Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Asianmukaisesti esitettyjen todisteiden virheellinen arviointi – Tutkimatta jättäminen, paitsi jos selvitysaineisto on otettu huomioon vääristyneellä tavalla – Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen velvollisuus perustella arviointinsa todisteiden näyttöarvosta – Ulottuvuus

(EY 225 artikla; yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan 1 kohta; neuvoston asetus N:o 2377/90)

2. Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Edellytykset – Riittävän ilmeinen yhteisön oikeuden rikkominen – Toimielimen harkintavalta sen toteuttaessa toimenpiteen – Tarve ottaa huomioon tämä harkintavalta vastuuta tutkittaessa

(EY 288 artiklan 2 kohta)

3. Maatalous – Yhtenäinen lainsäädäntö – Eläinlääkejäämien enimmäismäärät eläinperäisissä elintarvikkeissa – Vahvistamismenettely – Asetus N:o 2377/90 – Komission väliaikainen toimettomuus vahvistettaessa progesteronin jäämien enimmäismääriä – Riittävän ilmeistä yhteisön oikeuden rikkomista ei ole

(EY 288 artiklan 2 kohta; neuvoston asetus N:o 2377/90)

Tiivistelmä

1. Vaikka ainoastaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tehtävänä on arvioida sille esitetyn selvityksen näyttöarvoa ja vaikka sen ei tarvitse perustella nimenomaisesti arviointiaan kunkin sille esitetyn todisteen näyttöarvosta varsinkaan, jos se katsoo, etteivät ne ole asiaankuuluvia eivätkä merkityksellisiä asian ratkaisun kannalta, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on kuitenkin perusteltava ratkaisunsa siten, että yhteisöjen tuomioistuimen on mahdollista harjoittaa laillisuusvalvontaansa. Näiden perustelujen on mahdollistettava se, että yhteisöjen tuomioistuin voi valvoa, ettei ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle esitettyä selvitysaineistoa ole otettu huomioon vääristyneellä tavalla.

Yhteisöjen tuomioistuin ei voi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antaman sellaisen tuomion perusteella, jossa todetaan yhteisön vastuun syntyvän, koska komissio ei ole antanut asetusehdotusta jäämien enimmäismäärien vahvistamisesta progesteronia varten ennen 25.7.2001, tunnistaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toteamaa yhteyttä eläinlääkekomitean lausunnon ja sen tämän lausunnon perusteella tekemien oikeudellisten johtopäätösten välillä siksi, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin viittaa ainoastaan tämän komitean lausuntoon, jossa suositellaan progesteronin sisällyttämistä yhteisön menettelystä eläinlääkejäämien enimmäismäärien vahvistamiseksi eläinperäisissä elintarvikkeissa annetun asetuksen N:o 2377/90 liitteeseen II ilmoittamatta yksityiskohtaisesti syitä, jotka velvoittaisivat komissiota noudattamaan tätä lausuntoa ja jättämään huomioimatta muista lähteistä peräisin olevat eriävät lausunnot. Tästä seuraa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole tältä osin perustellut tuomiotaan riittävällä tavalla.

(ks. 50 ja 53 kohta)

2. Yhteisön oikeudessa tunnustetaan oikeus korvaukseen silloin, kun kolme edellytystä täyttyy eli kun rikotun oikeusnormin tarkoituksena on antaa oikeuksia yksityisille, kun rikkominen on riittävän ilmeinen ja kun vahinko, joka on aiheutunut henkilöille, joiden oikeuksia on loukattu, on välittömässä syy-yhteydessä toimielimen velvoitteen laiminlyöntiin.

Toisen edellytyksen osalta ratkaiseva peruste yhteisön oikeuden rikkomisen luokittelemiseksi riittävän ilmeiseksi on yhteisön toimielimen harkintavallalle asetettujen rajojen selvä ja vakava ylittäminen. Jos tällä toimielimellä on harkintavaltaa hyvin vähän tai ei ollenkaan, jo pelkän yhteisön oikeuden rikkomisen voidaan katsoa olevan riittävän ilmeinen rikkominen. Sen määrittämiseksi, onko kyseessä tällainen rikkominen, ratkaisevaa on siis harkintavalta, joka kyseisellä toimielimellä oli.

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tekee siis oikeudellisen virheen, kun se määrittämättä komissiolla olevan harkintavallan laajuutta katsoo, että komission toimettomuus muodostaa yhteisön oikeuden selvän ja vakavan rikkomisen, joka synnyttää yhteisön vastuun.

(ks. 63–66 ja 69 kohta)

3. Komissiolla on oltava arkaluonteisissa ja kiistanalaisissa asioissa riittävästi harkintavaltaa ja aikaa, jotta sen ratkaisun kannalta määräävät tieteelliset kysymykset voidaan tutkia uudestaan.

Siten komissio ei ole rikkonut yhteisön oikeutta riittävän ilmeisellä tavalla, jotta yhteisön vastuu syntyisi siksi, että se ei ollut antanut asetusehdotusta jäämien enimmäismäärien vahvistamisesta progesteronia varten 25.7.2001 mennessä yhteisön menettelystä eläinlääkejäämien enimmäismäärien vahvistamiseksi eläinperäisissä elintarvikkeissa annetun asetuksen N:o 2377/90 mukaisesti.

Vaikka komissiolle näet oli vuonna 1993 esitetty vaatimus jäämien enimmäismäärien vahvistamisesta progesteronia varten, komissio oli tilanteessa, jolle oli luonteenomaista tieteellisten lausuntojen väliset erot ja joka oli jatkuvasti tieteellisesti epävarma. Komissio pystyi ottamaan alustavasti kantaa progesteronin käyttöön hoito- ja jalostustarkoituksessa vasta vuonna 2000. Se ei olisi voinut tehdä mainittua ehdotusta ilman tällaista kannan ottamista, joka on välivaihe, jonka on välttämättä edellettävä jäämien enimmäismäärien vahvistamista tätä ainetta varten, koska jäämien enimmäismäärä voidaan vahvistaa ainoastaan sellaiselle farmakologisesti vaikuttavalle aineelle, joka on tarkoitus saattaa markkinoille.

(ks. 75, 82, 87 ja 93 kohta)