ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Ei ole mahdotonta, että toimenpiteen voidaan katsoa SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavoin johtuvan valtiosta kansallisen tuomioistuimen ratkaisun johdosta.

Tältä osin komission on silloin, kun se toteaa, ettei konkurssissa olevan yrityksen toiminnan jatkamiseen liity valtiontukea, viittaamalla siihen seikkaan, että mainittu toiminnan jatkaminen perustuu yksityisten velkojien tekemään päätökseen, vaikka kansallinen tuomioistuin on osallisena toimivaltaisessa komiteassa, joka voi päättää kyseisen yrityksen toiminnan jatkamisesta, esitettävä ratkaisussaan syyt, joiden johdosta se on katsonut, ettei päätös yrityksen toiminnan jatkamisesta johtunut kyseisestä kansallisesta tuomioistuimesta.

(ks. 104, 107 ja 108 kohta)
Polkumyynnin vastaisten toimien kiertäminen on polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annetun asetuksen N:o 1225/2009 13 artiklan 1 kohdan mukaan näytetty toteen, jos neljä edellytystä täyttyy. Ensinnäkin kolmannen maan ja unionin tai sen maan, jonka yhtiöihin toimenpiteitä sovelletaan, ja unionin välisen kaupan rakenteen on täytynyt muuttua. Toiseksi mainitun muutoksen on johduttava käytännöstä, menettelystä tai toiminnasta, jolla ei ole muuta riittävää syytä tai taloudellista perustetta kuin tullin käyttöön ottaminen. Kolmanneksi on oltava seikkoja, jotka osoittavat, että unionin teollisuudelle aiheutuu vahinkoa tai että polkumyyntitullin korjaavat vaikutukset kumoutuvat. Neljänneksi on oltava todisteita siitä, että polkumyyntiä tapahtuu.

Asetuksen N:o 1225/2009 13 artiklan 1 kohdan mukaan unionin toimielimet näyttävät toteen polkumyyntitullien kiertämiskäytännön olemassaoloa koskevan toteamuksen koko mainitun kolmannen maan osalta, kun taas kunkin yksittäisen valmistajan/viejän on näytettävä toteen, että sen oma erityistilanne oikeuttaa kyseisen asetuksen 13 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun vapautuksen myöntämiseen.

(ks. 53 ja 55 kohta)
Syyttömyysolettaman periaate on unionin oikeuden yleinen periaate, joka ilmaistaan nykyisin Euroopan unionin perusoikeuskirjan 48 artiklan 1 kohdassa ja jota sovelletaan yrityksiä koskevien kilpailusääntöjen rikkomiseen liittyviin menettelyihin, jotka voivat johtaa sakkojen tai uhkasakkojen määräämiseen. Kun kyse on SEUT 101 ja SEUT 102 artiklan mukaisten komission menettelyjen kulusta annetun asetuksen N:o 773/2004, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 622/2008, 10 a artiklan mukaisesta sovintomenettelystä, syyttömyysolettaman periaatteen kunnioittamiseen liittyviä vaatimuksia ei voida muuttaa toteamuksilla, jotka liittyvät sovintomenettelyn nopeuttamista ja tehostamista koskevien tavoitteiden toteuttamiseen, vaikka ne ovatkin perusteltuja. Komission asiana on päinvastoin soveltaa sovintomenettelyään perusoikeuskirjan 48 artiklan vaatimusten mukaisella tavalla.

Vaikka syyttömyysolettaman periaate on kirjattu perusoikeuskirjan 48 artiklaan, jolla on SEU 6 artiklan mukaisesti sama arvo kuin perussopimuksilla, sovintomenettely perustuu yksinomaan komission asetuksen N:o 1/2003 33 artiklan nojalla antamaan asetukseen eli asetukseen N:o 622/2008 ja on sekä komission että kyseessä olevien yritysten osalta vapaaehtoinen.

(ks. 256, 265 ja 266 kohta)
3.

