JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUS

F. G. JACOBS

16 päivänä joulukuuta 2004 ( )

Asia C-347/03

Regione Autonoma Friuli-Venezia Giulia

ja

Agenzia Regionale per lo Sviluppo Rurale (ERSA)

vastaan

Ministero per le Politiche Agricole e Forestale

ja

Regione Veneto





1. Nyt käsiteltävän asian kohteena on lähinnä se, onko vuonna 2007 voimaan tuleva kielto, jonka mukaan Italiassa ei saa käyttää viinirypälenimikkeitä ”Tocai friulano” ja sen synonyymiä ”Tocai italico”( ) viinipullojen päällysmerkinnöissä, laillinen. Kielto perustuu alun perin yhteisön ja Unkarin väliseen sopimukseen, ja sillä pyritään suojelemaan Unkarin maantieteellistä merkintää ”Tokaj”.

2. Regione Autonoma Friuli-Venezia Giulia (Friuli-Venezia Giulian autonominen alue) ja Agenzia Regionale per lo Sviluppo Rurale (ERSA) (maaseudun kehittämisestä vastaava alueellinen virasto) (jäljempänä valittajat) ovat panneet vireille oikeudenkäynnin Tribunale Amministrativo Regionale per il Laziossa (Lazion alueellinen hallintotuomioistuin) ja vaativat tämän kiellon sisältävän kansallisen lain( ) kumoamista. Valittajat vetoavat lähinnä siihen, että yhteisöllä ei ollut toimivaltaa tehdä sopimusta Unkarin kanssa, että kielto on ristiriidassa muiden tämän sopimuksen määräysten kanssa, että sopimus perustui virheelliseen näkemykseen todellisesta tilanteesta, joten asianomainen sopimusmääräys on kansainvälisen oikeuden perusteella mitätön, että kielto on korvattu TRIPS-sopimuksella( ) ja että kielto on ristiriidassa Euroopan ihmisoikeussopimuksella( ) ja Euroopan unionin perusoikeuskirjalla( ) suojatun omistusoikeuden kanssa.

Assosiaatiosopimus

3. Yhdeltä puolen Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä toiselta puolen Unkarin tasavallan välisestä assosiaatiosta tehty Eurooppa-sopimus (jäljempänä assosiaatiosopimus) allekirjoitettiin 16.12.1991 ja se hyväksyttiin yhteisöjen puolesta päätöksellä 93/742/Euratom, EHTY, EY.( )

4. Assosiaatiosopimuksen asiasisältö ei ole nyt käsiteltävän asian kohteena. Sopimuksella on kuitenkin merkitystä, koska kansallinen tuomioistuin tiedustelee, onko se asianmukainen ja riittävä oikeudellinen perusta yhteisön ja Unkarin väliselle toiselle sopimukselle, joka on välittömästi nyt käsiteltävän asian kohteena ja jota tarkastellaan jäljempänä.( ) Kansallinen tuomioistuin mainitsee tässä yhteydessä seuraavat assosiaatiosopimuksen määräykset.

5. Assosiaatiosopimuksen hyväksymisestä annetun päätösasiakirjan 13. yhteisessä julistuksessa( ) todetaan seuraavaa:

”Sopimuspuolet sopivat siitä, että tässä assosiaatiosopimuksessa ’henkinen, teollinen ja kaupallinen omaisuus’ on ymmärrettävä Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen 36 artiklan tarkoittamalla tavalla ja että siihen sisältyvät erityisesti – – maantieteelliset merkinnät – – .”

6. Assosiaatiosopimuksen liitteessä XIII olevassa 5 kohdassa määrätään seuraavaa:

”Tämän liitteen ja 74 artiklan 1 kohdan henkistä omaisuutta koskevien määräysten soveltaminen ei rajoita Euroopan talousyhteisön ja sen jäsenvaltioiden toimivaltaa teollista, henkistä ja taloudellista omaisuutta koskevissa kysymyksissä.”

Sopimus viinien nimityksistä

7. Euroopan yhteisön ja Unkarin tasavallan välinen viinien nimitysten vastavuoroista suojaa ja valvontaa koskeva sopimus (jäljempänä viinien nimityksistä tehty sopimus) hyväksyttiin yhteisön puolesta päätöksellä 93/724/EY( ) ja allekirjoitettiin 29.11.1993.

Päätös 93/724

8. Päätöksen 93/724 johdanto-osassa todetaan seuraavaa:

”ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 113 artiklan,

– –

Euroopan yhteisön ja Unkarin tasavallan välisellä viinien nimitysten vastavuoroista suojaa ja valvontaa koskevalla sopimuksella mahdollistetaan vilpillisen kilpailun tehokkaampi vastustaminen kaupan alalla, varmistetaan parempi kuluttajansuoja ja edistetään viinikauppaa sopimuspuolten välillä; sen vuoksi mainittu sopimus olisi hyväksyttävä,

– –

tämä sopimus on tarpeen tehdä yhteisön tasolla, koska sen määräykset liittyvät suoraan yhteisen kauppa- ja maatalouspolitiikan, erityisesti viinilainsäädännön sääntelemiin toimenpiteisiin”.

9. Päätöksen 93/724 1 artiklassa määrätään seuraavaa:

”Hyväksytään Euroopan yhteisön puolesta Euroopan yhteisön ja Unkarin tasavallan välinen viinien nimitysten vastavuoroista suojaa ja valvontaa koskeva sopimus ja siihen liittyvät pöytäkirja, kirjeenvaihdot ja julistukset.

– – ”

Sopimus

10. Viinien nimityksistä tehdyn sopimuksen johdanto-osassa on seuraavat maininnat:

”ottaa huomioon [assosiaatiosopimuksen] – –

– –

ottaa huomioon molempien sopimuspuolten intressin viinien nimitysten vastavuoroiseen suojaamiseen ja valvontaan”.

11. Viinien nimityksistä tehdyn sopimuksen 4 artiklassa todetaan seuraavaa:

”1. Seuraavat nimitykset suojataan:

– –

(b) Unkarista peräisin olevien viinien osalta:

– –

– liitteessä tarkoitetut maantieteelliset merkinnät ja perinteiset ilmaisut – –

– –

3. Yhteisössä suojatut unkarilaiset nimitykset

– varataan yksinomaan Unkarista peräisin oleville viineille, joiden yhteydessä niitä käytetään,

– eikä niitä saa käyttää muutoin kuin Unkarin laeissa ja asetuksissa säädetyin edellytyksin.

4. Edellä 1 kohdassa säädettyä suojaa sovelletaan nimityksiin siinäkin tapauksessa, että viinin todellinen alkuperä ilmoitetaan tai maantieteellistä merkintää tai perinteistä ilmaisua käytetään käännöksessä tai paikkaan liittymättömien ilmaisujen kuten ’laji’, ’tyyppi’, ’tyyli’, ’jäljitelmä’, ’menetelmä’, ’tavaramerkki’ tai vastaavien ilmaisujen kanssa.

5. Kun kyseessä ovat homonyymiset tai samat maantieteelliset merkinnät:

(a) mikäli tällä sopimuksella suojatut kaksi merkintää ovat homonyymiset tai samat, molemmille merkinnöille annetaan suojaa edellyttäen, että

– kyseistä maantieteellistä merkintää on käytetty perinteisesti ja johdonmukaisesti kuvaamaan ja esittelemään kyseisellä maantieteellisellä alueella tuotettua viiniä,

– kuluttajille ei esitetä virheellisesti viinin olevan peräisin toisen sopimuspuolen alueelta;

– – .”

12. Viinien nimityksistä tehdyn sopimuksen liitteessä (”4 artiklassa tarkoitettu luettelo suojatuista viinien nimityksistä”) olevassa B osassa (Unkarin tasavallasta peräisin olevat viinit) mainitaan ”Tokaj” I kohdan (”Maantieteelliset merkinnät”) 3.4 alakohdassa. Liitteen A osassa (yhteisöstä peräisin olevat viinit) ei mainita nimityksiä ”Tocai friulano” eikä ”Tocai italico”.

Kirjeenvaihto

13. Viinien nimityksistä tehdyn sopimuksen 4 artiklaa koskeva kirjeenvaihto (jäljempänä kirjeenvaihto)( ) allekirjoitettiin 29.11.1993, ja se on yksi asiakirjoista, joihin päätöksen 93/724 1 artiklassa viitataan.( )

14. Kirjeenvaihdossa viitataan ensin viinien nimityksistä tehtyyn sopimukseen ja todetaan sen jälkeen seuraavaa:

”1. Kyseisen sopimuksen voimaantuloa seuraavan 13 vuoden siirtymäkauden ajan sopimuksen soveltaminen ei estä nimityksen ’Tocai’ laillista käyttämistä kuvaamaan ja esittelemään tiettyjä italialaisia tma-laatuviinejä [, jotka on tuotettu määritetyllä alueella] seuraavin edellytyksin.

Viinin täytyy olla

– saatu ’Tocai friulano’ -viiniköynnöslajikkeesta;

– tuotettu rypäleistä, jotka on kaikki korjattu Italian Veneton ja Friulian alueelta;

– –

tämän rajoittamatta yhteisön erityissäännösten ja mahdollisesti rajoittavampien kansallisten säännösten soveltamista.

3. Sopimuspuolet ovat yhtä mieltä siitä, että kyseiset tma-laatuviinit, jotka on kuvattu ja esitelty sovellettavien säännösten mukaisesti ennen 1 kohdassa tarkoitetun siirtymäkauden päättymistä, voidaan saattaa markkinoille, kunnes varastot on tyhjennetty.

