ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 336/5

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 19.9.2013 — Valittajana Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd sekä muina osapuolina Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio

(Asia C-15/12 P) (1)

(Muutoksenhaku - Polkumyynti - Asetus (EY) N:o 826/2009 - Tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien magnesiittitiilien tuonti - Asetus (EY) N:o 384/96 - 2 artiklan 10 kohdan b alakohta - Tasapuolinen vertailu - 11 artiklan 9 kohta - Osittainen välivaiheen tarkastelu - Velvollisuus soveltaa samaa menetelmää kuin tullin käyttöön ottamiseen johtaneessa tutkimuksessa - Olosuhteiden muuttuminen)

2013/C 336/11

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd (edustajat: avocat J.-F. Bellis ja avocat R. Luff)

Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto (asiamies: J.-P. Hix, avustajinaan Rechtsanwalt G. Berrisch ja barrister N. Chesaites) ja Euroopan komissio (asiamiehet: E. Gippini Fournier ja H. van Vliet)

Oikeudenkäynnin kohde

Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-423/09, Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials v. neuvosto, 16.12.2011 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin on hylännyt vaatimuksen lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien magnesiittitiilien tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 1659/2005 muuttamisesta 7.9.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 826/2009 (EUVL L 240, s. 7) kumoamisesta — Normaaliarvon ja vientihinnan vertailu — Alkuperämaan arvonlisäveron huomioon ottaminen — Alkuperäisessä tutkimuksessa käytetystä menetelmästä eroavan menetelmän soveltaminen — Oikeudelliset virheet

Tuomiolauselma

1) Valitus hylätään.

2) Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd velvoitetaan korvaamaan tästä oikeudenkäynnistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

3) Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

(1) EUVL C 89, 24.3.2012.
1)

Palveluista sisämarkkinoilla 12.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/123/EY 2 artiklan 2 kohdan f alakohtaa on tulkittava siten, että terveydenhuoltopalveluina kyseisen direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle on jätetty kaikki toiminta, jonka tarkoituksena on potilaiden terveydentilan arvioiminen, säilyttäminen tai palauttaminen, siltä osin kuin kyseistä toimintaa harjoittavat ammattihenkilön aseman asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännössä saaneet henkilöt, ja näin on sen laitoksen, jossa hoito annetaan, organisoinnista, rahoitustavoista ja julkisesta tai yksityisestä luonteesta riippumatta. Kansallisen tuomioistuimen on tarkastettava, onko päivähoitokeskukset ja yöhoitokeskukset terveydenhuollon ammattilaisten niissä suorittamien toimintojen luonteen ja sen perusteella, että kyseiset toiminnot muodostavat pääasiallisen osan noiden keskusten tarjoamista palveluista, suljettu mainitun direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 225/32

Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 16.5.2013 (Kúrian (Unkari) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Alakor Gabonatermelő és Forgalmazó Kft v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága

(Asia C-191/12) (1)

(Tilanne, jossa perusteettomasti maksettua arvonlisäveroa ei ole palautettu kokonaisuudessaan - Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan arvonlisäveroa ei palauteta, jos se on vyörytetty kolmannelle - Tukena annettu korvaus, joka kattaa osan vähennyskelvottomasta arvonlisäverosta - Perusteeton etu)

2013/C 225/54

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Kúria

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Alakor Gabonatermelő és Forgalmazó Kft

Vastaaja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Kúria Budapest — Yhteiseen arvonlisäverojärjestelmään liittyvän unionin oikeuden tulkinta — Ostoihin sisältyvän arvonlisäveron vähentäminen — Julkisista varoista tavaroiden hankintaan saatu avustus, jolla rahoitetaan myös hankintojen vähennyskelvoton arvonlisävero — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan veroa ei voida palauttaa siitä syystä, että se on vyörytetty kolmansille

Tuomiolauselma

Periaatetta, jonka mukaan jäsenvaltion on palautettava unionin oikeuden vastaisesti kantamansa verot, on tulkittava siten, ettei se ole esteenä sille, että kyseinen jäsenvaltio kieltäytyy palauttamasta sellaista arvonlisäveron osaa, jonka vähentäminen oli estetty unionin oikeuden vastaisella kansallisella toimenpiteellä, sillä perusteella, että tätä veron osaa on tuettu verovelvolliselle myönnetyllä tuella, joka oli Euroopan unionin ja kyseisen valtion rahoittama, edellyttäen, että arvonlisäveron vähennysoikeuden epäämisestä aiheutunut taloudellinen rasitus on kokonaisuudessaan poistettu, mikä kansallisen tuomioistuimen on tarkistettava.

