ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Kanne 27.8.2010 — Vtesse Networks v. komissio

(Asia T-362/10)

()

(2010/C 288/106)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Vtesse Networks (Hertford, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: barrister H. Mercer QC)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

— Kanne on otettava tutkittavaksi

— Komission valtiontukiasiassa N 461/2009 tekemän päätöksen K(2010) 3204 (EUVL 2010 C 162, s. 1) 72 perustelukappale on kumottava ja

— Vastaaja on velvoitettava korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteessaan kantaja vaatii SEUT 263 artiklan nojalla komission valtiontukiasiassa N 461/2009 tekemän päätöksen K(2010) 3204 (EUVL 2010 C 162, s. 1) kumoamista, jolla päätettiin, että tukitoimi ”Cornwall & Isles of Scilly Next Generation Broadband”, jolla myönnetään tukea Euroopan aluekehitysrahastosta Cornwall & Isles of Scillyn alueen seuraavan sukupolven laajakaistaverkkojen käyttöönotolle, on SEU 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukainen.

Kanteensa tueksi kantaja esittää seuraavat kanneperusteet:

Ensinnäkin kantaja väittää, että komissio teki ilmeisiä arviointivirheitä arvioidessaan tosiseikkoja erityisesti, kun komissio totesi, että a) hankintamenettely oli avoin, syrjimätön ja kilpailullinen, vaikka sen olisi pitänyt todeta, että kilpailu oli suljettu pois hankintamenettelyn osalta b) olemassa oleva infrastruktuuri oli pyynnöstä kaikkien tarjouksen tekijöiden käytettävissä, vaikka perinteinen operaattori on myöntänyt julkisesti, ettei se käyttänyt infrastruktuuria, joka oli liitetty tuotteisiin ja joka oli pyynnöstä kaikkien tarjouksen tekijöiden käytettävissä c) kilpailuun kohdistuva kokonaisvaikutus oli positiivinen, vaikka perinteisen operaattorin toimet sulkivat pois kilpailun.

Lisäksi kantaja väittää, ettei komissio sovella ja/tai se rikkoo SEUT 102 artiklaa, joten komission päätöksessä K(2010) 3204 esitetty toimenpiteen kilpailuvaikutusten arviointi on mitätön ja tämän vuoksi kyseinen päätös on lainvastainen ja SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan vastainen, ja että SEUT 102 artiklaa rikotaan seuraavilla tavoilla: a) lainvastainen sitominen suhteessa olemassa olevaan mustan kuidun ja aktiivisen elektroniikan infrastruktuuriin b) kilpailevien tarjouksen tekijöiden ei anneta käyttää kuituja ja/tai kanavia c) hintaruuvi, joka toteutetaan sitomalla yhteen kuidut ja aktiivinen elektroniikka sellaisten tuotteiden luomiseksi, joiden osalta kantaja tai muut kilpailijat eivät voi kilpailla hankintamenettelyssä.
i)

kanteen kohteena olevaan päätökseen liittyy perustelua koskevia virheitä, joilla on vaikutusta Fapricelan puolustautumisoikeuksiin, ja joiden vuoksi tätä päätöstä on oikaistu. Kantaja toteaa tämän osalta, että on katsottava, että oikaisu on tehoton, koska sillä, että komissio on myöntänyt aineellisia virheitä, loukataan Fapricelan mahdollisuutta käyttää täysin puolustautumisoikeuksia ja asetetaan kyseenalaiseksi tämän kanteen kohde, ja Euroopan komissiolle annetaan lisäksi mahdollisuus tehdä uusi muutospäätös ottaen huomioon esillä olevaan asiaan liittyvien yritysten tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevat väitteet.
Kanne 26.8.2010 — Milux v. SMHV (OVUMCONTROL)

(Asia T-349/10)

()

(2010/C 288/98)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Milux Holding SA (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja J. Bojs)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vaatimukset

— Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan asiassa R 1436/2009-4 29.6.2010 tekemä päätös on kumottava, ja

— vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”OVUMCONTROL” luokkiin 9, 10 ja 44 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