4. Mahdollisuus käyttää nimitystä ’Tocai’ 1 kohdassa esitetyin edellytyksin päättyy siinä mainitun siirtymäkauden päättyessä, sanotun rajoittamatta 3 kohdassa tarkoitettujen säännösten soveltamista.

– – ”

Yhteinen julistus

15. Sopimuksen 4 artiklan 5 kohtaa koskevassa yhteisessä julistuksessa( ) (jäljempänä yhteinen julistus), joka on niin ikään yksi päätöksen 93/724 1 artiklassa mainituista asiakirjoista, todetaan seuraavaa:

”Sopimuspuolet totesivat 4 artiklan 5 kohdan a alakohdan osalta, että ne eivät olleet neuvottelujen aikana tietoisia mistään erityisestä tapauksesta, johon tämän artiklan säännöksiä voitaisiin soveltaa.

– – ”

Viinien nimityksistä tehdyn sopimuksen tekohetkellä voimassa ollut yhteisön lainsäädäntö

Asetus N:o 822/87

16. Vuonna 1993 viinikaupan yhteistä järjestämistä koskenut perusasetus oli neuvoston asetus N:o 822/87.( )

17. Asetuksen N:o 822/87 13 artiklassa säädettiin, että komissio antaisi yksityiskohtaiset säännöt viiniköynnöslajikkeiden luokittelusta suositeltaviin, hyväksyttyihin ja väliaikaisesti hyväksyttyihin lajikkeisiin.

18. Asetuksen N:o 822/87 63 artiklassa säädettiin seuraavaa:

”1. Nautittavaksi tarkoitetut tuontiviinit, joissa on maantieteellinen merkintä, voivat vastavuoroisuuteen perustuvalla tavalla saada yhteisössä markkinoille saattamisen tarkoituksiin [asetuksen (ETY) N:o 823/87 15 artiklassa] tarkoitettua tma-laatuviinejä koskevaa valvontaa ja suojelua.

2. Edellä 1 kohta pannaan täytäntöön tekemällä neuvottelemaan ja sopimuksia tekemään halukkaiden kolmansien maiden kanssa sopimuksia perustamissopimuksen 113 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen.”

Asetus N:o 3800/81

19. Viiniköynnöslajikkeiden luokittelemisesta säädettiin vuonna 1993 komission asetuksella N:o 3800/81,( ) joka perustui alun perin viinikaupan yhteisestä järjestämisestä annettuun neuvoston asetukseen N:o 337/79.( ) Vaikka asetus N:o 337/79 kumottiin asetuksella N:o 822/87, asetuksen N:o 3800/81 liitteessä ollut luettelo pysyi voimassa, ja sen perustana oli sen jälkeen asetuksen N:o 822/87 13 artikla.

20. Tocai friulano mainitaan asetuksen N:o 3800/81 liitteessä olevassa sellaisten viiniköynnöslajikkeiden luettelossa, jotka ovat suositeltavia tai hyväksyttyjä seuraavissa Pohjois- ja Keski-Italian maakunnissa: Brescia, Mantova, Varese, Padova, Rovigo, Treviso, Venezia, Verona, Vicenza, Gorizia, Pordenone, Udine, Bologna, Ferrara, Ravenna, Ascoli Piceno,( ) Perugia, Terni,( ) Viterbo, Chieti, Aquila, Pescara, Teramo ja Sassari.

Asetus N:o 823/87

21. Neuvoston asetuksella N:o 823/87( ) vahvistettiin säännöt määritetyillä alueilla tuotettuja laatuviinejä varten (”tma-laatuviinit”). ”Määritetyllä alueella” määriteltiin 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettavan

”sellaista viiniviljelyaluetta tai sellaisten viiniviljelyalueitten kokonaisuutta, joka tuottaa erityisiä laatuominaisuuksia omaavia viinejä ja jonka nimeä käytetään kuvaamaan [tma-laatuviinien] ominaisuuksia”.

22. Asetuksen N:o 823/87 1 artiklan 3 kohdassa edellytettiin jäsenvaltioiden antavan komissiolle luettelon hyväksymistään tma-laatuviineistä, ja komission piti julkaista kyseinen luettelo Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Luettelo, jota ilmeisesti sovellettiin vuonna 1993, ei sisältänyt nimityksiä ”Tocai friulano” eikä ”Tocai italico”.( )

23. Asetuksen 15 artiklan 4 kohdassa säädettiin seuraavaa:

”Jäsenvaltiot voivat – – sallia, että määritellyn alueen nimeen liitetään valmistustapaan tai tuotetyyppiin viittaavia yksityiskohtia tai viiniköynnöslajikkeen nimi tai sen synonyymi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tma-laatuviinien erityistyyppejä koskevien yhteisön säännösten soveltamista.”

Asetus N:o 2392/89

24. Viinien ja rypäleen puristemehun kuvausta ja esittelyä koskevista yleisistä säännöistä annetun neuvoston asetuksen N:o 2392/89( ) 2 artiklan 3 kohdassa hyväksyttiin pöytäviinien osalta kuvaus, jota täydennettäisiin muun muassa a) jäsenvaltiota pienemmän maantieteellisen yksikön nimellä ja i) merkinnällä ”vino tipico” Italiasta peräisin olevien pöytäviinien osalta.

25. Asetuksen N:o 2392/89 26 artiklan 1 kohdassa säädettiin niiden tuontiviinien osalta, joita on kuvattu viittauksella maantieteelliseen alueeseen, seuraavaa:

”Niiden nautittavaksi tarkoitettujen tuontiviinien päällysmerkintöjen kuvaukseen, jotka on kuvattu maantieteellisellä merkinnällä ja jotka ovat laadittavassa luettelossa, on merkittävä:

(a) kyseisen kolmannessa maassa sijaitsevan maantieteellisen yksikön nimi – – .”

Asetus N:o 3201/90

26. Viinien ja rypäleen puristemehujen kuvausta ja esittelyä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun komission asetuksen N:o 3201/90( ) 11 artiklassa säädettiin seuraavaa:

”1. Jokaisen tuottajajäsenvaltion on toimitettava komissiolle asetuksen (ETY) N:o 2392/89 2 artiklan 3 kohdan i alakohdan mukaisesti, kun kyseessä ovat seuraavasti kuvatut pöytäviinit: – – ”vino tipico” – – :

– mahdollisimman pian laatimisen jälkeen, luettelo – – asetukse[ssa] (ETY) N:o 2392/89 – – tarkoitetuista jäsenvaltiota pienemmistä maantieteellisistä yksiköistä – – .

Komissio julkaisee Euroopan yhteisöjen virallisen lehden C-sarjassa sille ensimmäisen alakohdan mukaisesti toimitettujen maantieteellisten yksiköiden nimet.

2. Asetuksen (ETY) N:o 2392/89 26 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu maantieteellisen merkinnän avulla kuvattujen tuontiviinien luettelo on liitteessä II.

– – ”

27. Komissiolle toimitettu maantieteellisten yksiköiden nimiluettelo ei sisältänyt nimityksiä Friuli tai Friulano.( )

28. Nimitykset ”Tokaj tai Tokaji” mainittiin asetuksen N:o 3201/90 liitteessä II olleessa luettelossa.

29. Asetuksen N:o 3201/90 12 artiklan 1 kohdassa säädettiin seuraavaa:

”Niiden viiniköynnöslajikkeiden nimien rinnakkaisilmaisujen luettelo, joita voidaan käyttää asetuksen (ETY) N:o 2392/89 5 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 14 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti pöytäviinien ja tma-laatuviinien kuvauksessa, on liitteessä III.”

30. Asetuksen N:o 3201/90 liitteeseen III sisältyneessä luettelossa mainittiin ”Tocai friulano” ja ”Tocai italico”, ja todettiin jälkimmäisen olevan ensin mainitun ”hyväksytty rinnakkaisilmaisu”.

Voimassa oleva asian kannalta merkityksellinen yhteisön lainsäädäntö ja kansallinen lainsäädäntö

31. Viinin yhteisestä markkinajärjestelystä annettu neuvoston asetus N:o 1493/1999( ) hyväksyttiin osana viinialaa koskeneen alkuperäisen lainsäädännön kodifiointia ja yksinkertaistamista. Asetus N:o 1493/1999 pantiin täytäntöön komission asetuksella N:o 753/2002,( ) jossa vahvistetaan viinien päällysmerkintöjä koskevat säännöt.

32. Asetuksen N:o 753/2002 19 artiklassa, joka on otsikoitu ”Viiniköynnöslajiketta koskevat tiedot”, säädetään seuraavaa:

”1. Maantieteellisellä merkinnällä varustetun pöytäviinin tai tma-laatuviinin päällysmerkinnöissä voi olla kyseisten viinien valmistuksessa käytettyjen viiniköynnöslajikkeiden nimet tai synonyymit, jos:

– –

(c) lajikkeen nimi tai synonyymi ei sisällä maantieteellistä merkintää, jota käytetään kuvaamaan tma-laatuviiniä, pöytäviiniä tai tuontiviiniä, joka esiintyy kolmansien maiden ja yhteisön välillä tehdyissä sopimuksissa olevissa luetteloissa, ja esiintyy päällysmerkinnässä ilman muuta maantieteellistä merkintää silloin kun tällainen on lajikkeen nimen tai synonyymin kanssa;

– – .

