ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Yhteinen tullitariffi - Tavaroiden luokittelu - Sitovan tariffitiedon ulottuvuus - Taloudellisen toimijan suojeleminen tulliviranomaisten voimassaolevan asetuksen tulkintaa koskevilta mahdollisilta muutoksilta - Rajat - Kyseisen sääntelyn muuttaminen - Asetuksen N:o 1715/90 13 artiklan 1 kohdan ensimmäinen luetelmakohta - Luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteita ei ole loukattu - Pätevyys

(Neuvoston asetuksen N:o 1715/90 13 artiklan 1 kohdan ensimmäinen luetelmakohta)

Tiivistelmä

Sitovan tariffitiedon tarkoituksena on antaa taloudelliselle toimijalle asiasta täysi varmuus, silloin kun tavaran luokittelu voimassaolevaan tullitariffiin on epäselvää, ja näin suojata toimijaa siltä, että tulliviranomaiset muuttavat myöhemmin kantaansa tavaroiden luokittelusta. Sitä vastoin, kuten jäsenvaltioiden tulliviranomaisten antamista tiedoista, jotka koskevat tavaroiden luokittelua tullinimikkeistöön, annetun asetuksen N:o 1715/90 13 artiklan 1 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan sanamuoto selvästi ja kiistattomasti vahvistaa, tariffitiedon tarkoituksena ei ole eikä voikaan olla se, että sillä taattaisiin taloudelliselle toimijalle se, että sitä tariffinimikettä, johon taloudellinen toimija vetoaa, ei myöhemmin muuteta yhteisön lainsäätäjän antamalla säädöksellä.

Näin ollen tämä artikla, siltä osin kuin siinä säädetään, että sitova tariffitieto lakkaa olemasta voimassa, jos se ei enää ole tullinimikkeistön muuttamisesta annettavan asetuksen jälkeen tässä asetuksessa säädettyjen yhteisön säännösten mukainen, ei ainoastaan täytä oikeusvarmuuden periaatteen vaatimuksia, vaan tässä säännöksessä suljetaan pois myös se, että taloudellinen toimija voisi pelkästään sitovan tariffitiedon nojalla olla perustellussa luottamuksessa siihen, että kysymyksessä olevaa tariffinimikettä ei muuteta yhteisön lainsäätäjän antamalla säädöksellä.

Lisäksi tämän artiklan perusteella ei ole poissuljettua, että yhteisön lainsäätäjällä voi luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteiden perusteella olla velvollisuus suojata tullinimikkeistön muuttamisen yhteydessä asianmukaisilla toimenpiteillä sellaisia taloudellisia toimijoita, joille muuten aiheutuisi ennalta-arvaamatonta ja korjaamatonta vahinkoa, ja riippumatta siitä, ovatko ne itse saaneet sitovan tariffitiedon vai eivät.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Verotus - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Pääoman hankinnasta kannettavat välilliset verot - Direktiivi 69/335/ETY - Veron kantaminen yhtiöpääoman osittaisen maksamisen osoittavasta notaarin vahvistamasta asiakirjasta, vaikka yhtiötä perustettaessa on jo kannettu pääoman hankintavero koko yhtiöpääomasta, ei ole sallittua

(Neuvoston direktiivin 69/335/ETY 10 artikla)

2 Verotus - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Pääoman hankinnasta kannettavat välilliset verot - Direktiivin 69/335/ETY 10 artikla - Välitön oikeusvaikutus

(Neuvoston direktiivin 69/335/ETY 10 artikla)

Tiivistelmä

3 Pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista annetun direktiivin 69/335/ETY 10 artiklaa on tulkittava siten, että sen vastaista on kantaa 0,5 prosentin suuruista veroa sellaisesta notaarin vahvistamasta asiakirjasta, joka osoittaa, että pääomayhtiön perustamisen jälkeen on maksettu osa yhtiöpääomasta, kun tätä yhtiötä perustettaessa oli jo kannettu 1 prosentin suuruinen vero yhtiöpääoman koko nimellisarvosta.