Tutkijan päätös: Yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen hylkääminen

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: Neuvoston asetusta N:o 207/2009 on rikottu, koska valituslautakunta sovelsi väärin syrjintäkiellon periaatetta tämän tapauksen tosiseikkoihin; toissijaisesti neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, ettei haettu tavaramerkki ole sellaisenaan riittävän erottamiskykyinen.
C 288/44

Kanne 10.8.2010 — Fraas v. SMHV (Ruutukuvio, jonka värit ovat tummanharmaa, vaaleanharmaa, beige ja tummanpunainen)

(Asia T-328/10)

()

(2010/C 288/85)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: V. Fraas GmbH (Helmbrechts-Wüstenselbitz, Saksa) (edustajat: Rechtsanwalt G. Würtenberger ja Rechtsanwalt R. Kunze)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

Vaatimukset

— Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston neljännen valituslautakunnan (tavaramerkit ja mallit) 7.6.2010 asiassa R 190/2010-4 tekemä päätös on kumottava

— SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki, joka esittää ruutukuviota, jonka värit ovat tummanharmaa, vaaleanharmaa, beige ja tummanpunainen, luokkiin 18, 24 ja 25 kuuluvia tavaroita varten

Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan, luettuna yhdessä 7 artiklan 2 kohdan kanssa, rikkominen, koska kyseinen yhteisön tavaramerkki on erottamiskykyinen, sekä asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 ja 76 artiklan rikkominen, koska valituslautakunta ei ole arvioinut kantajan laajaa selvitystä tosiseikoista ja oikeudellisista seikoista.

(1) Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 246/37

Kanne 8.7.2010 — DBV v. komissio

(Asia T-297/10)

()

2010/C 246/63

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: DBV Deutscher Brennstoffvertrieb Würzburg GmbH (Würzburg, Saksa) (edustajat: Rechtsanwalt C. Rudolph ja Rechtsanwalt A. Günther)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

— Väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien alumiinipyörien tuonnissa 10.5.2010 annettu komission asetus (EU) N:o 404/2010 on kumottava ja

— vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja riitauttaa asetuksen (EU) N:o 404/2010 (1), jolla komissio on ottanut käyttöön väliaikaisen polkumyyntitullin tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien alumiinipyörien tuonnissa.

Kantaja vetoaa kanteensa tueksi ensinnäkin siihen, että olennaisia menettelymääräyksiä on rikottu ja puolustamisoikeuksia on loukattu, koska kantajaa ei ole riidanalaisen asetuksen antamista edeltävän menettelyn aikana informoitu tai kuultu ja kantajalla ei ole siten ollut mahdollisuutta puolustautua ja tuoda näkökantaansa esiin.

Kantaja vetoaa toiseksi tosiseikkojen virheelliseen arviointiin ja harkintavallan väärinkäyttöön. Se esittää tältä osin, että tosiseikat on esitetty ja vahvistettu virheellisellä tavalla. Kantaja selittää, että esimerkiksi tällä välin noussutta dollarin kurssia ja raakaöljyn hinnannousua ei ole otettu huomioon. Lisäksi kantaja toteaa vetoamaansa harkintavallan väärinkäyttöön liittyen, että komissio ei ole ottanut huomioon suhteellisuusperiaatetta. Harkintavaltaa on väärinkäytetty ja asetusta (EY) N:o 1225/2009 (2) on rikottu kantajan mukaan muun muassa siten, että tutkimusten aikana ei ole kerätty tarkoituksenmukaisia tietoja eriytettyjen tullien vahvistamista varten.

(1) Väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien alumiinipyörien tuonnissa 10.5.2010 annettu komission asetus (EU) N:o 404/2010 (EUVL L 117, s. 64).

