Asia C-331/17

Martina Sciotto

vastaan

Fondazione Teatro dell’Opera di Roma

(Corte d’appello di Roman esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

Ennakkoratkaisupyyntö – Sosiaalipolitiikka – Direktiivi 1999/70/EY – Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemä puitesopimus – 5 lauseke – Toimenpiteet perättäisten määräaikaisten työsopimusten tai -suhteiden väärinkäytön ehkäisemiseksi – Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan tällaisia toimenpiteitä ei sovelleta sinfoniaorkesteri- ja oopperasäätiöiden toimialalla

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 25.10.2018

Sosiaalipolitiikka – Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus – Direktiivi 1999/70 – Toimenpiteet perättäisten määräaikaisten työsopimusten tai -suhteiden väärinkäytön ehkäisemiseksi – Kansallista lainsäädäntöä, jonka mukaan tällaisia toimenpiteitä ei sovelleta sinfoniaorkesteri- ja oopperasäätiöiden toimialalla, ei voida hyväksyä – Tehokkaita toimenpiteitä tällaisen väärinkäytön sanktioimiseen ei ole

(Neuvoston direktiivin 1999/70 liitteenä olevan puitesopimuksen 5 lauseke)

Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY liitteenä olevan 18.3.1999 tehdyn määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 lauseketta on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka nojalla työsuhteita yleisesti säänteleviä oikeussääntöjä, joilla sanktioidaan perättäisten määräaikaisten työsopimusten väärinkäyttöä siten, että määräaikainen sopimus määritellään automaattisesti uudelleen toistaiseksi voimassa olevaksi sopimukseksi työsuhteen jatkuessa yli tietyn määräpäivän, ei sovelleta sinfoniaorkesteri- ja oopperasäätiöiden toimialalla, kun kansallisessa oikeusjärjestyksessä ei ole mitään muuta tehokasta toimenpidettä, jolla sanktioitaisiin alalla todettuja väärinkäytöksiä.

Puitesopimuksen 5 lausekkeen 2 kohdassa jätetään nimittäin lähtökohtaiseksi jäsenvaltioiden tehtäväksi määrittää, millä edellytyksillä määräaikaiset työsopimukset tai -suhteet katsotaan tehdyiksi tai solmituiksi toistaiseksi voimassa oleviksi. Tämän perusteella on katsottava, ettei puitesopimuksessa määrätä siitä, millä edellytyksin määräaikaisia sopimuksia voidaan käyttää (ks. vastaavasti tuomio 26.11.2014, Mascolo ym., C-22/13, C-61/13–C-63/13 ja C-418/13, EU:C:2014:2401, 80 kohta ja määräys 11.12.2014, León Medialdea, C-86/14, ei julkaistu, EU:C:2014:2447, 47 kohta).

On kuitenkin niin, että jotta pääasiassa kyseessä olevan kaltaista kansallista lainsäädäntöä, jossa kielletään sinfoniaorkesteri- ja oopperasäätiöiden toimialalla perättäisten määräaikaisten työsopimusten muuntaminen toistaiseksi voimassa olevaksi sopimukseksi, voitaisiin pitää puitesopimuksen mukaisena, kyseisen jäsenvaltion sisäiseen oikeusjärjestykseen olisi kuitenkin sisällyttävä tätä toimialaa koskeva jokin muu tehokas toimenpide perättäisten määräaikaisten sopimusten väärinkäytön estämiseksi ja tarvittaessa tällaisen väärinkäytön sanktioimiseksi (ks. analogisesti tuomio 14.9.2016, Martínez Andrés ja Castrejana López, C-184/15 ja C-197/15, EU:C:2016:680, 41 kohta ja tuomio 7.3.2018, Santoro, C-494/16, EU:C:2018:166, 34 kohta).

Todettakoon tämän osalta, että silloin, kun unionin oikeudessa ei säädetä erityisistä seuraamuksista sitä tilannetta varten, että väärinkäyttöä on kaikesta huolimatta todettu, kansallisten viranomaisten tehtävänä on toteuttaa toimenpiteet, joiden on oltava sekä oikeasuhteisia että tämän lisäksi niin tehokkaita ja varoittavia, että niillä voidaan taata puitesopimuksen mukaisesti annettujen oikeussääntöjen täysi tehokkuus (tuomio 26.11.2014, Mascolo ym., C-22/13, C-61/13–C-63/13 ja C-418/13, EU:C:2014:2401, 77 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja tuomio, 7.3.2018, Santoro, C-494/16, EU:C:2018:166, 29 kohta).

Tästä seuraa, että jos perättäisiä määräaikaisia työsopimuksia tai -suhteita on käytetty väärin, on voitava soveltaa toimenpidettä, joka tarjoaa työntekijöiden suojalle tehokkuuden ja vastaavuuden vaatimusten mukaiset takeet, jotta väärinkäyttöä näin sanktioitaisiin asianmukaisesti ja unionin oikeuden rikkomisen seuraukset poistettaisiin (ks. vastaavasti tuomio 26.11.2014, Mascolo ym., C-22/13, C-61/13–C-63/13 ja C-418/13, EU:C:2014:2401, 79 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja tuomio, 7.3.2018, Santoro, C-494/16, EU:C:2018:166, 31 kohta).

(ks. 59, 60, 64, 65 ja 72 kohta sekä tuomiolauselma)