Lisäksi vaikka liikesalaisuuksien ilmaiseminen on tosin omiaan aiheuttamaan vahinkoa, joka liittyy siihen, että kun luottamukselliset tiedot on julkaistu, riidanalaisen päätöksen myöhempi kumoaminen ei peruuttaisi vaikutuksia, jotka aiheutuvat näiden tietojen julkaisemisesta, tämä ei voi kuitenkaan koskea sellaisten tietojen ilmaisemista, joita ei voida pitää liikesalaisuuksina. Tästä on kyse sellaisten tietojen osalta, joiden ei ole katsottu olevan liikesalaisuuksia unionin yleisen tuomioistuimen tuomion sellaisessa osassa, jota kyseisestä tuomiosta tehty valitus ei koske. Kyseessä olevia tietoja koskevaa osaa on näet pidettävä lopullisena.

Vaikka tältä osin tällaisen vahingon olemassaolon toteamiseksi ei ole tarpeen, että vahingon aiheutuminen näytetään toteen ehdottoman varmasti, vaan riittää, että kyseinen vahinko on riittävän todennäköinen, välitoimia hakeneen asianosaisen on kuitenkin näytettävä toteen tosiseikat, joiden perusteella voidaan katsoa, että vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa voi aiheutua.

Kun unionin toimen täytäntöönpanoa pyydetään lykättäväksi, haetun välitoimen myöntäminen on perusteltua ainoastaan, jos kyseessä oleva toimi on väitetyn vakavan ja korjaamattoman vahingon ratkaiseva syy.

Silloin kun on kyse yrityksen sen vuoksi aiheuttamasta vahingosta, että se on syyllistynyt unionin kilpailusääntöjen rikkomiseen, jonka johdosta toteutettavien toimenpiteiden yhteydessä komissio on joutunut ilmaisemaan eräitä tietoja, jotka koskevat asiakkaiden nimiä ja kyseessä olevien tuotteiden kuvausta, sen kolmansille aiheutuneen vahingon ratkaiseva syy, jonka korvaamista vahingonkorvauskanteissa vaaditaan, ei ole se, että komissio ilmaisee tiedot, vaan se, että yritys, jolle on määrätty seuraamuksia, on rikkonut kilpailuoikeutta. Vaikka kyseiset tiedot ovat omiaan helpottamaan sitä, että vahingonkorvausvaatimusten esittäjät esittävät tällaisen näytön sitä yritystä vastaan, jolle on määrätty seuraamuksia, koska nämä tiedot antavat kyseisille vaatimusten esittäjille todisteita, joihin ne eivät voisi muutoin vedota, tällainen seikka ei kuitenkaan merkitse sitä, että komissiolle olisi tämän vuoksi kiellettyä ilmaista näitä tietoja pelkästään siitä syystä, että ne saattaisivat olla tällaisia todisteita, ja näin ollen heikentää yrityksen, jolle on määrätty seuraamuksia, asemaa. Tämä näet merkitsisi sitä, että komission edellytettäisiin pitävän tiedot luottamuksellisina pelkästään siksi, että suojeltaisiin sellaisen päätöksen adressaattien intressiä, jossa todetaan unionin kilpailusääntöjen rikkomisen olemassaolo, jotta kyseisiä todisteita ei anneta vahingonkorvauksen hakijoiden saataville.

Vaikka tämän intressin merkitys on tunnustettava erityisesti sen vuoksi, että se kuuluu puolustautumisoikeuksiin tämäntyyppisissä kanteissa, yhtäältä missään unionin oikeussäännössä ei anneta komission tehtäväksi suojella tällaista intressiä velvoittamalla se pitämään kyseessä olevien tietojen kaltaiset tiedot luottamuksellisina, toisin kuin SEU 15 artiklan ja erityisesti tässä tapauksessa asetuksen N:o 1/2003 30 artiklan nojalla, sillä niissä on asetettu sille läpinäkyvyyttä koskeva velvoite. Toisaalta tietyistä säännöistä, joita sovelletaan jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin kilpailuoikeuden säännösten rikkomisen johdosta kansallisen lainsäädännön nojalla nostettuihin vahingonkorvauskanteisiin, annetun direktiivin 2014/104 5 artiklan 5 kohdassa säädetään nimenomaisesti, että suojeltavana etuna ei pidetä sitä, että yritykset pyrkivät välttämään vahingonkorvauskanteita kilpailuoikeuden rikkomisen jälkeen.

(ks. 45–50 kohta)