Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Maatalous - Yhteinen maatalouspolitiikka - Asetukset - Lainsäädäntömenettely - Perusasetusten ja täytäntöönpanoasetusten välinen ero - Perusasetuksessa säädettyä menettelyä noudattaen annettu täytäntöönpanoasetus - Lainmukaisuus

(ETY:n perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdan kolmas alakohta)

2. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Perusteluvelvollisuuden laajuus - Asetukset

(ETY:n perustamissopimuksen 190 artikla)

3. Kalastus - Kalavarojen säilyttäminen - Saaliskiintiöjärjestelmä - Käytettävissä olevien saaliiden määrän jakaminen jäsenvaltioiden kesken - Suhteellisen vakauden vaatimus - Sen soveltaminen - Jakoperusteen kiinteä luonne - Neuvoston velvoite suorittaa jako uudelleen, jos kalakanta suurenee - Velvoitteen puuttuminen

(ETY:n perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdan kolmas alakohta; neuvoston asetuksen (ETY) N:o 170/83 4 ja 11 artikla)

4. Uusien jäsenvaltioiden liittyminen yhteisöihin - Espanja - Portugali - Kalastus - Yhteisön säännöstön noudattaminen - Kalavarojen jaossa noudatettava suhteellisen vakauden periaate - Sen soveltaminen yhteisön ulkopuolisiin kalavaroihin

(Vuoden 1985 liittymisasiakirjan 2, 167 ja 354 artikla; neuvoston asetus (ETY) N:o 170/83)

5. Yhteisön oikeus - Periaatteet - Yhdenvertainen kohtelu - Kansalaisuuteen perustuva syrjintä - Kielto - Espanjan ja Portugalin jättäminen huomioon ottamatta jaettaessa Grönlannin vesialueita koskevia yhteisön saaliskiintiöitä vuodeksi 1990 - Hyväksyttävyys

(ETY:n perustamissopimuksen 7 artikla; neuvoston asetus (ETY) N:o 4054/89)

Tiivistelmä

1. Neuvoston ei voida edellyttää säätävän kaikista yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevien asetusten yksityiskohdista perustamissopimuksen 43 artiklan menettelyä noudattaen. Kyseistä määräystä on katsottava noudatetun, jos ratkaistavana olevasta asiasta on sen olennaisilta osin säädetty kyseisessä määräyksessä vahvistetun menettelyn mukaisesti; perusasetusten täytäntöönpanoa koskevat säännökset neuvosto voi sitä vastoin antaa muuta kuin kyseistä menettelyä noudattaen.

Neuvosto ei ole näin ollen rikkonut kyseistä määräystä antaessaan täytäntöönpanoasetuksen perusasetuksessa säädettyä menettelyä noudattaen.

2. Perustamissopimuksen 190 artiklan mukaan perusteluvelvollisuus määräytyy kyseisen säädöksen, päätöksen tai muun toimen luonteen mukaan. Perusteluista on selkeästi ja yksiselitteisesti ilmettävä riidanalaisen toimenpiteen tehneen yhteisön toimielimen päättely siten, että niille, joita toimenpide koskee, selviävät sen syyt, ja että yhteisöjen tuomio-istuin voi tutkia toimenpiteen laillisuuden. Toimen perusteluissa ei kuitenkaan tarvitse esittää kaikkia siinä käsiteltävään asiaan liittyviä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevia yksityiskohtia, jos kyseinen toimi kuuluu osana laajempaan rakenteelliseen kokonaisuuteen.

3. Asetuksen (ETY) N:o 170/83 4 artiklan 1 kohdassa asetetulla suhteellisen vakauden vaatimuksella, jota on noudatettava jaet-taessa yhteisön käytettävissä ole-vien saaliiden määrää jäsenvaltioiden kesken, kun kalastustoimintaa on rajoitettu, on ymmärrettävä tarkoitettavan kunkin jäsenvaltion kyseisessä jaossa saaman prosentuaalisen osuuden pysyttämistä kiinteänä. Mainitun säännöksen nojalla ja saman asetuksen 11 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen alkujaan vahvistetun jakoperusteen soveltamista on jatkettava, kunnes asiasta annetaan muutosasetus perustamissopimuksen 43 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen.

Kalastustoiminnan suhteellisen vakauden periaatteen ei voida tulkita merkitsevän, että neuvoston velvoitteena olisi suorittaa jako uudelleen aina, kun tietyn kalakannan todetaan suurenneen, jos kyseinen kanta on jo alkujaan jaettu.

4. Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjan 2 artiklassa määrätään, että alkuperäisten perustamissopimusten sekä yhteisön toi-mielinten ennen liittymistä antamien säädösten määräykset sitovat uusia jäsenvaltioita liittymisestä alkaen, ja että niitä sovelletaan näissä valtioissa kyseisissä perustamissopimuksissa ja liittymisasiakirjassa itsessään määrätyin edellytyksin. Kalastuksen ja erityisesti yhteisön ulkopuolisten kalavarojen osalta samassa asiakirjassa (Espanjan osalta sen 167 artiklassa ja Portugalin osalta sen 354 artiklassa) määrätään ainoastaan yhdentymisjärjestelystä, jon-ka mukaisesti yhteisö ottaa vastatakseen uusien jäsenvaltioiden kolmansien maiden kanssa aiemmin tekemien kalastussopimusten hoidosta ja kyseisten uusien jä-senvaltioiden kyseisistä sopimuksista johtuvien oikeuksien ja velvollisuuksien pitämisestä tilapäisesti voimassa näiden puolesta, kunnes neuvosto tekee mainituista sopimuksista johtuvat, kalastustoiminnan säilyttämisen kannalta aiheelliset päätökset. Tällöin on mainitun liittymis-asiakirjan 2 artiklan mukaisesti sovellettava yhteisön säännöstöä ja erityisesti suhteellisen vakauden periaatetta sellaisena kuin se vahvistetaan asetuksessa (ETY) N:o 170/83 ja siten kuin yhtei-söjen tuomioistuin sitä tulkitsee.

Vaikka liittymisasiakirjassa ei puututa yhteisön ulkopuolisten kalavarojen jaon osalta vallinneeseen tilanteeseen, Portugali ja Espanja ovat kuitenkin olleet liittymisestään alkaen samassa asemassa kuin ne jäsenvaltiot, jotka eivät päässeet osallisiksi alkuperäisestä jaosta. Kyseiset kaksi jäsenvaltiota ovat näin ollen oikeutettuja ottamaan osaa niiden uusien kalastusmahdollisuuksien jakoon, joita on saatu niiden liittymisen jälkeen kolmansien maiden kanssa tehtyjen sopimusten nojalla, ja kun järjestelmää tarvittaessa tarkistetaan, ne voivat esittää vaatimuksensa yhdenvertaisina kaikkien muiden jäsenvaltioiden kanssa.

5. Espanjan ja Portugalin jättäminen huomioon ottamatta, kun Grönlannin vesialueita koskevat yhteisön saaliskiintiöt jaettiin vuodeksi 1990 asetuksella (ETY) N:o 4054/89, ei ollut perustamissopimuksen 7 artiklassa kiellettyä kansalaisuuteen perustuvaa syrjintää, koska kyseisten kahden jäsenvaltion asemaa ei voida ver-rata mainitusta jaosta osallisiksi päässeiden jäsenvaltioiden asemaan, jos otetaan huomioon vuo-den 1985 liittymisasiakirjan sisäl-tö siltä osin kuin se koskee uu-sien jäsenvaltioiden yhteiseen ka-lastuspolitiikkaan yhdentymistä.

Ensiksikin on niin, että uudet jä-senvaltiot eivät voi vedota ennen niiden liittymistä vallinneisiin olosuhteisiin eivätkä etenkään viiteajanjakson aikana toteuttamaansa kalastustoimintaan saattaakseen yhteisön säännöstön kyseenalaiseksi, koska liittymis-asiakirjassa ei muuteta yhteisön ulkopuolisten kalavarojen jaon

osalta vallinnutta tilannetta. Toisaalta kyseiset valtiot ovat olleet liittymisestään alkaen siitäkin huolimatta, että ne ovat kyseisen liittymisen seurauksena menettäneet toimivaltansa itsenäisten sopimusten tekemiseen ja etteivät ne ole saaneet mitään vastiketta yhteisöön tuomistaan ulkopuolisista kalavaroista, samassa asemassa kuin ne jäsenvaltiot, jotka on jätetty ottamatta huomioon jaoissa kalastustoiminnan suhteellisen vakauden periaatteen nojalla, jota vuonna 1983 suoritetussa jaossa konkreettisella tavalla sovellettiin ennen liittymistä tehtyihin sopimuksiin.