Maatalous–Rahoitus maataloustukirahastosta ja maaseuturahastosta–Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen–Kieltäytyminen unionin säännöstön soveltamisen virheellisyyksistä johtuvien menojen maksamisesta–Komission asiaa koskevien sisäisten suuntaviivojen mukaisesti hyväksymä kiinteämääräinen rahoituskorjaus–Soveltaminen unionille aiheutuneen taloudellisen vahingon täsmällisen arvioinnin mahdollistavien tietojen puuttuessa–Asianomaisen jäsenvaltion esittämä laskelma, joka perustuu vertailuun kyseessä olevan tilikauden ulkopuolella suoritettujen tarkastusten tulosten kanssa–Riittämättömyys–Kiinteämääräisen korjauksen soveltaminen (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1306/2013 52 artiklan 1 ja 2 kohta; neuvoston asetuksen N:o 1782/2003 liite III ja asetuksen N:o 73/2009 liite II; neuvoston direktiivin 92/43 15 artiklan a alakohta) (ks. 55, 60, 67, 68, 70 ja 73 kohta)
5.

Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet–Perustelut–Perusteluvelvollisuuden laajuus–Ukrainan tilanteen johdosta toteutetut rajoittavat toimenpiteet tiettyjä henkilöitä ja yhteisöjä kohtaan–Varojen jäädyttäminen–Velvollisuus antaa perustelut tiedoksi asianomaiselle samaan aikaan kun hänelle vastainen päätös tehdään tai mahdollisimman pian tämän jälkeen–Rajat–Unionin ja sen jäsenvaltioiden turvallisuus tai niiden kansainvälisten suhteiden hoitaminen–Päätös, joka on tehty asianomaiselle tutussa asiayhteydessä, minkä vuoksi hän pystyy ymmärtämään itseensä kohdistuvan toimenpiteen ulottuvuuden–Suppeiden perustelujen hyväksyttävyys (SEUT 296 artiklan toinen kohta; neuvoston päätökset 2014/145/YUTP, 2015/432/YUTP, 2015/1524/YUTP ja 2016/359/YUTP; neuvoston asetukset N:o 269/2014, N:o 2015/427, N:o 2015/1514 ja N:o 2016/353) (ks. 55 ja 56 kohta)
Kantajan esittämän oikeudellisia perusteita koskevan yhteenvedon on oltava riittävän selkeä ja täsmällinen, jotta vastaaja voi valmistella puolustuksensa ja jotta unionin yleinen tuomioistuin voi tarvittaessa ratkaista kanteen tukeutumatta muihin tietoihin. Tästä johtuu, että kannekirjelmästä on yksiselitteisesti käytävä ilmi kanteen tueksi esitetyn kanneperusteen merkitys ja laajuus.

Yhteisömallista annetun asetuksen N:o 6/2002 62 artiklan ensimmäisen virkkeen mukaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston päätökset on perusteltava. Tällä perusteluvelvollisuudella on sama laajuus kuin SEUT 296 artiklasta johtuvalla perusteluvelvollisuudella, jonka mukaan toimen antajan perustelujen on ilmettävä selvästi ja yksiselitteisesti, ja niiden kahtena tavoitteena on mahdollistaa yhtäältä se, että asianosaiset saavat niiden avulla selville toteutetun toimen perusteet, jotta ne voivat puolustaa oikeuksiaan, ja toisaalta se, että unionin tuomioistuin voi valvoa päätöksen laillisuutta. Valituslautakuntia ei kuitenkaan voida vaatia esittämään perusteluja, joissa seurattaisiin tyhjentävästi ja kohta kohdalta kaikkia asianosaisten esittämiä päätelmiä. Perustelut voivat siten olla implisiittisiä, kunhan asianosaiset saavat niiden avulla selville syyt, joiden vuoksi valituslautakunnan päätös on tehty, ja toimivaltaisella tuomioistuimella on käytettävissään riittävät tiedot, jotta se kykenee harjoittamaan laillisuusvalvontaansa.

