5)

5.1 Voidaanko ehtoa, jonka mukaan kuluttaja kantaa vaihtokurssiriskin, olla pitämättä kohtuuttomana, toisin sanoen taloudellisten seurausten osalta selvänä ja ymmärrettävänä, jos se on laadittu (noudattamalla elinkeinonharjoittajan käyttämiä yleisiä sopimusehtoja, joista ei ole neuvoteltu erikseen) lakiin perustuvan, luonteeltaan välttämättä yleisen tietojenantovelvollisuuden mukaisesti, kun siinä asetetaan kuluttajalle vaihtokurssiriski tälle kuitenkaan siitä nimenomaisesti ilmoittamatta ja ilmoittamatta, että luottosopimuksen perusteella maksettavien lyhennyserien määrät saattavat ylittää kuluttajan tulojen määrän, joka todettiin, kun elinkeinonharjoittaja arvioi tämän maksukyvyn, kun samalla otetaan huomioon, että asian kannalta merkityksellisten kansallisten säännösten mukaan riski on täsmennettävä kirjallisesti ja ettei pelkkä riskin olemassaolon ja sen jakautumisen toteaminen riitä, ja että unionin tuomioistuin on asiassa C-26/13 antamansa tuomion 74 kohdassa todennut, ettei elinkeinonharjoittajan ole pelkästään ilmoitettava riskistä kuluttajalle, vaan kuluttajan on näiden ilmoitusten avulla voitava arvioida sopimukseen perustuvasta vaihtokurssiriskistä itselleen mahdollisesti aiheutuvat merkitykselliset taloudelliset seuraukset ja näin ollen lainasta aiheutuvat kokonaiskustannukset? 5.2 Voidaanko ehtoa, jonka mukaan kuluttaja kantaa vaihtokurssiriskin, olla pitämättä kohtuuttomana, toisin sanoen taloudellisten seurausten osalta selvänä ja ymmärrettävänä, jos se on laadittu (noudattamalla elinkeinonharjoittajan käyttämiä yleisiä sopimusehtoja, joista ei ole neuvoteltu erikseen) lakiin perustuvan, luonteeltaan välttämättä yleisen tietojenantovelvollisuuden mukaisesti, mutta jossa ei nimenomaisesti ilmoiteta, että luottosopimukseen perustuvan velan kullakin hetkellä jäljellä oleva pääoma saattaa ylittää lainan vakuutena olevan kuluttajan omaisuuden arvon, joka todettiin, kun elinkeinonharjoittaja arvioi tämän maksukyvyn, kun samalla otetaan huomioon, että asian kannalta merkityksellisten kansallisten säännösten mukaan riski on täsmennettävä kirjallisesti ja ettei pelkkä riskin olemassaolon ja sen jakautumisen toteaminen riitä, ja että unionin tuomioistuin on asiassa C-26/13 antamansa tuomion 74 kohdassa todennut, ettei elinkeinonharjoittajan ole pelkästään ilmoitettava riskistä kuluttajalle, vaan kuluttajan on voitava näiden ilmoitusten avulla arvioida sopimukseen perustuvasta vaihtokurssiriskistä itselleen mahdollisesti aiheutuvat merkitykselliset taloudelliset seuraukset ja näin ollen lainasta aiheutuvat kokonaiskustannukset? 5.3 Voidaanko ehtoa, jonka mukaan kuluttaja kantaa vaihtokurssiriskin, olla pitämättä kohtuuttomana, toisin sanoen taloudellisten seurausten osalta selvänä ja ymmärrettävänä, jos se on laadittu (noudattamalla elinkeinonharjoittajan käyttämiä yleisiä sopimusehtoja, joista ei ole neuvoteltu erikseen) lakiin perustuvan, luonteeltaan välttämättä yleisen tietojenantovelvollisuuden mukaisesti, mutta jossa ei nimenomaisesti ilmoiteta, että (1) kurssivaihteluille ei ole olemassa ylärajaa, (2) kurssivaihtelujen mahdollisuus on todellinen eli että niitä voi tapahtua luottosopimuksen koko voimassaoloaikana, (3) lyhennyserän suuruus voi tämän vuoksi nousta