FI
Oikeustapauskokoelma
ECLI:EU:F:2010 :121 1VIRKAMIESTUOMIOISTUIMEN T UOMIO (ensimmäinen jaosto)
30 päivänä sy yskuuta 2010
Asia F-43/09
Carlo van H euckelom
vastaan
Euroopan poliisivirasto (Europol)
Henkilöstö — Europolin henkilöstösäännöt — 29 artikla — Arviointikertomusten pe rusteella 
myönnetty palkkatason ko rottaminen — Väite sellaisen päätöksen lainvastaisuudesta, jolla vahvistetaan 
palkkaluokkien ja palkkatasojen määrittämisessä no udatettava käytäntö — Europolin johtajan ja 
hallintoneuvoston toimivalta — Europolin johtajan harkintavallan rajat
Aihe: Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K. 3 artiklan pe rusteella tehdyn yleissopimuksen 
(Europol-yleissopimus) 40 artiklan 3 kohtaan j a E uropolin h enkilöstösääntöjen 
93 artiklan 1 kohtaan pe rustuva ka nne, jossa C arlo v an Heuckelom v aatii 
virkamiestuomioistuinta ku moamaan 14.7.2008 t ehdyn Europolin johtajan päätöksen, jolla 
hänelle myönnettiin 1.4.2008 a lkaen vain yhden palkkatason ko rotus, ja 19.1.2009 t ehdyn 
päätöksen, jolla hylättiin hänen ky seisestä päätöksestä tekem änsä valitus.
Ratkaisu:Kanne hylätään. Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Tiivistelmä
1. Kumoamiskanne — Oikeussuojaintressi — Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt
(SEUT 263 artiklan neljäs kohta)
2. Virkamiehet — Kanne — Edeltävä hallinnollinen valitus — Valituksen ja kanteen vastaavuus — 
Kanteen ko hteen ja perusteen samanlaisuus — Lainvastaisuusväite, joka ko skee toista oikeudellista 
syytä kuin valituksessa mainittu syy — Tutkittavaksi ottaminen
(Henkilöstösääntöjen 90 j a 91 artikla)
3. Virkamiehet — Europolin työntekijät — Palkkatason ko rottaminen joka toinen vuosi
(Europolin henkilöstösääntöjen 28 j a 29 artikla)
4. Virkamiehet — Europolin työntekijät — Palkkatason ko rottaminen joka toinen vuosi
(Europolin henkilöstösääntöjen 29 artikla)
1. Luonno llisen henkilön t ai o ikeushenkilön no stama ku moamiskanne voidaan ottaa t utkittavaksi 
ainoastaan, jos kantajalla on i ntressi saada riida nalainen toimi kumotuksi. Tällainen intressi edellyttää, 
että toimen ku moamisella on i tsessään oikeusvaikutuksia, tai toisen muotoilun mukaan, että kanne on 
omiaan mahdollisesti tuottamaan sen no stajalle jotakin hyötyä.
2 ECLI:EU:F:2010 :121TIIVISTELMÄ–ASIAF-43/09
VANHEUCKELOM/EUROPOL
(ks. 31 kohta)
Viittaukset:
Yhteisöjen tuomioistuin: asia 53/85, AKZO Ch emie ja AKZO Ch emie UK v. komissio, 24.6.1986 ( Kok., s . 1965 , 
21 kohta)
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: yhdistetyt asiat T-480/93 ja T-483/93, Antillean Rice Mills ym. v. komissio, 
14.9.1995 ( Kok., s . II-2305 , 59 j a 60 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen); asia T-188/99, Euroalliages v. komissio, 
20.6.2001 ( Kok., s. II-1757 , 26 kohta) ja asia T-310/00, MCI v. komissio, 28.9.2004 ( Kok., s. II-3253 , 44 kohta)
2. Valituksen ja ka nteen vastaavuutta ko skeva sääntö edellyttää, että ka nteen ko hteen ja pe rusteen on 
vastattava valituksen ko hdetta ja pe rustetta. Tätä vaatimusta on t ulkittava joustavasti. Näin ollen 
vastaavuutta ko skevaa sääntöä on s ovellettava ainoastaan silloin, kun ka nteessa muutetaan valituksen 
kohdetta tai pe rustetta, ja ”perusteen” käsitettä on t ässä yhteydessä tulkittava laajasti. Tämän tulkinnan 
mukaisesti ku moamisvaatimuksissa ilmaisulla ”riita-asian pe rusteella” tarkoitetaan sitä, että ka ntaja 
riitauttaa riida nalaisen toimen ai neellisen lainmukaisuuden tai v aihtoehtoisesti sen m uodollisen 
lainmukaisuuden.
