank of Scotland plc, HSBC Bank plc, Bank of Scotland plc, Lloyds TSB Bank plc, MBNA Europe Bank Ltd, British Retail Consortium, EuroCommerce AISBL sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

(Asia C-382/12 P) (1)

((Muutoksenhaku - Liitännäisvalitukset - Tutkittavaksi ottaminen - EY 81 artikla - Maksu-, maksuaika- ja luottokorttimaksujärjestelmä - Monenväliset toimitusmaksut - Yritysten yhteenliittymä - Vaikutuksiin perustuva kilpailun rajoittaminen - Laillisuusvalvontaa koskeva kriteeri - Liitännäisrajoituksen käsite - Objektiivinen välttämättömyys ja oikeasuhteisuus - Hyväksyttävät ”kontrafaktuaaliset hypoteesit” - Kaksijakoiset järjestelmät - Kannekirjelmän liitteiden käsitteleminen))

2014/C 409/04

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittajat: MasterCard Inc., MasterCard International Inc. ja MasterCard Europe SPRL (edustajat: avocat E. Barbier de la Serre, avocat V. Brophy, avocat B. Amory ja T. Sharpe, QC

Muut osapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Bottka ja N. Khan), Banco Santander SA, Royal Bank of Scotland plc (edustajat: solicitor D. Liddell ja barrister M. Hoskins), HSBC Bank plc (edustaja: R. Thompson, QC), Bank of Scotland plc, Lloyds TSB Bank plc e(ustajat: solicitor K. Fountoukakos-Kyriakakos, solicitor S. Wisking ja J. Flynn, QC), MBNA Europe Bank Ltd (edustaja: solicitor A. Davis), British Retail Consortium (edustajat: advocate R. Marchini ja barrister A. Robertson), EuroCommerce AISBL (edustaja: advocaat J. Stuyck) sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: M. Holt ja C. Murrell, avustajinaan J. Turner, QC, ja barrister J. Holmes)

Tuomiolauselma

1) Päävalitus ja molemmat liitännäisvalitukset hylätään.

2) MasterCard Inc., MasterCard International Inc. ja MasterCard Europe SPRL velvoitetaan vastaamaan päävalituksesta ja liitännäisvalituksista aiheutuvista omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan Euroopan komissiolle päävalituksesta aiheutuvat kulut.

3) Royal Bank of Scotland plc, Bank of Scotland plc ja Lloyds TSB Bank plc velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan Euroopan komissiolle kukin omasta liitännäisvalituksestaan aiheutuvat kulut.

4) HSBC Bank plc, MBNA Europe Bank Ltd, British Retail Consortium, EuroCommerce AISBL ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vastaavat kukin omista oikeudenkäyntikuluistaan.

(1) EUVL C 319, 20.10.2012.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 315/4

Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 10.7.2014 (Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardian (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici v. Comune di Milano

(Asia C-358/12) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Julkiset hankinnat - Hankinnat, jotka eivät yllä direktiivissä 2004/18/EY säädetylle tasolle - SEUT 49 ja SEUT 56 artikla - Suhteellisuusperiaate - Hankintamenettelystä pois sulkemisen edellytykset - Tarjoajan henkilökohtaista asemaa koskevat laadulliset valintaperusteet - Sosiaaliturvamaksujen maksamista koskevat velvollisuudet - Vakavan rikkomisen käsite - Erääntyneiden ja maksettujen summien välinen poikkeama, joka on yli 100 euroa ja yli 5 prosenttia erääntyneistä summista))

2014/C 315/05

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici

Vastaaja: Comune di Milano

Muu osapuoli: Pascolo Srl

Tuomiolauselma

SEUT 49 ja SEUT 56 artiklaa sekä suhteellisuusperiaatetta on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä sellaiselle kansalliselle säännöstölle, jolla velvoitetaan sellaisten julkisten rakennusurakoiden hankintamenettelyissä, joiden arvo alittaa julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 30.11.2009 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1177/2009, 7 artiklan c alakohdassa määritellyn kynnyksen, hankintaviranomaiset sulkemaan pois tällaisista hankintamenettelyistä tarjoajan, joka on vastuussa sosiaaliturvamaksujen maksamista koskevan velvollisuuden rikkomisesta, jos erääntyneiden summien ja maksettujen summien välinen ero on samalla sekä yli 100 euroa että yli 5 prosenttia erääntyneistä summista.

(1) EUVL C 311, 13.10.2012.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 159/7

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 3.4.2014 (Consiglio di Staton (Italia) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) – CTP – Compagnia Trasporti Pubblici SpA v. Regione Campania (asioissa C-516/12–C-518/12) sekä Provincia di Napoli (asioissa C-516/12 ja C-518/12)

(Yhdistetyt asiat C-516/12–C-518/12) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (EY) N:o 1191/69 - Henkilöliikennettä koskevat julkiset palvelut - 4 artikla - Hakemus julkisen palvelun velvoitteen lakkauttamisesta - 6 artikla - Oikeus hyvitykseen julkisen palvelun velvoitteen täyttämisestä aiheutuvista taloudellisista rasituksista))