rajoituksitta, (4) kurssivaihteluista voi johtua, ettei ainoastaan lyhennyserien suuruus vaan myös jäljellä olevan pääoman määrä voi nousta rajoituksitta, (5) mahdolliset tappiot ovat määrältään loputtomia, (6) tarvittavien turvatoimenpiteiden vaikutus on rajallinen ja ne vaativat jatkuvaa valvontaa, josta (7) toisena sopimuspuolena oleva elinkeinonharjoittaja ei vastaa, kun huomioon otetaan myös, että asian kannalta merkityksellisten kansallisten säännösten mukaan riski on täsmennettävä kirjallisesti ja ettei pelkkä riskin olemassaolon ja sen jakautumisen toteaminen riitä ja että unionin tuomioistuin on asiassa C-26/13 antamansa tuomion 74 kohdassa todennut, ettei elinkeinonharjoittajan ole pelkästään ilmoitettava riskistä kuluttajalle, vaan kuluttajan on voitava näiden ilmoitusten avulla arvioida sopimukseen perustuvasta vaihtokurssiriskistä itselleen mahdollisesti aiheutuvat merkitykselliset taloudelliset seuraukset ja näin ollen lainasta aiheutuvat kokonaiskustannukset? 5.4 Etenkin kun otetaan huomioon, että on kuviteltavissa tai jo tapahtunut niin, että kansallisessa oikeuskäytännössä tai säännöksissä on päädytty siihen, että kuluttaja on tehnyt valuuttamääräisen luottosopimuksen sen vuoksi, että tuona ajankohtana sovellettava korkotaso oli forintti-määräisiin lainoihin sovellettavaa korkotasoa edullisempi, minkä vastikkeeksi hän yksin kantaa vaihtokurssiriskin, ja kun otetaan huomioon, että on kuviteltavissa tai jo tapahtunut niin, että kansallisesta oikeuskäytännöstä tai säännöksistä tehtävien johtopäätösten mukaan sopimukseen perustuvien velvollisuuksien yksipuolista ja ennakoimatonta siirtämistä toiselle osapuolelle luottosopimuksen tekemisen jälkeen ei voida arvioida, koska mitättömyysperusteiden on oltava olemassa sopimuksen tekohetkellä, ja kun lisäksi otetaan huomioon, että asian kannalta merkityksellisessä kansallisessa lainsäädännössä säädetään, että riski on esitettävä yksityiskohtaisesti ja kirjallisesti eikä pelkällä ilmoituksella sen olemassaolosta ja jakautumisesta, ja että unionin tuomioistuin on asiassa C-26/13 antamansa tuomion 74 kohdassa todennut, ettei elinkeinonharjoittajan ole pelkästään ilmoitettava riskistä kuluttajalle, vaan kuluttajan on voitava näiden ilmoitusten avulla suorittaa riskin arviointi, voidaanko ehtoa, jonka mukaan kuluttaja kantaa vaihtokurssiriskin, olla pitämättä kohtuuttomana, toisin sanoen taloudellisten seurausten osalta selvänä ja ymmärrettävänä, jos se on laadittu (noudattamalla elinkeinonharjoittajan käyttämiä yleisiä sopimusehtoja, joista ei ole neuvoteltu erikseen) lakiin perustuvan, luonteeltaan välttämättä yleisen tietojenantovelvollisuuden mukaisesti, kun siinä asetetaan kuluttajalle vaihtokurssiriski ilmoittamatta tälle kuitenkaan nimenomaisesti, minkä suuntaisia valuuttakurssivaihteluja laina-aikana (tai ainakin sen alkuaikoina) on odotettavissa ja näiden korkeimpia ja/tai matalimpia arvoja (esimerkiksi forward-koronlaskentamenetelmän ja/tai tasakorkoperiaatteen perusteella – joiden mukaan valuuttalainasta kyseen ollen voidaan suurella varmuudella odottaa, että korkoetu, toisin sanoen se, että LIBOR- [London Interbank Offered Rate] tai EURIBOR-korko [Euro Interbank Offered Rate] on BUBOR-korkoa [Budapest Interbank Offered Rate] alhaisempi, mistä seuraa, että kuluttaja kärsii vaihtokurssitappion, koska takaisinmaksuvaluutan arvo vähenee suhteessa luoton myöntämisvaluutan arvoon nähden? 