ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Komissio ei riko kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun direktiivin 91/414/ETY 8 artiklan 2 kohtaa eikä direktiivin 91/414 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun työohjelman ensimmäisen vaiheen täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen N:o 3600/92 8 artiklan 3 kohdan a alakohtaa eikä poikkea aikaisemmasta käytännöstään, kun se ei säädä riidanalaisessa direktiivissä siirtymäajasta voimassa olevien kansallisten lupien uudelleen tutkimiseksi muutoksen, joka koskee tehoaineen sisällyttämistä direktiivin 91/414 liitteeseen I, vuoksi.

Muutoksen, joka koskee tehoaineen sisällyttämistä kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun direktiivin 91/414 liitteeseen I, yhteydessä käyttöönotetun uuden, vähemmän tiukan määritelmän taannehtivalla soveltamisella ei loukata oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteita.

Oikeusvarmuuden periaate estää nimittäin sen, että yhteisön säädöksen soveltamisen alkamisajankohta on aikaisempi kuin julkaisuajankohta, paitsi poikkeuksellisessa tilanteessa, jos se on välttämätöntä säädöksellä tavoiteltujen päämäärien saavuttamiseksi ja jos asianomaisten perusteltua luottamusta kunnioitetaan asianmukaisella tavalla.

Ensimmäisen edellytyksen osalta on todettava, että säätämällä direktiivin 91/414 muuttamisesta annetulla direktiivillä 2006/76 klorotaloniili-tehoaineen muutetun määritelmän taannehtivasta vaikutuksesta komissio pyrkii välttämään sen, että jäsenvaltioiden on sovellettava, vaikkakin vain hyvin lyhytaikaisesti, direktiivissä 2005/53 säädettyä tiukempaa edellytystä. Näin ollen on todettava, että tavoiteltu päämäärä edellyttää sitä, että komissio säätää uuden, vähemmän tiukan määritelmän taannehtivasta vaikutuksesta.

Toisen edellytyksen osalta on todettava, että siltä osin kuin säädetyn muutetun määritelmän seurauksena on ainoastaan se, että sisällyttämistä koskevat ehdot tulevat vähemmän vaativiksi, sen taannehtivalla vaikutuksella ei voida sellaisenaan loukata kyseessä olevien toimijoiden perusteltua luottamusta. Koska kantaja on itse pannut alulle muutoksen, jolla alennetaan vaatimuksia kantajan tuotteita koskevien lupien saamiseksi, ei voi olla oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteiden vastaista, että ei säädetä siirtymäajasta, jotta kantaja voi sopeutua uusiin vaatimuksiin.

(ks. 82, 86–88, 91 ja 99 kohta)
1.

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen laajalti tunnetun aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 5 kohta) (ks. 41–43 kohta)
Asia T-28/06

RheinfelsQuellen H. Hövelmann GmbH & Co. KG

vastaan

sisämarkkinoiden harmonisointivirasto

(tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

”Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdottomat hylkäysperusteet — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta”

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 6.11.2007 II - 4415

Tuomion tiivistelmä

Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Ehdottomat hylkäysperusteet – Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran ominaisuuksia

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

Sanamerkki VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN, jonka rekisteröintiä haetaan Nizzan sopimuksen luokkaan 32, ”oluet; kivennäis- ja hiilihappovedet ja muut alkoholittomat juomat; hedelmäjuomat ja hedelmätuoremehut; mehutiivisteet ja muut juomien valmistusaineet; edellisistä tavaroista tehdyt juomasekoitukset”, ja luokkaan 33, ”alkoholijuomat (paitsi oluet)”, kuuluville tavaroille, on yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetuin tavoin kuvaileva saksaa puhuvan keskivertokuluttajan kannalta katsoen yhteisön tavaramerkkihakemuksessa tarkoitettujen tavaroiden osalta.