(1) EUVL C 243, 11.8.2012.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 225/31

Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 16.5.2013 (Naczelny Sąd Administracyjnyn (Puola) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — TNT Express Worldwide (Poland) Sp. z o.o. v. Minister Finansów

(Asia C-169/12) (1)

(Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - 66 artiklan a-c alakohta - Kuljetus- ja huolintapalvelut - Erääntyminen - Maksun vastaanottamishetki mutta viimeistään 30. päivä palvelun suorittamisen jälkeen - Laskun laatiminen aikaisemmin)

2013/C 225/51

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Naczelny Sąd Administracyjny

Pääasian asianosaiset

Kantaja: TNT Express Worldwide (Poland) Sp. z o.o.

Vastaaja: Minister Finansów

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Naczelny Sad Administracyjny (Puola) — Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna, 66 artiklan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään, että kuljetus- ja huolintapalveluihin liittyvä arvonlisäverosaatava syntyy laskun maksupäivänä mutta kuitenkin viimeistään 30 päivän kuluttua palvelun suorittamisesta myös siinä tapauksessa, että lasku on laadittu aikaisemmin

Tuomiolauselma

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 16.12.2008 annetulla neuvoston direktiivillä 2008/117/EY, 66 artikla on esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa säädetään, että arvonlisäverosaatava kuljetus- ja huolintapalveluista syntyy maksun tai sen osan vastaanottamishetkellä mutta kuitenkin viimeistään 30 päivän kuluttua näiden palvelujen suorittamisesta myös siinä tapauksessa, että lasku on laadittu aikaisemmin ja laskuun merkitty eräpäivä on myöhempi.

(1) EUVL C 209, 14.7.2012.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 123/7

Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 7.3.2013 (Székesfehérvári Törvényszékin (Unkari) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Gábor Fekete v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

(Asia C-182/12) (1)

(Yhteisön tullikoodeksi - 137 artikla - Tullikoodeksin soveltamisasetus - 561 artiklan 2 kohta - Täydellisen tuontitullittomuuden edellytykset - Ajoneuvon, jonka omistaja on sijoittautunut kolmanteen maahan, tuonti jäsenvaltioon - Ajoneuvon yksityiskäyttö, johon omistaja on valtuuttanut muutoin kuin käyttäjän kanssa tehdyllä työsopimuksella - Tullittomuus ei koske tällaista käyttöä)

2013/C 123/10

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Székesfehérvári Törvényszék

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Gábor Fekete

Vastaaja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Székesfehérvári Törvényszék — Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (EUVL L 253, s. 1) 561 artiklan 2 kohdan tulkinta — Täydellisen tuontitullittomuuden edellytykset — Kuljetusvälineen yksityiskäyttö — Työsuhteen käsite — Kolmanteen valtioon sijoittautuneen säätiön hallituksen puheenjohtaja on tuonut jäsenvaltioon säätiön omistaman ajoneuvon — Kyseisen säätiön hallituksen puheenjohtajalleen antama valtuutus käyttää ja ajaa kyseistä ajoneuvoa

Tuomiolauselma

Yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93, sellaisena kuin se on muutettuna 4.5.2001 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 993/2001, 561 artiklan 2 kohtaa on tulkittava niin, että tässä säännöksessä säädetty täydellinen tuontitullittomuus kulkuvälineelle, jota Euroopan unionin tullialueelle sijoittautunut henkilö käyttää yksityiskäyttöön, voidaan myöntää vain, jos kyseisestä yksityiskäytöstä on määrätty kyseisen henkilön ja mainitun alueen ulkopuolelle sijoittautuneen kyseisen ajoneuvon omistajan välisessä työsopimuksessa.

(1) EUVL C 217, 21.7.2012.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 260/6

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.7.2013 (Supreme Court of the United Kingdomin (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Mark Alemo-Herron ym. v. Parkwood Leisure Ltd

(Asia C-426/11) (1)

(Liikkeen luovutus - Direktiivi 2001/23/EY - Työntekijöiden oikeuksien turvaaminen - Luovuttajaan ja työntekijään luovutushetkellä sovellettava työehtosopimus)

2013/C 260/10

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Supreme Court of the United Kingdom

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Mark Alemo-Herron, Sandra Tipping, Christopher Anderson, Stacey Aris, Audrey Beckford, Lee Bennett, Delroy Carby, Vishnu Chetty, Deborah Cimitan, Victoria Clifton, Claudette Cummings, David Curtis, Stephen Flin, Patience Ijelekhai, Rosemarie Lee, Roxanne Lee, Vivian Ling, Michelle Nicholas, Lansdail Nugent, Anne O'Connor, Shirley Page, Alan Peel, Mathew Pennington, Laura Steward