Tässä säännöksessä kielletään erityisesti pääoman hankinnasta suoritettavan veron ohella kannettavat ja sitä vastaavat välilliset verot. Vaikka rekisteröidyistä oikeustoimista kannettava vero onkin yleinen välillinen vero, se kohdistuu kuitenkin niihin notaarin vahvistamiin asiakirjoihin, jotka ovat edellytyksenä vielä maksamatta olevan pääoman suorittamisen rekisteröimiselle ja näin ollen osakkeiden täysimääräiselle maksamiselle. Kyseessä on siis vero, jonka maksuunpanon perusteena on kyseisten yhtiöiden oikeudellinen muoto. Lisäksi, vaikka maksamatta olevan yhtiöpääoman suorittaminen tai tämän osoittaminen notaarin vahvistamalla asiakirjalla eivät ole menettelyllisiä edellytyksiä pääomayhtiön toiminnan harjoittamiselle, jäljellä olevan yhtiöpääoman maksamisen rekisteröiminen on kuitenkin ehtona tämän toiminnan harjoittamiselle ja jatkamiselle. Tästä seuraa, että vaikka jäsenvaltiot voivat kantaa pääoman hankintaveroa sitä mukaa, kun osakkeet maksetaan, ne eivät voi verottaa sellaista asiakirjaa, joka osoittaa yhtiöpääoman osan tulleen maksetuksi, jos koko yhtiöpääomasta on jo kannettu pääoman hankintaveroa.

4 Direktiivin 69/335/ETY 10 artiklan perusteella yksityisille muodostuu sellaisia oikeuksia, joihin he voivat vedota kansallisissa tuomioistuimissa. Näiden viimeksi mainittujen on jätettävä soveltamatta direktiivin kanssa ristiriidassa olevat kansallisen lain säännökset. Direktiivin 10 artiklan kielto on säädetty riittävän täsmälliseksi ja ehdottomaksi, jotta siihen voidaan vedota kansallisissa tuomioistuimissa vastaperusteena direktiivin kanssa ristiriidassa olevalle kansalliselle säännökselle.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Sijoittautumisvapaus - Yhtiöt - Eurooppalainen taloudellinen etuyhtymä - Toiminimi - Välttämättömät toiminimen osat

(Neuvoston asetuksen N:o 2137/85 5 artiklan a alakohta)

Tiivistelmä

Eurooppalaisesta taloudellisesta etuyhtymästä (ETEY) 25 päivänä heinäkuuta 1985 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2137/85 5 artiklan a alakohtaa on tulkittava siten, että ETEY:n nimessä on välttämättä oltava sanat "eurooppalainen taloudellinen etuyhtymä" tai lyhenne "ETEY", kun taas muista seikoista, jotka on mainittava nimessä, voidaan säätää sen valtion kansallisessa oikeudessa, jossa etuyhtymällä on kotipaikka.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Ennakkoratkaisukysymykset - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta - Rajat - Kysymys, jolla ei ilmeisestikään ole merkitystä

(EY:n perustamissopimuksen 177 artikla)

2 Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettely - Direktiivi 93/37/ETY - Tarjouskilpailun ratkaiseminen - Poikkeuksellisen alhaiset tarjoukset - Tarjouksen hylkääminen direktiivin 93/37/ETY 30 artiklan 4 kohdan viimeisen alakohdan poikkeussäännösten nojalla - 31.12.1992 saakka käytössä ollut mahdollisuus

(Neuvoston direktiivin 93/37/ETY 30 artiklan 4 kohta)

Tiivistelmä

3 Perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisessa ennakkoratkaisumenettelyssä yksinomaan kansallisen tuomioistuimen, jossa asia on vireillä ja joka vastaa annettavasta ratkaisusta, tehtävänä on kunkin asian erityispiirteiden perusteella harkita, onko ennakkoratkaisu tarpeen asian ratkaisemiseksi ja onko sen yhteisöjen tuomioistuimelle esittämillä kysymyksillä merkitystä asian kannalta. Kansallisen tuomioistuimen esittämä pyyntö voidaan jättää tutkimatta, jos on ilmeistä, että kansallisen tuomioistuimen pyytämällä yhteisön oikeuden tulkinnalla ei ole mitään yhteyttä kansallisessa tuomioistuimessa käsiteltävän asian tosiseikkoihin tai kohteeseen.