Iskulause nimittäin liittyy selvästi juomien raaka-aineiden ja erityisesti käytetyn veden puhtauteen ja täydellisyyteen. Raaka-aineiden puhtaudella ja täydellisyydellä on erityinen merkitys luokkiin 32 ja 33 kuuluville tavaroille. Kivennäisvesien osalta käytetyn lähdeveden alkuperäinen täydellisyys on ratkaiseva tekijä tämän juoman laatua määritettäessä, niin maun kuin terveellisyyden kannalta katsoen. Hedelmätuoremehujen sekä oluiden ja muiden alkoholijuomien osalta niiden raaka-aineiden alkuperä on sekin hyvin tärkeä tekijä määritettäessä näiden tavaroiden laatua.

Nämä sanat, joko yksin tai yhdessä, viittaavat suoraan ja selvästi kyseisten tavaroiden ominaispiirteisiin. Järkevästi ajatellen voidaan myöntää, että juomien raaka-aineiden puhtaus ja alkuperäinen täydellisyys ovat ominaispiirteitä, jotka vaikuttavat kyseisen kuluttajan valintaan. Kohdeyleisön kannalta katsoen asianomaisen sanayhdistelmän ja luokkiin 32 ja 33 kuuluvien tavaroiden välillä on siten olemassa riittävän suora ja konkreettinen yhteys.

(ks. 37–40 kohta)
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Yhteisön tavaramerkki

–

Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen

–

Suhteelliset hylkäysperusteet

–

Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on laajalti tunnettu (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 5 kohta) (ks. 61 kohta)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

SMHV:n toisen valituslautakunnan 7.12.2005 tekemän päätöksen (asia R 752/2004-2), joka liittyy The Nasdaq Stock Market, Inc:n ja Antartica Srl:n väliseen väitemenettelyyn, kumoamista koskeva vaatimus

Asian tiedot

>lt>6

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.

2) Antartica Srl velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
183

Siltä osin kuin sitten on kyse väitteestä, jonka mukaan kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan kertomuksessa, jossa mainitaan ”Zusammenschluss” (keskittymä), on virhe, on todettava, kuten komissio korostaa, että tämä virhe esiintyy vain saksankielisessä versiossa. Kuten komissio on osoittanut, on olemassa muita kieliversioita, toisin sanoen ranskalainen ja englantilainen versio, jotka on myös annettu tiedoksi komission jäsenten kollegiolle, eikä niihin sisälly virhettä.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 7.5.2009 – NHL Enterprises vastaan SMHV – Glory & Pompea (LA KINGS)

(asia T-414/05)

Yhteisön tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kuviomerkin LA KINGS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi – Aikaisempi kansallinen kuviomerkki KING – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaaran puuttuminen – Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta

Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 24, 35, 51, 57, 58 ja 75–77 kohta)

Aihe

Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 6.7.2005 tekemästä päätöksestä (asia R 371/2003-4), joka koskee Glory & Pompea, SA:n ja NHL Enterprises BV:n välistä väitemenettelyä

Asian tiedot

Yhteisön tavaramerkin hakija: NHL Enterprises BV Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki LA KINGS luokkiin 16, 25 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten – hakemus nro 1041102 Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Manufacturas Antonio Gassol SA. Tavaramerkki, johon väitemenettelyssä on vedottu, on siirretty myöhemmin Glory & Pompea, SA:lle Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen kuviomerkki KING luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen kaikkien luokkaan 25 kuuluvien tavaroiden osalta Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen





Ratkaisu

1) Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 6.7.2005 tekemä päätös (asia R 371/2003-4) kumotaan.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 4.9.2009 – Itävalta vastaan komissio

(asia T-368/05)

EMOTR – Tukiosasto – Yhteisörahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot – Nautaeläinpalkkio – Emolehmäpalkkio – Laajaperäistämispalkkio – Olennainen valvonta – Velvollisuus käyttää tietokoneistettua maantieteellistä tietojärjestelmää – Alppien alueen rehualojen valvonta – Yhteistyövelvollisuus – Perusteluvelvollisuus – Sovelletun rahoitusta koskevan korjauksen tyyppi – Puutteista tehtyjen havaintojen ekstrapolointi

