Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Sosiaalipolitiikka Työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu Toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä annettu direktiivi 89/391/ETY Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista annettu direktiivi 93/104/EY Soveltamisala Ensiapuyksiköissä työskentelevät lääkärit kuuluvat direktiivien soveltamisalaan

(Neuvoston direktiivin 89/391/ETY 2 artiklan 1 ja 2 kohta; neuvoston direktiivin 93/104/EY 1 artiklan 3 kohta)

2. Sosiaalipolitiikka Työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista annettu direktiivi 93/104/EY Nimenomaisten täytäntöönpanotoimenpiteiden puuttuminen Direktiivin 17 artiklassa säädetyt poikkeukset Sovellettavuus

(Neuvoston direktiivin 93/104/EY 17 artikla)

3. Sosiaalipolitiikka Työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista annettu direktiivi 93/104/EY Työaika Käsite Ensiapuyksiköissä työskentelevät lääkärit Päivystysaika kuuluu työajan käsitteeseen

(Neuvoston direktiivin 93/104/EY 2 artiklan 1 kohta)

4. Sosiaalipolitiikka Työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista annettu direktiivi 93/104/EY Yötyö Käsite Yksityisoikeudellisessa työsuhteessa olevien työntekijöiden yötyötä koskevan lainsäädännön soveltaminen julkisoikeudellisessa palvelussuhteessa oleviin, julkisissa sairaaloissa työskenteleviin lääkäreihin

(Neuvoston direktiivin 93/104/EY 2 artiklan 4 kohta)

5. Sosiaalipolitiikka Työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista annettu direktiivi 93/104/EY Vuorotyö Käsite

(Neuvoston direktiivin 93/104/EY 2 artiklan 5 ja 6 kohta)

6. Sosiaalipolitiikka Työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista annettu direktiivi 93/104/EY Viikottainen enimmäistyöaika Poikkeus Ehdoton ja täsmällinen luonne

(Neuvoston direktiivin 93/104/EY 16 artiklan 2 kohta ja 17 artiklan 2 ja 4 kohta)

7. Sosiaalipolitiikka Työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista annettu direktiivi 93/104/EY Viikottainen enimmäistyöaika Poikkeus Työntekijän suostumus

(Neuvoston direktiivin 93/104/EY 18 artiklan 1 kohdan b alakohdan i alakohta)

Tiivistelmä

1. Toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä annetun direktiivin 89/391/ETY sekä tarkoituksesta että sen 2 artiklan 1 kohdan sanamuodosta ilmenee, että sen soveltamisala on käsitettävä laajaksi ja että sen soveltamisalaa koskevia poikkeuksia mukaan luettuna sen 2 artiklan 2 kohdassa säädettyä poikkeusta, joka koskee tiettyjä erityisiä julkisia tehtäviä, joiden tarkoituksena on yhteiskunnan toiminnan kannalta välttämättömien yleisen järjestyksen ja turvallisuuden takaaminen on tulkittava suppeasti.

Julkisoikeudellisessa palvelussuhteessa olevien, ensiapuyksiköissä työskentelevien lääkäreiden toiminta, jota ei voida tavanomaisissa olosuhteissa rinnastaa direktiivin 89/391/ETY 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun toimintaan ja johon ei myöskään voida soveltaa tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista annetun direktiivin 93/104/EY 1 artiklan 3 kohdassa säädettyjä poikkeuksia, kuuluu kyseisten direktiivien soveltamisalaan.

( ks. 3341 kohta ja tuomiolauselman 1 kohta )

2. Koska tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista annetun direktiivin 93/104/EY nimenomaisten täytäntöönpanotoimien puuttumisesta huolimatta tiettyyn toimintaan sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä noudatetaan kyseisen direktiivin 17 artiklassa mainittuja edellytyksiä, joiden täyttyessä sen 3, 4, 5, 6, 8 ja 16 artiklasta voidaan poiketa lailla, asetuksilla tai hallinnollisilla määräyksillä tai työehtosopimuksilla taikka työmarkkinaosapuolten välisillä sopimuksilla, tämä lainsäädäntö on direktiivin mukainen. Kansallinen tuomioistuin voi näin ollen soveltaa kansallista lainsäädäntöään, jos se täyttää direktiivin 93/104/EY 17 artiklassa säädetyt edellytykset, kun otetaan huomioon ensiapuyksiköissä työskentelevien lääkärien toiminnan erityispiirteet.