4 Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta annetun direktiivin 93/37/ETY 30 artiklan 4 kohtaa on tulkittava siten, että sen mukaan hankintaviranomainen ei voi 31.12.1992 jälkeen hylätä poikkeuksellisen alhaisia tarjouksia noudattamatta tämän säännöksen ensimmäisessä alakohdassa säädettyä tarkastusmenettelyä.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne - Oikeudenkäyntiä edeltävä menettely - Perusteltu lausunto - Perustellun lausunnon sisältö - Viittaus kyseisen jäsenvaltion viranomaisten kirjeeseen, jossa myönnetään laiminlyönti - Viittauksella ei merkitystä

(EY:n perustamissopimuksen 169 artikla)

Tiivistelmä

Perustellussa lausunnossa, jonka komissio antaa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaa kannetta edeltävässä menettelyssä, on oltava johdonmukainen ja yksityiskohtainen selvitys syistä, joiden perusteella komissio on vakuuttunut, että kyseinen jäsenvaltio ei ole noudattanut perustamissopimuksen mukaista velvoitetta. Jos perusteltu lausunto, jossa komissio muistuttaa jäsenvaltiota siitä, että tämä on pannut direktiivin täytäntöön puutteellisesti eikä ole ilmoittanut sen täytäntöön panemiseksi annetuista säännöksistä, vastaa näitä vaatimuksia, merkitystä ei ole sillä, että komissio on jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen toteen näyttääkseen viitannut kyseisen jäsenvaltion viranomaisten kirjeeseen, jossa myönnetään, että direktiivi on pantu täytäntöön puutteellisesti.
35

Direktiivin 89/552 perustelukappaleet tukevat tätä tulkintaa. Kymmenennen perustelukappaleen mukaan kaikki vapaan lähetyksen rajoitukset on poistettava perustamissopimuksen mukaisesti. Kahdennentoista ja neljännentoista perustelukappaleen mukaan tämän osalta on tarpeellista ja riittävää se, että kaikissa lähetyksissä noudatetaan sen jäsenvaltion lainsäädäntöä, josta lähetys on peräisin, sekä direktiivin säännöksiä. Viidennentoista perustelukappaleen mukaan vaatimus siitä, että sen jäsenvaltion, josta lähetys on peräisin, on varmistettava, että lähetykset ovat direktiivin 89/552 nojalla yhteensovitetun kansallisen lainsäädännön mukaisia, on yhteisön oikeuden mukaan riittävä takaamaan lähetysten vapaa liikkuvuus ilman, että vastaanottavissa jäsenvaltioissa on suoritettava samoin perustein valvonta toiseen kertaan.
12

Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Komissio on vaatinut Luxemburgin suurherttuakunnan velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut. Koska Luxemburgin suurherttuakunta on hävinnyt vaatimuksensa, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - Kannekelpoiset toimet - Käsite - Toimet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia - Komission tulkinta säännöksistä, joita sovelletaan hankkeisiin, joiden rahoittamiseen Euroopan aluekehitysrahasto osallistuu - Tulkinta, jota ei ole pidettävä kannekelpoisena toimena

(EY:n perustamissopimuksen 173 artikla (josta on muutettuna tullut EY 230 artikla); neuvoston asetuksen N:o 4254/88 9 ja 12 artikla)

Tiivistelmä

$$Perustamissopimuksen 173 artiklassa (josta on muutettuna tullut EY 230 artikla) tarkoitettuja, kumoamiskanteen kohteeksi kelpaavia toimia tai päätöksiä ovat ainoastaan sellaiset toimenpiteet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia, jotka voivat vaikuttaa kantajien etuihin.