1. Maatalous – EMOTR – Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen – Yhteisön lainsäädännön soveltamisessa ilmenneistä sääntöjenvastaisuuksista johtuva kieltäytyminen ottaa menoja vastattavaksi (Neuvoston asetus N:o 1258/1999) (ks. 71, 72, 116 ja 117 kohta)

2. Maatalous – Yhteinen maatalouspolitiikka – EMOTR:sta maksettava rahoitus – Tukien ja palkkioiden myöntäminen – Jäsenvaltioiden velvollisuus järjestää hallinnollista valvontaa ja paikan päällä suoritettavia tarkastuksia koskeva tehokas järjestelmä – Soveltamisala (EY 10 artikla; neuvoston asetuksen N:o 3508/92 8 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1258/1999 8 artiklan 1 kohta; komission asetuksen N:o 3887/92 6 artiklan 1 kohta ja 9 artiklan 2 kohta) (ks. 78–88 kohta)

3. Jäsenvaltiot – Velvoitteet – Velvollisuus toimia lojaalissa yhteistyössä yhteisön toimielinten kanssa – Vastavuoroisuus (EY 10 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1258/1999 8 artiklan 1 kohta) (ks. 128–131 kohta)

4. Maatalous – Yhteinen maatalouspolitiikka – EMOTR:sta maksettava rahoitus – Tilien tarkastus- ja hyväksymismenettely – Sovittelumenettely – Sovitteluelimen lausunto – Sitovan vaikutuksen puuttuminen (ks. 141 kohta)

5. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Perustelut – Perusteluvelvollisuuden laajuus – EMOTR:sta rahoitettuja menoja koskevien tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä tehty päätös (EY 253 artikla) (ks. 148 ja 149 kohta)

6. Maatalous – EMOTR – Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen – Yhteisön lainsäädännön soveltamisessa ilmenneistä sääntöjenvastaisuuksista johtuva kieltäytyminen ottaa menoja vastattavaksi – Rahoitusta koskeva korjaus – Laiminlyönnin tason ja EMOTR:oon kohdistuvan vaaran asteen arviointi (Neuvoston asetus N:o 1258/1999) (ks. 181–184 kohta)

7. Maatalous – EMOTR – Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen – Yhteisön lainsäädännön soveltamisessa ilmenneistä sääntöjenvastaisuuksista johtuva kieltäytyminen ottaa menoja vastattavaksi – Puutteista tehtyjen havaintojen ekstrapolointi jäsenvaltion valvontajärjestelmässä yhdeltä alueelta toisille alueille (Neuvoston asetus N:o 1258/1999) (ks. 199–201 kohta)

Aihe

Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 15.7.2005 tehdyn komission päätöksen 2005/555/EY (EUVL L 188, s. 36) kumoaminen siltä osin kuin siinä jätetään ulkopuolelle tietyt Itävallan tasavallan menot

