FI Euroopan unionin virallinen lehti C 140/27

Kanne 17.4.2007 — Ranska v. komissio

(Asia T-116/07)

(2007/C 140/48)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues ja S. Ramet)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

— Riidanalainen päätös on kumottava kokonaisuudessaan.

— Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Neuvosto antoi komission ehdotuksesta direktiivin 92/81/ETY (1) mukaista menettelyä noudattaen 30.6.1997 tekemällään päätöksellä jäsenvaltioille luvan soveltaa tiettyihin erityistarkoituksiin käytettäviin kivennäisöljyihin jo olemassa olevia valmisteveron alennuksia tai valmisteverosta vapauttamisia tai jatkaa niiden soveltamista. Neuvosto jatkoi mainittua lupaa neljällä myöhemmin tekemällään päätöksellä ja viimeisin ajanjakso, jota lupa koski, päättyi 31.12.2006. Ranskalle oli annettu lupa soveltaa mainittuja alennuksia tai verovapautuksia raskaaseen polttoöljyyn, jota käytettiin polttoaineena alumiinioksidin valmistuksessa Gardannen alueella.

Komissio ilmoitti 30.12.2001 päivätyllä kirjeellä Ranskalle päätöksestään aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa määrätty menettely Gardannen alueella alumiinioksidin valmistuksessa polttoaineena käytettyjen kivennäisöljyjen valmisteverovapautuksesta. (2) Mainitun menettelyn johdosta komissio teki 7.12.2005 päätöksen 2006/323/EY, jossa se katsoi, että Gardannen alueella, Shannonin alueella ja Sardiniassa alumiinioksidin valmistuksessa polttoaineena käytettävien kivennäisöljyjen valmisteverosta vapauttamiset, jotka Ranska, Irlanti ja Italia olivat panneet täytäntöön, olivat EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja valtiontukia ja että ne olivat osittain yhteismarkkinoille soveltumattomia sekä määräsi kyseessä olevat jäsenvaltiot näin ollen perimään mainitut tuet takaisin. (3) Ranska vaati 17.2.2006 nostamallaan kanteella mainitun päätöksen kumoamista osittain siltä osin kuin se koski Ranskan Gardennen alueelle myöntämää verovapautusta. (4)

Komissio päätti laajentaa alumiinin tuotannossa käytettyjen raskaiden kivennäisöljyjen valmisteverovapautusta koskevan muodollisen tutkinnan koskemaan 1.1.2004 alkanutta ajanjaksoa. Varattuaan jäsenvaltioille ja sellaisille kolmansille tahoille, joita asia koskee, mahdollisuuden esittää asiaa koskevat huomautuksensa se teki Gardannen alueella, Shannonin alueella ja Sardiniassa alumiinioksidin valmistuksessa polttoaineena käytettävien kivennäisöljyjen vapauttamisesta valmisteverosta, jonka Ranska, Irlanti ja Italia ovat panneet täytäntöön (valtiontuet nro C 78-79-80/2001) 7.2.2007 päätöksen K (2007) 286 lopullinen. Mainittu päätös on nyt käsiteltävänä olevassa kanteessa riidanalainen päätös.

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen, joista ensimmäinen perustuu EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun valtiontuen käsitteen rikkomiseen. Se tuo esiin, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että kyseessä on valtiontuki, vaikka kaikki edellytykset, jotka ovat tarpeen, jotta toimenpide voidaan katsoa valtiontueksi, sellaisina kuin ne on vahvistettu oikeuskäytännössä asiassa Altmark (5), eivät ole täyttyneet. Kantaja väittää lisäksi, että neuvosto on tehnyt päätökset, joilla verovapautuksiin annettiin lupa 31.12.2006 asti, komission ehdotuksesta ja että komission olisi kantajan mukaan tullut varmistua ennen mainitunkaltaisen ehdotuksen tekemistä siitä, että luvasta ei aiheudu kilpailun vääristymistä. Näin ollen kantaja väittää, että komissio ei voinut yhtäältä ehdottaa neuvostolle, että se tekee sellaisen päätöksen, jolla valmisteverosta vapauttamiseen annetaan lupa, ja olla vastustamatta luvan jatkamista 31.12.2006 asti ja toisaalta todeta, että mainitussa verovapautuksessa oli kyse sellaisesta valtiontuesta, joka 1.1.2004 lukien ei sovellu yhteismarkkinoille.

Kantajan toinen kanneperuste perustuu perustelujen puuttumiseen siltä osin kuin riidanalaisessa päätöksessä ei ole käsitelty merkityksellisiä markkinoita, eri yritysten asemaa mainituilla markkinoilla, eikä sitä, miten toimenpide vaarantaa kilpailun tai vaikuttaa kyseessä olevaan kauppaan.

(1) Kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19.10.1992 annettu neuvoston direktiivi

(2) Julkaistu EYVL C 30:ssä, 2.2.2002.

(3) Valtiontuet nro C 78-79-80/2001, päätös K [2005] lopullinen, EUVL 2006, L 119, s. 12.

(4) Asia T-56/06, Ranska v. komissio, tiedonanto julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä 22.4.2006, C 96, s. 21.

(5) Asia C-280/00, Altmark Trans, tuomio 24.7.2004, Kok. 2004, s. I-7747.