2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdan c alakohdassa säädetään:

(a) viiniköynnöslajikkeen nimi tai synonyymi, jossa on maantieteellinen merkintä, voi esiintyä kyseisellä maantieteellisellä merkinnällä kuvatun viinin päällysmerkinnöissä;

(b) liitteessä II olevia lajikkeiden nimiä ja niiden synonyymejä voidaan käyttää tämän asetuksen voimaantullessa voimassa olevien kansallisten ja yhteisön edellytysten mukaisesti.

– – ”

33. Liitteeseen II, joka on otsikoitu ”Sellaisten viiniköynnöslajikkeiden ja niiden synonyymien nimet, joissa on maantieteellinen merkintä ja jotka voivat esiintyä viinien päällysmerkinnöissä 19 artiklan 2 kohdan mukaisesti”, sisältyi alun perin ”Tocai Friulano, Tocai Italico”; Italia on mainittu luettelossa maana, joka saa käyttää tätä nimitystä. Alaviitteen mukaan ”nimitystä “Tocai friulano” ja sen synonyymiä “Tocai italico” voidaan käyttää siirtymäkauden aikana 31.3.2007 saakka”. Kyseinen liite korvattiin uudella vuoden 2004 laajentumisen jälkeen;( ) luetteloon kuuluu tällä hetkellä 122 viiniköynnöslajiketta ja myös Tocai friulano ja Tocai italico, joita koskevissa alaviitteissä todetaan, että niitä ”voidaan käyttää siirtymäkauden aikana 31.3.2007 saakka yksinomaan tma-laatuviineille, jotka ovat peräisin Veneton ja Friulin alueilta”.

34. Riidanalaisessa Italian lainsäädännössä( ) sovelletaan 19 artiklan 2 kohdan mukaista poikkeusta Tocai friulanon ja Tocai italicon osalta ja todetaan, että rajoitus perustuu Euroopan unionin ja Unkarin tasavallan väliseen sopimukseen. Tämä sopimus on luonnollisesti viinien nimityksistä tehty sopimus.

Pääasian oikeudenkäynti ja ennakkoratkaisupyyntö

35. On ilmeistä, että viinirypälelajiketta Tocai friulano on perinteisesti viljelty Friuli-Venezia Giulian autonomisella alueella.

36. Kyseisellä alueella on hyväksytty useita tma-laatuviinejä, kuten ”Colli orientali del Friuli”, ”Friuli aquilaea”, ”Friuli grave”, ”Friuli latisana” ja ”Isonzo” tai ”Isonzo del Friuli”. Näitä viinejä voidaan tuottaa useista eri rypälelajikkeista, esimerkiksi Tocai friulanosta, josta saadaan kuivaa valkoviiniä.

37. Valittajat ovat panneet asian vireille kansallisessa tuomioistuimessa riitauttaen kansallisen lainsäädännön siltä osin kuin nimitysten Tocai friulano ja Tocai italico käyttöä koskeva poikkeus lakkaa viinien nimityksistä tehdyn sopimuksen nojalla olemasta voimassa 31.3.2007.

38. Valittajat ovat vedonneet kansallisessa tuomioistuimessa siihen, että viinien nimityksistä tehty sopimus on useista eri syistä lainvastainen.

39. Kyseinen tuomioistuin on siten lykännyt asian käsittelyä ja esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:

”1. Voiko yhdeltä puolen Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä toiselta puolen Unkarin tasavallan välisestä assosiaatiosta 16 päivänä joulukuuta 1991 tehty Eurooppa-sopimus (EYVL 1993, L 347) olla asianmukainen ja riittävä oikeudellinen perusta sille, että Euroopan yhteisöillä on toimivalta hyväksyä Euroopan yhteisön ja Unkarin tasavallan välillä 29 päivänä marraskuuta 1993 tehty viinien nimitysten vastavuoroista suojaa ja valvontaa koskeva sopimus (EYVL 1993, L 337), kun otetaan erityisesti huomioon vuonna 1991 tehdyn Eurooppa-sopimuksen 65 artiklan 1 kohdan, yhteisen julistuksen nro 13 ja liitteessä XIII olevien 3, 4 ja 5 kohdan määräykset, jotka koskevat jäsenvaltioiden suvereenisuuden ja toimivallan mahdollista varausta elintarvikkeiden ja viinin yhteydessä käytettyjen kansallisten maantieteellisten nimitysten osalta ja joilla suljetaan pois mahdollisuus siirtää tätä koskeva toimivalta Euroopan yhteisöille?

2. Onko Euroopan yhteisön ja Unkarin tasavallan välillä 29 päivänä marraskuuta 1993 tehty viinien nimitysten vastavuoroista suojaa ja valvontaa koskeva sopimus (EYVL L 337), jolla säännellään henkisen ja kaupallisen omaisuuden alaan kuuluvien maantieteellisten nimitysten suojaa, todettava pätemättömäksi ja vaikutuksettomaksi yhteisön oikeudessa, koska Euroopan yhteisön yksittäiset jäsenvaltiot eivät ole sitä ratifioineet, kun otetaan huomioon Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen lausunto nro 1/94 EY:n yksinomaisesta toimivallasta?

3. Jos vuonna 1993 tehtyä yhteisön sopimusta (EYVL 1993, L 337) on pidettävä laillisena, ja sitä voidaan soveltaa kokonaisuudessaan, onko tämän sopimuksen sopimuspuolten välisestä kyseisen sopimuksen liitteenä olevasta kirjeenvaihdosta ilmenevää määräystä, jolla kielletään nimityksen ’Tocai’ käyttäminen Italiassa vuoden 2007 jälkeen, pidettävä pätemättömänä ja vaikutuksettomana, koska se on ristiriidassa maantieteellisiä homonyymisiä nimityksiä koskevien tämän sopimuksen määräysten kanssa (ks. sopimuksen 4 artiklan 5 kohta)?

4. Onko vuoden 1993 sopimukseen liitettyä toista yhteistä julistusta (EYVL 1993, L 337), josta ilmenee, että sopimuspuolet eivät neuvotteluajankohtana olleet tietoisia siitä, että eurooppalaisiin ja unkarilaisiin viineihin liittyi homonyymisiä nimityksiä, pidettävä selvästi virheellisenä näkemyksenä todellisesta tilanteesta (koska Tocai-viineihin liittyvät italialaiset ja unkarilaiset nimitykset ovat olleet rinnakkain käytössä jo vuosisatojen ajan, ne tunnustettiin vuonna 1948 virallisesti Italian ja Unkarin välisessä sopimuksessa ja ne otettiin äskettäin yhteisön lainsäädäntöön), jolloin vuoden 1993 sopimuksen sitä osaa, jolla kielletään nimityksen Tocai käyttö Italiassa, on valtiosopimusoikeutta koskevan Wienin yleissopimuksen 48 artiklan perusteella pidettävä mitättömänä?

5. Onko Maailman kauppajärjestössä (WTO) tehtyä ja vuoden 1993 yhteisön sopimuksen (EYVL 1994, L 337) voimaantulon jälkeen 1.1.1996 voimaan tullutta TRIPS-sopimusta, joka koskee teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyviä näkökohtia (EYVL 1994, L 336), tulkittava valtiosopimusoikeutta koskevan Wienin yleissopimuksen 59 artiklan valossa siten, että sen viinien homonyymisiä nimityksiä koskevia määräyksiä sovelletaan vuoden 1993 sopimuksen määräysten sijasta, jos nämä sopimukset ovat keskenään ristiriidassa, koska näiden kahden sopimuksen sopimuspuolet ovat samat?

6. Onko Maailman kauppajärjestön perustamissopimuksen, johon 1.1.1996 voimaan tullut TRIPS-sopimus (EYVL 1994, L 336) sisältyy, liitteessä C olevassa luvussa 3 olevia 22–24 artiklaa tulkittava siten, että kun TRIPS-sopimuksen sopimuspuolina olevissa kahdessa eri maassa tuotettujen kahden eri viinin nimitykset ovat homonyymisiä (sekä silloin, kun homonyymi liittyy kahteen maantieteelliseen nimitykseen, joita käytetään molemmissa TRIPS-sopimuksen sopimuspuolina olevissa maissa, että silloin, kun se liittyy maantieteelliseen nimitykseen TRIPS-sopimuksen sopimuspuolena olevassa yhdessä maassa ja vastaava nimi liittyy toisessa maassa perinteisesti viljeltyyn viiniköynnöslajikkeeseen), molempia nimityksiä voidaan edelleen käyttää edellyttäen, että tuottajat ovat niitä aiemminkin käyttäneet joko vilpittömässä mielessä tai ainakin 10 vuoden ajan ennen 15.4.1994 (24 artiklan 4 kohta) ja molemmissa nimityksissä ilmaistaan selvästi se maa, seutu tai alue, jolta viini on peräisin, jolloin kuluttajia ei johdeta harhaan?

7. Kattaako Euroopan ihmisoikeussopimukseen (vuonna 1950 tehty Rooman yleissopimus) liittyvän ensimmäisen lisäpöytäkirjan 1 artiklassa määrätty omistusoikeuden suoja, joka on sisällytetty myös lokakuussa 2000 Nizzassa laaditun Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklaan, myös viinien alkuperänimityksiin liittyvän henkisen omaisuuden ja näiden nimitysten käytön, ja estääkö näissä määräyksissä ilmaistu periaate näin ollen Euroopan yhteisön ja Unkarin tasavallan välisen viinien nimitysten vastavuoroista suojaa ja valvontaa koskevan sopimuksen (EYVL 1994, L 337) liitteenä olevaan kirjeenvaihtoon sisältyvien sellaisten määräysten soveltamisen, joita ei ole otettu itse sopimukseen ja joiden nojalla Friuli-Venezia Giulian alueen viininviljelijät eivät saa käyttää nimitystä ”Tocai Friulano”, kun otetaan huomioon erityisesti se, että Friuli-Venezia Giulian viininviljelijät eivät saa minkäänlaista korvausta tästä oikeuksien menettämisestä, että tätä oikeuksien menettämistä ei voida perustella yleisellä edulla ja että suhteellisuusperiaatetta ei selvästikään ole noudatettu?