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
127

Toisaalta on huomautettava, että jos kyseinen säännös olisi ymmärrettävä siten, ettei siinä tarkoiteta mitättömäksi julistettavaksi vaaditun tavaramerkin käyttöä rekisteröinnin jälkeen, koko säännös olisi tarpeeton ja vailla mitään mieltä. Kuvaileva merkki, joka on ennen sen rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi koskevan hakemuksen tekopäivää tullut käytön seurauksena erottamiskykyiseksi rekisteröintihakemuksen kattamien tavaroiden tai palvelujen osalta, on rekisteröitävä asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Tällä tavoin rekisteröityä tavaramerkkiä ei voida julistaa mitättömäksi asetuksen N:o 40/94 51 artiklan 1 kohdan a alakohdan nojalla, koska kyse ei ole tavaramerkistä, joka on ”rekisteröity – – 7 artiklan säännösten vastaisesti”. Asetuksen N:o 40/94 51 artiklan 2 kohta ei siis ole tässä tapauksessa mitenkään merkityksellinen. Tästä seuraa, että 51 artiklan 2 kohta koskee ainoastaan tavaramerkkejä, jotka on rekisteröity asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b–d alakohdassa tarkoitettujen hylkäysperusteiden vastaisesti ja jotka olisi pitänyt julistaa mitättömäksi asetuksen N:o 40/94 51 artiklan 1 kohdan nojalla, ellei ensiksi mainittua säännöstä olisi. Asetuksen N:o 40/94 51 artiklan 2 kohdan tarkoituksena on nimenomaan pitää voimassa rekisteröinnit, jotka koskevat näistä tavaramerkeistä niitä tavaramerkkejä, jotka ovat sittemmin eli rekisteröinnin jälkeen tulleet käytön seurauksena erottamiskykyisiksi niiden tavaroiden tai palvelujen osalta, joita varten ne on rekisteröity, siitä seikasta huolimatta, että rekisteröinti oli sen tekohetkellä asetuksen N:o 40/94 7 artiklan vastainen.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 16.1.2008 – Scippacercola ja Terezakis vastaan komissio

(asia T-306/05)

Kilpailu – Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö – Ateenan kansainvälisen lentokentän toiminnanharjoittajan soveltamat kohtuuttomaksi väitetyt maksut – Kantelun hylkääminen – Asia ei koske yhteisön etua

1. Kumoamiskanne – Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt – Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet – Päätös, jolla päätetään menettely, joka on aloitettu kilpailusääntöjen rikkomista koskevan kantelun johdosta (EY 230 artikla; neuvoston asetuksen N:o 17 3 artiklan 2 kohdan b alakohta ja neuvoston asetuksen N:o 1/2003 7 artiklan 2 kohta) (ks. 66–70 kohta)

2. Kilpailu – Hallinnollinen menettely – Kantelujen tutkiminen – Asioiden tärkeysjärjestykseen asettaminen komissiossa (EY 81 artikla, EY 82 artikla, EY 85 artiklan 1 kohta ja EY 253 artikla; neuvoston asetuksen N:o 17 3 artiklan 2 kohta ja neuvoston asetuksen N:o 1/2003 7 artiklan 2 kohta) (ks. 91–97, 129, 130, 149, 174, 180, 191 ja 192 kohta)

3. Kumoamiskanne – Kanne päätöksestä, jolla kilpailun alalla tehdyn kantelun käsittely lopetetaan – Väite, joka koskee sitä, ettei yhteen kantelun kohtaan ole otettu kantaa – Laiminlyönti, josta voidaan nostaa laiminlyöntikanne – Kanne, jolla ei ole kohdetta mainitun väitteen osalta (EY 230 ja EY 232 artikla) (ks. 160 kohta)

4. Kilpailu – Hallinnollinen menettely – Kantelujen tutkiminen – Asian tutkintaan liittyvän yhteisön edun huomioon ottaminen – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 17 3 artiklan 2 kohta ja neuvoston asetuksen N:o 1/2003 7 artiklan 2 kohta) (ks. 133, 134, 148, 187 ja 189 kohta)

Aihe

Vaatimus EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan mukaisten komission menettelyjen kulusta 7.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 773/2004 (EUVL L 123, s. 18) 7 artiklan 2 kohdan nojalla 2.5.2005 tehdyn komission sellaisen päätöksen osittaiseksi kumoamiseksi, jolla hylätään kantelu COMP/D3/38469, joka koskee Ateenan kansainvälisen lentokentän (Spata) toiminnanharjoittajan ja Olympic Fuel Companyn perimiä tiettyjä maksuja

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
Yhtäältä lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta ja Saudi-Arabiasta peräisin olevien polyesterikatkokuitujen tuonnissa, lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Korean tasavallasta peräisin olevien polyesterikatkokuitujen tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 2852/2000 muuttamisesta sekä vastaavaa Taiwanista peräisin olevaa tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn päättämisestä 10.3.2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 428/2005 (EUVL L 71, s. 1) 2 artiklan kumoamista koskeva vaatimus ja toisaalta EY 241 artiklan mukainen vaatimus, että polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22.12.1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (EYVL 1996, L 56, s. 1) säännöksiä ei sovelleta siltä osin kuin ne tukevat asetuksessa N:o 428/2005 olevia riidanalaisia päätelmiä.
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (ensimmäinen jaosto)