Tällaisena toimenpiteenä ei ole pidettävä komission jäsenvaltion viranomaisille osoittamaa kirjettä, jossa komissio on ainoastaan muistuttanut siitä, miten se tulkitsee alueelliseen yhteistyöhön osallistumisen periaatetta ja ilman eri toimenpiteitä vapauttamista koskevia säännöksiä tilanteessa, jossa lopullista maksupyyntöä summista, jotka on sidottu tuen myöntämiseen tietyille hankkeille Euroopan aluekehitysrahastosta, ei ole esitetty asetetuissa määräajoissa, sillä tällainen kirje on luonteeltaan yksinomaan tiedottava, eikä sillä ole ollut kanteessa tarkoitettujen hankkeiden osalta mitään sitovaa oikeusvaikutusta.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Maito ja maitotuotteet - Maidon lisämaksu - Maidontuotannosta kokonaan ja lopullisesti luopumista koskeva hyvitys - Hyvityksen myöntämisedellytykset - Se seikka, että tilakohtaisen viitemäärän haltija tuottaa maitoa hyvityshakemuksen tekemishetkellä

(Neuvoston asetuksen N:o 857/84 12 artiklan c alakohta; neuvoston asetuksen N:o 1637/91 2 artikla)

Tiivistelmä

Maidon lisämaksujärjestelmää sovellettaessa asetuksen N:o 1637/91 2 artiklaa on tulkittava siten, että maidontuotannosta kokonaan ja lopullisesti luopumista koskeva hyvitys voidaan myöntää maatilatalouden harjoittajalle vain silloin, kun hän tuottaa hyvityshakemuksen tekemishetkellä maitoa asetuksen N:o 857/84 12 artiklan c alakohdassa tarkoitettuna tuottajana ja kun hänellä on tätä varten hallussaan tilakohtainen viitemäärä suoramyynnin osalta. Sen sijaan silloin, kun maatilatalouden harjoittaja on oma-aloitteisesti lopettanut maidontuotannon, hän ei enää ole edellä mainituissa säännöksissä tarkoitettu tuottaja.
Asia C-251/95

SABEL BV

vastaan

Puma AG, Rudolf Dassler Sport

Bundesgerichtshofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö

”Direktiivi 89/104/ETY — Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentäminen — Sekaannus vaara, joka sisältää vaaran mielleyhtymästä”

Julkisasiamies F. G. Jacobsin ratkaisuehdotus 29.4.1997 I-6193

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 11.11.1997 I-6214

Tuomion tiivistelmä

Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Tavaramerkit – Direktiivi 89/104/ETY – Uuden tavaramerkin rekisteröinti – Samat tai samankaltaiset tavarat, joita varten samankaltainen aikaisempi tavaramerkki on rekisteröity – Sekaannusvaara uuden tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Käsite

(Neuvoston direktiivin 89/104/ETY 4 artiklan 1 kohdan b alakohta)

Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY 4 artiklan 1 kohdan b alakohtaan sisältyvää ilmausta ”sekaannusvaara, joka sisältää vaaran tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välisestä micllcyhtymästä”, on tulkittava siten, että pelkästään sen perusteella, että yleisölle voi tulla kahden tavaramerkin välillä mielleyhtymä siksi, että näiden tavaramerkkien merkityssisältö on sama, ei voida katsoa, että näiden tavaramerkkien välillä on kyseisessä säännöksessä tarkoitettu sekaannusvaara. Käsite ”vaara mielleyhtymästä” ei ole vaihtoehto sckaannusvaaran käsitteelle, vaan sillä on tarkoitus täsmentää jälkimmäisen käsitteen ulottuvuutta.