8. Jos Euroopan yhteisön ja Unkarin tasavallan välisen viinien nimitysten vastavuoroisesta suojasta ja valvonnasta 29 päivänä marraskuuta 1993 tehdyn sopimuksen (EYVL 1993, L 337) ja/tai sen liitteenä olevassa kirjeenvaihdossa olevat yhteisön määräykset todetaan lainvastaisiksi edellisistä kysymyksistä ilmenevin tavoin, onko asetuksen (EY) N:o 753/2002 niitä säännöksiä, joiden nojalla nimityksen ’Tocai Friulano’ käyttö on kiellettävä 31.3.2007 jälkeen (19 artiklan 2 kohta), pidettävä pätemättöminä ja vaikutuksettomina?”

40. Kirjallisia huomautuksia ovat esittäneet valittajat, Italian hallitus, neuvosto ja komissio, jotka kaikki olivat Unkarin hallituksen lisäksi edustettuina suullisessa käsittelyssä.

41. Valittajat ja Italian hallitus ovat lisäksi antaneet kirjallisen vastauksen yhteisöjen tuomioistuimen pyyntöön ottaa kantaa neuvoston ja komission väitteisiin siitä, että nimitys ”Tocai friulano” ja sen synonyymi ”Tocai italico” eivät ole eivätkä ole koskaan olleetkaan maantieteellisiä merkintöjä vaan pikemminkin viiniköynnös- tai rypälelajikkeen nimiä.

Ensimmäinen kysymys

42. Kansallinen tuomioistuin tiedustelee ensimmäisellä kysymyksellään, onko assosiaatiosopimuksella annettu yhteisölle toimivalta tehdä sopimus viinien nimityksistä.

43. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan yhteisön toimivalta tehdä kansainvälisiä sitoumuksia perustuu joko suoraan tai implisiittisesti perustamissopimuksen nimenomaisiin määräyksiin.( )

44. Tästä syystä on selvää, että yhteisön toimivalta tehdä sopimus viinien nimityksistä ei voi perustua assosiaatiosopimukseen.

45. Toisaalta EY 133 artiklassa annetaan neuvostolle nimenomaisesti valtuudet toteuttaa yhteistä kauppapolitiikkaa. Neuvoston päätöksen 93/724 johdanto-osassa todetaan, että kyseinen päätös perustuu EY 133 artiklaan. Sen 1 artiklassa säädetään, että sillä ”hyväksytään Euroopan yhteisön puolesta” viinien nimityksiä koskeva sopimus ja siihen liittyvät pöytäkirja, kirjeenvaihdot ja julistukset. Näin ollen on selvää, että yhteisön oikeuden kannalta viinien nimityksistä tehty sopimus hyväksyttiin asianmukaisesti perustamissopimuksen mukaisella tavalla. Kuten neuvosto ja komissio toteavat, sopimuksen oikeudellinen perusta todetaan kyseisen sopimuksen tekemisestä ja hyväksymisestä tehdyn neuvoston päätöksen johdanto-osassa. Päätöksessä ei mainita, että assosiaatiosopimus olisi oikeudellinen perusta. Vaikka assosiaatiosopimus mainitaan viinien nimityksistä tehdyn sopimuksen johdanto-osassa, kansainvälisen sopimuksen johdanto-osan perustelukappaleissa ei voida ilmaista sitä, mikä on sen oikeudellinen perusta kunkin sopimuspuolen oikeusjärjestyksessä. Kyseinen perusta määräytyy yhteisön oikeusjärjestyksessä sen jälkeen, kun sopimusteksti on viimeistelty, ja kyseisen tekstin tavoitteen ja sisällön valossa. Viinien nimityksistä tehdyn sopimuksen johdanto-osassa esitetty viittaus assosiaatiosopimukseen ainoastaan asettaa kyseisen sopimuksen poliittiseen ja lainsäädännölliseen asiayhteyteensä.

46. Valittajat ja Italian hallitus väittävät, että viinin maantieteelliset merkinnät kuuluvat henkisen omaisuuden alaan ja että jäsenvaltioilla oli yksinomainen toimivalta siltä osin kuin viinien nimityksistä tehty sopimus koski oikeuksia henkiseen omaisuuteen: ks. assosiaatiosopimuksen liite XIII.( ) Näin ollen yhteisö ei niiden mukaan ollut toimivaltainen tekemään sopimusta viinien nimityksistä.

47. Tätä väitettä on asianmukaisempaa tarkastella toisen ennakkoratkaisukysymyksen yhteydessä.

Toinen kysymys

48. Kansallinen tuomioistuin tiedustelee toisella kysymyksellään sitä, onko viinien nimityksistä tehty sopimus pätemätön ja vaikutukseton yhteisön oikeusjärjestyksessä sen vuoksi, että Euroopan yhteisön yksittäiset jäsenvaltiot eivät ole ratifioineet sitä, kun otetaan huomioon se, mitä yhteisöjen tuomioistuimen lausunnossa 1/94( ) on todettu Euroopan yhteisön yksinomaisesta toimivallasta. Ongelma liittyy toisin sanoen siihen, oliko yhteisöllä yksinomainen toimivalta tehdä sopimus viinien nimityksistä, tai siihen, oliko kyseinen sopimus asianmukaisesti arvioiden sekasopimus, jossa sekä yhteisön että jäsenvaltioiden olisi pitänyt olla sopimuspuolina.

49. On kiistatonta, että yhteisöllä on yksinomainen toimivalta silloin, kun se on nimenomaisesti annettu perustamissopimuksessa tai kun yhteisö on toteuttaakseen perustamissopimuksen mukaista yhteistä politiikkaa antanut yhteisiä sääntöjä.( )

50. Yhteisöjen tuomioistuin teki lausunnossa 1/94 kahdella perusteella sen päätelmän, että yhteisö ja jäsenvaltiot olivat yhdessä toimivaltaisia tekemään TRIPS-sopimuksen. Se katsoi ensinnäkin, että lukuun ottamatta TRIPS-sopimuksen niitä määräyksiä, joissa kielletään tuoteväärennösten vapaaseen vaihdantaan saattaminen, TRIPS-sopimus ei kuulu yhteisen kauppapolitiikan alaan, jolla on annettu yksinomainen toimivalta EY 133 artiklan nojalla. Toiseksi se totesi, että tietyillä TRIPS-sopimuksen soveltamisalaan kuuluvilla aloilla yhdenmukaistaminen on toteutettu yhteisössä vain osittain ja että muilla aloilla yhdenmukaistamisesta ei ole säädetty lainkaan.( )

51. Valittajat ja Italian hallitus väittävät, että perustamissopimuksessa ei ole määräyksiä yksinomaisesta toimivallasta henkisen omaisuuden alalla ja että silloin, kun viinien nimityksistä tehdystä sopimuksesta neuvoteltiin, ei ollut olemassa yhteisön sääntöjä, jotka olisivat kattaneet henkiseen omaisuuteen liittyviä oikeuksia viinien kansallisesti säänneltyjen maantieteellisten merkintöjen osalta: viinialaa koskevassa yhteisön lainsäädännössä ainoastaan tunnustettiin kussakin jäsenvaltiossa rekisteröidyt nimitykset.

52. Kyseiset osapuolet väittävät lisäksi, että sen lisäksi, että yhteisöllä ei ole yksinomaista toimivaltaa, jäsenvaltioilla on yksinomainen toimivalta henkisen omaisuuden alalla. Ne vetoavat näkemyksensä tueksi assosiaatiosopimuksen liitteeseen XIII, jossa todetaan, että liitteen määräysten soveltaminen ei rajoita yhteisön ja sen jäsenvaltioiden toimivaltaa henkistä omaisuutta koskevissa kysymyksissä.

53. Mielestäni assosiaatiosopimuksen liitteen XIII toteamus, johon Italian hallitus vetoaa, ei auta tässä asiassa: yhteisöjen tuomioistuimelta ei ole kysytty assosiaatiosopimuksen asemasta, ja liitteen XIII sanamuoto ei ole missään tapauksessa ratkaiseva.

54. Viinien nimityksistä tehdyn sopimuksen 1 artiklassa todetaan, että sopimuspuolet ”sopivat vastavuoroisesti suojelevansa ja valvovansa yhteisöstä ja Unkarista peräisin olevien viinien nimityksiä tässä sopimuksessa määrätyin edellytyksin”.

55. Kuten neuvosto ja komissio esittävät, vaikuttaa erittäin selvältä, että silloin, kun sopimus viinien nimityksistä tehtiin, viinien nimitysten suojelemisesta ja valvonnasta – ainoa henkistä omaisuutta koskeviin oikeuksiin liittyvä seikka, joka voi olla nyt käsiteltävän asian kohteena – oli annettu yhteisön tasolla kattavaa lainsäädäntöä, josta edellä 16–33 kohdassa esitetty katsaus on vain jäävuoren huippu, joten se kuuluu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. Asetuksen N:o 822/87 63 artiklassakin todettiin nimenomaisesti, että tuontiviinit ”voivat vastavuoroisuuteen perustavalla tavalla saada – – [asetuksen (ETY) N:o 823/87 15 artiklassa] tarkoitettua tma-laatuviinejä koskevaa valvontaa ja suojelua”.