Lisäksi on muistettava, että velvollisuus perustella päätös on olennainen muotomääräys, joka on erotettava perustelujen paikkansapitävyydestä, joka koskee riidanalaisen päätöksen aineellista lainmukaisuutta. Päätöksen perusteluissa toistetaan näet virallisesti päätöksen perustana olevat syyt. Jos nämä syyt ovat virheellisiä, ne rasittavat päätöksen asiasisällön laillisuutta mutta eivät sen perusteluja, jotka saattavat olla riittävät, vaikka niissä esitetään virheellisiä syitä.

(ks. 26 ja 27 kohta)
4.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 54 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 8.9.2017 – Aldi vastaan EUIPO – Rouard (GOURMET)

(asia T-572/15)

(EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kuviomerkin GOURMET rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aikaisempi EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki ORIGINE GOURMET – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta – Hallinnollisen menettelyn keskeyttäminen – Asetuksen (EY) N:o 2868/95 20 säännön 7 kohdan c alakohta)

1. EU-tavaramerkki – Muutoksenhakumenettely – Valitukset valituslautakuntiin – Menettelyn keskeyttäminen – Edellytykset (Komission asetuksen N:o 2868/95 1 artiklan 20 säännön 7 kohdan c alakohta ja 50 säännön 1 kohta) (ks. 20–24, 28–30, 37, 39, 41 ja 43 kohta)

2. EU-tavaramerkki – Muutoksenhakumenettely – Kanne unionin tuomioistuimissa – Unionin yleisen tuomioistuimen mahdollisuus muuttaa riidanalaista päätöstä – Rajat (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 65 artiklan 2 ja 3 kohta) (ks. 36 kohta)

Aihe

Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 24.7.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 1985/2013-4), joka koskee osapuolten Pierre-André Rouard ja Aldi välistä väitemenettelyä

Ratkaisu

1) Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan 24.7.2015 tekemä päätös (asia R 1985/2013-4) kumotaan.
5.

Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Unionin yleisen tuomioistuimen harjoittaman valvonnan piiriin ei kuulu virkamiestuomioistuimen suorittama selvitysaineiston arviointi, paitsi jos se on otettu huomioon vääristyneellä tavalla – Selvitysaineiston vääristämistä koskeva valitusperuste – Seikat, jotka on otettu huomioon vääristyneellä tavalla, on ilmoitettava täsmällisesti, ja tähän vääristämiseen johtaneet analyysivirheet on osoitettava (SEUT 256 artikla; Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäinen kohta; unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 195 artiklan 2 kohta) (ks. 84 ja 85 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 29.3.2017 – Alankomaat vastaan komissio

(asia T-501/15)

(Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto – Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot – Tuen vähentäminen ja tuen ulkopuolelle jättäminen täydentäviä ehtoja koskevien sääntöjen noudattamatta jättämisen tapauksessa – Vähäinen noudattamatta jättäminen – Asetuksen (EY) N:o 73/2009 24 artiklan 2 kohta – Asetuksen (EY) N:o 1122/2009 71 artiklan 3 kohta – Todistustaakka – Asetuksen (EY) N:o 73/2009 liitteen II tulkinta)

1. Maatalous – Rahoitus maataloustukirahastosta ja maaseuturahastosta – Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen – Kieltäytyminen unionin säännöstön soveltamisen virheellisyyksistä johtuvien menojen maksamisesta – Asianomainen jäsenvaltio kiistää virheellisyyden – Todistustaakka – Jakaminen komission ja jäsenvaltion välillä (Neuvoston asetus N:o 73/2009; komission asetus N:o 1122/2009) (ks. 43–47 kohta)

