77

Valituslautakunnalle 30.3.2009 lähetetyssä kirjeessä kantaja esitti joukon moitteita ja väitteitä liittyen suullisen käsittelyn pöytäkirjaan ja 23.1.2009 pidetyn suullisen käsittelyn kulkuun, joita kantajan mukaan rasittavat vakavat virheellisyydet, joista hän tarjoutuu esittämään näyttöä unionin yleisessä tuomioistuimessa todistajia kuulemalla. Kyseinen kirje sisältää muun muassa seuraavat väitteet: ”2. Epätäsmällinen selostus [YKLV:n] ja Bundessortenamtin välisestä väitetystä sopimuksesta a) Pöytäkirjan sivulla 2 mainittu kuvaus, jonka mukaan [YKLV] ’myöhemmin’ lähetti kopion sopimuksesta, jonka se oli tehnyt Bundessortenamtin kanssa, antaa virheellisen ja siten epätäsmällisen kuvan tapahtumista. Valittajalla ei ollut tilaisuutta lausua [YKLV:n] esittämästä ’sopimuksesta’ ennen kuin valituslautakunta teki päätöksen Mennen osallistumisesta suulliseen käsittelyyn. [YKLV] lähetti itse asiassa juuri ennen päätösharkintaa valituslautakunnalle asiakirjan ilman, että asiakirja lähetettiin myös valittajalle. Valittaja sai vasta suullisen käsittelyn seuraavan keskeytyksen aikana haltuunsa kopion asiakirjasta, jonka otsikko on ’EXAMINATION OFFICE – DESIGNATION AGREEMENT’ (Tutkintavirasto – nimityssopimus), vaikka valituslautakunta oli jo vetäytynyt harkitsemaan päätöstä. Valittajalla ei ollut tilaisuutta lausua tästä asiakirjasta ennen päätösharkintaa ja lautakunnan päätöstä. Valittaja vetoaa tämän vuoksi kuulluksi tulemista koskevan oikeutensa loukkaukseen. Kun valituslautakunta ilmoitti päätösharkintansa päätteeksi päätöksestään sallia Mennen osallistua suulliseen käsittelyyn, se perusti päätöksensä nimittäin myös siihen, ’ettei YKLV:n ja Bundessortenamtin välisessä sopimuksessa mikään estä’ sitä, että Menne osallistuu suulliseen käsittelyyn, ja siten sille toimitettuun asiakirjaan. Tätä on pidettävä – – asetuksen 75 artiklan rikkomisena, koska valittaja ei voinut ottaa kantaa tähän sopimukseen suullisesti eikä kirjallisesti. b) Myöskään väitteitä, jotka valittaja myöhemmin esitti [YKLV:n] toimittamasta asiakirjasta ’EXAMINATION OFFICE – DESIGNATION AGREEMENT’, ei ole mainittu pöytäkirjassa, vaikka ne on otettava huomioon aineellisessa päätöksessä. Valittajalle annettua kopiota ei ole allekirjoitettu. Valittaja totesi nimenomaisesti, että sopimus oli joka tapauksessa lakannut olemasta voimassa 31.12.2006 lähtien (ks. mainitun sopimuksen 11 artiklan 1 kohta). Valittaja kiisti asiakirjan 11 artiklan 1 kohdan perusteella myös [YKLV:n] pääjohtajan suullisen käsittelyn aikana antaman vastauksen, jonka mukaan esitetty sopimus oli voimassa riidanalaisen tutkimuksen ajankohtana. Kyseisen sopimuskohdan mukaan sopimus oli nimittäin voimassa aikaisintaan vasta 1.1.2005 alkaen. Tätä ei myöskään ollut mainittu pöytäkirjassa. Valittaja kiisti vastaavien tosiseikkojen puuttumisen johdosta suullisen käsittelyn aikana myös [YKLV:n] pääjohtajan toteamuksen, jonka mukaan sopimuksen voimassaoloa oli jatkettu, ilman että tästä oli mainittu pöytäkirjassa. Lopuksi lautakunnan [YKLV:lle] osoittamasta määräyksestä toimittaa voimassaoleva toisinto sopimuksesta ei myöskään ole mainintaa pöytäkirjassa. Täydellisyyden nimissä huomautan myös, että valittajalle toimitetussa asiakirjassa ei edes mainita Bundessortenamtia [YKLV:n] sopimuspuolena. Lisäksi täytäntöönpanoasetuksen 15 artiklan 2 kohdassa edellytetään, että tutkintaviraston henkilöstön toimenpiteet toteutetaan ’sopimuksen mukaisesti’. Täten ainoastaan toimenpiteitä, joista on nimenomaisesti sovittu sopimuksessa, voidaan kolmansiin nähden pitää [YKLV:n] toimenpiteinä. Sitä vastoin ei ole riittävää, että sopimuksessa ’ei mainita lainkaan’ tiettyjä toimenpiteitä. 