(2) Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1225/2009 (EUVL L 343, s. 51).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 260/17

Kanne 30.6.2010 — CBp Carbon Industries v. SMHV

(Asia T-294/10)

()

2010/C 260/23

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: CBp Carbon Industries, Inc. (New York, Yhdysvallat) (edustajat: solicitor J. Fish ja barrister S. Malynicz)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vaatimukset

— sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 21.4.2010 asiassa R 1361/2009-1 tekemä päätös on kumottava

— vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”CARBON GREEN” luokkaan 17 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 973531

Tutkijan päätös: Yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemus hylättiin.

Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin.

Kanneperusteet: Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kahteen oikeudelliseen perusteeseen.

Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantaja väittää, että riidanalainen päätös on neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan vastainen, koska valituslautakunta erehtyi arvioinnissaan kysymyksessä olevan sanamerkin erottamiskyvystä kyseisten tavaroiden osalta.

Toisessa kanneperusteessaan kantaja katsoo, että riidanalainen päätös on neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan vastainen, koska valituslautakunta (i) arvioi kysymyksessä olevaa sanamerkkiä virheellisesti sen merkityssisällön ja lauseopin kannalta sekä arvioi virheellisesti sitä, onko merkki välittömästi ja suoraan kyseisiä tavaroita kuvaava; (ii) totesi yhtäältä perustellusti, että kohdeyleisönä on erikoistunut yleisö mutta ei toisaalta osoittanut viran puolesta tosiseikkoja, joiden perusteella voidaan näyttää toteen, että kyseinen merkki on kohdeyleisön mukaan kuvaileva; ja (iii) ei esittänyt todisteita sen tueksi, että muut toimijat kyseisellä erityisalalla kohtuullisella todennäköisyydellä haluaisivat käyttää kyseistä merkkiä tulevaisuudessa.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 234/47

Kanne 25.6.2010 — Milux v. SMHV (STOMACONTROL)

(Asia T-282/10)

()

2010/C 234/84

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Milux Holding S.A. (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja J. Bojs)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vaatimukset

— Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan asiassa R 1434/2009-4 8.6.2010 tekemä päätös on kumottava, ja

— vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”STOMACONTROL” luokkiin 9, 10 ja 44 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

Tutkijan päätös: Yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen hylkääminen

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: Neuvoston asetusta N:o 207/2009 on rikottu, koska valituslautakunta sovelsi väärin syrjintäkiellon periaatetta tämän tapauksen tosiseikkoihin; toissijaisesti neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, ettei haettu tavaramerkki ole sellaisenaan riittävän erottamiskykyinen.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 234/49

Kanne 25.6.2010 — Unilever España ja Unilever v. SMHV — Med Trans G. Poulias-S. Brakatselos (MED FRIGO S.A.)

(Asia T-287/10)

()

2010/C 234/88

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Unilever España S.A. ja Unilever N.V. (Barcelona, Espanja) (edustaja: asianajaja C. Prat)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa:”Med Trans” G. Poulias-S. Brakatselos A.E. (Patra, Kreikka)

Vaatimukset

— sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 20.4.2010 asiassa R 1025/2009-2 tekemä päätös on kumottava

— sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) väiteosastoa on kehotettava jatkamaan todisteiden tutkimista arvioiden sitä, onko yhteisön tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohta, 8 artiklan 4 kohta ja 8 artiklan 5 kohta sovellettavissa

— vaihtoehtoisesti on muutettava riidanalaista päätöstä ja asia on ratkaistava

— vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki ”MED FRIGO S.A.” luokkaan 39 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkin ”FRIGO” espanjalainen tavaramerkkirekisteröinti N:o 112534 luokkaan 30 kuuluvia tavaroita varten, kuviomerkin ”Frigo” espanjalainen tavaramerkkirekisteröinti N:o 123204 luokkaan 30 kuuluvia tavaroita varten, kuviomerkin ”Frigo” espanjalainen tavaramerkkirekisteröinti N:o 434378 luokkaan 30 kuuluvia tavaroita varten, kuviomerkin ”Frigo” espanjalainen tavaramerkkirekisteröinti N:o 767539 luokkaan 30 kuuluvia tavaroita varten, kuviomerkin ”Frigo” espanjalainen tavaramerkkirekisteröinti N:o 2148274 luokkaan 30 kuuluvia tavaroita varten, sanamerkin ”FRIGO S.A.” espanjalainen tavaramerkkirekisteröinti N:o 60893 ”jäätelö- ja maitotuotteiden valmistusta ja tuotantoa koskevaa liiketoimintaa” varten