2. Maatalous – Rahoitus maataloustukirahastosta ja maaseuturahastosta – Tiettyjä tukijärjestelmiä koskeva yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä – Tuen vähentäminen ja tuen ulkopuolelle jättäminen täydentäviä ehtoja koskevien sääntöjen noudattamatta jättämisen tapauksessa – Soveltamatta jättäminen vähäisen noudattamatta jättämisen tapauksessa – Arviointiperusteet – Kansallista seuraamusjärjestelmää, jossa katsotaan järjestelmällisesti lakisääteisten hoitovaatimusten nojalla tarvittavien asiakirjojen puuttuminen vähäisen noudattamatta jättämisen tapauksiksi, ei voida hyväksyä (Neuvoston asetuksen N:o 73/2009 24 artiklan 2 kohta; komission asetuksen N:o 1122/2009 71 artiklan 3 kohta) (ks. 48–51, 59 ja 60 kohta)

3. Euroopan unionin oikeus – Tulkinta – Menetelmät – Sanamuodon mukainen, rakenteeseen perustuva ja teleologinen tulkinta (ks. 67 kohta)

4. Maatalous – Yhteinen maatalouspolitiikka – Suoran tuen järjestelmät – Yhteiset säännöt – Eläinten tunnistamista ja rekisteröintiä koskevien vaatimusten noudattamatta jättäminen – Vaikutuksettomuus suorien tukien myöntämiseen kyseiselle maanviljelijälle (Neuvoston asetuksen N:o 21/2004 3 ja 6–8 artikla ja asetuksen N:o 73/2009 4 artiklan 1 kohta sekä liite II) (ks. 68 kohta)

5. Kumoamiskanne – Kohde – Päätös, joka perustuu useampaan päätelmään, joista kukin riittää sen päätösosan perustaksi – Tällaisen päätöksen kumoaminen – Edellytykset (SEUT 263 ja SEUT 296 artikla) (k. 70 kohta)

Aihe

SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 22.6.2015 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2015/1119 (EUVL 2015 L 182, s. 39) siltä osin kuin se koskee Alankomaiden kuningaskunnan menoja

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.

2) Alankomaiden kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.
1.

EU-tavaramerkki-EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen-Suhteelliset hylkäysperusteet-Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten-Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä-Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 16, 28 ja 82 kohta)
4.

Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet–Perustelut–Perusteluvelvollisuuden laajuus–Palveluja koskevan julkisen hankinnan tekomenettelyn yhteydessä tehty päätös tarjouksen hylkäämisestä–Hylkääminen sillä perusteella, että tarjous on poikkeuksellisen alhainen–Päätöksen perusteluina olevien selitysten puuttumista ei voida hyväksyä (SEUT 296 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 966/2012 113 artiklan 2 kohta; komission asetuksen N:o 1268/2012 151 artiklan 1 kohta ja 161 artiklan 2 kohta) (ks. 40, 47 ja 49–51 kohta)
1.

EU-tavaramerkki — EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 18, 19 ja 51 kohta)
Kun otetaan huomioon yhdenvertaisen kohtelun ja hyvän hallinnon periaatteet, Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston on rekisteröintiä EU-tavaramerkiksi koskevaa hakemusta tutkiessaan otettava huomioon jo tehdyt samanlaisia hakemuksia koskevat päätökset ja pohdittava erityisen huolellisesti sitä, onko tehtävä samanlainen päätös vai ei. Kun otetaan huomioon valituslautakunnalle kuuluva perusteluvelvollisuus, se ei voi poiketa viraston päätöskäytännöstä selittämättä millään tavalla syitä, joiden perusteella se on katsonut, että näissä päätöksissä tehdyt, aikaisempien tavaramerkkien mainetta koskevat tosiseikkoja koskevat toteamukset eivät ole tai eivät ole enää merkityksellisiä. Aikaisempien tavaramerkkien mainetta koskeva toteamus on tosiseikkoja koskeva toteamus, joka ei ole riippuvainen haetusta tavaramerkistä.

