Asia C-249/15

Wind 1014 GmbH ja Kurt Daell

vastaan

Skatteministeriet

(Østre Landsretin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

Ennakkoratkaisupyyntö – SEUT 56 artikla – Palvelujen tarjoamisen vapaus – Rajoitukset – Jäsenvaltiossa asuvan henkilön toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelta leasingyhtiöltä leasingvuokraama moottoriajoneuvo – Rekisteröintivero, joka lasketaan suhteutettuna ajoneuvon käyttöaikaan – Kansallisten veroviranomaisten myöntämän ennakkoluvan tarve käyttöönottamista varten – Oikeuttaminen – Sen estäminen, että verosäännöksiä kierretään, sovelletaan vilpillisesti tai käytetään väärin – Valtion verotusvallan turvaaminen – Oikeasuhteisuus

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 18.1.2018

Palvelujen tarjoamisen vapaus – Rajoitukset – Verolainsäädäntö – Jäsenvaltiossa asuvan henkilön toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelta leasingyhtiöltä leasingvuokraama moottoriajoneuvo – Rekisteröintivero, joka lasketaan suhteutettuna ajoneuvon käyttöaikaan – Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan ajoneuvon käyttöönottaminen siten, että siitä maksetaan edellä mainittu vero, edellyttää veroviranomaisten myöntämää ennakkolupaa – Lainsäädäntö, jonka mukaan ajoneuvon välittömästi tapahtuva käyttöönotto edellyttää rekisteröintiveron täysimääräistä maksamista – Rajoitus – Oikeuttaminen – Verosäännösten kiertäminen tai väärinkäyttö – Ei ole – Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen

(SEUT 56 artikla)

SEUT 56 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaisille jäsenvaltion lainsäädännölle ja hallinnolliselle käytännölle, joissa

– edellytetään, jotta tässä jäsenvaltiossa asuva henkilö, joka on vuokrannut leasingajoneuvon toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelta leasingyhtiöltä, voi ottaa tämän ajoneuvon tilapäiseen käyttöön ensiksi mainitussa jäsenvaltiossa maksamalla rekisteröintiveron ajoneuvon käyttöaikaan suhteutettuna, kyseisen maksun osalta, että ensin mainitun jäsenvaltion veroviranomaiset myöntävät ennakkoluvan, jonka puuttuessa mainittua ajoneuvoa ei lähtökohtaisesti voida ottaa käyttöön sen alueella, ja

– edellytetään, jotta tällainen ajoneuvo voidaan ottaa välittömästi käyttöön ensin mainitussa jäsenvaltiossa sinä aikana, kun veroviranomaiset käsittelevät verovelvollisen jättämää hakemusta kyseiseen ajoneuvoon liittyvän rekisteröintiveron maksamiseksi suhteutettuna sen käyttöaikaan tässä ensin mainitussa jäsenvaltiossa, että rekisteröintivero maksetaan täysimääräisesti etukäteen, vaikka mahdollisesti liikaa peritty vero palautetaankin korkoineen, jos ja kun mainitut veroviranomaiset myöntävät verovelvolliselle luvan maksaa rekisteröintiveron tällä tavoin käyttöaikaan suhteutettuna.

Kuten tämän tuomion 45, 46 ja 50 kohdasta ilmenee, ennakkolupajärjestelmällä pyritään estämään verosäännösten kiertäminen, vilpillinen soveltaminen tai väärinkäyttö, mikä unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan on tavoite, jolla voidaan oikeuttaa palvelujen tarjoamisen vapauden rajoittaminen.

On huomattava, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaista ennakkolupajärjestelmää voidaan pitää järjestelmänä, joka on omiaan turvaamaan edellisessä kohdassa tarkoitetun tavoitteen toteutumisen. Nimittäin nyt käsiteltävässä asiassa hallinnollisessa menettelyssä, jossa tarvittaessa myönnetään ennakkolupa, veroviranomaiset tarkistavat, että käyttöaikaan suhteutetun veron soveltamisedellytykset täyttyvät, ja tutkivat erityisesti, kauanko leasingsopimus kestää ja kuka on kyseisen ajoneuvon todellinen omistaja. Tällaisen tarkistuksen perusteella voidaan määrittää kyseisen veron määrä sen mukaan, mikä on vuokra-ajan pituus ja kauanko siis tätä ajoneuvoa aiotaan käyttää Tanskassa. Tämän osalta unionin oikeuskäytännöstä ilmenee, että jotta rekisteröintivero olisi unionin oikeuden ja erityisesti suhteellisuusperiaatteen mukainen, kansallisessa lainsäädännössä, jossa määritetään tällaisen veron laskentatavat, on otettava huomioon toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelta yhtiöltä vuokratun leasingajoneuvon käyttöaika kyseisessä jäsenvaltiossa (ks. vastaavasti tuomio 19.9.2017, komissio v. Irlanti, C 552/15, EU:C:2017:698, 95 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).