3. Mennen esittämät tiedot Pöytäkirjassa mainitaan Mennen suullisen käsittelyn aikana esittämät tiedot vain epätäydellisesti ja epätäsmällisesti. a) Pöytäkirjan vakavin puute on luultavasti seuraava: Valittaja kysyi Menneltä suullisessa käsittelyssä, oliko LEMON SYMPHONY -lajikkeen DUS-tutkimus suoritettu [väliintulijan] lähettämien kasvien perusteella vai viimeksi mainituista kasveista otetuista pistokkaista kasvatettujen kasvien perusteella. Menne vastasi tähän, ettei hänellä ollut tästä muistikuvaa, joten hän ei voinut enää tänä päivänä vahvistaa sitä, suoritettiinko LEMON SYMPHONY -lajikkeen DUS-tutkimus lähetettyjen kasvien vai seuraavan sukupolven kasvien perusteella. Näin ollen Mennen tutkimuksen kulusta antamien kaikkien lausuntojen on katsottava olevan vailla todistusarvoa, koska on mahdotonta käsittää, miten Menne voi antaa lausunnon tutkimuksesta, jonka kohdetta hän ei edes tunne. Mennen väitteellä, jonka mukaan hän voi vahvistaa, ettei LEMON SYMPHONY -lajikkeeseen käytetyllä kasvunsääteellä ollut mitään vaikutusta tekniseen tutkimukseen, ei myöskään ole todistusarvoa. Jos Menne ei edes muista, mitä kasveja tutkimukseen on käytetty, hän ei myöskään voi vahvistaa yhteyttä kasvien ja kasvunsääteen välillä. Pöytäkirjassa ei myöskään mainita sitä, että valituslautakunta jätti tutkimatta valittajan esittämän kysymyksen siitä, miten Menne selittää [YKLV:n] asiakirjoissa olevan käsinkirjoitetun merkinnän, jonka mukaan pistokkaat otettiin lähetetyistä kasveista. b) Pöytäkirjan sivulla 4 oleva toteamus, jonka mukaan Mennellä ei ollut epäilystäkään siitä, ettei kasvunsääteen vaikutus voinut kestää yli kuukautta, on virheellinen. Menne totesi itse asiassa, että hänen mukaansa kasvunsääteet eivät vaikuta kasveihin pidempään kuin kuudesta kahdeksaan viikkoa. c) Samoin on pidettävä epätäsmällisenä pöytäkirjassa mainittua toteamusta, jonka mukaan Menne vahvisti, että LEMON SYMPHONY -lajike oli vuonna 1997 ainoa tiedossa oleva tämän tyyppinen lajike. Menne perusteli sitä vastoin tätä ’ainutlaatuisuutta’ sillä, että tämä lajike – toisin kuin kaikki muut aiemmin tunnetut lajikkeet – kukki vuoden ympäri ilman kylmää kautta. Valittaja vastasi Mennelle, ettei tämä ominaispiirre liittynyt mitenkään tämän lajikkeen ulkomuotoon. Pelkästään tämän ominaispiirteen perusteella ei näin ollen voida määrittää sitä, onko lajike – – asetuksen 7 artiklan mukaisesti erotettava. Valituslautakunnan on otettava edellä mainitut näkökohdat huomioon päätöksessään. 4. Todisteet, jotka valittaja on tarjonnut esitettäväksi 12.1.2009 päivätyssä kirjelmässä Huomautustensa 48 ja 49 kohdassa [YKLV] pyysi valituslautakuntaa hylkäämään todisteiden esittämistä koskevan pyynnön. Pöytäkirjassa ei kuitenkaan ole lainkaan mainintaa valittajan esittämistä selityksistä, jotka koskevat todisteita, joita valittaja tarjosi esitettäväksi 12.1.2009 päivätyssä kirjelmässään. Pöytäkirjassa ei mainita lainkaan sitä, että suullisen käsittelyn aikana valittaja tarjoutui esittämään lisätodisteita väitteestään, jonka mukaan kasvunsääteillä käsittelyn vaikutukset olivat olemassa tutkimuksen toteuttamisen ajankohtana vuonna 1997. Valittaja ehdottaa tässä yhteydessä, että suoritetaan uusi viljelykoe pistokkaana olevasta kasviaineistosta, jota on leikattu ja joka on käsitelty kemiallisesti, ja että tämän kokeen arvioi riippumaton asiantuntija. 5. Muut epätäsmällisyydet ja puutteet Pöytäkirjaan sisältyy joukko muita epätäsmällisyyksiä ja puutteita, jotka olen alla tiivistänyt lyhyesti. a) Valituslautakunta ei edellyttänyt päätöksessä, jolla sallittiin Mennen osallistua jäljellä olevaan suulliseen käsittelyyn, Menneltä, että hän antaa lausuntonsa ’asiantuntijana’. Pöytäkirjan sivulla 3 mainittu vastaava toteamus on virheellinen ja ristiriidassa sivulla 4 olevan toisen kohdan kanssa, jonka mukaan menettelyn osapuolena Menne ’kuuluu [YKLV:hen]’. Se, ettei valituslautakunta tehnyt Mennen kuulemisen osalta täytäntöönpanoasetuksen 60 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua päätöstä todisteiden vastaanottamisesta, puhuu myös sitä väitettä vastaan, jonka mukaan Menneä pidetään asiantuntijana. b) Pöytäkirjassa mainittu huomautus, jonka mukaan valittaja vetoaa (ainoastaan) siihen, että vuonna 1997 suoritettu DUS-tutkimus ’ei [ollut] luotettava’, on epätäsmällinen. Valittaja on sitä vastoin todennut, että hänen mitättömäksi julistamista koskeva hakemuksensa perustui väitteeseen, jonka mukaan LEMON SYMPHONY -lajike, joka oli määritelty lajikekuvauksessa vuodelta 1997, ei ollut erotettava, koska ominaispiirteiden kuvausta koskeva toteamus ei perustunut tutkitun kasvin genotyyppiin. 6. Hakemus Valittaja vaatii, että suullisen käsittelyn pöytäkirja oikaistaan ja että epätäydellisyydet, puutteet ja epätäsmällisyydet korjataan. Aineellisen päätöksen on perustuttava suullisen käsittelyn kulkuun sellaisena kuin se ilmenee oikaistusta pöytäkirjasta.”