Lisäksi olosuhteissa, joissa kantajan vetoamiin viraston aikaisempiin päätöksiin ei ole liitetty näiden menettelyjen yhteydessä toimitettuja, aikaisempien tavaramerkkien mainetta koskevia todisteita, valituslautakunnan on hyvän hallinnon periaatteen mukaisesti joko pyydettävä kantajaa toimittamaan lisätodisteita aikaisempien tavaramerkkien maineesta – vaikka se hylkäisikin ne tämän jälkeen – mihin sillä on oikeus Euroopan unionin tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 täytäntöönpanosta annetun asetuksen N:o 2868/95 50 säännön 1 kohdan kolmannen alakohdan nojalla, tai ilmoitettava syyt, joiden vuoksi se katsoo, että kyseisissä aikaisemmissa päätöksissä aikaisempien tavaramerkkien maineesta tehdyt toteamukset on jätettävä huomiotta.

(ks. 20, 33–35 ja 37 kohta)
1.

EU-tavaramerkki — EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 21–23 ja 58 kohta)
3.

EU-tavaramerkki — EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 36, 44 ja 50 kohta)
1.

EU-tavaramerkki — EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 19 ja 21 kohta)
5.

Euroopan unionin toimielimet–Yleisön oikeus tutustua asiakirjoihin–Pyyntö saada tutustua ympäristöä koskeviin tietoihin–Asetuksen N:o 1367/2006 soveltaminen erityissäädöksenä asetukseen N:o 1049/2001 nähden–Vaikutus–Poikkeukset oikeudesta tutustua asiakirjoihin–Ulottuvuus–Soveltaminen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaan menettelyyn liittyviin asiakirjoihin–Soveltamisalan ulkopuolelle jääminen (SEUT 258 artiklan ensimmäinen kohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1049/2001 4 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1367/2006 6 artiklan 1 kohta) (ks. 63–65 kohta)
1.

EU-tavaramerkki-EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen-Suhteelliset hylkäysperusteet-Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten-Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä-Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 18, 19, 44 ja 46 kohta)
1.

EU-tavaramerkki — EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Sekaannusvaaran arvioiminen — Kriteerit (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 19–21 ja 50 kohta)
2.

EU-tavaramerkki-EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen-Suhteelliset hylkäysperusteet-Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten-Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä-Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 20, 21, 39 ja 43 kohta)
4.

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Vaara mielleyhtymästä — Aikaisemmat tavaramerkit, joiden voidaan niiden piirteiden perusteella katsoa kuuluvan samaan tavaramerkkisarjaan tai -perheeseen — Edellytykset (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 34 ja 35 kohta)
125

EFSA ei sitä vastoin ole kertonut, mitkä pyydetyissä tutkimuksissa olevista tiedoista kuuluvat jonkin muun asetuksen N:o 1107/2009 63 artiklan 2 kohdassa olevaan luetteloon sisältyvien poikkeusten soveltamisalaan. Tässä yhteydessä on huomautettava, että riidanalaisen päätöksen liitteessä olevassa taulukossa, josta käy ilmi, minkä pyydettyjen tutkimusten osien sisältämät tiedot on ilmaistu ja minkä ei ja mistä syystä, viitataan asetuksen N:o 1107/2009 63 artiklan 2 kohtaan vain siltä osin kuin on kyse näiden tutkimusten osista, joiden sisältämät tiedot on luovutettu eli otsikko, sisällysluettelo ja taulukot, kaaviot ja liitteet, jotka sisältävät tutkimusten käsittelemättömät tiedot.
150

On myös muistutettava, että 29.6.2010 annetussa tuomiossa komissio v. Technische Glaswerke Ilmenau (C-139/07 P, EU:C:2010:376), johon komissio on nyt käsiteltävässä asiassa tukeutunut, unionin tuomioistuin hyväksyi valtiontukien valvontamenettelyihin liittyvien asiakirjojen ilmaisematta jättämistä koskevan yleisen olettaman olemassaolon. Unionin tuomioistuin muistutti [SEUT 108] artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (EYVL 1999, L 83, s. 1) 6 artiklan 2 kohdassa säädettävän, että komission kyseisen valvontamenettelyn yhteydessä saamat huomautukset toimitetaan asianomaiselle jäsenvaltiolle, jolla on tämän jälkeen mahdollisuus vastata näihin huomautuksiin määräajassa, ja totesi sen jälkeen asetuksesta N:o 659/1999 seuraavan, että tuen myöntämisestä vastuussa olevaa jäsenvaltiota lukuun ottamatta asianomaisilla ei valtiontukien valvontamenettelyssä ole oikeutta tutustua komission hallintomenettelyn asiakirja-aineistossa oleviin asiakirjoihin; unionin tuomioistuin katsoi, että tästä syystä valtiontukien valvontamenettelyjärjestelmä vaarantuisi, jos nämä asianomaiset voisivat asetuksen N:o 1049/2001 perusteella saada oikeuden tutustua komission hallintomenettelyn asiakirja-aineistossa oleviin asiakirjoihin (tuomio 29.6.2010, komissio v. Technische Glaswerke Ilmenau, C-139/07 P, EU:C:2010:376, 57 ja 58 kohta).
7

