Valitus, jonka P. Krücken Organic GmbH on tehnyt 9.11.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-565/18., P. Krücken Organic v. komissio, 9.9.2020 antamasta tuomiosta

(Asia C-586/20 P)

(2021/C 9/17)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: P. Krücken Organic GmbH (edustaja: H. Schmidt, avocat)

Muu osapuoli: Euroopan komissio

Vaatimukset

— Unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) 9.9.2020 asiassa T-565/18 antama tuomio on kumottava

— komissio on velvoitettava maksamaan valittajalle 216 749,02 euroa lisättynä kannekirjelmän tiedoksiannosta lähtien laskettavalla viivästyskorolla, jonka vuotuinen määrä on Euroopan keskuspankin (EKP) peruskorko korotettuna kahdeksalla prosenttiyksiköllä,

— komissio on velvoitettava antamaan valittajalle oikeus tutustua asiakirjoihin, jotka on laadittu Ecocertin toiminnan yhteydessä tarkastuksessa, joka kohdistui kyseessä olevan tuotteen valmistaneeseen yritykseen, muun muassa vuosia 2016, 2017 ja 2018 koskeviin tarkastusraportteihin ja arviointeihin, joiden perusteella kyseessä olevaa tuotetta koskeva tarkastussertifikaatti laadittiin ja jonka perusteella Ecocert peruutti tämän tarkastussertifikaatin,

— komissio on määrättävä velvoittamaan tarkastuslaitokset, joille se uskoo kolmansissa maissa tehtäväksi toteuttaa Euroopan unionin tarkastukset luonnonmukaisesta viljelystä, ilmoittamaan kaikille kyseessä oleville maahantuojille päätöksistään, jotka koskevat myönnettyjen sertifikaattien peruuttamista, lopettamista tai kumoamista, vastaanottamaan näiden maahantuojien valitukset ja lausumaan niistä. Komission valtuuttamat kolmansissa maissa toimivat tarkastuslaitokset on myös velvoitettava antamaan maahantuojille oikeus tutustua asiakirjoihin, jotka koskevat luonnonmukaisen viljelyn tarkastusmenettelyjä, joihin edellä mainitut päätökset perustuvat, kuten tarkastusraportit ja arvioinnit, sen jälkeen kun niistä on poistettu kolmansia osapuolia koskevat tiedot. Toissijaisesti tämä komissiolle osoitettava velvoite on rajoitettava koskemaan ainoastaan valittajaa.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja katsoo, että sen perusoikeuksia, elinkeinonvapautta ja omaisuudensuojaa on loukattu. Sen mukaan unionin oikeussääntöjä, jotka koskevat luonnonmukaista viljelyä, on tulkittavaEuroopan unionin perusoikeuskirjan valossa. Unionin yleinen tuomioistuin on jättänyt nämä kaikki täysin huomiotta antamassaan tuomiossa. Tästä syystä yritysten, jotka maahantuovat luonnonmukaisesti viljeltyjä tuotteita kolmansista maista, perusoikeuksien suojaa ei taata mitenkään.

Valittaja toteaa, että unionin yleisen tuomioistuimen tuomio perustuu oikeudellisesti virheelliseen arviointiin Euroopan komission velvoitteiden ja vastuun laajuudesta sikäli kuin on kyse luonnonmukaisen viljelyn valvontaelinten toiminnasta. Unionin yleinen tuomioistuin on tuomiossaan virheellisesti katsonut, että ei ole olemassa mitään täsmällistä säännöstä, jonka perusteella voidaan katsoa, että Ecocertin sääntöjenvastainen toiminta sen kiinalaisen tytäryhtiön kautta voidaan lukea Euroopan unionin tai komission syyksi. Valittajan mukaan unionin yleinen tuomioistuin katsoi, että jotta toiminta voitaisiin lukea komission syyksi, tämä edellyttäisi, että komissio itse olisi vastannut kolmansissa valtioissa toteutettavista tarkastuksista julkishallinnon tehtäviensä puitteissa. Asetuksessa (EY) N:o 938/2007 (1) ja asetuksessa (EY) N:o 1235/2008 (2) säädetään, kuinka komission on varmistettava luonnonmukaisen viljelyn valvonta kolmansissa maissa, eli valtuuttamalla luonnonmukaisen viljelyn valvontaelimiä unionin toimijoiksi.

Valittaja väittää myös, että unionin yleisen tuomioistuimen näkemyksessä, jonka mukaan sekä asetuksen N:o 834/2007 33 artikla että unionin vastuuta koskeva arviointi johtivat siihen, että komissiolla oli laaja harkintavalta sekä riskien huomioinnissa ja arvioinnissa että havaittujen riskien tarkkailukeinoissa, ei oteta huomioon perusoikeuksilla suojeltujen seikkojen tärkeyttä. Valittajan mukaan näin laajasta harkintavallasta aiheutuu se, että kaikki komission toiminta jää tuomioistuinvalvonnan ulkopuolelle.

Valittaja väittää lopuksi, että unionin yleisen tuomioistuimen perustelut, joiden nojalla se hylkäsi vaatimuksen siitä, että komissio velvoitettaisiin toimimaan avoimesti päätöksenteossa, joka koskee luonnonmukaisen viljelyn valvontaelimiä, eivät ole perusoikeuksien mukaisia eivätkä vastaa myöskään sitä, mitä perusoikeuksilla taatulla tehokkaalla oikeussuojalla taataan.

(1) Luonnonmukaisesta tuotannosta ja luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden merkinnöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 2092/91 kumoamisesta 28.6.2007 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 834/2007 (EUVL 2007, L 189, s. 1).

(2) Neuvoston asetuksen (EY) N:o 834/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä kolmansista maista tuotavien luonnonmukaisten tuotteiden tuontijärjestelyjen osalta 8.12.2008 annettu komission asetus (EY) N:o 1235/2008.