Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Vaarallisten aineiden luokitus, pakkaaminen ja merkinnät – Direktiivi 67/548 – Mukauttaminen tekniikan kehitykseen – Tiettyjen nikkeliä sisältävien aineiden luokitteleminen vaarallisiksi aineiksi

(EY 253 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukset N:o 1907/2006 ja N:o 1272/2008; komission asetus N:o 790/2009; neuvoston direktiivi 67/548; komission direktiivit 2008/58 ja 2009/2)

Tiivistelmä

Teknisesti ja oikeudellisesti monitahoisella, perusluonteeltaan jatkuvasti kehittyvällä alueella vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetulla direktiivillä 67/548 annetaan komissiolle asiallisesti huomattavaa harkintavaltaa niiden toimenpiteiden ulottuvuuden osalta, jotka on toteutettava kyseisen direktiivin liitteiden mukauttamiseksi tekniseen kehitykseen. Silloin, kun unionin viranomaisilla on laajaa harkintavaltaa muun muassa arvioidessaan hyvin monitahoisia tieteellisiä ja teknisiä tosiseikkoja niiden toimenpiteiden luonteen ja ulottuvuuden määrittämiseksi, joihin ne ryhtyvät, unionin tuomioistuinten tehtävänä on valvoa ainoastaan, ettei tätä harkintavaltaa käytettäessä ole tehty ilmeistä virhettä, ettei harkintavaltaa ole käytetty väärin tai etteivät kyseiset viranomaiset ole selvästi ylittäneet harkintavaltansa rajoja. Tällaisessa asiayhteydessä unionin tuomioistuimet eivät nimittäin voi omalla tieteellisiä ja teknisiä tosiseikkoja koskevalla arvioinnillaan korvata toimielinten arviointia, sillä EY:n perustamissopimuksessa tämä tehtävä annetaan ainoastaan näille toimielimille.

Kun otetaan huomioon tällä alalla harjoitetun valvonnan laajuus ja vuosina 2000–2008 käytyyn pitkään neuvotteluun liittyvien asiantuntijakokousten pöytäkirjoista ilmenevät päätelmät, direktiivin 67/548 uusimpia mukautuksia varten annetut useat asiantuntijalausunnot ja useat tutkimukset, komissio ei direktiivejä 2008/58 ja 2009/2, joilla direktiivi 67/548 mukautettiin kolmannenkymmenennen ja kolmannenkymmenennenensimmäisen kerran tekniseen kehitykseen, antaessaan selvästi ylittänyt harkintavaltansa rajoja, kun se luokitteli tietyt nikkeliä sisältävät aineet erittäin vaarallisiksi tukeutuen asiantuntijalausuntoihin, joissa oli käytetty muun muassa interpolointimenetelmää kyseisten nikkeliä sisältävien aineiden luontaisten ominaisuuksien arvioimiseksi. Se ei myöskään ole selvästi ylittänyt harkintavaltansa rajoja katsoessaan tässä tilanteessa, että tieteellisen tietämyksen tason perusteella oli tapahtunut riittävästi teknistä kehitystä, jolla voitiin perustella direktiivin 67/548 mukauttaminen. Direktiivin 67/548 28 artikla saattoi näin ollen pätevästi olla oikeudellinen perusta kyseisten direktiivien 2008/58 ja 2009/2 antamiselle.

Sen luokittelun pätevyyttä, jossa kyseiset aineet luokiteltiin niiden luontaisiin ominaisuuksiin liittyviä vaaroja koskevan arvioinnin perusteella, ei voida kyseenalaistaa sillä, että tiettyjä nikkelikarbonaatteja käsiteltiin tai käytettiin vain laboratorio-olosuhteissa. Vaikkei ”tavanomaista käsittelyä tai käyttöä” määritelläkään direktiivissä 67/548, aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta annetussa asetuksessa N:o 1272/2008 tai REACH-asetuksessa, käsite kattaa kaikenlaisen käsittelyn ja käytön tavanomaisissa olosuhteissa, mihin sisältyy muun muassa tarve ottaa huomioon realistiset ja odotettavissa olevat onnettomuudet.

Direktiivillä 2008/58 ei rikota EY 253 artiklaa sen vuoksi, ettei sitä olisi perusteltu, kun otetaan huomioon yhtäältä se, että se on yleisesti sovellettava toimi, joka kuuluu teknisesti ja oikeudellisesti monitahoiseen alueeseen, mistä seuraa, että kunkin luokittelun yksityiskohtainen ja ainekohtainen perusteleminen on vaikeaa, joten perustelut ovat riittäviä, kun otetaan huomioon toimen luonne, ja toisaalta se, että asianomaisen teollisuuden edustajat olivat osallistuneet kyseisen direktiivin valmisteluun ja että tieteelliset päätelmät ja riidanalaisten luokitusten perustana olleet tiedot mainittiin useissa asiakirjoissa ja asiantuntijakokousten pöytäkirjoissa ja että ne oli annettu tiedoksi yleisölle ennen kyseisen direktiivin antamista.

Komissio ei ole asetuksen N:o 1272/2008 liitteessä VI olevan 3 osan taulukkoon 3.1 sisältyviä riidanalaisia luokituksia hyväksyessään tehnyt virhettä käyttäessään kyseisen asetuksen liitteessä VII säädettyä muuntotaulukkoa sen sijaan, että se olisi soveltanut saman asetuksen liitteessä I säädettyjä arviointiperusteita. Arviointimenettelyn toistaminen ei näet ollut tarpeen, kun otetaan huomioon, että asetuksella N:o 790/2009, jolla asetusta N:o 1272/2008 muutettiin sen mukauttamiseksi tekniseen ja tieteelliseen kehitykseen, pelkästään sisällytetään asetukseen N:o 1272/2008 samat luokitukset, joihin oli sovellettu direktiivin 67/548 yhteydessä sovellettavaa monitahoista arviointimenettelyä.

Näin ollen on todettava, ettei esille ole tullut yhtäkään sellaista seikkaa, joka voisi vaikuttaa yhtäältä direktiivien 2008/58 ja 2009/2 ja toisaalta asetuksen N:o 790/2009 pätevyyteen niiltä osin kuin nikkelikarbonaatin, nikkelihydroksidin ja muiden nikkeliä sisältävien aineiden kaltaiset aineet luokitellaan näissä direktiiveissä ja kyseisessä asetuksessa ihmiselle karsinogeenisiksi, ryhmään 1 kuuluviksi aineiksi, mutageenisiksi, ryhmään 3 kuuluviksi aineiksi ja lisääntymiselle vaarallisiksi, ryhmään 2 kuuluviksi aineiksi.

(ks. 59, 60, 77, 79, 82, 83, 92–95, 102–105, 115, 117 ja 120 kohta sekä tuomiolauselma)