Vastaaja: Parkwood Leisure Ltd

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Supreme Court of the United Kingdom — Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12.3.2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/23/EY (EYVL L 82, s. 16) 3 artiklan tulkinta yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-499/04, Werhof, 12.3.2001 antaman tuomion valossa — Luovutuksensaajan velvollisuuksien laajuus, kun on kyse sellaisten palkkaehtojen pysyttämisestä, jotka perustuvat työehtosopimukseen, jota sovellettiin luovuttajaan ja työntekijään luovutushetkellä

Tuomiolauselma

Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12.3.2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/23/EY 3 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että jäsenvaltio säätää liikkeen luovutustilanteiden varalta siitä, että lausekkeisiin, joissa on dynaaminen viittaus luovutushetken jälkeen neuvoteltuihin ja tehtyihin työehtosopimuksiin, voidaan vedota luovutuksensaajaa vastaan silloin, kun tällä ei ole mahdollisuutta osallistua tämänkaltaisten, luovutuksen jälkeen tehtyjen työehtosopimusten neuvotteluprosessiin.

(1) EUVL C 311. 22.10.2011.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 344/18

Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 26.9.2013 — Valittajana Alliance One International, Inc. ja muuna osapuolena Euroopan komissio

(Asia C-679/11 P) (1)

(Muutoksenhaku - Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Raakatupakan oston ja ensijalostuksen markkinat Espanjassa - Hintojen vahvistaminen ja markkinoiden jakaminen - EY 81 artiklan rikkominen - Emoyhtiön joutuminen vastuuseen tytäryhtiön kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminnasta - Perusteluvelvollisuus - Perusoikeudet - Ehkäisevä vaikutus - Yhdenvertainen kohtelu - Lieventävät seikat - Yhteistyö - Täysi harkintavalta - Ne ultra petita - Oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin)

2013/C 344/30

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Alliance One International, Inc. (edustajat: abogado M. Odriozola ja abogado A. Vide)

Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre, E. Gippini Fournier, J. Bourke ja C. Urraca Caviedes)

Oikeudenkäynnin kohde

Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-41/05, Alliance One International vastaan komissio, 12.10.2011 antamasta tuomiosta, jolla alennettiin sitä osuutta Agroexpansiónille määrätyn sakon määrästä, jonka maksamisesta Alliance One International, Inc. on yhteisvastuussa Agroexpansiónin kanssa, ja hylättiin muilta osin kanne, jossa vaadittiin kumottavaksi osittain EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan soveltamismenettelystä (asia COMP/C.38.238/B.2 — Raakatupakka — Espanja) 20.10.2004 tehty komission päätös K(2004) 4030, joka koski kartellia tuottajille maksettavien hintojen ja heiltä ostettavien määrien vahvistamiseksi raakatupakan markkinoilla Espanjassa

Tuomiolauselma

1) Pää- ja liitännäisvalitus hylätään.

2) Alliance One International Inc. velvoitetaan korvaamaan päävalitukseen liittyvät oikeudenkäyntikulut.

3) Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan liitännäisvalitukseen liittyvät oikeudenkäyntikulut.

(1) EUVL C 73, 10.3.2012.
1)

Teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehdyn sopimuksen, joka on Maailman kauppajärjestön (WTO) perustamisesta tehdyn sopimuksen, joka on allekirjoitettu Marrakeshissä 15.4.1994 ja hyväksytty Uruguayn kierroksen monenvälisissä kauppaneuvotteluissa (1986–1994) laadittujen sopimusten tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta yhteisön toimivaltaan kuuluvissa asioissa 22.12.1994 tehdyllä neuvoston päätöksellä 94/800/EY, liitteessä 1 C, 27 artikla kuuluu yhteisen kauppapolitiikan alaan.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 114/11

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 21.2.2013 (Tribunal Superior de Justicia de Galician (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Concepción Salgado González v. Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) ja Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

(Asia C-282/11) (1)

(SEUT 48 artikla - Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Asetukset (ETY) N:o 1408/71 ja (EY) N:o 883/2004 - Vakuutus vanhuuden ja kuoleman varalta - Erityismääräykset vanhuusvakuutusta koskevan kansallisen lainsäädännön soveltamiseksi - Etuuksien laskeminen)

2013/C 114/14

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Superior de Justicia de Galicia

