ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 134/9

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 22.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgericht Berlin – Saksa) – INEOS Köln GmbH v. Saksan valtio

(Asia C-572/16) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Ympäristö - Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä Euroopan unionissa - Direktiivi 2003/87/EY - 10 a artikla - Päätös 2011/278/EU - Päästöoikeuksien yhdenmukaistettua maksutta tapahtuvaa jakoa koskevat siirtymäsäännökset - Kausi 2013–2020 - Päästöoikeuksien jakoa koskeva hakemus - Virheelliset tiedot - Korjaaminen - Preklusiivinen määräaika))

(2018/C 134/11)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Verwaltungsgericht Berlin

Pääasian asianosaiset

Kantaja: INEOS Köln GmbH

Vastaaja: Saksan valtio

Tuomiolauselma

Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 23.4.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2009/29/EY, 10 a artiklaa ja päästöoikeuksien yhdenmukaistettua maksutta tapahtuvaa jakoa koskevien unionin laajuisten siirtymäsäännösten vahvistamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan mukaisesti 27.4.2011 annettua komission päätöstä 2011/278/EU on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jossa säädetään päästöoikeuksien maksutonta jakoa kaudeksi 2013–2020 koskevan hakemuksen jättämiselle preklusiivisesta määräajasta, jonka päätyttyä hakijalla ei ole mitään mahdollisuutta korjata tai täydentää hakemustaan, koska tämä määräaika ei ole omiaan aiheuttamaan sitä, että on käytännössä mahdotonta tai suhteettoman vaikeaa tehdä tällainen hakemus.

(1) EUVL C 53, 20.2.2017.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 83/3

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.1.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de lo Social no 1 de Cuenca – Espanja) – Carlos Enrique Ruiz Conejero v. Ferroser Servicios Auxiliares SA ja Ministerio Fiscal

(Asia C-270/16) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 2000/78/EY - Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa - 2 artiklan 2 kohdan b alakohdan i alakohta - Vammaisuuteen perustuvan syrjinnän kielto - Kansallinen lainsäädäntö, jossa sallitaan tietyin edellytyksin työntekijän irtisanominen ajoittaisten, vaikkakin perusteltujen, työstä poissaolojen vuoksi - Työntekijän poissaolot, jotka johtuvat hänen vammansa aiheuttamista sairauksista - Vammaisuuteen perustuva erilainen kohtelu - Välillinen syrjintä - Perustelut - Työstä poissaolojen torjuminen - Asianmukaisuus - Oikeasuhteisuus))

(2018/C 083/03)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Juzgado de lo Social no 1 de Cuenca

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Carlos Enrique Ruiz Conejero

Vastaajat: Ferroser Servicios Auxiliares SA ja Ministerio Fiscal

Tuomiolauselma

Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY 2 artiklan 2 kohdan b alakohdan i alakohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään, että työnantaja voi irtisanoa työntekijän ajoittaisten, vaikkakin perusteltujen, työstä poissaolojen vuoksi tilanteessa, jossa nämä poissaolot johtuvat työntekijän vammaisuuden aiheuttamista sairauksista, paitsi jos tällä lainsäädännöllä työstä poissaolojen torjumisen oikeutettuun tavoitteeseen pyrkien ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on varmistettava.

(1) EUVL C 279, 1.8.2016.
2)

Asetuksen N:o 604/2013 24 artiklaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa kolmannen maan kansalainen on sen jälkeen, kun hän on jättänyt kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen ensimmäisessä jäsenvaltiossa, siirretty kyseiseen jäsenvaltioon toisessa jäsenvaltiossa jätetyn uuden hakemuksen hylkäämisen johdosta, minkä jälkeen hän on ilman oleskelulupaa palannut tämän toisen jäsenvaltion alueelle, kyseiseen kansalaiseen voidaan soveltaa takaisinottomenettelyä, ja kyseistä henkilöä ei ole mahdollista siirtää uudelleen ensimmäiseen näistä jäsenvaltioista tällaista menettelyä noudattamatta.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 72/11

