Asia C-200/02

Kunqian Catherine Zhu ja Man Lavette Chen

vastaan

Secretary of State for the Home Department

(Immigration Appellate Authorityn esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

Oleskeluoikeus – Lapsi, joka on erään jäsenvaltion kansalainen mutta joka oleskelee toisessa jäsenvaltiossa – Vanhemmat, jotka ovat yhteisön ulkopuolisen valtion kansalaisia – Äidin oleskeluoikeus kyseisessä toisessa jäsenvaltiossa

Tuomion tiivistelmä

Euroopan unionin kansalaisuus – Oikeus liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella – Direktiivi 90/364 – Jäsenvaltion alaikäinen kansalainen, jolla on sairausvakuutus ja joka on sellaisen vanhemman huollettavana, joka on yhteisön ulkopuolisen valtion kansalainen ja joka tosiasiallisesti huolehtii kyseisestä alaikäisestä ja jolla on riittävästi tuloja ja varoja – Sekä alaikäisen henkilön että hänen vanhempansa oleskeluoikeus toisessa jäsenvaltiossa – Alaikäisen henkilön kansalaisuuden saamiselle asetetuilla edellytyksillä ei ole merkitystä

(EY 18 artikla; neuvoston direktiivi 90/364)

EY 18 artiklalla ja oleskeluoikeudesta annetulla direktiivillä 90/364 myönnetään jäsenvaltion kansalaiselle, joka on alaikäinen pieni lapsi ja jolla on asianmukainen sairausvakuutus ja joka on sellaisen vanhemman huollettavana, joka itse on yhteisön ulkopuolisen valtion kansalainen ja jolla on riittävästi tuloja ja varoja, jotta ensin mainitusta henkilöstä ei aiheudu rasitusta vastaanottavan jäsenvaltion julkiselle taloudelle, oikeus oleskella toistaiseksi vastaanottavan jäsenvaltion alueella. Kyseisenlaisessa tilanteessa vanhemmalla, joka tosiasiallisesti huolehtii mainitusta kansalaisesta, on oikeus oleskella hänen kanssaan vastaanottavassa jäsenvaltiossa.

Direktiivissä 90/364 säädettyä tulojen ja varojen riittävyyttä koskevaa edellytystä ei voida tulkita siten, että alaikäisellä henkilöllä itsellään on oltava tällaiset tulot ja varat ja ettei hän voi tältä osin vedota perheenjäsenensä tuloihin tai varoihin. Tällaisella tulkinnalla lisättäisiin kyseiseen edellytykseen tulojen ja varojen alkuperää koskeva vaatimus, jolla puututtaisiin kohtuuttomasti EY 18 artiklassa taatun vapaata liikkumista ja oleskelua koskevan, perustavanlaatuisen oikeuden käyttämiseen, koska tällainen vaatimus ei ole tarpeen tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi eli jäsenvaltioiden julkisen talouden suojelemiseksi.

Lisäksi mahdollisuutta vedota kyseessä oleviin yhteisön säännöksiin ei voida evätä asianomaisilta henkilöiltä siitä syystä, että huoltajana oleva vanhempi on oleskelullaan jäsenvaltiossa luonut sellaiset olosuhteet, joiden nojalla hänen syntyvä lapsensa saa toisen jäsenvaltion kansalaisuuden, saadakseen tämän jälkeen lapselleen ja itselleen pitkäaikaisen oleskeluluvan. Kansainvälisen oikeuden mukaan kansalaisuuden saamista ja menettämistä koskevat ehdot kuuluvat nimittäin kunkin jäsenvaltion toimivaltaan, jota on käytettävä yhteisön oikeutta noudattaen, eikä jäsenvaltion asiana ole rajoittaa niitä vaikutuksia, joita seuraa jonkin toisen jäsenvaltion kansalaisuuden myöntämisestä, asettamalla lisäehto sille, että tämä kansalaisuus tunnustetaan perustamissopimuksen mukaisen perusvapauden käyttämistä varten.

(ks. 33, 36, 37, 39 ja 47 kohta sekä tuomiolauselma)