56. Lisäksi päätöksen 93/724 johdanto-osassa todetaan, että viinien nimityksistä tehdyllä sopimuksella ”mahdollistetaan vilpillisen kilpailun tehokkaampi vastustaminen kaupan alalla, varmistetaan parempi kuluttajansuoja ja edistetään viinikauppaa sopimuspuolten välillä” ja että sopimuksen ”määräykset liittyvät suoraan yhteisen kauppa- ja maatalouspolitiikan – – sääntelemiin toimenpiteisiin”.( ) Yhteisöjen tuomioistuin vahvisti lausunnossa 1/94, että viinikauppaa koskevat sopimukset, jotka oli tehty yhtäältä yhteisön ja toisaalta Itävallan ja Australian kanssa ja jotka ovat olennaisilta osin samanlaisia kuin nyt käsiteltävän asian kohteena oleva viinien nimityksistä tehty sopimus, kuuluivat yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan ja niiden perustana oli asianmukaisesti EY 133 artikla, ”koska [niiden] määräykset liittyvät suoraan yhteisen maatalouspolitiikan ja erityisesti yhteisön viinilainsäädännön toimenpiteisiin”.( )

57. Lopuksi voidaan myös todeta, että Italian hallitus toteaa yhteisöjen tuomioistuimen kysymykseen antamassaan vastauksessa, että Unkarin osalta viinialaa on säännelty yksinomaisesti yhteisön lainsäädännöllä siitä lähtien, kun se liittyi yhteisöön toukokuussa 2004. Kuten olen huomauttanut, tällainen yksinomainen sääntely merkitsee kuitenkin yhteisön yksinomaista toimivaltaa tällä alalla. Koska tämän sääntelyn laajuus oli olennaisilta osin sama sekä ennen tätä päivämäärää että sen jälkeen, tässä toteamuksessa ilmeisesti myönnetään implisiittisesti, että yhteisöllä oli yksinomainen toimivalta myös silloin, kun sopimus viinien nimityksistä tehtiin.

Kolmas kysymys

58. Kansallinen tuomioistuin tiedustelee kolmannella kysymyksellään sitä, että jos viinien nimityksistä tehtyä sopimusta on pidettävä kokonaisuudessaan laillisena ja sovellettavana, onko sopimuksen liitteenä olevaan kirjeenvaihtoon perustuva kielto käyttää Italiassa vuoden 2007 jälkeen nimitystä ”Tocai” pätemätön ja vaikutukseton, koska se on ristiriidassa sopimuksen 4 artiklan 5 kohdassa vahvistettujen maantieteellisiä homonyymejä koskevien sääntöjen kanssa.

59. Valittajat väittävät, että sopimuksen liitteiden määräykset eivät voi vaikuttaa itse sopimusmääräyksiin. Mikäli nämä kaksi siis ovat ristiriidassa keskenään, liitteet lakkaavat olemasta voimassa.

60. Mikä tämän toteamuksen merkitys yleisenä toteamuksena sitten onkaan, sillä on selvästi merkitystä nyt käsiteltävässä asiassa ainoastaan siinä tapauksessa, että asianomaiset määräykset ovat ristiriidassa keskenään.

61. Viinien nimityksistä tehdyn sopimuksen 4 artiklan 5 kohdassa määrätään tilanteesta, jossa on ”homonyymisiä tai samoja maantieteellisiä merkintöjä”. Sopimuksen 2 artiklan 2 kohdassa määritellään ”maantieteellisellä merkinnällä” tarkoitettavan ”merkintää, mukaan lukien ’alkuperämerkintä’, joka on hyväksytty sopimuspuolen laeissa ja asetuksissa kuvaamaan ja esittelemään viiniä, joka on peräisin sopimuspuolen alueelta tai kyseisen alueen seudulta tai paikkakunnalta, jolloin erityislaatu, maine tai jokin muu viinin ominaisuus liittyy olennaisesti sen maantieteelliseen alkuperään”.

62. Nimitys ”Tocai friulano” kuuluu näin ollen viinien nimityksistä tehdyn sopimuksen 4 artiklan 5 kohdan soveltamisalaan ainoastaan siinä tapauksessa, että se on hyväksytty yhteisön lainsäädännössä edellisessä kohdassa kuvatulla tavalla.

63. On selvää, että tilanne ei ole tällainen. Nyt käsiteltävän asian kannalta merkityksellisenä ajankohtana kyseinen nimitys hyväksyttiin viiniköynnöslajikkeena eikä asetuksessa N:o 823/87 tarkoitettuna tma-laatuviininä,( ) joka oli yhteisön vastine viinin maantieteelliselle merkinnälle.( ) Ei ole myöskään viitteitä siitä, että kyseisestä viiniköynnöslajikkeesta tuotetun viinin erityislaatu, maine tai muu ominaisuus liittyisi olennaisesti sen maantieteelliseen alkuperään.

64. Tarkemmin sanoen 4 artiklan 5 kohdan a alakohtaa sovelletaan merkintöihin, joita ”suojellaan sopimuksen nojalla”. Sopimuksen 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa määrätään, että yhteisöstä peräisin olevien viinien osalta suojellaan ”liitteessä mainittuja maantieteellisiä merkintöjä ja perinteisiä ilmaisuja”. Sopimuksen liitteessä olevassa Italian tasavallasta peräisin olevien viinien luettelossa ei mainita nimityksiä ”Tocai friulano” tai ”Tocai italico”.

65. Valittajat ja Italian hallitus vastaavat yhteisöjen tuomioistuimen pyyntöön, jonka mukaan niiden pitäisi ottaa kantaa siihen, onko nimitys ”Tocai friulano” maantieteellinen merkintä vai viiniköynnöslajike, viittaamalla asetuksen N:o 823/87 15 artiklan 4 kohtaan,( ) jossa annetaan jäsenvaltioille oikeus sallia määritellyn alueen nimen yhdistäminen viiniköynnöslajikkeen nimeen, ja väittävät, että näin on tapahtunut ”Tocai friulanon” osalta.

66. Mielestäni 15 artiklan 4 kohdassa ei kuitenkaan mennä pidemmälle kuin siinä todetaan: jäsenvaltiot voivat sallia, että määritellyn alueen nimeen liitetään viiniköynnöslajikkeen nimi. Tämä käytäntö on yleinen tietyillä viininviljelyalueilla: mainittakoon esimerkkeinä Alsace Pinot gris,( ) Valle d’Aosta Pinot nero tai Moselle Luxembourgeoise Riesling. Yhdistelmänimestä sen enempää kuin siinä yhteydessä mainitusta viiniköynnöslajikkeestakaan ei tule tällä tavalla viinien nimityksistä tehdyssä sopimuksessa tarkoitettua maantieteellistä merkintää.

67. Näin ollen kirjeenvaihtoon perustuvan kiellon ja viinien nimityksistä tehdyn sopimuksen 4 artiklan 5 kohdan mukaisten maantieteellisiä homonyymejä koskevien sääntöjen välillä ei ole ristiriitaa.

Neljäs kysymys

68. Kansallinen tuomioistuin tiedustelee neljännellä kysymyksellään, pitäisikö viinien nimityksistä tehdyn sopimuksen liitteenä olevan yhteisen julistuksen,( ) jossa viitataan siihen, että sopimuspuolet olivat sopimusneuvottelujen aikana tietämättömiä siitä, että yhteisön ja Unkarin viineihin liittyviä homonyymisiä merkintöjä oli olemassa, katsoa olevan selvästi virheellinen näkemys todellisesta tilanteesta (koska italialaiset ja unkarilaiset nimet, joissa on viitattu ”Tocai”-viineihin, ovat olleet rinnakkain olemassa vuosisatojen ajan, ne tunnustettiin virallisesti vuonna 1948 Italian ja Unkarin välisessä sopimuksessa ja ne otettiin äskettäin yhteisön oikeuden soveltamisalaan), minkä vuoksi se osa viinien nimityksistä tehdystä sopimuksesta, jossa kielletään nimityksen Tocai käyttäminen Italiassa, olisi mitätön valtiosopimusoikeudesta tehdyn Wienin yleissopimuksen( ) 48 artiklan nojalla.

69. Wienin yleissopimuksen 48 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa:

”Valtio voi mitätöidäkseen suostumuksensa valtiosopimuksen noudattamiseen vedota valtiosopimuksessa olevaan virheeseen, jos virhe koskee seikkaa tai tilannetta, jonka tämä valtio oletti olevan olemassa valtiosopimuksen tekohetkellä ja joka oli olennaisena perusteena valtion suostumukselle valtiosopimuksen noudattamiseen.”

70. Valittajat ja Italian hallitus väittävät, että kirjeenvaihto perustuu virheelliseen näkemykseen tuolloisista tosiseikoista eli siitä, että kyseisiä kahta nimitystä käytettiin kiistattomasti, riidattomasti ja jatkuvasti; Wienin yleissopimuksen 48 artiklan nojalla liitteitä, joissa poistetaan oikeus käyttää näitä nimityksiä, ei siten voida soveltaa.

71. Yhteisen julistuksen ensimmäisessä kappaleessa todetaan seuraavaa:

”Sopimuspuolet totesivat 4 artiklan 5 kohdan a alakohdan osalta, että ne eivät olleet neuvottelujen aikana tietoisia mistään erityisestä tapauksesta, johon tämän artiklan säännöksiä voitaisiin soveltaa.”

