Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 19 päivänä kesäkuuta 2003. - Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta. - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi1999/94/EY - Direktiivin täytäntöönpanon toimenpiteistä ilmoittamisen laiminlyönti. - Asia C-161/02.



Oikeustapauskokoelma 2003 sivu I-06567



Asianosaiset

Tuomion perustelut

Päätökset oikeudenkäyntikuluista

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne - Yhteisöjen tuomioistuimen arviointi siitä, onko kanne perusteltu - Huomioon otettava tilanne - Tilanne perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä

(EY 226 artikla)

Asianosaiset

Asiassa C-161/02,

Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään G. Valero Jordana ja J. Adda, prosessiosoite Luxemburgissa,

kantajana,

vastaan

Ranskan tasavalta, asiamiehinään G. de Bergues ja E. Puisais,

vastaajana,

jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut kuluttajien mahdollisuudesta saada uusien henkilöautojen markkinoinnin yhteydessä polttoainetaloutta ja hiilidioksidipäästöjä koskevia tietoja 13 päivänä joulukuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/94/EY (EYVL 2000, L 12, s. 16) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toimittanut komissiolle kyseisen direktiivin noudattamiseksi kansallisessa oikeusjärjestyksessä annettuja täytäntöönpanotoimia tai ainakin koska se ei ole asianmukaisesti ilmoittanut niistä komissiolle,

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (viides jaosto),

toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuomarit C. W. A. Timmermans, D. A. O. Edward, A. La Pergola (esittelevä tuomari) ja S. von Bahr,

julkisasiamies: F. G. Jacobs,

kirjaaja: R. Grass,

ottaen huomioon esittelevän tuomarin kertomuksen,

ottaen huomioon julkisasiamiestä kuultuaan tekemänsä päätöksen, jonka mukaan asia ratkaistaan ilman ratkaisuehdotusta,

on antanut seuraavan

tuomion

Tuomion perustelut

1 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut EY 226 artiklan nojalla kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 30.4.2002 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut kuluttajien mahdollisuudesta saada uusien henkilöautojen markkinoinnin yhteydessä polttoainetaloutta ja hiilidioksidipäästöjä koskevia tietoja 13 päivänä joulukuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/94/EY (EYVL 2000, L 12, s. 16; jäljempänä direktiivi) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toimittanut komissiolle kyseisen direktiivin noudattamiseksi kansallisessa oikeusjärjestyksessä annettuja täytäntöönpanotoimia tai ainakin koska se ei ole asianmukaisesti ilmoittanut niistä komissiolle.

2 Direktiivin tarkoituksena on varmistaa, että kuluttajien saataville saatetaan tietoja yhteisössä myytäväksi tai liisattavaksi tarjottavien uusien henkilöautojen polttoainetaloudesta ja hiilidioksidipäästöistä, jotta he voivat tehdä tietoon perustuvan valinnan.

3 Direktiivin 12 artiklassa säädetään seuraavaa:

"1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 18 päivänä tammikuuta 2001. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. - -

2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kirjallisina ne keskeiset kansalliset säännökset, jotka ne antavat tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä."

4 Koska komissio ei ole saanut Ranskan tasavallalta mitään tietoa direktiivin noudattamiseksi annetuista toimenpiteistä, se esitti Ranskan tasavallalle 6.4.2001 virallisen huomautuksen, jossa sitä pyydettiin esittämään huomautuksensa. Koska tähän kirjeeseen ei vastattu, komissio antoi 26.7.2001 perustellun lausunnon, jossa se kehotti Ranskan tasavaltaa toteuttamaan direktiivin 12 artiklan mukaisten velvoitteidensa edellyttämät toimenpiteet kahden kuukauden kuluessa lausunnon tiedoksiannosta.

5 Ranskan viranomaiset toimittivat komissiolle tiedoksi 2.10.2001 päivätyssä vastauksessaan asetusluonnoksen, jolla on tarkoitus taata direktiivin saattaminen osaksi kansallista oikeusjärjestystä.

6 Koska komissio katsoi, että Ranskan tasavalta ei ollut noudattanut direktiivin mukaisia velvoitteitaan, se nosti nyt käsiteltävänä olevan kanteen.

7 Ranskan hallitus myöntää, että se ei ole saattanut direktiiviä osaksi kansallista oikeusjärjestystä. Se ilmoittaa, että tämän tuomion 5 kohdassa mainittua asetusluonnosta on muutettu sen jälkeen, kun Conseil d'Etat antoi siitä ensimmäisen lausunnon, että kyseinen asetusluonnos ja täytäntöönpanoasetusta koskeva luonnos pitäisi voida pian saattaa Conseil d'Etat'n käsiteltäväksi, kun asiasta on neuvoteltu autoalan ammattilaisten kanssa ja että nämä tekstit voitaisiin julkaista vuoden 2002 syksyllä.

8 Kyseinen hallitus korostaa kuitenkin, että tietyt täytäntöönpanotoimet on jo toteutettu, nimittäin vuoden 2002 alussa ilmestynyt polttoainetaloutta ja hiilidioksidipäästöjä koskeva opas. Lisäksi Ranskan hallituksen mukaan rakentajia on pyydetty soveltamaan asetusluonnoksia ja päätöksiä ennenaikaisesti, muun muassa siltä osin kuin on kyse myyntipisteisiin asetettavien etikettien ja julisteiden käytöstä, ja se voisi tapahtua jo vuoden 2002 syyskuussa.

9 On muistutettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kun arvioidaan sitä, onko jäsenvaltio jättänyt noudattamatta jäsenyysvelvoitteitaan, on otettava huomioon jäsenvaltion tilanne sellaisena kuin se oli perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä ja että yhteisöjen tuomioistuin ei voi ottaa huomioon tämän jälkeen tapahtuneita muutoksia.

10 Tässä tapauksessa on siis riittävää, kun todetaan, että tämän tuomion 7 ja 8 kohdasta ilmenee, että Ranskan hallitus myöntää, ettei se ollut saattanut voimaan direktiivissä edellytettyjä täytäntöönpanotoimia perustellussa lausunnossa vahvistetun määräajan päättyessä ja näin ollen, että se ei ollut voinut täyttää velvollisuutta toimittaa niitä komissiolle tähän samaan päivään mennessä.

11 Tästä seuraa, että komission kanne on hyväksyttävä.

Päätökset oikeudenkäyntikuluista

Oikeudenkäyntikulut

12 Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska komissio on vaatinut oikeudenkäyntikulujen korvaamista ja Ranskan tasavalta on hävinnyt asian, viimeksi mainittu on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Päätöksen päätösosa

Näillä perusteilla

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (viides jaosto)

on antanut seuraavan tuomiolauselman:

1) Ranskan tasavalta ei ole noudattanut kuluttajien mahdollisuudesta saada uusien henkilöautojen markkinoinnin yhteydessä polttoainetaloutta ja hiilidioksidipäästöjä koskevia tietoja 13 päivänä joulukuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/94/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toimittanut Euroopan yhteisöjen komissiolle tässä direktiivissä edellytettyjä kansallisessa oikeusjärjestyksessä annettavia täytäntöönpanotoimia.

2) Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.