Asia C-412/05 P

Alcon Inc.

vastaan

sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

”Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Asetus (EY) N:o 40/94 — 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — 43 artiklan 2 ja 3 kohta — Tosiasiallinen käyttö — Uusi kanneperuste — Sanamerkki TRAVATAN — Aikaisemman kansallisen tavaramerkin TRIVASTAN haltijan tekemä väite”

Julkisasiamies J. Kokottin ratkaisuehdotus 26.10.2006 I-3573

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 26.4.2007 I-3590

Tuomion tiivistelmä

(Neuvoston asetus No 40/94)

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen -Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten

(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 135 artiklan 4 kohta; neuvoston asetuksen N:o 40/94 63 artikla)

Vaikka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 48 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa kielletään uuteen perusteeseen vetoaminen asian käsittelyn kuluessa, ellei se perustu kirjallisen käsittelyn aikana esille tulleisiin tosiseikkoihin tai oikeudellisiin seikkoihin, peruste, jolla laajennetaan aikaisemmin esitettyä kanneperustetta, on kuitenkin otettava tutkittavaksi. (ks. 38-40 kohta)

Menettelyssä, joka liittyy kumoamiskanteeseen, joka on nostettu sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) päätöksestä, jossa on lausuttu väiteosaston päätöksestä tehdystä valituksesta, tavaramerkin rekisteröintiä hakeneella osapuolella ei ole oikeutta muuttaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa riidan sisältöä siitä, millaisena se ilmenee sen itsensä ja väitteentekijän esittämistä vaatimuksista ja väitteistä. Nimittäin yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 63 artiklasta seuraa yhtäältä, että valituslautakunnan päätöksen kumoaminen tai muuttaminen on mahdollista vain kun on kyse puuttuvasta toimivallasta, olennaisten menettelymääräysten rikkomisesta, EY:n perustamissopimuksen, asetuksen N:o 40/94 tai jonkin niiden soveltamista koskevan oikeussäännön rikkomisesta taikka harkintavallan väärinkäytöstä. Näin ollen yhteisöjen tuomioistuimen tämän päätöksen osalta harjoittama valvonta ei ylitä laillisuusvalvontaa, eikä sen kohteena näin ollen ole viraston elinten arvioimien tosiseikkojen uudelleen tutkiminen, joka vaatisi sille esitettyjen uusien seikkojen huomioon ottamista. Toisaalta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 135 artiklan 4 kohdasta johtuu, että asianosaiset eivät voi tuossa oikeusasteessa muuttaa riidan kohdetta siitä, mikä se on ollut valituslautakunnassa. (ks. 43-45 kohta)

Kun arvioidaan sekaannusvaaraa yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaan, kun on kyse tavaramerkistä, joka on sellaisia lääkkeitä varten, joiden myymiseksi kuluttajille apteekeissa tarvitaan lääkärin lääkemääräys, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi oikeudellista virhettä tekemättä todeta, että kohdeyleisö koostuu sekä lopullisista kuluttajista että terveysalan ammattilaisista, joita ovat lääkettä määräävät lääkärit ja sitä myyvät apteekkarit. Se seikka, että välikädet, kuten terveysalan ammattilaiset, todennäköisesti vaikuttavat lopullisten kuluttajien valintaan tai määräävät siitä, ei sellaisenaan sulje pois sekaannusvaaraa kyseisten tavaroiden alkuperästä mainittujen kuluttajien keskuudessa. Koska on lisäksi selvää, että farmaseuttisten tuotteiden koko myyntiprosessin tarkoituksena on se, että lopulliset kuluttajat hankkivat tavaran, välikäsien roolia on osittain arvioitava suhteessa näiden kuluttajien farmaseuttisia tuotteita määrättäessä todennäköisesti osoittamaan erityiseen tarkkaavaisuuteen ja siten mainittujen kuluttajien kykyyn saada nämä ammattilaiset ottamaan huomioon heidän käsityksensä kyseessä olevista tavaramerkeistä ja erityisesti heidän vaatimuksistaan tai mieltymyksistään. (ks. 52, 57-59, 61 ja 63 kohta)

Päätökset, jotka sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) valituslautakuntien on tehtävä asetuksen N:o 40/94 perusteella ja jotka koskevat merkin rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi, kuuluvat sidotun harkinnan eivätkä vapaan harkinnan piiriin. Mainittujen päätösten laillisuutta on näin ollen arvioitava yhteisöjen tuomioistuimen tulkinnan mukaan yksinomaan tämän asetuksen perusteella eikä valituslautakuntien aikaisemman päätöksentekokäytännön perusteella. (ks. 65 kohta)