5.5 Voidaanko ehtoa olla pitämättä kohtuuttomana, toisin sanoen taloudellisten seurausten osalta selvänä ja ymmärrettävänä, jos se on laadittu (noudattamalla elinkeinonharjoittajan käyttämiä yleisiä sopimusehtoja, joista ei ole neuvoteltu erikseen) lakiin perustuvan, luonteeltaan välttämättä yleisen tietojenantovelvollisuuden mukaisesti, kun siinä asetetaan kuluttajalle vaihtokurssiriski ilmoittamatta tälle nimenomaisesti täsmällisellä tavalla (esimerkiksi, että kuluttajalle esitetään numerotietoja ja kuvataan diagrammein, miten takaisinmaksuvaluutan ja luoton myöntämisvaluutan kurssit ovat siihen asti vaihdelleet suhteessa toisiinsa aikana, joka on ollut vähintään yhtä pitkä kuin tuleva laina-aika) sitä riskiä, joka velalliselle todellisuudessa aiheutuu siitä, että vaihtokurssiriski asetetaan kuluttajalle; kun lisäksi otetaan huomioon, että asian kannalta merkityksellisten kansallisten säännösten mukaan riski on täsmennettävä kirjallisesti ja ettei pelkkä riskin olemassaolon ja sen jakautumisen toteaminen riitä, ja että unionin tuomioistuin on asiassa C-26/13 antamansa tuomion 74 kohdassa todennut, ettei elinkeinonharjoittajan ole pelkästään ilmoitettava riskistä kuluttajalle, vaan kuluttajan on voitava näiden ilmoitusten avulla arvioida sopimukseen perustuvasta vaihtokurssiriskistä itselleen mahdollisesti aiheutuvat merkitykselliset taloudelliset seuraukset ja näin ollen lainasta aiheutuvat kokonaiskustannukset? 5.6 Etenkin kun otetaan huomioon, että on kuviteltavissa tai jo tapahtunut niin, että kansallisessa oikeuskäytännössä tai säännöksissä on päädytty siihen, että kuluttaja on tehnyt valuuttamääräisen luottosopimuksen sen vuoksi, että tuona ajankohtana sovellettava korkotaso oli forinttimääräisiin lainoihin sovellettavaa korkotasoa edullisempi, minkä vastikkeeksi hän yksin kantaa vaihtokurssiriskin, ja kun otetaan huomioon, että asian kannalta merkityksellisten kansallisten säännösten mukaan riski on täsmennettävä kirjallisesti ja ettei pelkkä riskin olemassaolon ja sen jakautumisen toteaminen riitä, ja että unionin tuomioistuin on asiassa C-26/13 antamansa tuomion 74 kohdassa todennut, ettei elinkeinonharjoittajan ole pelkästään ilmoitettava riskistä kuluttajalle, vaan sen on myös tehtävä riskin arviointi kuluttajalle mahdolliseksi, voidaanko ehtoa, jonka mukaan kuluttaja kantaa vaihtokurssiriskin, olla pitämättä kohtuuttomana, toisin sanoen taloudellisten seurausten osalta selvänä ja ymmärrettävänä, jos se on laadittu (noudattamalla elinkeinonharjoittajan käyttämiä yleisiä sopimusehtoja, joista ei ole neuvoteltu erikseen) lakiin perustuvan, luonteeltaan välttämättä yleisen tietojenantovelvollisuuden mukaisesti, mutta siinä ei nimenomaisesti ja selkeästi ilmoiteta (esimerkiksi esittämällä nimenomaisia numerotietoja, jotka perustuvat jo kuluneeseen ajanjaksoon, joka on ollut vähintään yhtä pitkä kuin kuluttajan tuleva laina-aika), miten suurta korkoetua voidaan odottaa saatavan siitä, että forinttimääräisiin lainoihin sovelletaan BUBOR-korkoa ja LIBOR- tai EURIBOR-korkoa sovelletaan valuuttaluottohin?