Kanne 11.9.2014 – Latvia v. komissio

(Asia T-661/14)

(2014/C 395/69)

Oikeudenkäyntikieli: latvia

Asianosaiset

Kantaja: Latvian tasavalta (asiamiehet Inguss Kalniņš ja Dace Pelše)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan 9.6.2014 tehdyn komission täytäntöönpanopäätöksen C(2014) 4479 (1) siltä osin kuin se koskee Latvian tasavaltaa ja siltä osin kuin unionin rahoituksen ulkopuolelle jätettiin Latviassa hyväksytylle maksajavirastolle varainhoitovuosilta 2009–2012 aiheutuneet 739 393,95 euron suuruiset menot, jotka liittyivät täydentävien ehtojen asettamiseen

— velvoittamaan komission korvaamaan Latvian tasavallan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

1) Ensimmäisellä kanneperusteella kantaja väittää, että komission tulkitsi virheellisesti asetuksen N:o 1782/2003 (1) 5 artiklan 1 kohtaa ja asetuksen N:o 73/2009 (2) 6 artiklan 1 kohtaa, koska — asetuksen N:o 1782/2003 5 artiklasta ja unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä ilmenee kantajan mukaan, että jäsenvaltioilla on harkintavaltaa säätää hyvän maatalouden ja ympäristön vaatimuksista kyseessä olevien alojen erityiset ominaisuudet huomioon ottaen — asetuksen N:o 1782/2003 liitteessä mainitut ongelmat voidaan kantajan mukaan ratkaista tutkimalla kukin ongelma ja valitsemalla mainitussa asetuksessa vahvistettujen sääntöjen joukosta kansalliseen asiayhteyteen soveltuvat (tehokkaat) oikeussäännöt — jos jonkin vaatimuksen käyttöönotto vaikuttaa yksinomaan pieniin maatalousyksiköihin ja aiheuttaa tästä syystä huomattavasti hyötyjä suuremmat hallinnolliset rasitteet ja kustannukset jäsenvaltiot voivat kantajan mukaan – kun otetaan huomioon suhteellisuusperiaate – säätää olennaisista vaatimuksista, kunhan ne mahdollistavat asetuksen N:o 1782/2003 tavoitteiden saavuttamisen, — asetuksen N:o 1782/2003 liitteessä III lueteltujen vaatimusten velvoittavuutta ja olennaisuutta koskeva komission linja ei kantajan mukaan ollut johdonmukainen; lisäksi se katsoo luottamuksensuojan periaatetta loukatun siitä syystä, että komissio ryhtyi toimiin vasta syksyllä 2009.

2) Toisella kanneperusteella kantaja väittää, että komissio sovelsi virheellisesti asetusta N:o 1290/2005 (2) ja suuntaviivoja N:o VI/5330/97 (Rahoituksellisten seuraamusten määrittäminen EMOTR:n tukiosaston tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevaa päätöstä valmisteltaessa), kun se laski Latviaa koskevan rahoitusoikaisun määrän, koska — se ei soveltanut suhteellisuusperiaatetta, sillä se ei ilmoittanut rahastoon kohdistuvaa riskiä eikä ottanut huomioon Latvian tasavallan mainitsemia maksuja, joiden vuoksi aiheutuva riski oli vähäisempi — se sovelsi virheellisesti suuntaviivoja, joiden mukaan kiinteämääräistä oikaisua käytetään ainoastaan silloin, jos menetyksiä ei ole mahdollista laskea käytettävissä olevien tietojen perusteella, vaikka Latvian tasavalta oli lähettänyt komissiolle täsmälliset tiedot, joiden ansioista se olisi voinut laskea rahastolle aiheutuvan riskin.

(1) Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta, Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 9.7.2014 annettu komission täytäntöönpanoasetus 2014/458/EU (EUVL L 205, s. 62).

(1) Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71, (EY) N:o 1254/1999 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29.9.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1782/2003 (EUVL L 270, s. 1).

(2) Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (EY) N:o 1290/2005, (EY) N:o 247/2006, (EY) N:o 378/2007 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1782/2003 kumoamisesta 19.1.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 73/2009 (EUVL L 30, s. 16).

(2) Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21.6.2005 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1290/2005 (EUVL L 209, s. 1).