Vaikka l ainvastaisuusväitteet puolestaan ko skisivatkin toista oikeudellista sy ytä ku in valituksessa 
mainittu sy y, niiden jättäminen tutkimatta vastaavuutta ko skevan säännön ri kkomisen vuoksi rikkoisi 
tasapainon, joka v allitsee virkamiehen me nettelyllisten oikeuksien suojan ja oikeudenkäyntiä edeltävän 
menettelyn tavoitteen välillä, mikä o lisi virkamiehen ka nnalta suhteeton j a ep äoikeutettu seuraamus. 
Koska l ainvastaisuusväite on l uonteeltaan olennaisesti oikeudellinen samoin ku in se päättely, joka 
johtaa a sianosaisen etsimään tällaista lainvastaisuutta ja ottamaan sen esille, valituksen tehnyttä 
virkamiestä tai toimihenkilöä, jolla ei välttämättä ole soveltuvaa o ikeudellista asiantuntemusta, ei voida 
vaatia laatimaan tällaista väitettä oikeudenkäyntiä e deltävässä vaiheessa sillä uhalla, että hänen 
kanteensa j ätettäisiin m uussa t apauksessa t utkimatta. E i m yöskään n äytä s iltä, e ttä 
lainvastaisuusväitteen e sittäminen o ikeudenkäyntiä e deltävässä v aiheessa v oisi auttaa v alittajaa 
voittamaan asiansa ky seisessä vaiheessa, sillä on ep ätodennäköistä, että hallinto jättäisi voimassa 
olevan, ylemm äntasoista oikeussääntöä m ahdollisesti rikkovan säännöksen soveltamatta pe lkästään 
siinä tarkoituksessa, että riita-asia voitaisiin ratkaista tuomioistuimen ulkopuolella.
(ks. 43 ja 44 kohta)
Viittaukset:
Virkamiestuomioistuin: a sia F -45/07, M andt v . p arlamentti, 1.7.2010 ( 109, 115 j a 119 kohta 
oikeuskäytäntöviittauksineen ja 121 kohta)
3. Europolissa v oimassa o levaan p alkkaluokkien j a p alkkatasojen m äärittelemistä ko skevaan 
järjestelmään kuu luu ka ksi erillistä me nettelyä: yhtäältä ar viointi, josta on ky se E uropolin 
henkilöstösääntöjen 28 artiklassa ja jota ko skeva toimivalta kuu luu ar vioijalle, ja toisaalta palkkatason 
korottaminen, josta säädetään ky seisten henkilöstösääntöjen 29 artiklassa ja jota ko skeva toimivalta 
kuuluu E uropolin johtajalle.
Europolin h enkilöstösääntöjen 29 artiklan ensimmäisen ko hdan ensimmäisen v irkkee n m ukaan 
Europolin johtajan päätökset, jotka ko skevat Europolin henkilöstön p alkkatasojen ko rottamista joka 
toinen vuosi, tehdään ky seisen työntekijän suorituksesta tehdyn ”arvioinnin” perusteella. Tästä seuraa, 
että ku n Europolin henkilöstösääntöjen 29 artiklan ensimmäisen ko hdan ko lmannessa virkkee ssä 
säädetään, että ”[h]allintoneuvosto vahvistaa [– –] muut arviointimenettelyä ko skevat yksityiskohdat”,
ECLI:EU:F:2010 :121 3TIIVISTELMÄ–ASIAF-43/09
VANHEUCKELOM/EUROPOL
 tässä säännöksessä viitataan me nettely yn, jonka m ukaisesti Europolin työntekijöiden suoritukset 
arvioidaan ja ar vostellaan. Siinä e i siis edellytetä E uropolin h allintoneuvostoa v ahvistamaan 
palkkatasojen ko rottamista ko skevan me nettelyn yksityiskohtia.
