ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 32/37

Kanne 5.12.2011 — Meyr-Melnhof Karton v. SMHV — Stora Enso (SILVAWHITE)

(Asia T-617/11)

2012/C 32/73

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Meyr-Melnhof Karton AG (Wien, Itävalta) (edustajat: asianajajat P. Baronikians ja N. Wittlich,

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Stora Enso Oyj (Helsinki, Suomi)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 21.9.2011 asiassa R 2139/2010-2 tekemän päätöksen

— hylkäämään yhteisön tavaramerkkihakemusta nro 8197469 vastaan esitetyn väitteen

— velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajalle SMHV:ssa ja unionin yleisessä tuomioistuimessa syntyneet kulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki SILVAWHITE luokkiin 16 kuuluville tavaroille — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 8197469

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Suomalainen tavaramerkki SILVAPRESS, joka on rekisteröity numerolla 231953, luokkaan 16 kuuluville tavaroille; kansainvälinen tavaramerkki SILVAPRESS, joka on rekisteröity numerolla 872793 luokkaan 16 kuuluville tavaroille

Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen kokonaisuudessaan

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 rikkominen, koska valituslautakunta on virheellisesti katsonut, että aikaisemman tavaramerkin ja haetun yhteisön tavaramerkin välillä on sekaannusvaara.
1)

Ensimmäinen kanneperuste: Valikoivuuden puuttuminen ensi arviolta/viitekehyksen virheellinen määrittäminen Kantaja toteaa, että SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valikoivuutta ei ensi arviolta ole olemassa. Kantajan jatkaa, että komissio on määritellyt viitejärjestelmän virheellisesti ja että merkityksellinen viitejärjestelmä, eli käyttämättömien tappioiden säilyminen edelleen yhtiön tasolla omistusosuuksien hankkimisesta huolimatta, on kansallisen vero-oikeuden perussääntö. Lisäksi tappiontasausjärjestelmä (Sanierungsklausel (saneerauslauseke)) on tämän poikkeuksen poikkeus, joka johtaa takaisin viitejärjestelmään ja se on itse sen takia järjestelmän mukainen.
2)

Toinen kanneperuste, joka jakautuu neljään osaan ja joka perustuu puolustautumisoikeuksien, oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevan oikeuden, yksityiselämää koskevan oikeuden ja uskonnonvapauden loukkaamiseen, koska — kantajalle ei ole toimitettu yhtäkään sellaista todistetta tai vakavasti otettavaa tietoa, jonka perusteella hänet olisi voitu kirjata pakotteiden kohteina olevien henkilöiden luetteloon, eikä häntä ole kuultu ennen riidanalaisten tointen toteuttamista — vastaaja on tyytynyt riidanalaisissa toimissa käyttämään hyvin yleistä sanamuotoa — jota ei sitä paitsi ole perusteltu millään tavalla — kun se on päättänyt kantajaan kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä — kantajaan kohdistuvien rajoittavien toimenpiteiden toteuttaminen on johtanut siihen, että kantajaan on kohdistunut voimakkaita reaktioita ja uhkauksia Syyrian hallinnon toteuttamien tukahduttamistoimenpiteiden uhreiksi joutuneiden henkilöiden ja ryhmien taholta — todellinen syy siihen, että kantajan osalta on toteutettu rajoittavia toimenpiteitä, liittyy uskontoon.
—

kantajan nimeämiseen vaadittavat aineelliset kriteerit eivät ole täyttyneet ja/tai neuvosto nimesi kantajan sen näyttämiseksi riittämättömien todisteiden perusteella, että kriteerit täyttyivät ja/tai neuvosto on tehnyt ilmeisen arviointivirheen määritellessään sen, täyttyivätkö nämä kriteerit. Erityisesti on niin, että kantaja ei ole vastuussa Syyrian siviiliväestöön kohdistettavista tukahduttamistoimista, eikä hän ole tukenut Syyrian hallintoa, eikä hyötynyt siitä, eikä hän ole lähellä ketään sellaista, joka on vastuussa väkivaltaisista tukahduttamistoimista tai joka on tukenut Syyrian hallintoa tai hyötynyt siitä. Ainoa kantajaa vastaan tehty väite on, että hän tukee taloudellisesti Syyrian hallintoa. Tämä väite on väärä.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 6/17

Kanne 12.10.2011 — Spectrum Brands (UK) v. SMHV — Philips (STEAM GLIDE)

(Asia T-544/11)