Sekaannusvaaraa on arvioitava kokonaisuutena ja huomioon on otettava kaikki kyseisessä yksittäistapauksessa merkitykselliset tekijät. Kyseisten tavaramerkkien ulkoasun, lausuntatavan tai merkityssisällön samankaltaisuutta tutkittaessa tämän kokonaisarvioinnin on perustuttava tavaramerkeistä syntyvään kokonaisvaikutelmaan, ja huomioon on otettava erityisesti tavaramerkkien erottavat ja hallitsevat osat. Direktiivin 4 artiklan 1 kohdan b alakohdasta, jonka mukaan ”— — yleisön keskuudessa on sekaannusvaara — —”, ilmenee, että sillä, miten tämän tyyppisten tavaroiden tai palvelujen keskivertokuluttaja ymmärtää tavaramerkit, on ratkaiseva merkitys sckaannusvaaran kokonaisarvioinnissa. Yleensä keskivertokuluttaja käsittää tavaramerkin kokonaisuutena eikä ryhdy tutkimaan merkin erilaisia yksityiskohtia.

Sekaannusvaara on sitä suurempi, mitä crottamiskykyisempi aikaisempi tavaramerkki on. Näin ei voida sulkea pois sitä, että sisällöllinen samankaltaisuus, joka aiheutuu siitä, että kahdessa tavaramerkissä käytetään kuvia, joilla on sama merkityssisältö, voi aiheuttaa sekaannusvaaran siinä tapauksessa, että aikaisempi tavaramerkki on erityisen erottamis-kykyinen joko merkkiin itseensä liittyvistä syistä tai sen vuoksi, että se on tullut tunnetuksi yleisön keskuudessa; aikaisempi tavaramerkki ei kuitenkaan ole erityisen crottamiskykyincn, jos se ei ole erityisen tunnettu ja se koostuu kuviosta, joka on ainoastaan vähäisessä määrin mielikuvituksellinen.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Verotus - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Liikevaihtovero - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Kuudennen direktiivin mukaiset vapautukset - Verosta vapautettuun toimintaan käytettävien tavaroiden tai sellaisten tavaroiden, jotka eivät ole oikeuttaneet vähennykseen, luovutusten vapauttaminen verosta - Vapautuksen puuttumista ei voida hyväksyä

(Neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan B kohdan c alakohta)

Tiivistelmä

Jäsenvaltio ei ole noudattanut jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan B kohdan c alakohdan mukaisia velvoitteitaan, kun se on ottanut käyttöön ja pitänyt voimassa säännökset, joilla ei vapauteta arvonlisäverosta sellaisten tavaroiden luovutuksia, joita käytetään kokonaan vapautettuun toimintaan, jos nämä tavarat eivät ole oikeuttaneet vähennykseen. Kaksinkertaisen verotuksen tapauksessa maksettavan veron määrän mahdollinen vähäisyys ei oikeuta jäsenvaltiota olemaan soveltamatta oikein kuudennen direktiivin 13 artiklan B kohdan c alakohtaa, jonka tarkoituksena juuri on estää yhteiseen arvonlisäverojärjestelmään kuuluvan verotuksen neutraalisuuden periaatteen vastainen kaksinkertainen verotus.

Samoin jäsenvaltio ei ole noudattanut saman säännöksen mukaisia velvoitteitaan, kun sen lainsäädännössä ei vapauteta arvonlisäverosta sellaisten tavaroiden luovutuksia, jotka eivät ole oikeuttaneet kuudennen direktiivin 17 artiklan 6 kohdan mukaisen vähennyksen tekemiseen, vaikka tämän lainsäädännön nojalla verosta vapautettavaa liiketoimea pidettäisiinkin arvonlisäverojärjestelmän soveltamisalaan kuulumattomana liiketoimena. Säännöksen saattaminen tällä tavoin osaksi kansallista oikeusjärjestystä on joka tapauksessa vastoin kuudennen direktiivin 13 artiklan B kohdan c alakohdassa säädettyä vapautusten oikeaa ja selkeää soveltamista, koska sen seuraukset eivät vastaa vapautuksen seurauksia, erityisesti silloin, kun vähennyksen suhdeluvun laskeminen ja näin ollen se arvonlisäveron määrä, jonka verovelvollinen voi vähentää, ovat erilaiset sen mukaan, onko kyseiset tavaroiden luovutukset vapautettu oikein verosta vai jäävätkö ne arvonlisäveron soveltamisalan ulkopuolelle.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Yhteinen tullitariffi - Tariffinimikkeet - Echinacea purpurea -uutteesta tehdyt tipat - Terapeuttiseen ja ennalta ehkäisevään tarkoitukseen käytettävä tuote - Luokittelu yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 3004