(ks. 48–50 kohta)
Viittaukset:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: yhdistetyt asiat T-209/02 ja T-210/04, Mausolf v. Europol, 22.3.2006 ( Kok. 
H., s. I-A-2-79 ja II-A-2-335, 37 kohta)
4. Europolin henkilöstösääntöjen 29 artiklan m ukaisesti johtaja voi arvioinnin pe rusteella ja ottaen 
huomioon ky seisen työntekijän suoriutumisen tehtävissään m yöntää e nintään ka hden palkkaluokan 
tason ko rotuksen joka t oinen vuosi. Tämän ar tiklan soveltaminen kuu luu a laan, jolla Europolin 
johtajalle on ka tsottava annetun laaja harkintavalta sen h arkintavallan tavoin, joka n imittävälle 
viranomaiselle on m yönnetty henkilöstösääntöjen 45 artiklan soveltamisessa.
Europolin j ohtajan v ahvistaman E uropolin t yöntekijöiden p alkkaluokkien j a p alkkatasojen 
määrittämisessä no udatettavan kä ytännön 5 artiklan 1 kohdassa märitellään palkkatasojen ko rottamisen 
perusteet. P ääjohtaja m yöntää ka hden viimeisimmän vuosittaisen ar vioinnin pe rusteella ka hden 
palkkatason ko rotuksen työntekijöille, jotka o vat jatkuvasti tai usein ylittäneet odotukset. Palkkatason 
korotusta ei myönnetä työntekijöille, jotka o vat vastanneet odotuksia vain osittain tai jotka e ivät ole 
vastanneet niitä lainkaan. Kaikille muille työntekijöille myönnetään yhden palkkatason ko rotus.
Kyseisen 5 artiklan 1 ko hdasta kä y ilmi, että johtaja m yöntää ka hden palkkatason ko rotuksen vain 
sellaisissa tapauksissa, joissa ky seessä oleva työntekijä on s uorittanut työtehtävänsä erinomaisella 
tavalla eikä v ain ole ra joittunut vastaamaan odotuksia ka hden vuoden viitejakson ai kana. Näillä 
edellytyksillä, jotka o vat hyvin vaativat, pyritään palkitsemaan jatkuva ponnistelu. On kii statonta, että 
käytännöllä, jolla p yritään ka nnustamaan t yöntekijöitä p onnistelemaan j atkuvasti o dotusten 
ylittämiseksi ja jonka E uropolin johtaja on o ttanut kä yttöön h änelle Europolin henkilöstösääntöjen 
29 artiklassa myönnettyä harkintavaltaa kä yttäen, tavoitellaan yksikön e tua.
Koska j ohtajalla ei ole lainkaan h arkintavaltaa e dellä m ainitun kä ytännön 5 artiklan 1 kohdan 
soveltamisessa ja ko ska h änen on no udatettava tarkasti ky seisessä säännöksessä vahvistettuja 
perusteita, johtaja voi juuri sen avulla, että hänen on p alkkatasojen ko rotuksia ko skevissa asioissa 
kuuluvan toimivallan kä yttämisessä no udatettava ky seisiä e dellytyksiä, valvoa, että h akem ukset 
tarkastellaan huolellisesti, tasapuolisesti ja yhdenvertaisen ko htelun pe riaatetta no udattaen.
(ks. 59 ja 61–63 kohta)
Viittaukset:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: em . asia M ausolf v. Europol, 67 kohta