C 213/31

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 9.3.2022 – Sad Trasporto Locale SpA v. Provincia autonoma di Bolzano

(Asia C-186/22)

(2022/C 213/42)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Consiglio di Stato

Pääasian asianosaiset

Kantaja ja valittaja: Sad Trasporto Locale SpA

Vastaaja ja valituksen vastapuoli: Provincia autonoma di Bolzano

Ennakkoratkaisukysymykset

1) Onko asetuksen N:o 1370/2007/EY (1) 1 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että se estää kyseisen asetuksen soveltamisen yhdistettyjä kuljetuksia sisältävää kansallista ja kansainvälistä henkilöliikennettä koskevien julkisten palvelujen harjoittamiseen, kun yhtäältä julkisen liikenteen palvelu muodostaa hankintaa tehtäessä yhden kokonaisuuden, joka suoritetaan raitioteitse, kiskoköysiradalla ja köysiradalla, ja toisaalta raitiotieliikenne muodostaa yli 50 prosenttia hallinnoijalle yhtenä kokonaisuutena tehtäväksi annetusta palvelusta?

2) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi eli katsotaan, että edellä mainittua asetusta 1370/2007/EY voidaan soveltaa myös yhdistettyjä kuljetuksia sisältävää kansallista ja kansainvälistä henkilöliikennettä koskevien julkisten palvelujen harjoittamiseen, kun yhtäältä julkisen liikenteen palvelu muodostaa yhtenäisen kokonaisuuden hankintaa tehtäessä ja se suoritetaan raitioteitse, kiskoköysiradalla ja köysiradalla ja toisaalta raitiotieliikenne muodostaa yli 50 prosenttia hallinnoijalle yhtenä kokonaisuutena tehtäväksi annetusta palvelusta, tiedustellaan lisäksi, onko asetuksen 1370/2007 5 artiklan 1 ja 2 kohtaa tulkittava siten, että niissä määrätään myös siltä osin kuin kyseessä on ilman tarjouskilpailua sisäisen liikenteenharjoittajan kanssa tehtävä julkisia palveluhankintoja koskeva sopimus, joka sisältää henkilöliikenteen raitioteitse, että on selvitettävä sopimustoimen oikeudellinen muoto, mistä seuraa, että kyseisen 5 artiklan 2 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle jätetään sopimukset, joita ei ole tehty palveluja koskevien konsessiosopimusten muodossa?

3) Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, tiedustellaan vielä, onko direktiivin 2014/23/EU (2) 5 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 2 kohtaa tulkittava siten, että palvelujen hallinnoimiseen liittyvää operatiivista riskiä ei ole siirretty sopimuspuoleksi valitulle, jos hankintamenettelyn kohteena oleva sopimus: a) perustuu bruttokustannuksiin, jolloin tulot kuuluvat hankintayksikölle; b) sen mukaan hallinnoija saa tuloina hallinnoinnista ainoastaan [hankinta]yksikön suorittaman vastikkeen, joka suhteutetaan liiketoiminnan määriin (jolloin kysyntäriskiä ei siis ole); c) siinä jätetään hankintayksikölle kysyntään liittyvä operatiivinen riski (siten, että vastikkeet alenevat sitä mukaa kuin palvelun määrät vähenevät yli ennalta määriteltyjen rajojen), normatiivinen riski (joka johtuu lakien tai asetusten muutoksista sekä siitä, että kilpailijat viivyttelevät toimilupien ja/tai todistusten myöntämisessä), taloudellinen riski (vastikkeiden maksamatta jättäminen tai maksuviivästys vastikkeiden korottamatta jättämisestä johtuvan riskin lisäksi) sekä riski, joka perustuu ylivoimaiseen esteeseen (ja joka johtuu palvelun suorittamisen edellytyksiä koskevasta ennakoimattomasta muutoksesta); sekä d) siirretään sopimuspuoleksi valitulle tarjontaan liittyvä operatiivinen riski (joka johtuu niiden kustannustekijöiden vaihteluista, jotka eivät ole toimijan valvottavissa – energia, raaka-aineet, ainekset), työnantajan ja työntekijöiden välisiin suhteisiin liittyvä riski (joka johtuu työehtosopimuksen mukaisista henkilöstökustannusten muutoksista), hallinnointiriski (joka johtuu siitä, että toimintakustannukset kehittyvät kielteiseen suuntaan virheellisten ennusteiden vuoksi) sekä yhteiskunnallinen ja ympäristöön liittyvä riski (joka johtuu onnettomuuksista, joita tapahtuu hoidettaessa tehtäviä palvelun suorittamiseksi)?

4) Lopuksi tiedustellaan seuraavaa: Onko SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja SEUT 108 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että kun toimivaltainen paikallisviranomainen on valinnut sisäisen liikenteenharjoittajan suoraan julkisen henkilöliikenteen palveluja koskevan sopimuksen sopimuspuoleksi, julkisen palvelun velvoitteista suoritettava korvaus sisältää valtiontukea, johon sovelletaan SEUT 108 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua ennakkovalvontaa, jos tämä korvaus lasketaan sellaisten hallinnointikulujen perusteella, jotka kyllä perustuvat ennakoitavissa oleviin palveluvaatimuksiin, mutta jotka yhtäältä laaditaan siten, että otetaan huomioon aikaisemmat kustannukset, joita palvelujen suorittamisesta aiheutui edelliselle hallinnoijalle, jonka kanssa tehtyä palveluja koskevaa konsessiosopimusta pidennettiin 10 vuodella, ja toisaalta perustuvat kustannuksiin tai vastikkeisiin, jotka edelleen liittyvät aikaisempaan sopimukseen tai ainakin sisältävät markkinoilla tavanomaisesti käytettäviä mittareita, jotka liittyvät yleisesti alan toimijoihin?

(1) Rautateiden ja maanteiden julkisista henkilöliikennepalveluista sekä neuvoston asetusten (ETY) N:o 1191/69 ja (ETY) N:o 1107/70 kumoamisesta 23.10.2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o. 1370/2007 (EUVL 2007, L 315, s. 1).

(2) Käyttöoikeussopimusten tekemisestä 26.2.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/23/EU (EUVL 2014, L 94, s. 1).