Asia C-89/16

Radosław Szoja

vastaan

Sociálna poisťovňa

ja

WEBUNG, s.r.o.

(Ennakkoratkaisupyyntö – Najvyšší súd Slovenskej republiky)

Ennakkoratkaisupyyntö – Sosiaaliturvajärjestelmien soveltaminen – Siirtotyöläiset – Henkilö, joka on palkkatyössä ja itsenäisenä ammatinharjoittajana kahdessa eri jäsenvaltiossa – Sovellettavan lainsäädännön määrittäminen – Asetus (EY) N:o 883/2004 – 13 artiklan 3 kohta – Asetus (EY) N:o 987/2009 – 14 artiklan 5 b kohta – 16 artikla – Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamista käsittelevän hallintotoimikunnan päätösten vaikutukset – Tutkimatta jättäminen

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.7.2017

Sosiaaliturva – Siirtotyöläiset – Sovellettava lainsäädäntö – Henkilö, joka on samanaikaisesti palkkatyössä ja itsenäisenä ammatinharjoittajana kahdessa eri jäsenvaltiossa – Velvollisuus ottaa huomioon asetuksen N:o 987/2009 14 artiklan 5 b kohdassa ja 16 artiklassa esitetyt vaatimukset

(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 883/2004 13 artiklan 3 kohta ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 987/2009 14 artiklan 5 b kohta ja 16 artikla)

Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004, sellaisena kuin se on muutettuna 22.5.2012 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 465/2012, 13 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että tämän säännöksen perusteella pääasian valittajan kaltaiseen henkilöön, joka tavallisesti on palkkatyössä ja itsenäisenä ammatinharjoittajana eri jäsenvaltioissa, sovellettavan kansallisen lainsäädännön määrittämiseksi on otettava huomioon sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 883/2004 täytäntöönpanomenettelystä 16.9.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 987/2009, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 465/2012, 14 artiklan 5 b kohdassa ja 16 artiklassa esitetyt vaatimukset.

Perusasetuksen 13 artiklan 3 kohdassa esitetty ensimmäinen tapaus koskee sellaiseen henkilöön sovellettavan kansallisen lainsäädännön määrittämistä, joka on tavallisesti palkkatyössä yhdessä jäsenvaltiossa ja itsenäisenä ammatinharjoittajana toisessa jäsenvaltiossa, ja sen mukaan kyseiseen henkilöön sovelletaan sen jäsenvaltion lainsäädäntöä, jossa tämä henkilö on palkkatyössä.

Täytäntöönpanoasetuksen, jolla on tarkoitus vahvistaa perusasetuksen täytäntöönpanomenettelyä koskevat yksityiskohtaiset säännöt, 14 artiklan 5 b kohdassa kuitenkin säädetään, ettei pienimuotoista toimintaa oteta huomioon määritettäessä sovellettava lainsäädäntö perusasetuksen 13 artiklan nojalla.

Lisäksi on muistutettava, että täytäntöönpanoasetuksen 14 artiklan 5 b kohdasta ilmenee, että kyseisen asetuksen 16 artiklaa sovelletaan kaikkiin tässä 14 artiklassa tarkoitettuihin tapauksiin. Pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tapauksessa on näin ollen otettava huomioon myös kyseisen asetuksen 16 artikla, jossa säädetään menettelystä sovellettavan lain määrittämiseksi perusasetuksen 13 artiklan nojalla.

Tältä osin on muistutettava, että perusasetuksessa säädetyt lainvalintasäännöt velvoittavat jäsenvaltioita sitovasti eikä voida sallia, että näiden sääntöjen soveltamisalaan kuuluvat sosiaalivakuutetut voisivat mitätöidä niiden vaikutukset siten, että heillä olisi mahdollisuus välttää ne (ks. vastaavasti tuomio 14.10.2010, van Delft ym., C-345/09, EU:C:2010:610, 52 kohta).

(ks. 36, 38, 41, 42 ja 44 kohta sekä tuomiolauselma)