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 20.12.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Københavns byret – Tanska) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajina ovat Bent Falbert, Poul Madsen ja JP/Politikens Hus A/S

(Asia C-255/16) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettava menettely - Kansallinen lainsäädäntö, jossa täsmennetään kieltoa tarjota luvatta pelejä, arpajaisia ja vedonlyöntejä tai otetaan käyttöön tällainen kielto ja jossa otetaan käyttöön kielto mainostaa luvatta pelejä, arpajaisia ja vedonlyöntejä))

(2018/C 072/13)

Oikeudenkäyntikieli: tanska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Københavns byret

Rikosoikeudenkäynnin asianosaiset pääasiassa

Bent Falbert, Poul Madsen ja JP/Politikens Hus A/S

Tuomiolauselma

Teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22.6.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 20.7.1998 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/48/EY, 1 artiklaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen säännös, jossa säädetään rikosoikeudellisista rangaistuksista, joita määrätään ilman lupaa suoritetusta pelien, arpajaisten tai vedonlyöntien tarjoamisesta kyseisen jäsenvaltion alueella, ei ole tässä säännöksessä tarkoitettu tekninen määräys, josta on ilmoitettava komissiolle tämän direktiivin 8 artiklan 1 kohdan nojalla. Sen sijaan pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen säännös, jossa säädetään pelien, arpajaisten tai vedonlyöntien, joihin ei ole säädettyä lupaa, mainostamisesta määrättävistä rikosoikeudellisista rangaistuksista, on tässä säännöksessä tarkoitettu tekninen määräys, josta on ilmoitettava tämän direktiivin 8 artiklan 1 kohdan nojalla, kun tämän kansalliseen oikeuteen kuuluvan säännöksen esitöistä ilmenee selvästi, että sen tavoitteena oli laajentaa olemassa oleva mainostamiskielto koskemaan verkkopelipalveluita, mikä kansallisen tuomioistuimen on ratkaistava.

(1) EUVL C 251, 11.7.2016.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 72/11

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 20.12.2017 – Valittajana Binca Seafoods GmbH ja muuna osapuolena Euroopan komissio

(Asia C-268/16 P) (1)

((Muutoksenhaku - Asetus (EY) N:o 834/2007 - Luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden tuotanto ja merkinnät - Asetus (EY) N:o 889/2008 - Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1358/2014 - Oikeussuojaintressi - Henkilökohtaisen hyödyn käsite))

(2018/C 072/14)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: Binca Seafoods GmbH (edustaja: H. Schmidt, Rechtsanwalt)

Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet A. Lewis, G. von Rintelen ja K. Walkerová)

Tuomiolauselma

1) Unionin yleisen tuomioistuimen 11.3.2016 antama määräys Binca Seafoods v. komissio (T-94/15, ei julkaistu, EU:T:2016:164) kumotaan.

2) Asia palautetaan unionin yleisen tuomioistuimen ratkaistavaksi.

3) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

(1) EUVL C 279, 1.8.2016.
1)

Lääkkeiden lisäsuojatodistuksesta 6.5.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 469/2009 3 artiklan b alakohtaa on tulkittava siten, että viitejäsenvaltion ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY, sellaisena kuin se on muutettuna lääketurvatoiminnan osalta 15.12.2010 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2010/84/EU, 28 artiklan 4 kohdan nojalla ennen asetuksen N:o 469/2009 1 artiklan c alakohdassa tarkoitetun peruspatentin voimassaolon päättymistä antamaa, menettelyn päättymistä koskevaa ilmoitusta ei voida rinnastaa ensin mainitussa säännöksessä tarkoitettuun myyntilupaan, joten lisäsuojatodistusta ei ole mahdollista saada tällaisen ilmoituksen perusteella.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 5/14

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 9.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour de cassation – Ranska) – Tünkers France ja Tünkers Maschinenbau GmbH v. Expert France

