ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 2.6.2021 – Schneider vastaan EUIPO – Raths (Teslaplatte)

(asia T-183/20)

(EU-tavaramerkki – Mitättömyysmenettely – EU-sanamerkki Teslaplatte – Ehdoton hylkäysperuste – Kuvailevuus – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

1. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Ehdottomat mitättömyysperusteet – Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia – Käsite (Neuvoston asetuksen 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 17 ja 18 kohta)

2. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Ehdottomat mitättömyysperusteet – Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 19 ja 40 kohta)

3. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Ehdottomat mitättömyysperusteet – Mitättömyyttä koskevan vaatimuksen tutkinnan kannalta merkityksellinen ajankohta – Riidanalaisen tavaramerkin rekisteröintihakemuksen tekopäivä (Neuvoston asetuksen 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 52 artiklan 1 kohdan a alakohta) (ks. 20 kohta)

4. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Ehdottomat mitättömyysperusteet – Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia – Sanamerkki Teslaplatte (Neuvoston asetuksen 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 29, 39, 41, 42, 45 ja 49 kohta)

5. Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Ehdottomat mitättömyysperusteet – Merkin rekisteröitävyyden arviointi – Pelkästään unionin säännöstön huomioon ottaminen – Tavaramerkin aikaisempi rekisteröinti joissakin jäsenvaltioissa tai kolmansissa maissa – Päätökset, jotka eivät sido unionin elimiä (Neuvoston asetus 207/2009) (ks. 51 kohta)

Aihe

Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 15.1.2020 tekemästä päätöksestä (asia R 247/2019-2), joka koskee osapuolten O. Raths ja C. Schneider välistä mitättömyysmenettelyä

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
2.

Virkamiehet – Ylennys – Edellytykset – Komission käyttöönottama järjestelmä – Se, että virkamies, joka on henkilökohtaisten syiden perusteella myönnetyllä virkavapaalla ylennyspäätöksen tekemisajankohtana, ei ole ylennyskelpoinen, on sallittua – Se, että virkamies oli toiminut työtehtävissä ylennyskierrosta varten huomioonotettavan ajanjakson aikana, ei vaikuta tähän – Oikeusvarmuuden periaatetta, yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta ei loukata (Henkilöstösääntöjen 36–42 c ja 45 artikla) (ks. 40, 42, 43, 46–52, 55–60 ja 63 kohta)
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara aikaisemman tavaramerkin kanssa – Arviointiperusteet (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 17, 18 ja 74–77 kohta)
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 20, 21, 54, 58 ja 59 kohta)
4.

EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Ehdottomat mitättömyysperusteet – Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa säädettyjen perusteiden soveltamisalojen päällekkäisyys (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta ja 51 artiklan 1 kohdan a alakohta) (ks. 42 ja 43 kohta)
83

Vastaavalla tavalla vaikka on totta, ettei asetuksen N:o 468/2013 47 artiklan 4 kohdassa, jossa on kyseessä päinvastainen tilanne, jossa EKP päättää lopettaa suoran valvonnan sellaisen yhteisön kohdalla, jota on alettu valvoa asetuksen N:o 1024/2013 6 artiklan 5 kohdan b alakohdan mukaisesti tehdyn EKP:n aiemman päätöksen nojalla, täsmennetä, että EKP voi tällaisessa tilanteessa tehdä päätöksen, jolla asianomainen yhteisö määritetään vähemmän merkittäväksi, siinä ei myöskään poissuljeta tällaisen päätöksen mahdollisuutta. Tältä osin on tuotava esille, että edellä mainittu 47 artikla kuuluu niin ikään asetuksen N:o 468/2014 IV osassa olevaan 2 osastoon, jonka otsikko on ”Valvottavien yhteisöjen määrittämiseen merkittäviksi valvottaviksi yhteisöiksi sovellettava menettely”, ja että kyseisen artiklan otsikko on ”EKP:n harjoittaman suoran valvonnan päättymisen syyt”, joten sen tarkoituksena on lähtökohtaisesti luetella kyseiset syyt eikä täsmentää, edellyttääkö suoran valvonnan päättämisestä tehtävä päätös, että EKP tekee päätöksen asianomaisen yhteisön määrittämisestä vähemmän merkittäväksi.
220

On muistettava myös, että toimea tehtäessä harkintavaltaa on käytetty väärin, jos objektiivisten, asiaankuuluvien ja yhtäpitävien seikkojen perusteella on selvää, että toimi on tehty yksinomaan tai ainakin olennaisilta osin muiden kuin esitettyjen päämäärien saavuttamiseksi tai perussopimuksessa asian käsittelyjärjestykseksi erityisesti määrätyn menettelyn välttämiseksi (tuomio 10.3.2005, Espanja v. neuvosto, C‑342/03, EU:C:2005:151, 64 kohta).
11