20 päivänä marraskuuta 2007

Asia T-103/05

P

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

Henkilöstö – Palkkaus – Luvaton poissaolo – Palkan menettäminen – Henkilöstösääntöjen 59 artikla – Lääkärintodistus

Aihe: Kanne, jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta vaaditaan kumoamaan 10.5.2004 tehty komission päätös, jolla todettiin kantajan poissaolo luvattomaksi 16.3.2004 lähtien ja hänen menettävän palkkansa 15.4.2004 lähtien siihen saakka, kunnes hän ryhtyy hoitamaan tehtäviään pääosastolla ”Lehdistö ja viestintä” Brysselissä.

Ratkaisu: Kanne hylätään. Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

Tiivistelmä

1. Henkilöstö – Asianomaiselle vastainen päätös – Päätös, jolla todetaan virkamiehen poissaolo luvattomaksi lääkärintarkastuksen tuloksen perusteella – Perusteluvelvollisuus – Laajuus

(Henkilöstösääntöjen 25 artiklan 2 kohta)

2. Henkilöstö – Sairausloma – Sairauden perustelut – Tarkastusluonteinen lääkärintarkastus – Työkyvyn toteaminen – Vaikutus

(Henkilöstösääntöjen 59 ja 60 artikla)

1. Päätös on riittävästi perusteltu, jos se on tehty asianomaiselle virkamiehen tuntemassa asiayhteydessä, jolloin hän kykenee ymmärtämään häntä koskevan toimenpiteen laajuuden. Tällainen on päätös, jossa todetaan virkamiehen poissaolon luvattomuus, kun virkamies ei ole palannut työhön, vaikka hänet on todettu lääkärintarkastuksen tuloksen perusteella kykeneväksi työskentelemään puolipäiväisesti sairausloman jälkeen, koska vaikka tähän päätökseen ei sisälly yksityiskohtaisia perusteluja asianomaisen työkyvystä, siinä viitataan liitteenä olevaan asiakirjaan eli lääkärin muistioon, jossa kerrataan hänen sairauteensa liittyvä historia, ja koska hallinto on lisäksi pyrkinyt tässä tilanteessa suojelemaan virkamiehen intressejä antamalla hänelle mahdollisuuden palata työhönsä vaiheittain.

(ks. 35, 36 ja 38 kohta)

Viittaukset:

Yhteisöjen tuomioistuin: asia 791/79, Demont v. komissio, 17.12.1981 (Kok. 1981, s. 3105, 12 kohta); yhdistetyt asiat C‑116/88 ja C‑149/88, Hecq v. komissio, 7.3.1990 (Kok. 1990, s. I‑599, 26 kohta) ja asia C‑294/95 P, Ojha v. komissio, 12.11.1996 (Kok. 1996, s. I‑5863, 35 kohta).

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T-98/96, Costacurta v. komissio, 22.1.1998 (Kok. H. 1998, s. I‑A‑21 ja II‑49, 86 kohta).

2. Virkamies ei voi välttää työhön palaamisvelvollisuutta, joka aiheutuu siitä, että hänet todetaan lääkärintarkastuksessa työkykyiseksi, esittämällä lääkärintodistuksen, jossa viitataan lääketieteelliseen seurantaan mutta jossa ei todeta työkyvyttömyyttä eikä näin ollen mainita tämän työkyvyttömyyden alkamis- ja päättymispäivämääriä. Tällainen asiakirja ei voi missään tapauksessa olla sellainen todistus, josta työkyvyttömyys ilmenisi riittävän täsmällisesti ja vakuuttavasti.