(Asia C-641/16) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Maksukyvyttömyysmenettelyt - Asetus (EY) N:o 1346/2000 - Toimivaltainen tuomioistuin - Maksukyvyttömyysmenettelyn yhteydessä nostettu vilpilliseen kilpailuun perustuva kanne - Sellaisen yhtiön, jonka kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa, nostama kanne maksukyvyttömyysmenettelyn piiriin kuuluvan yhtiön toimialan luovutuksensaajaa vastaan - Kanne, joka ei liity maksukyvyttömyysmenettelyyn, vai kanne, joka johtuu välittömästi kyseisestä menettelystä ja liittyy siihen läheisesti))

(2018/C 005/18)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour de cassation

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Tünkers France ja Tünkers Maschinenbau GmbH

Vastapuoli: Expert France

Tuomiolauselma

Maksukyvyttömyysmenettelyistä 29.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1346/2000 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että vilpilliseen kilpailuun perustuva vahingonkorvauskanne, jossa maksukyvyttömyysmenettelyn yhteydessä hankitun toimialan luovutuksensaajaa moititaan siitä, että tämä on esittäytynyt virheellisesti toimijaksi, joka huolehtii velallisen valmistamien tuotteiden yksinomaisesta jälleenmyynnistä, ei kuulu sen tuomioistuimen toimivaltaan, joka on aloittanut maksukyvyttömyysmenettelyn.

(1) EUVL C 70, 6.3.2017.
1)

Eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23.7.1990 annetun neuvoston direktiivin 90/435/ETY 4 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä vuoden 1992 tuloverolain, sellaisena kuin tämä on yhteensovitettuna 10.4.1992 annetulla kuninkaan asetuksella ja vahvistettuna 12.6.1992 annetulla lailla, 198 §:n 10 kohdan kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jonka perusteella emoyhtiön lainakorot eivät ole vähennettävissä kyseisen emoyhtiön veronalaisesta voitosta siihen määrään asti, joka on yhtä suuri kuin kyseisen emoyhtiön tytäryhtiönsä pääomasta alle vuoden ajan omistaman osuuden tuottamat, verotuksessa jo vähennyskelpoiset osingot, vaikkei kyseisten korkojen maksamisella olisi yhteyttä näiden osuuksien rahoittamiseen.
Asia C-218/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 12.10.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim – Puola) – Aleksandra Kubickan vireille panema asia (Ennakkoratkaisupyyntö — Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue — Asetus (EU) N:o 650/2012 — Perintöasiat ja eurooppalainen perintötodistus — Soveltamisala — Sellaisessa jäsenvaltiossa sijaitseva kiinteistö, joka ei tunne esineoikeudellista erityisjälkisäädöstä — Kieltäytyminen tunnustamasta tällaisen jälkisäädöksen esineoikeudellisia vaikutuksia)

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 12.10.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim – Puola) – Aleksandra Kubickan vireille panema asia

(Asia C-218/16) ( 1 )

”(Ennakkoratkaisupyyntö — Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue — Asetus (EU) N:o 650/2012 — Perintöasiat ja eurooppalainen perintötodistus — Soveltamisala — Sellaisessa jäsenvaltiossa sijaitseva kiinteistö, joka ei tunne esineoikeudellista erityisjälkisäädöstä — Kieltäytyminen tunnustamasta tällaisen jälkisäädöksen esineoikeudellisia vaikutuksia)”

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Aleksandra Kubicka

Muu osapuoli: Przemysława Bac

Tuomiolauselma

Toimivallasta, sovellettavasta laista, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta ja virallisten asiakirjojen hyväksymisestä ja täytäntöönpanosta perintöasioissa sekä eurooppalaisen perintötodistuksen käyttöönotosta 4.7.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 650/2012 1 artiklan 2 kohdan k ja l alakohtaa sekä 31 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että jäsenvaltion viranomainen kieltäytyy tunnustamasta testamentintekijän saman asetuksen 22 artiklan 1 kohdan perusteella perimykseen sovellettavaksi valitseman lain tunteman esineoikeudellisen erityisjälkisäädöksen esineoikeudellisia vaikutuksia, kun tätä kieltäytymistä on perusteltu sillä, että kyseinen erityisjälkisäädös koskee sellaisessa toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevan kiinteistön omistusoikeutta, jonka lainsäädännössä ei tunneta sellaista erityisjälkisäädöstä, jolla on välitön esineoikeudellinen vaikutus perimyksen alkamisajankohtana.