72. Olen selittänyt kolmannen ennakkoratkaisukysymyksen yhteydessä, miksi katson, että 4 artiklan 5 kohtaa ei voida soveltaa nyt käsiteltävään asiaan liittyviin tosiseikkoihin.( )

73. Samasta syystä yhteistä julistusta ei voida pitää selvästi virheellisenä näkemyksenä todellisesta tilanteesta.

74. Kuten Unkarin hallitus on suullisessa käsittelyssä esittänyt, Wienin yleissopimuksen 48 artiklaan voivat joka tapauksessa vedota ainoastaan kyseisen yleissopimuksen sopimuspuolet.

Viides ja kuudes kysymys

75. Kansallinen tuomioistuin tiedustelee viidennellä kysymyksellään, sovelletaanko viiniköynnösten nimien homonyymejä koskevia TRIPS-sopimuksen( ) määräyksiä Wienin yleissopimuksen 59 artiklan valossa viinien nimityksistä tehdyn sopimuksen määräysten sijasta, mikäli nämä kaksi sopimusta ovat ristiriidassa keskenään, koska molempien sopimusten sopimuspuolet ovat samat ja TRIPS-sopimus tuli voimaan 1.1.1996 eli viinien nimityksistä tehdyn sopimuksen tekemisen jälkeen.

76. Wienin yleissopimuksen 59 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa:

”Valtiosopimus katsotaan päättyneeksi, jos sen kaikki osapuolet tekevät samaa asiaa koskevan myöhemmän valtiosopimuksen, ja:

(a) myöhemmästä valtiosopimuksesta käy ilmi tai muuten on osoitettavissa, että osapuolten aikomus oli järjestää asia mainitulla valtiosopimuksella; tai

(b) myöhemmän valtiosopimuksen määräykset ovat siinä määrin ristiriidassa aikaisemman valtiosopimuksen määräysten kanssa, ettei näitä kahta valtiosopimusta voi soveltaa samanaikaisesti.”

77. Koska kansallisen tuomioistuimen kysymys nousee esiin ainoastaan siinä tapauksessa, että viinien nimityksistä tehdyn sopimuksen määräykset ovat ristiriidassa TRIPS-sopimuksen asiaa koskevien määräysten kanssa, on järkevää noudattaa komission lähestymistapaa ja käsitellä tätä kuudennen kysymyksen kohteena olevaa seikkaa ensin.

78. Kansallinen tuomioistuin tiedustelee tällä kysymyksellään, merkitsevätkö TRIPS-sopimuksen 22–24 artikla sellaisessa tilanteessa, jossa on kaksi homonyymistä nimitystä, joilla viitataan kahteen eri viiniin (kysymyksessä edellä mainituin tavoin tarkemmin esitetyssä tilanteessa), sitä, että molempia nimityksiä voidaan edelleen käyttää sillä edellytyksellä, että asianomaiset tuottajat ovat aikaisemmin käyttäneet niitä joko vilpittömässä mielessä tai ainakin 10 vuoden ajan ennen 15.4.1994 (24 artiklan 4 kohta), ja kummassakin nimityksessä ilmoitetaan selvästi maa, seutu tai alue, jolta kyseessä oleva viini on peräisin, jolloin kuluttajia ei johdeta harhaan.

79. TRIPS-sopimuksen 22–24 artikla muodostavat kyseisen sopimuksen osan II (”Teollis- ja tekijänoikeuksien saatavuutta, laajuutta ja käyttöä koskevat vaatimukset”) luvun 3 (”Maantieteelliset merkinnät”).

80. TRIPS-sopimuksen 22 artiklassa määrätään seuraavaa:

”1. Maantieteellisillä merkinnöillä tarkoitetaan tässä sopimuksessa merkintöjä, jotka osoittavat tavaran olevan peräisin tietyn jäsenen alueelta tai tietyltä seudulta taikka paikkakunnalta tuolla alueella, ja tavaran tunnettu laatu, maine tai muu luonteenpiirre liittyy olennaisella tavalla sen maantieteelliseen alkuperään.”

81. TRIPS-sopimuksen 23 artiklassa määrätään seuraavaa:

”1. Jäsenen tulee säätää asianosaisten käytössä olevista oikeudellisista keinoista estää sellaisten maantieteellisten merkintöjen käyttö viineille, jotka eivät ole kyseessä olevan alkuperämerkinnän osoittamasta paikasta, tai alkoholijuomille, jotka eivät ole kyseisen maantieteellisen merkinnän osoittamasta paikasta, myös niissä tilanteissa, joissa todellinen tuotteiden alkuperä osoitetaan, tai kun maantieteellistä merkintää käytetään käännöksenä taikka sellaisen ilmaisun yhteydessä kuten ’-laatuinen’, ’tyyppinen’, ’tyylinen’, ’jäljitelmä’ tai vastaava.

– –

3. Tilanteessa, jossa viineille on useita samannimisiä maantieteellisiä merkintöjä, jokaiselle merkinnälle annetaan suojaa – – Jokaisen jäsenen tulee päättää niistä käytännön ehdoista, joiden perusteella kyseessä olevat samannimiset merkinnät erotetaan toisistaan, ottaen huomioon tarve varmistaa kyseisten tuottajien tasapuolinen kohtelu ja se, että kuluttajia ei johdeta harhaan.

– – ”

82. TRIPS-sopimuksen 24 artiklassa määrätään seuraavaa:

”1. Jäsenet ovat yksimielisiä sellaisten neuvottelujen aloittamisesta, jotka tähtäävät 23 artiklassa tarkoitettujen yksittäisten maantieteellisten merkintöjen suojan laajentamiseen. – –

– –

4. Mikään tässä luvussa ei velvoita jäsentä estämään toisen jäsenen tietyn maantieteellisen merkinnän jatkuvaa ja samanlaista käyttöä, joka osoittaa viinin tai väkevän alkoholijuoman sellaisten kansalaistensa tai maan alueella kotipaikkaa pitävien tavaroiden tai palvelusten osalta, jotka ovat käyttäneet maantieteellistä merkintää katkeamatta samojen tai niihin läheisesti liittyvien tavaroiden tai palvelusten yhteydessä tuon jäsenen alueella joko (a) vähintään kymmenen edeltävää vuotta laskettuna ministerikokouksen päivästä, jolloin monenkeskisten kauppaneuvottelujen Uruguayn kierros päättyi, tai (b) vilpittömässä mielessä ennen tuota päivää.

– –

6. – – Mikään tässä luvussa ei vaadi jäsentä soveltamaan siinä tarkoitettuja määräyksiä sellaisten viinituotteiden osalta, joihin liittyvä merkintä on identtinen sellaisen termin kanssa, joka on arkikäytössä sellaisen viinirypälelajikkeen nimenä, jota esiintyy tuon jäsenen alueella WTO-sopimuksen voimaantulopäivänä.

– – ”

83. Valittajat ja Italian hallitus väittävät, että TRIPS-sopimus on tällä hetkellä yhteisön, jäsenvaltioiden ja muiden sopimuspuolten voimassa oleva sääntely homonyymisten viinin nimitysten osalta, ja se edellyttää, että tällaisia nimityksiä on suojattava sillä edellytyksellä, että niitä käytetään teknisesti asianmukaisella tavalla ja vilpittömässä mielessä. TRIPS-sopimuksen 23 artiklassa suojataan asianomaisten osapuolten oikeutta jatkaa homonyymisten maantieteellisten merkintöjen käyttöä, kun taas 24 artiklan 4 kohdassa annetaan jäsenten tehtäväksi säännellä maantieteellisten merkintöjen jatkuvaa käyttöä vilpittömässä mielessä 10 vuoden aikana ennen 15.4.1994. Viinien nimityksistä tehdyn sopimuksen liitteistä johtuva nimityksen ”Tocai friulano” käyttöä koskeva kielto on ristiriidassa näiden määräysten kanssa, joten se ei voi olla perusteltavissa.

84. Valittajat ja Italian hallitus esittävät yhteisöjen tuomioistuimen kysymykseen antamissaan vastauksissa lisäksi, että TRIPS-sopimuksen 24 artiklan 6 kohdassa esitetään selvästi ”maantieteellinen merkintä” ja ”viinirypälelajikkeen nimi” rinnakkaisina ja näin ollen estetään se, että Unkari voisi vedota maantieteelliseen merkintään ”Tokaj” kieltääkseen nimityksen ”Tocai friulano” käytön.

85. En hyväksy näitä perusteluja.

86. TRIPS-sopimuksen 23 artiklan 1 kohdassa asetetaan jäsenille nimenomainen velvoite suojella viinit yksilöiviä maantieteellisiä merkintöjä siltä, että niitä käytetään viineissä, jotka eivät ole peräisin kyseisen maantieteellisen merkinnän osoittamasta paikasta; sekaannuksen tai petoksen osoittaminen ei ole tarpeen. On yleisesti tunnettua, että ”Tokaj” on TRIPS-sopimuksessa tarkoitettu maantieteellinen merkintä. Näin ollen 23 artiklan 1 kohdassa edellytetään ensi arviolta jäsenten suojelevan tätä merkintää siltä, että sitä käytetään viineissä, jotka eivät ole peräisin Tokajin alueelta.

