Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Ennakkoratkaisukysymykset - Asian saattaminen yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi - Perustamissopimuksen 177 artiklassa tarkoitetun kansallisen tuomioistuimen käsite - Tuomioistuin, joka välimiesmenettelyssä annettua päätöstä koskevaa valitusta käsitellessään tekee ratkaisun sen mukaan, minkä se katsoo oikeaksi ja kohtuulliseksi

(ETY:n perustamissopimuksen 5 artikla ja 177 artikla)

2. Kaupalliset valtion monopolit - Käsite - Kansallisten viranomaisten jäsenvaltioiden välisiin kauppavirtoihin kohdistama valvonta - Alueelliselle jakeluyritykselle myönnetty sähköenergian jakelua koskeva konsessio - Alueellisten ja paikallisten jakeluyritysten välinen yksinostolauseke - Poissulkeminen

(ETY:n perustamissopimuksen 37 artikla)

3. Kilpailu - Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja tuottavat yritykset - Perustamissopimuksen sääntöjen soveltaminen näihin yrityksiin - Rajoitukset - Sähköenergian jakelu - Yksinostolauseketta, jolla paikallisia jakeluyrityksiä kielletään tuomasta maahan sähköä, käyttävä alueellinen jakeluyritys - Hyväksyttävyys - Edellytys

(ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta, 86 artikla ja 90 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

$$1. Kansallisen tuomioistuimen, joka laissa säädetyssä tapauksessa antaa ratkaisun välimiesmenettelyssä annettua päätöstä koskevasta valituksesta, on katsottava olevan perustamissopimuksen 177 artiklassa tarkoitettu kansallinen tuomioistuin, myös silloin kun kyseisen tuomioistuimen on asianosaisten välisen välityssopimuksen nojalla perustettava ratkaisunsa siihen, minkä se katsoo oikeaksi ja kohtuulliseksi. Vaikka kyseisen tuomioistuimen on perustettava päätöksensä siihen, minkä se katsoo oikeaksi ja kohtuulliseksi, sen on yhteisön oikeuden ensisijaisuusperiaatteen ja sen yhdenmukaisen soveltamisen periaatteen sekä perustamissopimuksen 5 artiklan nojalla noudatettava yhteisön oikeussääntöjä, ja niistä erityisesti kilpailua koskevia sääntöjä.

2. Kaupallisia valtion monopoleja koskevan perustamissopimuksen 37 artiklan soveltaminen edellyttää, että kansalliset viranomaiset voivat valvoa tai ohjata jäsenvaltioiden välistä kauppaa tai vaikuttaa siihen huomattavalla tavalla kyseistä tarkoitusta varten perustetun elimen tai jollekin oikeussubjektille annetun monopoliaseman välityksellä.

Kyseisen artiklan soveltamisalaan ei kuulu tilanne, jossa alueellinen sähköenergian jakeluyritys, jolla on sähkön jakelua lupa-alueella koskeva konsessio mutta ei yksinoikeutta, kieltää yksinostolausekkeella paikallisia sähkönjakeluyrityksiä tuomasta maahan sähköenergiaa; tällainen tilanne kuuluu perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisalaan. Kyseiset sopimukset eivät ole viranomaisen ja alueellisen jakeluyrityksen, vaan alueellisen jakeluyrityksen ja paikallisten jakeluyritysten välisiä sopimuksia. Näissä sopimuksissa määrätään ne ehdot, joiden mukaisesti sähköenergiaa toimitetaan, eikä niissä anneta paikallisille jakeluyrityksille alueelliselle yritykselle myönnettyä julkista palvelutoimintaa koskevaa konsessiota, koska nämä ehdot, eri-tyisesti yksinostolauseke, perustuvat jakeluyritysten välisiin sopimuksiin, eivätkä ne sisälly viranomaisten myöntämään alueelliseen konsessioon.

3. Perustamissopimuksen 85 artikla on esteenä sille, että alueellinen sähköenergian jakeluyritys käyttää yleisissä myyntiehdoissaan sellaista yksinostolauseketta, jossa kielletään paikallista jakeluyritystä tuomasta maahan julkiseen jakeluun tarkoitettua sähköä ja joka - kun otetaan huomioon sen taloudellinen ja oikeudellinen asiayhteys eli muiden samankaltaisten yksinostosopimusten olemassaolo ja niistä seuraava kumulatiivinen vaikutus - vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

Myös perustamissopimuksen 86 artikla on esteenä sellaisen lausekkeen soveltamiselle, jos kyseinen yritys kuuluu yritysryhmään, jolla on kollektiivinen määräävä asema yhteismarkkinoiden merkittävällä osalla.

Perustamissopimuksen 90 artiklan 2 kohdan mukaan nämä kaksi kieltoa eivät kuitenkaan estä soveltamasta kyseistä lauseketta, jos siitä aiheutuva kilpailunrajoitus on välttämätön, jotta yritys voi hoitaa sille uskottua yleisiin tarkoituksiin liittyvää tehtävää. Tältä osin kansallisen tuomioistuimen, jonka asiana on arvioida kyseisen rajoituksen välttämättömyys, on otettava huomioon ne taloudelliset olosuhteet, joissa yrityksen on toimittava sitä koskevien velvoitteiden vuoksi, erityisesti kustannukset, joista se vastaa, ja siihen sovellettava lainsäädäntö varsinkin ympäristöoikeuden alalla.