( 1 ) EUVL C 335, 12.9.2016.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 382/19

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 20.9.2017 – Valittajana Tilly-Sabco SAS sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja Doux SA

(Asia C-183/16 P) (1)

((Muutoksenhaku - Maatalous - Siipikarjanliha - Jäädytetyt kanat - Vientituki - Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 689/2013, jolla vientituen määräksi vahvistetaan nolla euroa - Laillisuus - Asetus (EY) N:o 1234/2007 - 162 ja 164 artikla - Vientituen kohde ja luonne - Vientituen määrän vahvistamisperusteet - Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston (PO) pääjohtajan toimivalta allekirjoittaa riidanalainen asetus - Harkintavallan väärinkäyttö - Komiteamenettely - Asetus (EU) N:o 182/2011 - 3 artiklan 3 kohta - Maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn hallintokomitean kuuleminen - Täytäntöönpanoasetusta koskevan ehdotuksen toimittaminen kyseisen komitean kokouksen kuluessa - Määräaikojen noudattaminen - Olennaisten menettelymääräysten rikkominen - Kumoaminen siten, että vaikutukset pysytetään))

(2017/C 382/22)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: Tilly-Sabco SAS (edustajat: R. Milchior, F. Le Roquais ja S. Charbonnel, avocats)

Muut osapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet A. Lewis ja K. Skelly) ja Doux SA

Tuomiolauselma

1) Unionin yleisen tuomioistuimen 14.1.2016 antama tuomio Tilly-Sabco vastaan komissio (T-397/13, EU:T:2016:8) kumotaan.

2) Siipikarjanliha-alan vientitukien vahvistamisesta 18.7.2013 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 689/2013 kumotaan.

3) Täytäntöönpanoasetuksen N:o 689/2013 vaikutukset pysytetään sen korvaavan uuden toimen voimaantuloon asti.

4) Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

(1) EUVL C 211, 13.6.2016.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 392/10

Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 21.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Înalta Curte de Casație și Justiție – Romania) – SMS group GmbH v. Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București

(Asia C-441/16) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Arvonlisävero - Kahdeksas direktiivi 79/1072/ETY - Direktiivi 2006/112/EY - Toisessa jäsenvaltiossa asuva verovelvollinen - Maahantuoduista tavaroista kannetun arvonlisäveron palautus - Edellytykset - Objektiiviset seikat, jotka osoittavat verovelvollisen henkilön aikomuksen käyttää maahantuotuja tavaroita liiketoiminnassaan - Vakava vaara siitä, että maahantuonnin perusteena oleva liiketoimi ei toteudu))

(2017/C 392/14)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Înalta Curte de Casație și Justiție

Pääasian asianosaiset

Valittaja: SMS group GmbH

Vastapuoli: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București

Tuomiolauselma

Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – maan alueelle sijoittautumattomille verovelvollisille suoritettavaa arvonlisäveron palautusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt – 6.12.1979 annettua kahdeksatta neuvoston direktiiviä 79/1072/ETY, luettuna yhdessä yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 170 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että jäsenvaltio epää verovelvolliselta, joka ei ole sijoittautunut sen alueelle, oikeuden tavaroiden maahantuonnista maksetun arvonlisäveron palautukseen pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa sopimuksen, jonka yhteydessä verovelvollinen on ostanut ja tuonut maahan nämä tavarat, täyttäminen oli maahantuontipäivänä keskeytyneenä ja jossa toimi, jota varten nämä tavarat piti käyttää, ei ole sittemmin toteutunut sekä jossa verovelvollinen ei ole esittänyt näyttöä tavaroiden myöhemmästä liikkeeseen laskemisesta.