Väiteosaston ratkaisu: Väite hylättiin

Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin

Kanneperusteet: Komission asetuksen (EY) N:o 2868/95 19 säännön 2 kohdan a alakohdan ii alakohdan virheellinen soveltaminen, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, että kantaja ei ollut esittänyt kaikkia tarpeellisia todisteita aikaisemman tavaramerkin, johon väite perustui, olemassaolosta, voimassaolosta ja sen antaman suojan laajuudesta. Komission asetuksen (EY) N:o 2868/95 19 säännön 3 kohdan, luettuna yhdessä 98 säännön 1 kohdan kanssa, virheellinen soveltaminen, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, että kantajan esittämät käännökset eivät olleet riittävän selkeät ja jäsennellyt.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 195/26

Kanne 12.5.2010 — DHL International v. SMHV — Service Point Solutions (SERVICEPOINT)

(Asia T-218/10)

2010/C 195/41

Kannekirjelmän kieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: DHL International GmbH (Bonn, Saksa) (edustaja: Rechtsanwalt K.-U. Jonas)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Service Point Solutions, SA (Barcelona, Espanja)

Vaatimukset

— Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 25.2.2010 asiassa R 62/2009-2 tekemä päätös on kumottava ja

— vastaaja ja — tilanteen mukaan — vastapuoli on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki, joka sisältää sanan ”SERVICEPOINT”, luokkiin 16, 20, 35 ja 39 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Service Point Solutions S.A.

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kuviomerkki, joka sisältää sanan ”Service Point”, luokkiin 8, 9, 16, 20, 35, 38, 39 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten, kuviomerkki, joka sisältää sanan ”service point”, luokkaan 16 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten ja kuviomerkki, joka sisältää sanan ”service point”, luokkiin 9 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten

Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska kyseisten tavaramerkkien välillä ei ole sekaannusvaaraa, ja asetuksen (EY) N:o 207/2009 76 artiklan 1 ja 2 kohtaa on rikottu, koska valituslautakunta on jättänyt virheellisesti ottamatta huomioon tiettyjä asiakirjoja.

(1) Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).
—

komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen katsoessaan, että TRLIS:n 12 §:n 5 momentissa säädetty toimi on valtiontuki, joka ei sovellu sisämarkkinoille. Komissio ei näet ole ottanut huomioon kyseisestä toimesta aiheutuvia positiivisia vaikutuksia, ja se on jättänyt huomiotta toimen edullisen vaikutuksen perustamissopimuksen muilla artikloilla tavoiteltujen päämäärien saavuttamiselle.
1)