87. TRIPS-sopimuksen 23 artiklan 3 kohdassa luonnehditaan 23 artiklan 1 kohdassa edellytetyn suojelun yleistä luonnetta kahden homonyymisen maantieteellisen merkinnän osalta.( ) TRIPS-sopimuksessa ”maantieteelliset merkinnät” määritellään merkinnöiksi, joilla yksilöidään tavara jäsenvaltion alueelta tai seudulta tai paikkakunnalta peräisin olevaksi, kun tavaran tunnettu laatu, maine tai muu luonteenpiirre johtuu olennaisilta osin sen maantieteellisestä alkuperästä. Tässäkään yhteydessä ei ole viitattu siihen, että Tocai friulano ‑viiniköynnöksestä kyseisellä alueella saaduista rypäleistä tuotetun viinin tunnettu laatu, maine tai muu luonteenpiirre johtuisi olennaisilta osin sen maantieteellisestä alkuperästä. Näin ollen 23 artiklan 3 kohtaa ei mielestäni voida soveltaa.

88. Samasta syytä 24 artiklan 4 kohtaa, jossa annetaan jäsenille oikeus säännellä maantieteellisten merkintöjen vilpittömässä mielessä tapahtuvaa jatkuvaa käyttöä tietyissä tilanteissa, ei voida soveltaa nimityksen ”Tocai friulano” jatkuvaan käyttöön.

89. Todettakoon lopuksi, että 24 artiklan 6 kohdassa annetaan jäsenille yksinomaan oikeus sallia sellaisen rypälelajikkeen nimityksen käyttäminen, joka on toisessa jäsenvaltiossa käytettävän maantieteellisen merkinnän homonyymi, mutta ei velvoiteta sitä menettelemään näin. Yhteisö on selvästi luopunut tästä mahdollisuudesta maaliskuun 2007 lopusta lähtien tekemällä Unkarin kanssa kahdenvälisen sopimuksen, josta nimenomaisesti määrätään 24 artiklan 1 kohdassa ja joka kuuluu, kuten kahden ensimmäisen kysymyksen yhteydessä todettiin, yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan.

90. Edellä esitetyn perusteella katson, että viinien nimityksistä tehty sopimus ei ole ristiriidassa TRIPS-sopimuksen asiaa koskevien määräysten kanssa, joten Wienin yleissopimuksen 59 artiklaa ei voida soveltaa.

Seitsemäs kysymys

91. Kansallinen tuomioistuin tiedustelee seitsemännellä kysymyksellään, kattaako Euroopan ihmisoikeussopimuksen ensimmäisen lisäpöytäkirjan( ) 1 artiklassa vahvistettu omistusoikeus, joka on otettu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklaan,( ) myös henkisen omaisuuden, joka liittyy viinien alkuperäpaikkojen nimiin ja näiden nimien käyttöön, ja onko sen vuoksi kiellettyä soveltaa kirjeenvaihdossa esitettyä sopimusta, jonka mukaan Friuli-Venezia Giulian alueen viininviljelijät eivät saa käyttää nimeä ”Tocai Friulano”, kun otetaan erityisesti huomioon se, että kyseisille viininviljelijöille ei ole suoritettu minkäänlaista korvausta, että tätä oikeuksien menettämistä ei voida perustella yleisellä edulla ja että suhteellisuusperiaatetta ei selvästikään ole noudatettu.

92. Euroopan ihmisoikeussopimuksen ensimmäisen lisäpöytäkirjan 1 artiklan ensimmäisessä kohdassa määrätään seuraavaa:

”Jokaisella luonnollisella tai oikeushenkilöllä on oikeus nauttia rauhassa omaisuudestaan. Keneltäkään ei saa riistää hänen omaisuuttaan paitsi julkisen edun nimissä ja laissa määrättyjen ehtojen sekä kansainvälisen oikeuden yleisten periaatteiden mukaisesti.”

93. Vaikka kyseisessä määräyksessä ei mainita korvausta, kansainvälisen oikeuden yleisten periaatteiden noudattamista koskevan vaatimuksen katsotaan yleisesti olevan peruste sille, että oikeus korvaukseen syntyy, jos omaisuus riistetään.

94. Perusoikeuskirjan 17 artiklassa, joka on otsikoitu ”Omistusoikeus”, määrätään seuraavaa:

”1. Jokaisella on oikeus nauttia laillisesti hankkimastaan omaisuudesta sekä käyttää, luovuttaa ja testamentata sitä. Keneltäkään ei saa riistää hänen omaisuuttaan paitsi yleisen edun sitä vaatiessa laissa säädetyissä tapauksissa ja laissa säädettyjen ehtojen mukaisesti ja siten, että hänelle suoritetaan kohtuullisessa ajassa oikeudenmukainen korvaus omaisuuden menetyksestä. Omaisuuden käyttöä voidaan säännellä lailla siinä määrin kuin se on yleisen edun mukaan välttämätöntä.

2. Teollis- ja tekijänoikeudet turvataan.”

95. Valittajat väittävät, että Italian viininviljelijöiden oikeus käyttää nimitystä ”Tocai friulano” kuuluu lisäpöytäkirjassa tarkoitetun käsitteen ”omaisuus” soveltamisalaan, sillä se on itsenäinen käsite, joka ei rajoitu yksinomaan aineellisiin hyödykkeisiin; Italian hallitus väitti suullisessa käsittelyssä, että oikeus käyttää tietyn rypälelajikkeen nimeä olisi taloudellinen oikeus. Neuvosto ja komissio esittävät, että nyt käsiteltävä asia ei koske ihmisoikeussopimuksessa eikä perusoikeuskirjassa tarkoitettua omaisuutta edes henkisen omaisuuden merkityksessä: käsitteet ”Tocai friulano” ja ”Tocai italico” eivät ole maantieteellisiä merkintöjä vaan rypälelajikkeita. Pariisin yleissopimuksessa( ) sen enempää kuin TRIPS-sopimuksessakaan ei mainita viinirypälelajikkeiden nimiä henkisen omaisuuden osana.

96. Valittajat ovat oikeassa todetessaan, että lisäpöytäkirjassa käytetty käsite ”omaisuus” on itsenäinen käsite, joka ulottuu aineettomiin hyödykkeisiin, joilla on taloudellista arvoa. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on erityisesti todennut tilanteessa, jossa peruutettiin lupa myydä alkoholijuomia ravintolassa, että kyseisen ravintolan hoitamiseen liittyneet taloudelliset edut olivat lisäpöytäkirjan 1 artiklassa tarkoitettua ”omaisuutta”, koska luvan säilyttäminen oli yksi liiketoiminnan hoitamisen pääasiallisista edellytyksistä ja sen peruuttaminen vaikutti haitallisesti ravintolan maineeseen ja arvoon. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin totesi tästä syystä, että luvan peruuttaminen merkitsi asiaan liittyneissä olosuhteissa puuttumista ravintolan omistajan oikeuteen ”nauttia rauhassa omaisuudestaan” (vaikka se katsoi puuttumisen olleen laillinen, oikeasuhteinen ja yleisen edun mukainen).( )

97. Kyseinen ratkaisu ei mielestäni kuitenkaan vastaa nyt käsiteltävää asiaa. Ei ole esitetty, että nimityksen ”Tocai friulano” jatkuva käyttäminen viinirypälelajikkeesta, jota käytetään tuotettaessa viiniä Friuli Venezia Giulian alueella, olisi yksi tärkeimmistä edellytyksistä näiden viinien tuotantotoiminnan harjoittamiseksi, eikä Italian hallituksen maininnalle siitä, että tällaisen käytön kieltäminen vaikuttaisi haitallisesti kyseisen liiketoiminnan maineeseen ja arvoon, ole esitetty perusteluja. Asianomaisilla viininviljelijöillä on edelleen oikeus markkinoida viinejään lukuisilla kyseistä aluetta varten rekisteröidyillä alkuperänimityksillä. Mikäli ne haluavat edelleen yksilöidä käyttämänsä viinirypälelajikkeen, on olemassa hyväksyttävissä olevia Kansainvälisen viini- ja viiniköynnöstoimiston tunnustamia synonyymejä: komissio mainitsi suullisessa käsittelyssä synonyymit ”sauvignonasse” ja ”trebbianello”.

98. Lisäisin myös, että epäilen sitä, voivatko valittajat asianmukaisesti vedota omistusoikeuden loukkaamiseen ihmisoikeussopimuksen perusteella, koska ne eivät ole viininviljelijöitä eivätkä ne ole osoittaneet, mitä haittaa niille olisi aiheutunut.

99. Näin ollen en ole vakuuttunut siitä, että ainakaan nyt käsiteltävään asiaan liittyvässä tilanteessa oikeus käyttää viinirypälelajikkeen nimitystä tietyn viinin markkinoinnissa olisi ensimmäisen lisäpöytäkirjan 1 artiklassa tarkoitettu omistusoikeus. Käsittelen kuitenkin lyhyesti sitä, estäisikö omistusoikeus kyseisen nimityksen käytön kieltämisen, mikäli sellainen olisi olemassa.

100. Ensimmäisen lisäpöytäkirjan 1 artiklan ensimmäisessä virkkeessä annetaan oikeus nauttia rauhassa omaisuudesta; toisen virkkeen mukaan keneltäkään ei saa riistää hänen omaisuuttaan ”paitsi julkisen edun nimissä ja laissa määrättyjen ehtojen sekä kansainvälisen oikeuden yleisten periaatteiden mukaisesti”.

101. Yhteisöjen tuomioistuimen asiassa SMW Winzersekt antamassa tuomiossa( ) luonnehditaan samanlaisessa asiayhteydessä yleisesti puuttumista rauhalliseen nautintaoikeuteen, johon ei liity omaisuuden riistoa. Saksan kuohuviinintuottajat riitauttivat kyseisessä asiassa yhteisön lainsäädännön,( ) jossa kiellettiin viiden vuoden siirtymäkautta lukuun ottamatta ilmaisun ”méthode champenoise” käyttäminen kuohuviineissä, joissa ei saanut käyttää alkuperänimitystä ”Champagne”. Tuottajat väittivät, että kielto vaikutti haitallisesti niiden omistusoikeuteen.