(1) EUVL C 419, 14.11.2016.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 374/5

Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 7.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil d’État – Ranska) – Eqiom SAS, aiemmin Holcim France SAS, ja Enka SA v. Ministre des Finances et des Comptes publics

(Asia C-6/16) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Välitön verotus - Sijoittautumisvapaus - Pääomien vapaa liikkuvuus - Lähdevero - Direktiivi 90/435/ETY - 1 artiklan 2 kohta - 5 artiklan 1 kohta - Vapautus - Osingot, jotka kotimaassa asuva tytäryhtiö jakaa ulkomailla asuvalle emoyhtiölle, joka on suoraan tai epäsuorasti kolmansissa maissa asuvien henkilöiden omistuksessa - Olettama - Veropetokset, veronkierto ja väärinkäytökset))

(2017/C 374/06)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d’État

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Eqiom SAS, aiemmin Holcim France SAS, ja Enka SA

Vastapuoli: Ministre des Finances et des Comptes publics

Tuomiolauselma

Eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23.7.1990 annetun neuvoston direktiivin 90/435/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 22.12.2003 annetulla neuvoston direktiivillä 2003/123/EY, 1 artiklan 2 kohtaa ja SEUT 49 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle verolainsäädännölle, jossa asetetaan mainitun direktiivin 5 artiklan 1 kohdassa säädetyn veroetuuden – joka muodostuu siitä, että lähdeverosta vapautetaan sellaiset osingot, jotka kotimainen tytäryhtiö on maksanut ulkomaiselle emoyhtiölle, kun kyseinen emoyhtiö on suoraan tai epäsuorasti yhden tai useamman kolmannessa valtiossa asuvan henkilön määräysvallassa – myöntämisen edellytykseksi, että tämän emoyhtiön on osoitettava, ettei kyseisen osakkuusketjun pääasiallisena tarkoituksena tai yhtenä pääasiallisista tarkoituksista ole tästä vapautuksesta hyötyminen.

(1) EUVL C 106, 21.3.2016.
2)

Direktiivin 2004/18 47 artiklan 5 kohtaa on tulkittava siten, että silloin kun hankintailmoituksessa vaaditaan pankin laatimaa todistusta, jonka mukaan pankki sitoutuu myöntämään luoton, jonka määrä vastaa tässä hankintailmoituksessa vahvistettua määrää, ja takaamaan tälle tarjoajalle tämän summan saatavuuden sopimuksen koko täytäntöönpanon ajaksi, se seikka, että pankit, joille tarjoaja on esittänyt pyynnön, eivät katso voivansa toimittaa sille edellä täsmennetyn kaltaista todistusta, voi olla tässä artiklassa tarkoitettu ”hyväksyttävä syy”, jonka mukaan kyseinen tarjouksen tekijä voi osoittaa taloudelliset ja rahoitusta koskevat voimavaransa millä hyvänsä muulla hankintaviranomaisen asianmukaiseksi katsomalla asiakirjalla edellyttäen, että tämän tarjoajan oli objektiivisesti mahdotonta toimittaa hankintaviranomaisen vaatimat asiakirjat, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava.
1)

Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12.3.2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/23/EY 1 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että mainitun direktiivin soveltamisalaan kuuluu tilanne, jossa kunnallisen yrityksen, jonka ainoa omistaja on kunta ja joka puretaan kyseisen kunnan toimeenpanoelimen päätöksellä, toiminnot siirretään osittain mainitulle kunnalle sen itsensä välittömästi hoidettaviksi ja osittain toiselle tätä varten perustetulle kunnalliselle yritykselle, jonka ainoa omistaja on myös sama kunta, jos kyseessä olevan yrityksen identiteetti säilyy luovutuksen jälkeen, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on ratkaistava.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 239/12