Tiivistelmä

Yhteistä tullitariffia on tulkittava siten, että echinacea purpurea -uutteesta tehdyt tipat on luokiteltava nimikkeeseen 3004. Kyseisen tuotteen hoitavien tai ehkäisevien ominaisuuksien kuvaus sekä sen pakkaus-, annostus- ja markkinointitapa ovat sellaisia, että yksistään näiden vuoksi tuotteella on katsottava olevan lääkkeen ominaisuudet. Lisäksi niissä jäsenvaltioissa, joissa kyseistä tuotetta myydään, sen osalta on annettu lupa laskea se markkinoille lääkkeenä tai sen osalta on ainakin tehty tätä koskeva lupahakemus. Kyseisen tuotteen sisältämä alkoholi, olkoonkin että sen määrä on huomattava, ei vaikuta tuotteen laatua koskevaan arviointiin, koska alkoholi on lisätty tuotteeseen tehostamaan sen vaikutuksia, parantamaan sen säilyvyyttä ja toimimaan tuotteen muiden ainesosien tukena.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kansainväliset sopimukset - ETY-Turkki-assosiaatiosopimus - Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Työntekijät - Turkin kansalaisten oikeudet - Aiempaa säännönmukaista työskentelyä koskeva edellytys - Säännönmukaisen työskentelyn käsite - Työskentely vilpillisesti hankitun oleskeluluvan perusteella - Työskentely ei ole säännönmukaista

(ETY-Turkki-assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 6 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

ETY-Turkki-assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 6 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että turkkilainen työntekijä ei täytä säännönmukaista työskentelyä vastaanottavassa jäsenvaltiossa koskevaa edellytystä tässä määräyksessä tarkoitetulla tavalla silloin, kun hän on työskennellyt sellaisen oleskeluluvan perusteella, joka on myönnetty hänelle yksinomaan asianomaisen rangaistukseen tuomitsemiseen johtaneen vilpillisen menettelyn perusteella.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Kilpailu - Kuljetukset - Kilpailusäännöt - Rautatieliikenne - Asetuksen (ETY) N:o 1017/68 soveltamisala - Rautatieliikenteenharjoittajien yhdistyksen tekemiin sopimuksiin sisältyvä lauseke, jolla hyväksyttyjä matkatoimistoja kielletään suosimasta rautatieliikenteen kanssa kilpailevia muita kuljetusmuotoja, kuuluu asetuksen soveltamisalaan

(Neuvoston asetus N:o 17; neuvoston asetus N:o 141; neuvoston asetus (ETY) N:o 1017/68)

2 Muutoksenhaku - Valitusperusteet - Sellaisia tuomion perusteluja koskeva valitusperuste, jotka eivät ole tarpeen tuomiolauselman perusteiksi - Tehoton valitusperuste

Tiivistelmä

3 Kilpailusääntöjen soveltamisesta rautatie-, maantie- ja sisävesiliikenteeseen annettua asetusta (ETY) N:o 1017/68 sovelletaan sen 1 artiklan mukaisesti muun muassa sopimuksiin, joiden tarkoituksena tai seurauksena on kuljetusmaksujen vahvistaminen tai kuljetuspalvelujen tarjonnan rajoittaminen tai valvonta. Asetuksen soveltaminen riippuu kysymyksessä olevien sopimusten määrittelystä eikä sellaisten markkinoiden etukäteisestä tunnistamisesta, joilla nämä sopimukset vaikuttavat.

