FI Euroopan unionin virallinen lehti C 359/4

Kanne 20.9.2013 — Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta v. Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto

(Asia C-507/13)

2013/C 359/05

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: E. Jenkinson ja S. Behzadi-Spencer avustajanaan K. Beal, QC)

Vastaajat: Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

— direktiivin 2013/36/EU (1) 94 artiklan 1 kohdan g alakohta ja 2 kohta sekä/tai 162 artiklan 1 ja 3 alakohta on kumottava

— asetuksen (EU) N:o 575/2013 (2) 450 artiklan 1 kohdan d, i ja/tai j alakohta sekä 521 artiklan 2 kohta on kumottava

— Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhdistynyt kuningaskunta vaatii tiettyjen Euroopan parlamentin ja Euroopan unionin neuvoston säädösten joidenkin säännösten kumoamista Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (jäljempänä SEUT) 263 artiklan nojalla. Kumoamiskanne koskee ”CRD IV -pakettia”, joka tuli voimaan 17.7.2013. Paketti koostuu uudesta vakavaraisuusdirektiivistä eli direktiivistä 2013/36/EU ja uudesta vakavaraisuusasetuksesta. Yhdistynyt kuningaskunta pyrkii kyseenalaistamaan vain näiden toimien tietyt säännökset eli:

i) direktiivin 2013/36/EU (jäljempänä CRD IV -direktiivi), joka julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä 27.6.2013, 94 artiklan 1 kohdan g alakohdan ja 2 kohdan sekä 162 artiklan 1 ja 3 alakohdan. Direktiivi tuli 164 artiklansa nojalla voimaan 17.7.2013.

ii) Vakavaraisuusasetuksen eli asetuksen (EU) N:o 575/2013 (jäljempänä CR-asetus) 450 artiklan 1 kohdan d, i ja j alakohdan sekä 521 artiklan 2 kohdan. CR-asetus julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä 27.6.2013, mutta se tuli voimaan 28.6.2013 521 artiklansa 1 kohdan nojalla. Sitä on sovellettava 1.1.2014 alkaen sen 521 artiklan 2 kohdan nojalla.

Parlamentti ja neuvosto ovat riidanalaisissa toimissa toteuttaneet useita toimenpiteitä, jotka koskevat muuttuvia palkkioita, joita on sallittua maksaa laitosten (ts. CR-asetuksen 4 artiklassa määriteltyjen luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten) tietyille työntekijöille. Erityisesti CRD IV -direktiivin 94 artiklan 1 kohdan g alakohdassa on asetettu raja muuttuvalle palkkiolle, jota voidaan maksaa tietyille ”olennaisten riskien ottoa edellyttävissä tehtävissä toimiville”. Tämä on tunnettu puhekielessä ”ylärajan asettamisena pankkiirien bonuksille”. Lisäksi unionin lainsäätäjä on CRD IV -direktiivin 94 artiklan 2 kohdassa antanut Euroopan pankkiviranomaiselle, SEUT 114 artiklan nojalla perustetulle virastolle, tehtäväksi määritellä kriteerit, joiden perusteella ”olennaisten riskien ottoa edellyttävissä tehtävissä toimivat” yksilöidään tietyssä laitoksessa, ja kehittää suuntaviivat, jotka liittyvät diskonttokorkoon, jota voidaan soveltaa pitkän aikavälin muuttuviin palkkioihin. Kun nämä henkilöt on yksilöity, laitosten on CR-asetuksen 450 artiklan mukaan julkaistava tiettyjä näiden henkilöiden palkkaa koskevia yksityiskohtia niin, että ne ovat yleisesti saatavilla.

Yhdistynyt kuningaskunta väittää, että riidanalaiset säännökset olisi kumottava seuraavilla perusteilla:

i) riidanalaisille säännöksille ei ole riittävää oikeusperustaa perussopimuksissa

ii) riidanalaiset säännökset ovat suhteettomia ja/tai eivät ole suhteellisuusperusteen mukaisia

iii) riidanalaiset säännökset tulivat voimaan tavalla, jolla loukataan oikeusvarmuuden periaatetta

iv) tiettyjen tehtävien antaminen Euroopan pankkiviranomaiselle ja tietyn toimivallan antaminen komissiolle on ultra vires

v) yksilöidyillä CR-asetuksen julkistamisvaatimuksilla loukataan unionin oikeuden mukaisia tietosuojan ja yksityisyyden suojan periaatteita

vi) 94 artiklan 1 kohdan g alakohdalla loukataan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklan 5 kohtaa ja kansainvälisen tapa-oikeuden alueperiaatetta siltä osin kuin sitä on sovellettava Euroopan talousalueen ulkopuolisten laitosten työntekijöihin.

(1) Oikeudesta harjoittaa luottolaitostoimintaa ja luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvalvonnasta, direktiivin 2002/87/EY muuttamisesta sekä direktiivien 2006/48/EY ja 2006/49/EY kumoamisesta26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/36/EU (EUVL L 176, s. 338).

(2) Luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 575/2013 (EUVL L 176, s. 1).