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.5.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt tribunal de grande instance de Lyon – Ranska) – Jean-Philippe Lahorgue v. Ordre des avocats du barreau de Lyon, Conseil national des barreaux (CNB), Conseil des barreaux européens (CCBE) ja Ordre des avocats du barreau de Luxembourg

(Asia C-99/16) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Direktiivi 77/249/ETY - 4 artikla - Asianajajan ammatin harjoittaminen - Asianajajien yksityisen virtuaaliverkon (RPVA) reititin - RPVA-reititin - Kieltäytyminen luovuttamasta reititintä asianajajalle, joka kuuluu toisen jäsenvaltion asianajajayhteisöön - Syrjivä toimenpide))

(2017/C 239/16)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal de grande instance de Lyon

Pääasian asianosaiset

Hakija: Jean-Philippe Lahorgue

Vastapuolet: Ordre des avocats du barreau de Lyon, Conseil national des barreaux (CNB), Conseil des barreaux européens (CCBE) ja Ordre des avocats du barreau de Luxembourg

Muu osapuoli: Ministère public

Tuomiolauselma

Jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten kieltäytyminen luovuttamasta asianajajien yksityisen virtuaaliverkon reititintä asianajajalle, joka on asianmukaisesti kirjattu toisen jäsenvaltion asianajajayhteisöön, ainoastaan sillä perusteella, ettei häntä ole kirjattu sen ensimmäisen jäsenvaltion asianajajayhteisöön, jossa hän haluaa harjoittaa asianajajan ammattia vapaana palveluntarjoajana, niissä tapauksissa, joissa velvollisuudesta toimia yhteistyössä toisen asianajajan kanssa ei ole säädetty lailla, on asianajajien palvelujen tarjoamisen vapauden tehokkaan käyttämisen helpottamisesta 22.3.1977 annetun neuvoston direktiivin 77/249/ETY 4 artiklassa, luettuna yhdessä SEUT 56 artiklan ja SEUT 57 artiklan kolmannen kohdan kanssa, tarkoitettu palvelujen vapaan tarjoamisen vapauden rajoitus. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on varmistettava, että tällainen kieltäytyminen, kun otetaan huomioon sen asiayhteys, vastaa todella kuluttajansuojan ja hyvän oikeudenkäytön tavoitteita, joilla sitä voidaan perustella, ja että siitä seuraavat rajoitukset eivät ole näihin tavoitteisiin nähden suhteettomia.

(1) EUVL C 165, 10.5.2016.
1)

Slovenian tasavalta ei ole noudattanut jätteistä ja tiettyjen direktiivien kumoamisesta 19.11.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/98/EY 5 artiklan 3 kohdan d alakohdan, 12 ja 13 artiklan sekä 36 artiklan 1 kohdan mukaisia johtuvia velvoitteitaan, kun se on sallinut Lovrenc na Dravskem poljun kunnassa (Slovenia) sijaitsevalla sorakuopalla ympäristölle ja ihmisten terveydelle aiheutuvan pysyvän ja jatkuvan vaaran, joka on johtunut siitä, että suuria määriä käytöstä poistettuja renkaita on varastoitu epäasianmukaisesti, renkaat ovat sekoittuneet muiden jätteiden kanssa ja niiden kaatopaikalle sijoittamisessa ei ole noudatettu kaatopaikoista 26.4.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/31/EY säännöksiä.
1)

Toimivallasta, sovellettavasta laista, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta sekä yhteistyöstä elatusvelvoitteita koskevissa asioissa 18.12.2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 4/2009 IV luvun säännöksiä ja erityisesti kyseisen asetuksen 41 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että elatusvelkoja, joka on saanut jäsenvaltiossa hänen hyväkseen annetun päätöksen ja joka haluaa, että päätös pannaan täytäntöön toisessa jäsenvaltiossa, voi esittää hakemuksensa suoraan viimeksi mainitun jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, kuten erityistuomioistuimelle, eikä hänellä voi olla velvollisuutta esittää hakemuksensa tälle viranomaiselle täytäntöönpanevan jäsenvaltion keskusviranomaisen välityksellä.