( ks. 4345 kohta ja tuomiolauselman 2 kohta )

3. Ensiapuyksiköissä työskentelevien lääkärien fyysistä paikallaoloa terveydenhoitolaitoksessa edellyttävää päivystysaikaa on kokonaisuudessaan pidettävä työaikana ja tarvittaessa tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista annetussa direktiivissä 93/104/EY tarkoitettuna ylityönä. Päivystysjärjestelmässä, jossa kyseisten lääkärien on oltava jatkuvasti tavoitettavissa, ainoastaan todelliseen ensiaputoimintaan liittyvää aikaa on pidettävä työaikana.

( ks. 52 kohta ja tuomiolauselman 3 kohta )

4. Ensiapuyksiköissä työskenteleviä, säännöllisin väliajoin yöllä päivystäviä lääkäreitä ei voida pitää tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista annetun direktiivin 93/104/EY 2 artiklan 4 kohdan a alakohdassa tarkoitettuina yötyöntekijöinä pelkästään sen 2 artiklan 4 kohdan a alakohdan perusteella, kun jäsenvaltio ei ole toteuttanut yhtään tämän säännöksen mukaista toimenpidettä. Kansallisen tuomioistuimen on ratkaistava kansallisen oikeuden perusteella, voidaanko yksityisoikeudellisessa työsuhteessa olevien työntekijöiden yötyötä koskevaa kansallista lainsäädäntöä soveltaa ensiapuyksiköissä julkisoikeudellisessa palvelussuhteessa työskenteleviin lääkäreihin.

( ks. 5558 kohta ja tuomiolauselman 4 kohta )

5. Ensiapuyksiköissä työskentelevien lääkärien päivystysaikana tekemä työ, joka on järjestetty niin, että työntekijät seuraavat toisiaan samassa työpisteessä kiertävän työvuorosuunnitelman mukaisesti siten, että heidän on työskenneltävä eri aikoina tietyn päiviä tai viikkoja kestävän jakson aikana, on vuorotyötä, ja nämä lääkärit ovat vuorotyöntekijöitä tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista annetun direktiivin 93/104/EY 2 artiklan 5 ja 6 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

( ks. 62 ja 64 kohta ja tuomiolauselman 5 kohta )

6. Vaikka tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista annetun direktiivin 93/104/EY 16 artiklan 2 kohdalla, jossa annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus säätää viikottaista enimmäistyöaikaa koskevan 6 artiklan soveltamiseksi vertailujaksosta, joka on enintään neljä kuukautta, ja kyseisen direktiivin 17 artiklan 2 kohdan 2.1 alakohdan c alakohdan i alakohdalla, jossa säädetään, että jäsenvaltiot voivat poiketa 16 artiklan 2 kohdasta, kun on kyse toiminnasta, jossa tarvitaan jatkuvaa palvelua tai tuotantoa, annetaan jäsenvaltioille tietty harkintavalta 6 artiklan soveltamisen osalta, tällä ei ole vaikutusta näiden säännösten täsmälliseen ja ehdottomaan luonteeseen. Direktiivin 93/104/EY 17 artiklan 4 kohdan sanamuodosta ilmenee, että vertailujakso ei saa missään tapauksessa ylittää 12:ta kuukautta. Tästä seuraa, että tällainen harkintavalta ei estä määrittämästä oikeuksia vähimmäissuojaan, joka on joka tapauksessa pantava täytäntöön.

Näin ollen silloin kun kansallisessa oikeusjärjestyksessä ei ole pantu täytäntöön direktiivin 93/104/EY 16 artiklan 2 kohtaa tai vahvistettu nimenomaisesti jotakin direktiivin 17 artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa säädetyistä poikkeuksista, näillä säännöksillä voidaan tulkita olevan välitön oikeusvaikutus, ja niissä annetaan siten yksityisille oikeus siihen, että viikottaisen enimmäistyöajan täytäntöönpanoa koskeva vertailujakso ei ylitä 12:ta kuukautta.

( ks. 6670 kohta ja tuomiolauselman 6 kohta )

7. Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista annetun direktiivin 93/104/EY 18 artiklan 1 kohdan b alakohdan i alakohdan ensimmäisen luetelmakohdan sanamuodosta, jonka mukaan jäsenvaltioilla on mahdollisuus olla soveltamatta kyseisen direktiivin viikottaista enimmäistyöaikaa koskevaa 6 artiklaa, ilmenee, että kyseisessä säännöksessä edellytetään työntekijän henkilökohtaista suostumusta. Näin ollen ammattiyhdistyksen työehtosopimuksessa ilmaisema suostumus ei vastaa työntekijän itsensä antamaa suostumusta.

( ks. 7274 kohta ja tuomiolauselman 7 kohta )