102. Yhteisöjen tuomioistuin totesi, että yhteisön lainsäätäjällä on yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevissa asioissa laaja harkintavalta, joten sillä alalla toteutettu toimenpide on lainvastainen ainoastaan siinä tapauksessa, että se on tavoitteensa valossa ilmeisen epätarkoituksenmukainen. Omistusoikeus ei ole ehdoton; omistusoikeuden käyttämistä voidaan siten rajoittaa erityisesti yhteisen markkinajärjestelyn yhteydessä sillä edellytyksellä, että kyseiset rajoitukset vastaavat yhteisön tavoittelemia yleisen edun mukaisia tavoitteita eivätkä merkitse suhteetonta ja kestämätöntä puuttumista, jolla heikennetään taattujen oikeuksien varsinaista sisältöä. Nimitys ”méthode champenoise” oli ilmaisu, jota kaikilla kuohuviinien valmistajilla oli oikeus käyttää ennen kyseisen lainsäädännön voimaantuloa. Kyseisen nimityksen käyttökieltoa ei voitu pitää valittajina olleilla tuottajilla olleen väitetyn omistusoikeuden loukkaamisena. Lopuksi se totesi, että neuvosto oli toteuttamalla siirtymäkauden järjestelyt ja antamalla tuottajille mahdollisuuden käyttää vaihtoehtoisia ilmaisuja (kuten ”perinteinen menetelmä”) ottanut tuottajien näkemyksen huomioon; lainsäädäntöä ei näin ollen voitu pitää suhteettomana.( )

103. Vastaavasti nyt käsiteltävässä asiassa vaikuttaa selvältä, että vaikka omistusoikeuden käyttämiseen on puututtu, suhteellisuusperiaate on otettu huomioon: italialaisille Tocai friulano ‑viiniköynnösten viljelijöille ja kyseisen lajikkeen rypäleistä viiniä tuottaville on annettu 13 vuoden siirtymäaika sopeutua viinien nimityksistä tehdystä sopimuksesta aiheutuneeseen uuteen tilanteeseen, ja kuten edellä todettiin,( ) käytettävissä näyttää olevan vaihtoehtoisia viiniköynnöksen nimityksiä.

104. Ensimmäisen lisäpöytäkirjan 1 artiklan toisesta virkkeestä on todettava, että vaikka nimityksen ”Tocai friulano” käytön kieltäminen merkitsee sitä, että asianomaisilta viinintuottajilta riistetään omaisuutta, vaikuttaa siltä, että se olisi tapahtunut ”julkisen edun nimissä ja laissa määrättyjen ehtojen sekä kansainvälisen oikeuden yleisten periaatteiden mukaisesti” ja olisi siten ihmisoikeussopimuksen perusteella sallittua.

105. Ensinnäkin on selvästi olemassa yleinen etu, joka liittyy siihen, että yhteisö tekee vastavuoroisia järjestelyjä viinien nimitysten suojaamisesta. Toiseksi yhteisön oikeudessa on selkeä perusta kyseiselle kiellolle eli viinien kuvausta koskeva lainsäädäntö (jota en ole esittänyt yksityiskohtaisesti, koska se on laaja eikä sitä ole riitautettu), jonka yhteydessä kyseisellä kiellolla pyritään selvästi vähentämään sekaannusvaaraa viinissä käytetyn viiniköynnöslajikkeen nimen ja sen tuottaneen maantieteellisen alueen nimen välillä. Todettakoon lopuksi, että mikään ei viittaa siihen, että kielto olisi kansainvälisen oikeuden minkään periaatteen vastainen. Erityisesti pitkän siirtymäkauden vaikutus, kiellon vähäinen vaikutus (koska tma-laatuviinejä voidaan edelleen tuottaa kyseisestä lajikkeesta) ja vaihtoehtoisten viiniköynnösten nimikkeiden käytettävyys merkitsevät mielestäni sitä, että oikeutta korvaukseen ei ole.

106. Edellä esitettyjä vastaavat näkemykset pätevät myös perusoikeuskirjan 17 artiklaan.

Kahdeksas kysymys

107. Kansallinen tuomioistuin tiedustelee kahdeksannella eli viimeisellä kysymyksellään, onko asetuksen (EY) N:o 753/2002( ) 19 artiklan 2 kohta, jonka mukaan nimityksen ”Tocai friulano” käyttö on kiellettävä 31.3.2007 jälkeen, pätemätön ja vaikutukseton, mikäli viinien nimityksistä tehty sopimus ja/tai kirjeenvaihto on lainvastainen/ovat lainvastaisia.

108. Valittajat väittävät, että asetuksen N:o 753/2002 liitteessä oleva kielto on lainvastainen, koska se on syrjintäkiellon periaatteen vastainen. Yhteisön oikeuden mukaan viinien nimityksinä sallituista 106 rypälelajikkeesta ainoastaan nimitystä ”Tocai friulano” koskee ajallinen rajoitus. Lisäksi suhteellisuusperiaatetta on valittajien mukaan loukattu ja perusteluvelvollisuus laiminlyöty. Koska TRIPS-sopimuksessa ei ole myöskään mitään sellaista, joka edellyttäisi WTO:n jäsenten poistavan laillisen suojan homonyymisiltä maantieteellisiltä merkinnöiltä, asetuksessa N:o 753/2002 säädetty kielto valittajien mukaan on lainvastainen.

109. Valittajat ja Italian hallitus väittävät yhteisöjen tuomioistuimen kysymykseen antamassaan vastauksessa lisäksi, että koska viinien nimityksistä tehty sopimus lakkasi olemasta voimassa Unkarin liittyessä Euroopan unioniin eikä liittymissopimuksessa mainita viinien nimityksistä tehtyä sopimusta sen enempää kuin nimitykseen ”Tocai” liittyvää ongelmaakaan, viinialaa säännellään joka tapauksessa Unkarin osalta yksinomaan yhteisön oikeuden perusteella. Asetuksessa N:o 753/2002 säädetään noin 122 viiniköynnöslajikkeesta, joihin sisältyy maantieteellinen merkintä ja jotka ovat siten samassa tilanteessa kuin Tocai friulano, mutta joihin sovellettava lähestymistapa on täysin päinvastainen kuin Tocai friulanon osalta: kyseisen asetuksen 19 artiklan 1 kohdan c alakohdasta poiketen kyseiset 122 lajiketta on mahdollista mainita viinien päällysmerkinnöissä.

110. Kaikissa näissä perusteluissa ylitetään kuitenkin selvästi kansallisen tuomioistuimen esittämän kysymyksen rajat, koska siinä esitetään nimenomaisesti olettama siitä, että viinien nimityksistä tehty sopimus ja/tai kirjeenvaihto on lainvastainen. Kansallinen tuomioistuin kyseenalaistaa näin ollen asetuksen N:o 753/2002 pätevyyden (jonka Italia olisi voinut riitauttaa suoraan EY 230 artiklan nojalla, mutta ei ole menetellyt näin) ainoastaan epäsuorasti eli viinien nimityksistä tehdyn sopimuksen väitetyn pätemättömyyden seurauksena. Koska edellisistä kysymyksistä esittämäni selvityksen perusteella kyseinen sopimus ei mielestäni ole lainvastainen, yhdyn komission näkemykseen, jonka mukaan kahdeksanteen kysymykseen ei tarvitse vastata.

Ratkaisuehdotus

111. Edellä esitetyn perusteella teen seuraavat päätelmät:

1) Viinien nimityksistä tehty sopimus perustui asianmukaisesti ja riittävällä tavalla EY 133 artiklaan, ja sen tekeminen kuului yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan;

2) sekä viinien nimityksistä tehdyn sopimuksen että TRIPS-sopimuksen perusteella Tokaj on maantieteellinen merkintä mutta Tocai friulano ei, joten

– se, että Tocai friulanon käyttö on kielletty 31.3.2007 jälkeen, ei ole ristiriidassa viinien nimityksistä tehdyssä sopimuksessa vahvistettujen maantieteellisiä merkintöjä koskevien sääntöjen kanssa

– yhteisessä julistuksessa ei ole esitetty todellista tilannetta virheellisesti eikä

– viinien nimityksistä tehty sopimus ole ristiriidassa TRIPS-sopimuksen kanssa

3) oikeus käyttää viinirypälelajikkeen nimeä viinin markkinoinnissa ei ole Euroopan ihmisoikeussopimuksen ensimmäisen lisäpöytäkirjan 1 artiklassa eikä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklassa tarkoitettua omaisuutta, mutta nyt käsiteltävässä asiassa ei ole missään tapauksessa puututtu omaisuuteen ihmisoikeussopimuksen tai perusoikeuskirjan vastaisella tavalla.

112. Näin ollen katson, että Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazion esittämiin ennakkoratkaisukysymyksiin pitäisi vastata seuraavalla tavalla:

Ennakkoratkaisukysymyksiä tutkittaessa ei ole ilmennyt mitään sellaista, joka saattaisi kyseenalaistaa Euroopan yhteisön ja Unkarin tasavallan välisen viinien nimitysten vastavuoroista suojaa ja valvontaa koskevan sopimuksen, joka hyväksyttiin yhteisön puolesta päätöksellä 93/724/EY ja allekirjoitettiin 29.11.1993, tai tämän sopimuksen 4 artiklaa koskevan kirjeenvaihdon pätevyyden.