Kuitenkaan sen perusteella, että Tanskassa asuva henkilö käyttää Tanskassa tilapäisesti leasingajoneuvoa, joka on vuokrattu toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelta leasingyhtiöltä, ei voida soveltaa yleistä väärinkäytösten olettamaa eikä se voi olla perusteena toimenpiteelle, joka haittaa EUT-sopimuksessa taatun perusvapauden käyttämistä (ks. analogisesti tuomio 4.12.2008, Jobra, C 330/07, EU:C:2008:685, 37 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).

Kuten tämän tuomion 25 kohdasta ilmenee, jotta Tanskassa asuvan henkilön toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelta yhtiöltä vuokraama leasingajoneuvo voidaan ottaa välittömästi käyttöön sen käyttämiseksi tilapäisesti Tanskassa, Tanskan lainsäädännössä ja hallinnollisessa käytännössä edellytetään, että rekisteröintivero maksetaan täysimääräisesti, vaikka mahdollisesti liikaa peritty vero palautetaankin myöhemmin korkoineen.

Tästä on huomattava, ettei tässä Tanskan lainsäädännössä ja hallinnollisessa käytännössä tarkoitetussa mahdollisuudessa oteta huomioon kyseisen ajoneuvon käyttöaikaa Tanskassa.

On huomattava, että – kuten komissio totesi istunnossa – sellainen kansallinen toimi, jonka nojalla myönnetään lupa leasingajoneuvojen, jotka kyseisessä jäsenvaltiossa asuvat henkilöt ovat vuokranneet toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelta leasingyhtiöltä, käyttämiseksi tilapäisesti ensimmäisessä jäsenvaltiossa sillä edellytyksellä, että maksetaan vero, jonka määrä suhteutetaan tällaisen ajoneuvon käyttöaikaan tässä ensimmäisessä jäsenvaltiossa, että leasingvuokrasopimus, joka sisältää rekisteröintiverolain 3 b §:n 9 momentissa edellytetyt tiedot, on annettu tiedoksi veroviranomaisille ja että kyseiset viranomaiset tarkistavat jälkikäteen, että mainitun veron soveltamisedellytykset täyttyvät, olisi vähemmän rajoittava toimi kuin tämän tuomion 22–25 kohdassa kuvatut toimet, jotka ilmenevät jäsenvaltion lainsäädännöstä ja hallinnollisesta käytännöstä. Tällaisen toimen yhteydessä kyseinen jäsenvaltio voisi myös rajoittaa rekisteröinnin voimassaolon vain leasingvuokrasopimuksen keston pituiseksi.

Tapauksissa, joissa on todistettavasti ilmennyt verosäännösten kiertoa tai väärinkäytöksiä, tällaisilla toimilla, joihin tarvittaessa liittyy Tanskassa asuvaa henkilöä tai mahdollisesti yhteisvastuullisesti kyseistä leasingyhtiötä koskeva velvollisuus maksaa käyttöaikaan suhteutetun rekisteröintiveron ja täysimääräisen rekisteröintiveron välinen erotus, sekä asianmukaisilla rikosoikeudellisilla seuraamuksilla annettaisiin samalla kyseiselle jäsenvaltiolle keino tämän tuomion 46 kohdassa tarkoitetun vaaran estämiseksi ja torjumiseksi.

Näin ollen on todettava, että tämän tuomion 22–25 kohdassa kuvatun kaltainen jäsenvaltion lainsäädäntö ja hallinnollinen käytäntö ylittävät sen, mikä on tarpeen tällä lainsäädännöllä ja tällä käytännöllä tavoiteltujen päämäärien saavuttamiseksi.

(ks. 51-53, 55-57, 59 ja 60 kohta sekä tuomiolauselma)