YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kolmas jaosto)

12 päivänä joulukuuta 2002

Asia T-136/00

Carmelo Morello

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Henkilöstö — Avointen virkojen täyttämismenettely — Perustelut — Hakemusten vertailu ja virkamiesten yhdenvertainen kohtelu — Kumoamiskanne — Vahingonkorvauskanne”

Täydellinen teksti ranskankielellä II-1349

Aihe:

Kanne, jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta vaaditaan yhtäältä kumoamaan komission päätös olla nimittämättä kantajaa kilpailun pääosaston linjalla F ”kulutus-ja pääomahyödyketeollisuus” olevan yksikön 2 ”ajoneuvot, muut kuljetusvälineet ja tähän liittyvä mekaaninen rakentaminen” päällikön virkaan (KOM/070/99) sekä päätös, jolla se nimitti toisen hakijan tähän virkaan, ja toisaalta velvoittamaan komissio maksamaan kantajalle vahingonkorvausta.

Ratkaisu:

Komissio velvoitetaan maksamaan kantajalle 5000 euroa. Kanne hylätään muilta osin. Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Tiivistelmä

Avointa virkaa koskevan ilmoituksen olennainen tehtävä on antaa asianomaisille mahdollisimman täsmällisiä tietoja kyseisen viran täyttämiseksi vaadittavista edellytyksistä, jotta nämä kykenisivät arvioimaan, onko hakemuksen tekeminen aiheellista. Avointa virkaa koskevan ilmoituksen tehtävänä on niin ikään vahvistaa lailliset perusteet, joita noudattaen nimittävä viranomainen vertailee hakijoiden ansioita henkilöstösääntöjen 45 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Nimittävä viranomainen ei noudata näitä perusteita, mikäli se ilmoittaa avoimen viran täyttämiseksi vaadittavat erityiset edellytykset vasta avointa virkaa koskevan ilmoituksen julkaisemisen jälkeen ilmoittautuneiden hakijoiden mukaan ja mikäli se ottaa hakemuksia tutkiessaan huomioon muita kuin avointa virkaa koskevassa ilmoituksessa esitettyjä edellytyksiä, koska tällaisella menettelyllä viedään avointa virkaa koskevalta ilmoitukselta se olennainen tehtävä, joka sillä on oltava palvelukseenottomenettelyssä. (ks. 61, 63 ja 66 kohta) Viittaukset: asia C-81/88, Müllers v. TSK, 7.2.1990 (Kok. 1990, s. I-249,20 kohta); asia T-169/89, Frederikse v. parlamentti, 11.12.1991 (Kok. 1991, s. II-1403,67 kohta); em. asia Benecos v. komissio, 18 kohta ja asia T-159/96, Wenk v. komissio, 12.5.1998 (Kok. H. 1998, s. I-A-193 ja s. II-593, 25 kohta).

Se, että pääjohtajat ovat komission sisällä toteutetusta ylennys- ja nimitystoimenpiteiden hajauttamista koskevasta uudistuksesta lähtien toimineet nimittävänä viranomaisena, ei poista nimitysasioiden neuvoa-antavalta komitealta velvollisuutta eikä varsinkaan mahdollisuutta kuulla asianomaista pääjohtajaa. Kyseisen pääjohtajan kuulemisen tarkoituksena on antaa nimitysasioiden neuvoa-antavalle komitealle tietoja täytettävään virkaan vaadittavasta pätevyydestä ja hakijoiden ansioiden vertailusta, mikä ei vaikuta nimitysasioiden neuvoa-antavan komitean riippumattomuuteen lausunnon antamisessa eikä kyseisen pääjohtajan riippumattomuuteen nimittävänä viranomaisena myöhemmän lopullisen päätöksen tekemisessä. Se, että asianomaisella pääjohtajalla on uudistuksen seurauksena nykyään toimivalta tehdä nimityspäätökset komission puheenjohtajaa ja kahta muuta komission jäsentä kuultuaan, ei ole muuttanut nimitysasioiden neuvoa-antavan komitean suorittaman pääjohtajan kuulemisen luonnetta eikä perusteita. (ks. 77 kohta)