2014/C 159/09

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Consiglio di Stato

Pääasian asianosaiset

Valittaja: CTP – Compagnia Trasporti Pubblici SpA

Vastapuolet: Regione Campania (C-516/12–C-518/12) sekä Provincia di Napoli (C-516/12 ja C-518/12)

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyynnöt – Consiglio di Stato – Julkisten palvelujen käsitteeseen rautatie-, maantie- ja sisävesiliikenteessä olennaisesti kuuluvia velvoitteita koskevista jäsenvaltioiden toimenpiteistä 26.6.1969 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1191/69 (EYVL L 156, s. 1) 4 artiklan tulkinta – Yksityisten yritysten oikeus hyvitykseen julkisen palvelun velvoitteesta aiheutuvista taloudellisista rasituksista – Kuljetusyritys, joka ei ole hakenut toimivaltaisilta viranomaisilta julkisen palvelun velvoitteen, josta aiheutuu sille taloudellista haittaa, lakkauttamista – Velvoite, joka ei kuulu sellaisiin julkisen palvelun tehtäviin, jotka jäsenvaltioiden on lakkautettava

Tuomiolauselma

Julkisten palvelujen käsitteeseen rautatie-, maantie- ja sisävesiliikenteessä olennaisesti kuuluvia velvoitteita koskevista jäsenvaltioiden toimenpiteistä 26.6.1969 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1191/69, sellaisena kuin se on muutettuna 20.6.1991 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 1893/91, 4 ja 6 artiklaa on tulkittava siten, että ennen kyseisen asetuksen voimaantuloa syntyneiden julkisen palvelun velvoitteiden osalta oikeus hyvitykseen tällaisten velvoitteiden täyttämisestä aiheutuvista taloudellisista rasituksista voi syntyä vain, jos asianomainen yritys on hakenut näiden velvoitteiden lakkauttamista ja jos toimivaltaiset viranomaiset ovat päättäneet pitää kyseiset velvoitteet voimassa tai lakkauttaa ne tietyn määräajan kuluessa. Mainitun päivämäärän jälkeen syntyneiden julkisen palvelun velvoitteiden osalta sitä vastoin näiden samojen edellytysten täyttyminen ei ole tällaisen hyvitysoikeuden syntymisen edellytyksenä.

(1) EUVL C 26, 26.1.2013.
1)

Unionin oikeutta ja erityisesti tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY 5 artiklan 2 kohdan b alakohtaa, luettuna yhdessä kyseisen artiklan 5 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan tilannetta, jossa lähde, josta kappale valmistetaan yksityiskäyttöön, on laillinen, ei eroteta tilanteesta, jossa kyseinen lähde on laiton.
2)

Miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa 5.7.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/54/EY 14 artiklaa, kun se luetaan yhdessä kyseisen direktiivin 2 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan ja 2 kohdan c alakohdan kanssa, on tulkittava siten, että kyse ei ole sukupuoleen perustuvasta syrjinnästä, kun työnantaja kieltäytyy myöntämästä äitiyslomaa aiotulle äidille, joka on saanut lapsen sijaissynnytystä koskevan sopimuksen perusteella.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 85/8

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16.1.2014 (Oberlandesgericht Innsbruckin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Siegfried Pohl v. ÖBB Infrastruktur AG

(Asia C-429/12) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa - Euroopan unionin perusoikeuskirjan 21 artikla - SEUT 45 artikla - Direktiivi 2000/78/EY - Ikään perustuva erilainen kohtelu - Palkkatasoilla etenemistä koskevan viitepäivämäärän vahvistaminen - Vanhentumisaika - Tehokkuusperiaate)

2014/C 85/13

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberlandesgericht Innsbruck

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Siegfried Pohl

Vastaaja: ÖBB Infrastruktur AG

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Oberlandesgericht Innsbruck — SEU 6 artiklan 3 kohdan, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 21 artiklan, SEUT 45 artiklan ja yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY (EYVL L 303, s. 16) tulkinta — Ajallinen soveltamisala — Liittymistä edeltävä ajanjakso — Rautatieliikenteen työntekijöiden palkat — Kansallinen lainsäädäntö ja työehtosopimus, joiden mukaan palkkatasoa määritettäessä työntekijöiden aikaisempia työskentelykausia ei oteta lainkaan huomioon, jos ne on täytetty ennen 18 vuoden ikää — Työskentelykausista otetaan huomioon puolet, jos ne on täytetty 18 vuoden iästä lähtien siltä osin kuin niitä ei ole täytetty ”julkisoikeudelliseen yhteisöön rinnastettavassa” kotimaisessa yrityksessä tai valtion rautatieyhtiön palveluksessa — Vanhentumisaika

Tuomiolauselma

Unionin oikeus ja erityisesti tehokkuusperiaate eivät ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa työntekijän oikeudelle vaatia niiden palveluskausien uudelleen arviointia, jotka on otettava huomioon palkkatasoilla etenemisen viitepäivämäärää vahvistettaessa, on asetettu 30 vuoden vanhentumisaika, joka alkaa kulua sen sopimuksen tekemisestä, jonka perusteella viitepäivämäärä on vahvistettu, tai väärälle palkkatasolle sijoittamisesta.

(1) EUVL C 9, 12.1.2013.