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Concepción Salgado González

Vastaajat: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) ja Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal Superior de Justicia de Galicia — SEUT 48 artiklan, sosiaaliturvajärjestelmän soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (EYVL L 149, s. 2) 3 artiklan ja asetuksen liitteessä VI olevan D kohdan (nykyinen G) 4 alakohdan sekä sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 (EUVL L 166, s. 1) 87 artiklan 5 kohdan ja asetuksen liitteessä XI olevan 2 kohdan a alakohdan tulkinta — Vakuutus vanhuuden ja kuoleman varalta — Vanhuusvakuutusta koskevan kansallisen lainsäädännön soveltamista koskevat erityiset yksityiskohtaiset säännöt — Etuuksien laskenta — Kansallinen lainsäädäntö, jossa etuus vahvistetaan viidentoista vuoden viitejakson aikana suoritetun keskimääräisen maksun perusteella

Tuomiolauselma

SEUT 48 artiklaa, sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97, sellaisena kuin se on muutettuna 5.4.2006 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 629/2006, 3 artiklaa, 46 artiklan 2 kohdan a alakohtaa ja 47 artiklan 1 kohdan g alakohtaa sekä saman asetuksen liitteessä VI olevan H osan 4 kohtaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasian kohteena olevan kaltaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan itsenäisen ammatinharjoittajan, riippumatta siitä, onko tämä siirtotyöläinen tai ei, vanhuuseläkkeen teoreettinen määrä lasketaan aina siten, että tämän työntekijän kiinteänä viitekautena, joka edeltää asianomaisen tässä valtiossa maksamaa viimeistä vakuutusmaksua, maksamat vakuutusmaksuperustat jaetaan kiinteällä jakajalla, ilman että tämän ajanjakson pituutta tai mainittua jakajaa voitaisiin mukauttaa sen huomioon ottamiseksi, että kyseinen työntekijä on käyttänyt oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen.

(1) EUVL C 269, 10.9.2011.
1)

Muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 73/239/ETY ja 88/357/ETY muuttamisesta (kolmas vahinkovakuutusdirektiivi) 18.6.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/49/ETY 29 artiklaa ja 39 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä muun ensivakuutusliikkeen kuin henkivakuutusliikkeen aloittamista ja harjoittamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 24.7.1973 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 73/239/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 92/49, 8 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka säännösten mukaan ammattitoimintaan liittymättömien sairausvakuutussopimusten yhteydessä vakuutusmaksua, omavastuuta ja etuuksia voidaan tarkistaa vuosittain vain — kuluttajahintaindeksin perusteella — sairaanhoidon hintaindeksin perusteella, jos ja siinä määrin kuin tämän indeksin kehitys on korkeampi kuin kuluttajahintaindeksin kehitys, tai — asianomaisen vakuutusyrityksen pyytämän ja vakuutusyritysten valvonnasta vastaavan hallintoviranomaisen myöntämän luvan nojalla, kun tämä viranomainen toteaa, että kyseisen yrityksen maksun soveltaminen tuottaa tai uhkaa tuottaa tappiota huolimatta siitä, että maksuja on tarkistettu näiden kahdentyyppisten indeksien perusteella.
2)

Päätöstä 2004/290 on tulkittava siten, että Saksan liittotasavalta voi soveltaa kyseisellä päätöksellä myönnettyä lupaa ainoastaan osittain tiettyihin alaryhmiin, kuten yksittäisiin rakennussuoritusten lajeihin, ja tietyille vastaanottajille tehtäviin suorituksiin. Kyseisen jäsenvaltion on näiden alaryhmien muodostamisessa noudatettava verotuksen neutraalisuuden periaatetta ja unionin oikeuden yleisiä periaatteita, kuten suhteellisuusperiaatetta ja oikeusvarmuuden periaatetta. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävänä on tutkia kaikkien merkityksellisten oikeudellisten seikkojen ja tosiseikkojen perusteella, onko tilanne tällainen pääasiassa, ja mahdollisesti toteuttaa tarvittavat toimenpiteet kyseessä olevien säännösten suhteellisuusperiaatteen ja oikeusvarmuuden periaatteen vastaisesta soveltamisesta aiheutuvien vahingollisten seurausten korjaamiseksi.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 26/7

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 22.11.2012 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Brain Products GmbH v. BioSemi VOF, Antonius Pieter Kuiper, Robert Jan Gerard Honsbeek ja Alexander Coenraad Metting van Rijn

(Asia C-219/11) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Lääkinnälliset laitteet - Direktiivi 93/42/ETY - Soveltamisala - Käsitteen ”lääkinnällinen laite” tulkinta - Tuote, jota markkinoidaan muuhun kuin lääkinnälliseen käyttöön - Fysiologisen toiminnon diagnosointi - Tavaroiden vapaa liikkuvuus)

