4

Lain nro 183, joka on annettu 4.11.2010 (GURI nro 262, Supplemento ordinario, 9.11.2010; jäljempänä laki nro 183/2010), 32 §:ssä, jonka otsikko on ”Määräaikaista työsuhdetta koskevat säännöt ja oikeudenmenetykset”, säädetään seuraavaa: ”1. [Yksittäisistä irtisanomisista] 15.7.1966 annetun lain nro 604 [(GURI nro 195, 6.8.1966; jäljempänä laki nro 604/1966)] 6 §:n 1 ja 2 momentti korvataan seuraavasti: Irtisanominen on oikeudenmenetyksen uhalla riitautettava 60 päivän kuluessa kirjallisen irtisanomisilmoituksen vastaanottamisesta tai irtisanomisen syitä koskevan kirjallisen ilmoituksen vastaanottamisesta, ellei näitä ole toimitettu irtisanomisilmoituksen yhteydessä; riitauttaminen voidaan tehdä millä tahansa kirjallisella asiakirjalla, myös muulla kuin oikeudenkäyntiasiakirjalla, jolla voidaan tuoda ilmi työntekijän tahto riitauttaa irtisanominen, mukaan luettuna ammattijärjestön välityksellä. Riitauttaminen on tehoton, ellei sitä seuraavien 270 päivän kuluessa toimiteta joko kannekirjelmää työtuomioistuimena toimivan tuomioistuimen kirjaamoon tai vastapuolelle ilmoitusta sovittelu- tai välimiesmenettelyä koskevasta pyynnöstä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mahdollisuutta esittää myöhemmin uusia, kannekirjelmän toimittamisen jälkeen laadittuja asiakirjoja. Jos sovittelu- tai välimiesmenettelyä koskevasta pyynnöstä kieltäydytään tai jos tämän toteuttamisen edellyttämää yhteisymmärrystä ei tällä tavalla saavuteta, kanne on nostettava oikeudenmenetyksen uhalla 60 päivän kuluessa kieltäytymisestä tai siitä, kun yhteisymmärryksen puuttuminen on todettu. 2. [Lain nro 604/1966] 6 §:n säännöksiä, sellaisina kuin ne ovat muutettuina tämän pykälän 1 momentilla, sovelletaan myös kaikkiin pätemättömiin irtisanomisiin. 3. [Lain nro 604/1966] 6 §:n säännöksiä, sellaisina kuin ne ovat muutettuina tämän pykälän 1 momentilla, sovelletaan lisäksi a) irtisanomisiin, jotka edellyttävät työsuhteen määrittelyä tai sopimukseen sisällytetyn määräaikaisuutta koskevan ehdon laillisuutta koskevien kysymysten ratkaisemista; – – d) [EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta annetun direktiivin 1999/70/EY täytäntöönpanosta] 6.9.2001 annetun asetuksen nro 368 [(GURI nro 235, 9.10.2001; jäljempänä asetus (decreto legislativo) nro 368/2001)], sellaisena kuin se on muutettuna, 1, 2 ja 4 §:ssä tarkoitettuun työsopimukseen sisällytetyn määräaikaisuutta koskevan ehdon pätemättömyyttä koskevaan kanteeseen, jolloin määräaika lasketaan kyseisen sopimuksen päättymisestä. 4. Lain nro 604/1966 6 §:n säännöksiä, sellaisina kuin ne ovat muutettuina tämän pykälän 1 momentilla, sovelletaan myös a) [asetuksen nro 368/2001] 1, 2 ja 4 §:n mukaisesti tehtyihin määräaikaisiin työsopimuksiin, jotka ovat voimassa tämän lain voimaantulopäivänä, jolloin määräaika lasketaan sopimuksen päättymisestä; b) määräaikaisiin työsopimuksiin, jotka on tehty ennen [asetusta nro 368/2001] voimassa olleiden säännösten mukaisesti ja jotka oli jo tehty tämän lain voimaantulopäivänä, jolloin määräaika lasketaan tämän lain voimaantulopäivästä; – – 5. Määräaikaisen sopimuksen muuntamistapauksessa tuomioistuin velvoittaa työnantajan maksamaan työntekijälle kokonaiskorvauksen, jonka määrä on vähintään 2,5 ja enintään 12 kertaa viimeinen tosiasiallinen kokonaiskuukausipalkka [lain nro 604/1966] 8 §:ssä säädettyjen perusteiden mukaisesti. – – 7. Näitä 5 ja 6 momentin säännöksiä sovelletaan kaikkiin oikeusriitoihin mukaan lukien ne, jotka ovat vireillä tämän lain voimaantulopäivänä. Viimeksi mainituissa oikeusriidoissa tuomioistuin määrää tarvittaessa, kuitenkin ainoastaan 5 ja 6 momentissa tarkoitetun korvauksen määrittämistä varten, asianosaisille määräajan hakemuksen mahdollista täydentämistä ja sitä koskevien väitteiden esittämistä varten sekä käyttää siviiliprosessilain 421 §:ssä tarkoitettuja tutkintavaltuuksiaan.”