Komissio aloitti 30.6.2011 menettelyn ja antoi väitetiedoksiannon seuraavia oikeushenkilöitä vastaan: Nexans France, Nexans, Pirelli, Goldman Sachs, Sumitomo Electric Industries, Hitachi Cable, J‑Power Systems, Furukawa Electric Co. Ltd, Fujikura Ltd, Viscas Corp., SWCC Showa Holdings Co. Ltd, Mitsubishi Cable Industries Ltd, Exsym Corp., ABB, ABB Ltd, Brugg Kabel AG, Kabelwerke Brugg AG Holding, nkt cables GmbH, NKT Holding A/S, Silec Cable SAS, Grupo General Cable Sistemas SA, Safran SA, General Cable Corp., LS Cable & System Ltd, Taihan Electric Wire Co. Ltd ja kantajat.
20

Muiden kantajien nimien merkitseminen edellä mainittuihin luetteloihin oli perusteltu seuraavin perustein: — Hafiz Darya Shipping Co:n osalta: ”[Hafize Darya Shipping Lines (HDSL)] jatkaa monien [IRISL:n] alusten todellisena omistajana ja edunsaajana. HDSL toimii näin ollen IRISL:n puolesta” — Khazar Sea Shipping Lines Co:n osalta: ”Khazar Shipping Lines on IRISL:n omistuksessa” — IRISL Europen osalta: ”IRISL Europe GmbH (Hamburg) on IRISL:n omistuksessa” — Qeshm Marine Services & Engineering Co:n, aikaisemmin IRISL Marine Services and Engineering Co., osalta: ”IRISL Marine Services and Engineering Company on IRISL:n määräysvallassa” — Irano Misr Shippig Co:n osalta: ”Irano Misr Shipping Company, joka on IRISL:n edustaja Egyptissä, tarjoaa olennaisia palveluita IRISL-yhtiölle” — Safiran Payam Darya Shipping Co:n osalta: ”Safiran Payam Darya (SAPID) jatkaa [IRISL:n] alusten todellisena omistajana ja edunsaajana. Se toimii näin ollen IRISL:n puolesta” — Marine Information Technology Development Co:n, aikaisemmin Shipping Computer Services Co., osalta: ”Shipping Computer Services Company on IRISL:n määräysvallassa” — Rahbaran Omid Darya Ship Management Co:n, alias Soroush Sarzarmin Asatir (SSA), osalta: ”Soroush Saramin Asatir (SSA) liikennöi ja hallinnoi monia [IRISL:n] aluksia. Näin ollen se toimii IRISL:n puolesta ja tarjoaa sille olennaisia palveluita” — Hoopad Darya Shipping Acencyn, alias South Way Shipping Agency Co. Ltd, osalta: ”South Way Shipping Agency Co Ltd hallinnoi konttiterminaalitoimintoja Iranissa ja tarjoaa alushenkilöstöpalveluja Bandar Abbasissa IRISL:n puolesta. South Way Shipping Agency Co Ltd toimii näin ollen IRISL:n puolesta” — Valfajr Shipping Line Co:n osalta: ”Valfajr 8th Shipping Line on IRISL:n omistuksessa”.