SEUT 107 artiklan 1 kohtaa on rikottu, koska riidanalaisessa päätöksessä katsotaan, että esillä oleva toimenpide muodostaa valtiontukea. Kantajan mukaan komissio ei ole osoittanut, että kyseessä olevalla verotuksellisella toimenpiteellä suositaan ”jotain yritystä tai tuotannonalaa”, niin kuin SEUT 107 artiklan 1 kohdassa edellytetään. Komissio on ainoastaan olettanut, että kyseinen verotuksellinen toimenpide on valikoiva siitä syystä, että sitä sovelletaan ainoastaan omistusosuuksien hankintaan ulkomaisista yhtiöistä eikä niiden hankintaan kotimaisista yhtiöistä. Kantajan mukaan tämä päätelmä on virheellinen ja se muodostaa lisäksi kehäpäätelmän: se seikka, että esillä olevan toimenpiteen — kuten kaikkien muidenkin verotuksellisten toimenpiteiden — soveltaminen perustuu tiettyjen objektiivisten edellytysten täyttymiseen, ei tee tästä toimenpiteestä valikoivaa oikeudelliselta tai tosiseikkojen kannalta arvioituna. Komission soveltama itsestäänselvyyksiin perustuva päättely johtaa siihen, että kaikkia verotuksellisia toimenpiteitä pidetään ensisilmäykseltä valikoivina. Lisäksi sekä toimenpidettä koskeva oikeudellinen arviointi että Espanjan tasavallan esittämät tilastotiedot vahvistavat sen, että TRLIS:n 12 §:n 5 momentti on oikeudelliselta ja tosiseikkojen kannalta arvioituna yleinen toimenpide, joka on avoin kaikille Espanjan yhteisöverotuksessa verovelvollisille yhteisöille niiden koosta, luonteesta, toimialasta tai alkuperästä riippumatta. Toisaalta TRLIS:n 12 §:n 5 momentin ensi näkemältä erilainen kohtelu ei suinkaan muodosta valikoivaa etuutta, vaan sillä voidaan saattaa verotuksellisesti yhdenvertaiseen asemaan kaikki toimenpiteet, joilla hankitaan kotimaisia tai ulkomaisia osakkeita, koska siinä tapauksessa, että rajat ylittäviä fuusioita ei voidakaan saattaa päätökseen, liikearvon kirjaaminen kuluksi voidaan toteuttaa ainoastaan kansallisella tasolla, mitä varten on olemassa tämän sallivia verosäännöksiä, ja TRLIS:n 12 §:n 5 momentissa ainoastaan laajennetaan tämä mahdollisuus ulkomaisista yhtiöistä hankittuihin omistusosuuksiin. Toissijaisesti kantaja väittää, että komission päätös on suhteeton, sillä sen soveltaminen määräysvallan hankkimisiin ulkomaisista yrityksistä olisi ainakin oltava samanlaista kuin kansallisia fuusioita koskeviin tilanteisiin, ja näin ollen nämä tilanteet olisivat oikeutettuja espanjan verojärjestelmän systematiikan ja johdonmukaisuuden perusteella.
Kanne 13.4.2010 — Niki Luftfahrt v. komissio

(Asia T-162/10)

(2010/C 161/72)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Niki Luftfahrt GmbH (Wien, Itävalta) (edustaja: asianajaja H. Asenbauer)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

— 28.8.2009 tehty Euroopan komission riidanalainen päätös asiassa COMP/M.5440 — Lufthansa/Austrian Airlines on kumottava SEUT 264 artiklan 1 kohdan (EY 231 artiklan 1 kohta) nojalla

— Euroopan komissio on velvoitettava Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan nojalla korvaamaan kantajalle menettelyyn liittyvät välttämättömät oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja riitauttaa 28.8.2009 tehdyn komission päätöksen K(2009) 6690 lopullinen, jolla keskittymä julistettiin yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi (asia COMP/M.5440 — Lufthansa/Austrian Airlines). Komissio katsoi tässä päätöksessä, että se, että Deutsche Lufthansa AG hankkii yksinomaisen määräysvallan Austrian Airlines- nimisessä yrityksessä — edellyttäen, että Deutsche Lufthansa AG panee esittämänsä sitoumukset täytäntöön — soveltuu yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan.

Kantaja, joka harjoittaa yksityisesti rahoitettua ilmailuliikenneyritystoimintaa, esittää kumoamiskanteensa perusteeksi ensinnäkin, että komissio on rikkonut EY-sopimusta (tai SEUT:a) ja niiden täytäntöön panemisen yhteydessä sovellettavia normeja. Se katsoo tältä osin, että komissio on perustanut päätöksensä sellaiseen markkinoiden määritelmään, joka estää tutkimasta kaikkia keskittymän epäedullisia kilpailuvaikutuksia. Kantaja esittää lisäksi, että komissio on arvioinut väärin keskittymän vaikutuksia erityisesti Itä-Eurooppaan suuntautuvilla lentoreiteillä siten, että ainakin tämän osalta on kysymyksessä vakava ja ilmeinen virhearviointi. Komissio ei ole noudattanut myöskään suuntaviivoja, jotka koskevat horisontaalisten sulautumien arviointia yrityskeskittymien valvonnasta annetun neuvoston asetuksen nojalla (1). Erityisesti komissio ei kantajan mukaan ole ottanut huomioon sitä, että nyt kysymyksessä olevalla keskittymällä on epäedullisia vaikutuksia kilpailuun yhteismarkkinoilla, koska markkinoille jäävän kilpailijan kykyä kilpailla kyseisillä markkinoilla rajoitetaan, vaihtoehtoiset tarjoajat puuttuvat kyseisiltä markkinoilta, eikä kyseisille markkinoille pääsy ole mahdollista riittävän helposti. Lisäksi kantaja katsoo, että komission hyväksymät Deutsche Lufthansa AG:n sitoumukset eivät ole omiaan estämään tehokkaalle kilpailulle aiheutuvaa merkittävää haittaa.