2012/C 6/33

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Spectrum Brands (UK) Ltd (Manchester, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: barrister S. Malynicz)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Koninklijke Philips Electronics NV (Eindhoven, Alankomaat)

Vaatimukset

— Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 14.7.2011 tekemä päätös asiassa R 1289/2010-1 on kumottava ja

— vastaaja ja vastapuoli valituslautakunnassa on velvoitettava vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä korvaamaan kantajan kulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Sanamerkki STEAM GLIDE luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten — rekisteröity yhteisön tavaramerkiksi numerolla 5167382

Yhteisön tavaramerkin haltija: Kantaja

Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Vastapuoli valituslautakunnassa

Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: Vastapuoli valituslautakunnassa jätti mitättömäksi julistamista koskevan hakemuksen neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohdan nojalla yhdessä 7 artiklan 1 kohdan a, b ja c alakohdassa olevien ehdottomien hylkäysperusteiden kanssa.

Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömäksi julistamista koskeva hakemus hylättiin.

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksenalainen päätös kumottiin ja yhteisön tavaramerkin rekisteröinti julistettiin mitättömäksi.

Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen, koska valituslautakunta erehtyi tavaramerkin merkityksestä ja syntaksista ja sen osatekijöistä sekä sen soveltuvuudesta tai muutoin siitä, että se olisi kyseisiä tavaroita välittömästi ja suoraan kuvaileva termi. Valituslautakunta ei myöskään ottanut huomioon tavaramerkkiasetuksen 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan taustalla olevaa yleistä intressiä. Se rikkoi neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, koska se ei ottanut huomioon tavaramerkin keskeistä tehtävää eikä keskivertokuluttajan näkökulmaa, koska se ei arvioinut 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa erillään 7 artiklan 1 kohdan c alakohdasta, koska se ei ottanut huomioon tavaramerkkiasetuksen 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan taustalla olevaa yleistä intressiä ja koska se ei analysoinut tavaramerkkiä yhtenä kokonaisuutena.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 355/25

Kanne 29.9.2011 — Volvo Trademark v. SMHV — Hebei Aulion Heavy Industries (LOVOL)

(Asia T-525/11)

2011/C 355/46

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Volvo Trademark Holding AB (Göteborg, Ruotsi) (edustaja: asianajaja M. Treis)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Hebei Aulion Heavy Industries Co., Ltd (Xuanhua, Kiina)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 23.6.2011 asiassa R 1868/2010-1 tekemän päätöksen

— hylkäämään yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen nro 5029814, ja

— velvoittamaan vastapuolen korvaamaan kantajalle tästä menettelystä, valituksesta valituslautakuntaan ja väiteosastossa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki ”LOVOL” luokkiin 7 ja 12 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 5029814

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön tavaramerkiksi numerolla 2361087 rekisteröity sanamerkki ”VOLVO” luokkiin 1-9, 11-12, 14, 16-18, 20-22, 24-28 ja 33-42 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten; hakemus nro 4804522 kuviomerkin ”VOLVO” rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi luokkiin 1-4, 6, 7, 9, 11-12, 14, 16, 18, 25, 28, 35-39 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten; kuviomerkkiä ”VOLVO” koskeva Yhdistyneen kuningaskunnan tavaramerkki, joka on rekisteröity numerolla 747361 luokkaan 12 kuuluvia tavaroita varten; sanamerkkiä ”VOLVO” koskeva Yhdistyneen kuningaskunnan tavaramerkki, joka on rekisteröity numerolla 747362 luokkaan 12 kuuluvia tavaroita varten; sanamerkkiä ”VOLVO” koskeva Yhdistyneen kuningaskunnan tavaramerkki, joka on rekisteröity numerolla 1051579 luokkaan 7 kuuluvia tavaroita varten; kuviomerkkiä ”VOLVO” koskeva Yhdistyneen kuningaskunnan tavaramerkki, joka on rekisteröity numerolla 1408143 luokkaan 7 kuuluvia tavaroita varten

Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohdan rikkominen, koska valituslautakunta ei ottanut merkkejä vertaillessa huomioon kaikkia asiaan kuuluvia seikkoja ja katsoi siksi virheellisesti, etteivät tavaramerkit olleet samankaltaisia. Asetuksen soveltamiseen liittyvän oikeussäännön rikkominen ja erityisesti Euroopan unionin tuomioistuimen asiassa C-361/04 P, Ruiz-Picasso ym. vastaan SMHV, 12.1.2006 (Kok., s. I-643) ja asiassa C-252/07, Intel Corporation (Kok., s. I-8823) antamassa tuomiossa vahvistamien periaatteiden loukkaaminen soveltamalla niitä tiukan muodollisesti ja näin ollen jättämällä tutkimatta väitteen perusteltavuuden neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 107 artiklan, luettuna yhdessä asetuksen N:o 1998/2006 1 ja 2 artiklan kanssa, rikkomiseen, koska etu on virheellisesti todettu tai pelkästään oletettu Komission toteamus, että toimenpide kuuluu vähämerkityksisestä tuesta annetun asetuksen soveltamisalaan, ei ole aineellisesti pätevä. Lainaohjelman asianosaiset eivät saa mitään SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua etua, joten lainaohjelmaa ei jo tämän vuoksi voida katsoa sen pääsovellustapauksissa tueksi. — Komission ei olisi pelkästään sen seikan vuoksi, että lainoja antaa erityisluottolaitos, pitänyt katsoa, että on kyse edusta. Erityisesti lainojen osalta ratkaisevia ovat lainan ehdot. Sen arvioimiseksi, onko myönnetty etu, merkityksellisiä ovat vaadittu korko, lainan vakuudet sekä lainan saavan yrityksen kokonaistilanne. On tutkittava, olisiko yksityinen sijoittaja myöntänyt vastaavan lainan vastaavalla korolla ja annetuilla vakuuksilla. — Komission tähänastisen päätöskäytännön mukaan näitä indikaattoreita konkretisoitiin pääomalainojen osalta niin sanotulla Brandenburg-metodilla komission viitekorkotiedonannon pohjalta siten, ettei ole kyse SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta tuesta. Komissio poikkeaa yhtäkkiä tästä päätöskäytännöstä ja vetoaa pelkästään lainan myöntävän luottolaitoksen ominaisuuksiin. Se on indikaattorina kuitenkin täysin epätarkoituksenmukainen, koska myös erityisluottolaitokset voivat toimia markkinaehdoilla.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 340/31

Kanne 26.9.2011 — Ranska v. komissio

(Asia T-511/11)

2011/C 340/62

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: E. Belliard, G. de Bergues, J. Gstalter ja J. Rossi)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan riidanalaisen päätöksen

— velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vaatii kanteellaan unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan valtiontuesta C 46/2003, joka koskee Association nationale interprofessionnelle du bétail et des viandesille (Interbev) suoritettavia maksuja, 13.7.2001 tehdyn Euroopan komission päätöksen K(2011) 4973 lopull. Komissio on katsonut, että Interbevin kantamat vapaaehtoiset maksut, joista on tehty pakollisia, ovat yhteismarkkinoille soveltuvaa valtiontukea.

Kanteensa tueksi kantaja esittää kaksi kanneperustetta, joista ensimmäinen on olennaisin osin samanlainen tai samankaltainen kuin asiassa T-478/11, Ranska vastaan komissio, esitetty kanneperuste.

Toinen kanneperuste koskee sitä, että komissio on laiminlyönyt velvollisuutensa noudattaa kohtuullista määräaikaa hallinnollisen menettelyn suorittamisessa.
3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komission päätös 2011/328/EU on lainvastainen, koska se on suhteeton. Vaikka hyväksyttäisiin, että on olemassa huolia, joihin on kiinnitettävä enemmän huomiota, kyseinen toimenpide on suhteeton sen tavan vuoksi, jolla siinä lähestytään väitettyjä huolia työntekijöiden ja ympäristön altistumisesta.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 298/20

Kanne 29.7.2011 — Nutrichem Diät + Pharma v. SMHV — Gervais Danone (Active)

(Asia T-414/11)

2011/C 298/37

Kannekirjelmän kieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Nutrichem Diät + Pharma GmbH (Roth, Saksa) (edustajat: Rechtsanwalt D. Jochim ja Rechtsanwalt R. Egerer)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Compagnie Gervais Danone (Levallois Perret, Ranska)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 4.5.2011 asiassa R 683/2010-1 tekemän päätöksen

— velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanaosan Active sisältävä kuviomerkki luokkiin 5, 29 ja 32 kuuluvia tavaroita varten — hakemus nro 3 423 316

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Compagnie Gervais Danone

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen sanamerkki ACTIVIA luokkiin 5, 29, 30 ja 32 kuuluvia tavaroita varten

Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksyttiin

Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin

Kanneperusteet: i) Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan, luettuna yhdessä asetuksen N:o 2868/95 50 säännön 1 kohdan ja 19 säännön 1 ja 3 kohdan kanssa, rikkominen, sillä valituslautakunta on katsonut virheellisesti, että aikaisemmalla tavaramerkillä on keskinkertainen erottamiskyky, ii) asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, sillä kyseisten tavaramerkkien välillä ei ole sekaannusvaaraa, ja iii) asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan rikkominen, sillä vastaaja ei ole ottanut päätöksenteossaan huomioon kantajan mainitsemia Deutsches Patent- und Markenamtin ja muiden kansallisten viranomaisten samoista kysymyksistä antamia ratkaisuja.
5)

Viides kanneperuste, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen ja ilmeiseen arviointivirheeseen, koska kantaja on matkustaja- ja rahtiliikenteeseen tarkoitettu siviililentoyhtiö, kun taas riidanalaisen päätöksen vaikutuksena on kantajan varojen jäädyttäminen ainoastaan sillä perusteella, että se on sijoitusrahaston kautta Libyan valtion omistuksessa.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 282/46

Kanne 1.8.2011 — Maharishi Foundation v. SMHV

(MÉDITATION TRANSCENDANTALE)

(Asia T-426/11)

2011/C 282/84

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Maharishi Foundation Ltd (St. Helier, Jersey) (edustaja: asianajaja A. Meijboom)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 6.4.2011 asiassa R 1294/2010-2 tekemän päätöksen

— velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”MÉDITATION TRANSCENDANTALE” luokkiin 16, 35, 41, 44 ja 45 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — Yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 8246704

Tutkijan päätös: Yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus hylättiin koskien osaa tavaroita ja palveluita

Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hyväksyttiin ja asia palautettiin tutkimusosastolle edelleen päätettäväksi

Kanneperusteet: Kantaja esittää neljä kanneperustetta: (i) neuvoston asetuksen N:o 207/2009 75 artiklaa ja 7 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta ei nimenomaisesti perustanut päätöstään yhteisön tavaramerkkiasetuksen 7 artiklan 1 kohdan a alakohtaan, mutta katsoi siitä huolimatta, että merkki ”MÉDITATION TRANSCENDANTALE” on yleisnimitys; (ii) neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa kohtaa on rikottu, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, että merkiltä puuttuu erottamiskyky; (iii) neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa kohtaa on rikottu, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, että merkki muodostuu yksinomaan merkinnöistä, joita voidaan elinkeinotoiminnassa käyttää osoittamaan tavaroiden tai palveluiden, joita varten tavaramerkkiä haetaan, ominaisuuksia; (iv) neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohtaa on rikottu, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, että merkistä ei ole tullut käytön seurauksena erottamiskykyinen niiden tavaroiden ja palvelujen osalta, joille rekisteröintiä haetaan.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 282/47

Kanne 4.8.2011 — Iberdrola SA v. Euroopan komissio

(Asia T-431/11)

2011/C 282/87

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantaja: Iberdrola SA (Bilbao, Espanja) (edustajat: asianajajat J. Ruiz Calzado, M. Núñez-Müller ja J. Domínguez Pérez)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan päätöksen 1 artiklan 1 kohdan

— toissijaisesti kumoamaan päätöksen 1 artiklan 4 ja 5 kohdan

— toissijaisesti kumoamaan päätöksen 4 artiklan tai tarvittaessa muuttamaan sen sisältöä, ja

— velvoittamaan komission korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanne koskee Espanjan soveltamasta omistusosuuden hankkimisesta ulkomaisissa kohteissa johtuvan liikearvon kirjaamisesta kuluksi asiassa C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) 12.1.2011 tehtyä Euroopan komission päätöstä.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-429/11, BBVA v. komissio.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 282/43

Kanne 29.7.2011 — Ellinika Touristika Akinita v. komissio

(Asia T-419/11)

2011/C 282/80

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Asianosaiset

Kantaja: Ellinika Touristika Akinita A.E. (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja N. Fragkakis)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— hyväksymään kanteen kokonaisuudessaan

— kumoamaan komission riidanalaisen päätöksen, joka on osoitettu Helleenien tasavallalle

— velvoittamaan maksamaan takaisin minkä tahansa suoraan tai epäsuorasti kantajalta riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanemiseksi ”takaisinperityn” summan korkoineen

— velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vaatii tällä kanteella 24.5.2011 tehdyn komission päätöksen K(2011) 3504 lopullinen, joka koskee tietyille Kreikan kasinoille myönnettyä valtiontukea [N:o C16/2010 (ex NN 22/2010, ex CP 318/2009)] ja jonka Helleenien tasavalta pani täytäntöön, kumoamista

Kanteensa tueksi kantaja esittää seuraavat kumoamisperusteet.

