Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Ympäristö – Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelu – Direktiivi 92/43 – Täytäntöönpano ilman lainsäädäntötoimea – Rajat – Yhteisen luonnonperinnön hoito – Jäsenvaltioille asetettu täsmällisen täytäntöönpanon vaatimus

(EY 249 artiklan kolmas kohta; neuvoston direktiivin 92/43 11 artikla, 12 artiklan 4 kohta ja 14 artiklan 2 kohta)

2. Ympäristö – Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelu – Direktiivi 92/43 – Erityisten suojelutoimien alueet – Velvollisuus estää luontotyyppien ja lajien elinympäristöjen heikentyminen – Laajuus

(Neuvoston direktiivin 92/43 6 artiklan 2 kohta)

3. Ympäristö – Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelu – Direktiivi 92/43 – Erityisten suojelutoimien alueet – Jäsenvaltioiden velvollisuudet – Hankkeen alueelle aiheuttamien vaikutusten arviointi – Arviointivelvollisuuden syntyminen

(Neuvoston direktiivin 92/43 6 artiklan 3 kohta)

4. Ympäristö – Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelu – Direktiivi 92/43 – Lajien suojelu – Poikkeukset – Suppea tulkinta – Direktiivin vastaiset poikkeukset – Sekä direktiivin 12 ja 13 artiklassa esiintyvien lajien suojelutoimenpiteiden että sen 16 artiklassa säädettyjen poikkeuksien laiminlyönti

(Neuvoston direktiivin 92/43 12, 13 ja 16 artikla)

Tiivistelmä

1. Direktiivin saattaminen osaksi kansallista oikeusjärjestystä ei välttämättä edellytä sitä, että sen säännökset olisi samanmuotoisina ja sanasta sanaan toistettava nimenomaisessa erityisessä säännöksessä, vaan yleinen oikeustila voi olla riittävä, jos se takaa sen, että direktiivi on kokonaisuudessaan riittävän selkeästi ja täsmällisesti täytäntöönpantu. Tämän osalta kussakin yksittäistapauksessa on jäsenvaltioiden täytäntöönpanovelvollisuuden laajuuden selvittämiseksi selvitettävä sen direktiiviin sisältyvän säännöksen luonne, jota jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne koskee.

Tarkka täytäntöönpano on kuitenkin erityisen tärkeää, kun yhteisen luonnonperinnön hoito on uskottu kullekin jäsenvaltiolle sen alueella. Tästä seuraa, että kun on kyse luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetusta direktiivistä 92/43, jossa vahvistetaan monimutkaisia ja teknisiä sääntöjä ympäristöoikeuden alalla, jäsenvaltioiden on erityisesti huolehdittava siitä, että niiden lainsäädäntö, jonka tarkoituksena on varmistaa tämän direktiivin täytäntöönpano, on selkeä ja täsmällinen myös kansallisille viranomaisille kyseisen direktiivin 11 artiklassa, 12 artiklan 4 kohdassa ja 14 artiklan 2 kohdassa asetettujen keskeisten tarkkailu- ja seurantavelvoitteiden osalta.

(ks. 21, 22, 25 ja 26 kohta)

2. Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetun direktiivin 92/43 6 artiklan 2 kohdan, jossa jäsenvaltiot velvoitetaan estämään erityisten suojelutoimien alueilla luontotyyppien ja lajien elinympäristöjen heikentyminen, täytäntöönpanemiseksi voi olla tarpeen toteuttaa sekä toimenpiteitä, joilla pyritään torjumaan ihmisen aiheuttamia ulkopuolisia loukkauksia ja häiriöitä, että toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on hillitä luonnollista kehitystä, joka voi heikentää kyseisillä alueilla esiintyvien lajien ja luontotyyppien suojelun tasoa.

(ks. 33 ja 34 kohta)

3. Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetun direktiivin 92/43 6 artiklan 3 kohdan mukaan vaatimus suunnitelman tai hankkeen, joka ei liity suoranaisesti erityisten suojelutoimien alueen käyttöön tai ole sen kannalta tarpeellinen, vaikutusten asianmukaisesta arvioinnista edellyttää sitä, että on olemassa todennäköisyys tai vaara siitä, että suunnitelma tai hanke vaikuttaa kyseiseen alueeseen merkittävästi. Kun otetaan erityisesti huomioon ennalta varautumisen periaate, tällainen vaara on olemassa, koska objektiivisten seikkojen perusteella ei voida sulkea pois sitä, että kyseinen suunnitelma tai hanke vaikuttaa merkittävästi kyseessä olevaan alueeseen.

(ks. 54 kohta)

4. Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetun direktiivin 92/43 16 artiklaa, jossa määritellään täsmällisesti edellytykset, joiden täyttyessä jäsenvaltiot voivat poiketa lajien suojelua koskevista säännöksistä, joista säädetään direktiivin 12 artiklan−15 artiklan a ja b kohdassa, on tulkittava suppeasti. Lisäksi tämän direktiivin 12, 13 ja 16 artikla muodostavat yhtenäisen normikokonaisuuden, jolla pyritään varmistamaan kyseessä olevien lajien kantojen suojelu, joten kaikki poikkeukset, jotka eivät ole tämän direktiivin mukaisia, loukkaavat sekä sen 12 ja 13 artiklassa vahvistettuja kieltoja että sääntöä, jonka mukaan poikkeuksia voidaan myöntää tämän direktiivin 16 artiklan mukaisesti.

(ks. 111 ja 112 kohta)