Tältä osin rautatieliikenteenharjoittajien yhdistyksen tekemiin sopimuksiin sisältyvä sopimuslauseke, jolla hyväksyttyjä matkatoimistoja kielletään suosimasta rautatieliikenteen kanssa kilpailevia kuljetusmuotoja asiakkaille kohdistuvassa mainonnassaan, tarjouksissaan tai asiakasneuvonnassaan, kuuluu liikenteen alaan eikä asetuksen N:o 17 soveltamisalaan. Koko liikenteen ala on näet jätetty asetuksella N:o 141 asetuksen N:o 17 soveltamisalan ulkopuolelle; asetus N:o 141 on myöhemmin korvattu kolmella alakohtaisella asetuksella, joista asetus (ETY) N:o 1017/68 koskee maaliikennettä ja siten myös rautatieliikennettä.

Sitä paitsi yhtäältä tällaisen sopimuslausekkeen tarkoituksena on vaikuttaa, ainakin pääasiallisesti, maitse tapahtuvan liikenteen alalla, koska hyväksytyt matkatoimistot velvoitetaan noudattamaan puolueettomuutta, joka suosii rautatiekuljetuspalvelujen tarjontaa. Toisaalta lauseke liittyy rautatieliikenteenharjoittajan tekemiin sellaisiin sopimuksiin, joiden olennaiset määräykset kuuluvat asetuksen (ETY) N:o 1017/68 soveltamisalaan.

4 Valitusperuste, joka kohdistuu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion ylimääräiseen perusteluun, on hylättävä sellaisen valituksen yhteydessä, jossa valituksen kohteena olevan tuomion tuomiolauselma on riittävästi perusteltu muilla perusteilla.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Yhteisön oikeus - Välitön oikeusvaikutus - Yhteisön oikeuden vastaiset kansalliset verot ja maksut - Palauttaminen - Kieltäytyminen - Edellytykset - Myyjän suorittama täydellinen vyöryttäminen ja perusteettoman edun saaminen - Myyjän lakisääteinen velvollisuus vyöryttää vero tai maksu ostajan maksettavaksi - Merkitys - Täydellistä vyöryttämistä koskevan olettaman puuttuminen - Sellaisen vahingon huomioon ottaminen, joka on aiheutunut verosta tai maksusta, vaikka se on vyörytetty

Tiivistelmä

Jäsenvaltio saa kieltäytyä palauttamasta tietylle toimijalle yhteisön oikeuden vastaisesti kannetun veron tai perityn maksun ainoastaan silloin, kun on näytetty toteen, että verosta tai maksusta aiheutuva rasitus on siirtynyt kokonaisuudessaan jonkun toisen henkilön kannettavaksi ja että kyseinen toimija saisi veron tai maksun palauttamisesta perusteetonta etua. Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on arvioida jokaisen yksittäistapauksen ominaispiirteiden perusteella, täyttyvätkö nämä edellytykset. Jos ainoastaan osa verosta tai maksusta on vyörytetty ostajan maksettavaksi, kansallisten viranomaisten on palautettava kyseiselle toimijalle se määrä, jota ei ole vyörytetty. Pelkästään sen perusteella, että on olemassa oikeudellinen velvollisuus sisällyttää vero tai maksu omakustannushintaan, ei voida olettaa, että vero tai maksu on kokonaisuudessaan vyörytetty ostajan maksettavaksi, mikä koskee myös sitä tilannetta, että tämän velvollisuuden rikkomisesta seuraisi rangaistus.

Jos myyjä voi siitä riippumatta, että vero tai maksu on vyörytetty ostajan maksettavaksi, kansallisen oikeuden mukaan vedota vahinkoon, joka on aiheutunut kielletyn veron tai maksun kantamisesta tai perimisestä ja joka sulkee kokonaan tai osittain pois mahdollisuuden saada perusteetonta etua, kansallisen tuomioistuimen on tehtävä tästä aiheelliset päätelmät.

Tällainen vahinko voi erityisesti aiheutua siitä, että lainvastaisen veron tai maksun vuoksi maahantuotujen tuotteiden hinta on korkeampi, mikä vähentää näiden tuotteiden menekkiä ja siten myyjän voittoa.