Ensimmäinen kumoamisperuste perustuu SEUT 107 artiklan 1 kohdan virheelliseen tulkintaan ja soveltamiseen sekä puutteellisiin perusteluihin SEUT 296 artiklan vastaisesti. Erityisesti (i) kyseessä olevalla toimenpiteellä ei varmisteta taloudellista etua Parnithan ja Korfun kasinoille valtion varojen siirrolla, (ii) se ei ole luonteeltaan valikoiva eikä (iii) sillä voida vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan eikä sillä vääristetä tai uhata vääristää kilpailua.

Toinen kumoamisperuste perustuu EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1) virheelliseen tulkintaan ja soveltamiseen. Erityisesti: (i) sääntöjenvastainen valtiontuki voidaan periä takaisin yksinomaan varsinaisilta tuensaajilta ja (ii) kyseessä olevasta toimenpiteestä varsinaisesti hyötyvät (kasinoiden asiakkaat) eivät ole samoja henkilöitä, joille takaisinperimismääräys on osoitettu (Korfun, Parnithan ja Thessalonikin kasinot) ja jotka eivät veloittaneet pääsylippujen hintaa.

Kolmas kumoamisperuste perustuu kyseisen asetuksen 14 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheelliseen tulkintaan ja soveltamiseen. Kyseessä olevan tuen takaisinperiminen on ristiriidassa (i) luottamuksensuojan periaatteen ja (ii) suhteellisuusperiaatteen kanssa.
3)

Kolmas kanneperuste perustuu asetuksen (EY) N:o 884/2006 8 artiklan, kyseisen asetuksen liitteen I ja asetuksen (EY) N:o 2148/1996, sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksen (EY) N:o 915/2006 liitteellä, 4 artiklan rikkomiseen ja virheelliseen tulkintaan sekä oikeusvarmuuden, oikeussääntöjen taannehtivan vaikutuksen kiellon ja luottamuksensuojan periaatteiden loukkaamiseen siltä osin kuin kysymys on viiden prosentin suuruisesta rahoitusoikaisusta, joka koskee varainhoitovuoden 2006 myöhästyneitä varastotarkastuksia. Italian hallitus katsoo, että komissio ei ole noudattanut asetuksen N:o 884/2006 liitteessä I olevan A kohdan II alakohdan 5 alakohdassa tarkoitettua siirtymäsäännöstä. Koska A.g.e.a oli jo aiemmin suorittanut näitä tehtäviä kansallisessa lainsäädännössä tarkoitetussa sisäisessä tarkastusmenettelyssä ja koska se oli ilmoittanut tästä komissiolle toimittamalle sille kaikki luettelot vastaanottamisesta ja luovuttamisesta sekä asiakirjat, jotka liittyvät vuoden 2007 toukokuun tarkastukseen, siirtymäsäännöstä olisi pitänyt soveltaa ja jättää määräämättä seuraamuksia Italian valtiolle, jolla voidaan katsoa olleen lupa toimittaa pelkästään yhteenvetoasiakirja helmikuussa 2007 niistä objektiivisesti todennettavista organisatorisista ongelmista johtuen, joita Agecontrolin koordinointiin liittyi. Italian hallituksen mukaan oikeusvarmuuden, oikeussääntöjen taannehtivan vaikutuksen kiellon ja luottamuksensuojan periaatteita sekä suhteellisuusperiaatetta on loukattu, koska näiden periaatteiden vastaista on, että on sovellettu välittömästi — ja vain vähän ennen syyskuun 2006 tilikauden 830 päättymistä — inventaarivelvollisuutta toimenpiteisiin, jotka oli toteutettu jo edellä mainittujen asetusten tullessa voimaan, eli 23. ja 24. kesäkuuta 2006 (erityisesti asetuksen N:o 915/2006 liite).
—

Kantaja väittää, että komissio on loukannut Best practices'iaan, koska se on ensin pyytänyt kantajaa kommentoimaan riidanalaisesta päätöksestä tehtyä luonnosta, mutta se ei tämän jälkeen ole ottanut huomioon näitä kommentteja, varsinkin kun otetaan huomioon, että riidanalainen päätös poikkeaa huomattavasti luonnoksesta. Se väittää lisäksi, että pyyntöjen jatkuva muuttaminen osoittaa selvästi, että komissio ei ollut toiminnassaan noudattanut huolellisuutta, ja tämä on hyvän hallinnon periaatteen vastaista.