2013/C 26/13

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Brain Products GmbH

Vastapuolet: BioSemi VOF, Antonius Pieter Kuiper, Robert Jan Gerard Honsbeek ja Alexander Coenraad Metting van Rijn

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesgerichtshof — Lääkinnällisistä laitteista 14.6.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/42/ETY (EYVL L 169, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 5.9.2007 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2007/47/EY (EYVL L 247, s. 21), 1 artiklan 2 kohdan a alakohdan kolmannen luetelmakohdan tulkinta — Lääkinnällisen laitteen käsitteen tulkinta — Direktiivin soveltaminen esineeseen, joka on tarkoitettu fysiologisen toiminnon tutkimiseen ja jota markkinoidaan muuhun kuin lääkinnälliseen käyttöön

Tuomiolauselma

Lääkinnällisistä laitteista 14.6.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/42/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston 5.9.2007 antamalla direktiivillä 2007/47/EY, 1 artiklan 2 kohdan a alakohdan kolmatta luetelmakohtaa on tulkittava siten, että käsite ”lääkinnällinen laite” kattaa esineen, jonka sen valmistaja on suunnitellut käytettäväksi ihmisten fysiologisen toiminnon tutkimiseen, ainoastaan, jos se on tarkoitettu lääkinnälliseen tarkoitukseen.

(1) EUVL C 232, 6.8.2011.
1)

Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY 10 artiklan 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä sille, että rekisteröidyn tavaramerkin haltija voi, osoittaakseen käyttäneensä kyseistä tavaramerkkiä tässä säännöksessä tarkoitetulla tavalla, vedota siihen, että tavaramerkkiä on käytetty muodossa, joka poikkeaa sen rekisteröidystä muodosta, ilman, että näiden kahden muodon välisillä poikkeavaisuuksilla vaikutetaan kyseisen tavaramerkin erottamiskykyyn, ja näin siitä huolimatta, että myös kyseinen poikkeava muoto on rekisteröity tavaramerkiksi.
1)

Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 2 artiklan j alakohdassa ja 4 artiklassa tarkoitettua lennolle pääsyn epäämisen käsitettä on tulkittava siten, että se koskee paitsi ylivaraustilanteista johtuvia lennolle pääsyn epäämisiä myös muista syistä, kuten toiminnallisista syistä, johtuvia lennolle pääsyn epäämisiä.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 295/6

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 19.7.2012 (Bundesfinanzhofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Marianne Scheunemann v. Finanzamt Bremerhaven

(Asia C-31/11) (1)

(Sijoittautumisvapaus - Pääomien vapaa liikkuvuus - Välitön verotus - Perintöverotus - Veron laskemistapa - Kolmannessa valtiossa sijaitsevan yhden osakkaan pääomayhtiön osuuden saaminen perintönä - Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan veroedut eivät koske tällaisten yhtiöiden osuuksia)

2012/C 295/09

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesfinanzhof

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Marianne Scheunemann

Vastaaja: Finanzamt Bremerhaven

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesfinanzhof — EY 56 ja EY 58 artiklan tulkinta — Yksityisomaisuuteen kuuluvan yhtiöosuuden saaminen perintönä yhden osakkaan pääomayhtiössä, joka sijaitsee kolmannessa jäsenvaltiossa — Perintövero — Kansallinen säännöstö, jossa säädetään verotuksellisista eduista yhtiöille, joiden kotipaikka tai liikkeenjohto on kyseisessä jäsenvaltiossa

Tuomiolauselma

Pääasiassa kyseessä olevan kaltainen jäsenvaltion lainsäädäntö, jonka mukaan perintöveroa laskettaessa tiettyjä veroetuja ei sovelleta kolmanteen valtioon sijoittautuneen pääomayhtiön osuudesta muodostuvaan jäämistöön, vaikka samoja etuja sovelletaan vastaavanlaisesta osuudesta muodostuvaan jäämistöön silloin, kun yhtiön kotipaikka on jäsenvaltiossa, kohdistuu pääasiallisesti SEUT 49 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa tarkoitetun sijoittautumisvapauden käyttämiseen, jos kyseinen osuus antaa haltijalleen selvän vaikutusvallan mainitun yhtiön päätöksiin ja sen toiminnasta määräämiseen. Näitä artikloja ei sovelleta tilanteeseen, jossa on kyse osuudesta yhtiöön, jonka kotipaikka on kolmannessa valtiossa.

(1) EUVL C 113, 9.4.2011.