(ks. 61–63 kohta)

Viittaukset:

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑135/95, Z v. komissio, 20.11.1996 (Kok. H. 1996, s. I‑A‑519 ja II‑1413, 34 kohta) ja asia T‑169/95, Quijano v. parlamentti, 6.5.1997 (Kok. H. 1997, s. I‑A‑91 ja II‑273, 40 kohta).
Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun kyseisten tavaroiden tai palvelujen samankaltaisuuden arvioimiseksi on otettava huomioon kaikki näiden tavaroiden tai palvelujen väliseen yhteyteen liittyvät merkitykselliset tekijät, joihin kuuluvat erityisesti niiden luonne, käyttötarkoitus, käyttötavat sekä se, kilpailevatko ne keskenään tai täydentävätkö ne toisiaan. Huomioon voidaan ottaa myös muita tekijöitä, kuten esimerkiksi kyseessä olevien tavaroiden jakelukanavat.

Toisiaan täydentävät tavarat ovat tältä osin tavaroita, joiden välillä on läheinen yhteys siinä mielessä, että toinen tavara on välttämätön tai tärkeä toisen tavaran käytön kannalta, joten kuluttajat voivat ajatella, että sama yritys on vastuussa näiden kahden tavaran valmistuksesta.

Jalkineiden, vaatteiden, päähineiden tai käsilaukkujen kaltaisilla tavaroilla voi olla niiden pääasiallisen tehtävän ohella yhteinen esteettinen tehtävä, kun ne vaikuttavat yhdessä asianomaisen kuluttajan ulkoiseen olemukseen. Tavaroita yhdistävien piirteiden mieltämistä on siten arvioitava ottamalla huomioon mahdollinen yhteensopivuuden tavoittelu kyseisen ulkoisen olemuksen esille tuomisessa, mikä edellyttää tämän olemuksen eri osatekijöiden keskinäistä yhteensovittamista niitä luotaessa tai hankittaessa. Tällä yhteensovittamisella on merkitystä etenkin Nizzan sopimuksen mukaiseen luokkaan 25 kuuluvien vaatteiden, jalkineiden ja päähineiden sekä erilaisten pukeutumiseen liittyvien näitä täydentävien, mainitun sopimuksen mukaiseen luokkaan 18 kuuluvien asusteiden, kuten käsilaukkujen, välillä. Tämä mahdollinen yhteensovittaminen riippuu kyseessä olevasta kuluttajasta, sen toiminnan luonteesta (työ, urheilu tai vapaa-aika), jota varten kyseinen ulkoinen olemus luodaan, tai alan taloudellisen toimijan markkinointiyrityksistä. Lisäksi se seikka, että näitä tavaroita myydään usein samoissa erikoistuneissa myyntipisteissä, on omiaan myötävaikuttamaan asianomaisen kuluttajan tapaan mieltää tavaroiden välillä olevat läheiset yhteydet ja vahvistamaan vaikutelmaa, jonka mukaan sama yritys on vastuussa niiden valmistuksesta.

Tästä seuraa, että tietyt kuluttajat mieltävät, että luokkaan 25 kuuluvien vaatteiden, jalkineiden ja päähineiden ja niiden pukeutumiseen liittyvien asusteiden välillä, jotka ovat tiettyjä luokkaan 18 kuuluvia ”nahasta tai nahan jäljitelmistä tehtyjä, muihin luokkiin sisältymättömiä tavaroita”, on läheinen yhteys ja että heidät voidaan siten saada ajattelemaan, että sama yritys on vastuussa niiden valmistuksesta. Näin ollen mainitut luokkaan 25 kuuluvat tavarat ovat siinä määrin samankaltaisia suhteessa niihin pukeutumiseen liittyviin asusteisiin, jotka sisältyvät luokkaan 18 kuuluviin ”nahasta ja nahan jäljitelmistä tehtyihin, muihin luokkiin sisältymättömiin tavaroihin”, ettei sitä voida luonnehtia vähäiseksi.

(ks. 37 ja 48–51 kohta)