Kantaja esittää toiseksi, että asiassa on rikottu EY 253 artiklaa (SEUT 296 artikla), koska komissio ei ole perustellut riidanalaista päätöstä asianmukaisesti siltä osin kuin se ei ole esittänyt niitä konkreettisia argumentteja, joiden perusteella pitäisi olla poissuljettua, että kilpailulle aiheutuu haittaa Itä-Eurooppaan suuntautuvien lentoreittien osalta. Lisäksi asian tosiseikkojen toteamisessa on puutteita.

Kantaja katsoo kolmanneksi, että komissio on käyttänyt väärin harkintavaltaansa.

(1) EUVL 2004, C 31, s. 5.
Kantajat väittävät edelleen, että asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohtaa ja asetuksen (EY) N:o 1367/2006 6 artiklan 1 kohtaa on rikottu, koska 4 artiklan 3 kohdassa säädettyä poikkeusta on sovellettu lainvastaisesti. Komissio vaati alun perin 4 artiklan 3 kohdan poikkeuksen soveltamista noin 200 asiakirjaan. Se ei antanut kyseisiä asiakirjoja tutustuttavaksi 9.2.2010, jolloin asetuksessa säädetty määräaika päättyi. Vedotakseen 4 artiklan 3 kohdassa säädettyyn poikkeukseen komission on osoitettava, että asiakirjan tai sen sisältämien tietojen ilmaiseminen vahingoittaisi vakavasti sen päätöksentekomenettelyä. Kantajat väittävät, että asiakirjat, jotka sisältävät ympäristöön kohdistuvia päästöjä koskevia ympäristötietoja, eivät vahingoita vakavasti komission päätöksentekomenettelyä, ja että sikäli kuin poikkeusta voidaan soveltaa asiakirjaan tai sen sisältämiin tietoihin, ylivoimainen yleinen etu edellyttää ilmaisemista.
—

komission 15.12.2009 tekemä päätös K(2009) 9963 on kumottava siltä osin kuin on kyse komission toteamuksesta siitä, että kiinteistöyhtiöiden mahdollisuutta saada lainaa Bank Nederlandse Gemeenten NV:lta on pidettävä SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtiontukena
—

Asetusten (EY) N:o 1762/2003, (EY) N:o 1775/2004, (EY) N:o 1686/2005 ja (EY) N:o 164/2007 oikaisemisesta ja sokerialan tuotantomaksujen vahvistamisesta markkinointivuosiksi 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 ja 2005/2006 3.11.2009 annettu komission asetus (EY) N:o 1193/2009 on kumottava
—

Asetusten (EY) N:o 1762/2003, (EY) N:o 1775/2004, (EY) N:o 1686/2005 ja (EY) N:o 164/2007 oikaisemisesta ja sokerialan tuotantomaksujen vahvistamisesta markkinointivuosiksi 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 ja 2005/2006 3.11.2009 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1193/2009 (1) 3 artikla on kumottava siltä osin kuin siinä muotoillaan tuotantomaksujen ja lisämaksun kertoimen vahvistamisesta sokerialalla markkinointivuodeksi 2004/2005 14.10.2005 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1686/2005 (2) 2 artiklan sanamuoto uudelleen