Komissio julkaisi siten asiakirjan ”Technical Guidelines for the preparation of applications for the approval of innovative technologies pursuant to Regulation (EC) No 443/2009” (jäljempänä tekniset ohjeet). Kyseisten ohjeiden 4 kohdassa, jonka otsikko on ”Testimenetelmät”, todetaan, että ekoinnovaatiohyväksyntää koskevaan hakemukseen on sisällytettävä testimenetelmä, jolla saadaan selkeitä ja todennettavissa olevia tuloksia. Kyseisestä kohdasta ilmenee, että hakija voi valita joko kokonaisvaltaisen tai yksinkertaistetun menetelmän. Kokonaisvaltaisen menetelmän mukaan hakijan on kehitettävä testimenetelmä ja tarvittaessa käytettävä sen perustana tietoja ja aineistoa. Nämä asiakirjat on lähtökohtaisesti toimitettava yhdessä hyväksyntähakemuksen kanssa, ja riippumattoman sertifioidun elimen on arvioitava niitä todentamisraportin laatimista varten. Yksinkertaistettu menetelmä tarkoittaa sitä, että hakija voi käyttää teknisissä ohjeissa ennalta määritettyjä toimintoja ja keskiarvotietoja.
219

Sen lisäksi, että kantaja ei täsmennä, mitä julkisuutta Landgericht Frankfurt am Mainin (Frankfurt am Mainin alueellinen alioikeus, Saksa) antama tuomio on saanut, EKP on kuitenkin voinut katsoa, että tosiseikat olivat voineet vaikuttaa sen maineeseen ja ennen kaikkea sen uskottavuuteen rahoituslaitoksena. Palvelussuhteen ehtojen 45 artiklan toisen luetelmakohdan nojalla EKP voi kuitenkin nimenomaan ottaa huomioon raskauttavina seikkoina sen, missä määrin henkilöstön jäsenen toiminta on vaarantanut toimielimen luotettavuuden, maineen tai edut, ilman, että sen on osoitettava, ovatko pankin ulkopuoliset henkilöt olleet tietoisia asianomaisen henkilön toiminnasta, ja jos asia on näin, kuinka monta näitä henkilöitä on (ks. analogisesti tuomio 10.6.2016, HI v. komissio, F-133/15, EU:F:2016:127, 204 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
111

Edellä 110 kohdassa esitetystä päätelmästä seuraa, että kantaja ei voi vedota siihen, että nimittävä viranomainen on päättänyt nyt käsiteltävässä asiassa käyttää osittain ja analogisesti vakuutusmääräysten 23 artiklassa tarkoitetun ”toisen lääkärin” nimeämisessä vakuutusmääräysten 22 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa määrättyä menettelyä, ja päätellä tästä, että hänen korvausvaatimukseensa pitäisi sitä suuremmalla syyllä soveltaa 22 artiklan mukaista menettelyä kokonaisuudessaan. Siitä, että nimittävän viranomaisen nimeämä lääkäri on evännyt kulukorvauksen, ei voida johtaa oikeutta saattaa asia lääketieteellisen lautakunnan käsiteltäväksi. Näin ollen riidanalaisen päätöksen ensimmäinen perustelu on perusteltu siltä osin kuin vakuutusmääräysten 22 artikla ei koske sairauskulujen korvauspäätöksiä.
77

Etusijajärjestelmään erottamattomasti kuuluvasta logiikasta käy ilmi, että etuoikeusajan pituus määräytyy yleensä aiemman oikeuden luonteen perusteella. Tässä yhteydessä on todettava, että syy, jonka vuoksi patentteihin ja hyödyllisyysmalleihin sovellettava etuoikeusaika on Pariisin yleissopimuksen 4 artiklan C kappaleen 1 kohdan mukaan pidempi kuin malleihin ja tavaramerkkeihin sovellettava etuoikeusaika, on se, että patentit ja hyödyllisyysmallit ovat luonteeltaan monitahoisempia. Koska etuoikeusaika alkaa Pariisin yleissopimuksen 4 artiklan C kappaleen 2 kohdan mukaan ensimmäisen hakemuksen tekemisestä ja koska patenttien tai hyödyllisyysmallien rekisteröintimenettely on pidempi kuin mallien tai tavaramerkkien rekisteröintimenettely, patentti- tai hyödyllisyysmallihakemuksen tekemiseen perustuva etuoikeus saattaisi osoittautua hyödyttömäksi, jos samaa suhteellisen lyhyttä kuuden kuukauden määräaikaa sovellettaisiin kaikkiin oikeuksiin, joihin etuoikeus voi perustua. Etu, jonka etuoikeuden oletetaan tuottavan, perustuu siihen, että hakija pystyy arvioimaan mahdollisuuksia saada kyseessä olevalle keksinnölle suojaa jossakin valtiossa aikaisemmin tekemänsä patenttihakemuksen perusteella, ennen kuin hakija pyrkii mahdollisesti myöhemmällä hakemuksella saamaan suojaa toisessa valtiossa, toteuttaa tarvittavat toimenpiteet ja vastaa siihen liittyvistä kustannuksista ja muodollisuuksista. Tältä osin unionin yleinen tuomioistuin on jo muistuttanut tavaramerkkien osalta, että Pariisin yleissopimuksen laatijat ovat halunneet mahdollistaa sen, että henkilöt, joihin sovelletaan yleissopimuksen jonkin sopimuspuolen oikeutta, voisivat hakea rekisteröintiä mainituissa unionivaltioissa jälkikäteen, koska hakemuksen yhtäaikainen jättäminen kaikissa unionimaissa on mahdotonta, ja näin ollen yhdessä maassa myönnetty suoja muodostuu laajuudeltaan kansainväliseksi ilman moninkertaisia muodollisuuksia (tuomio 15.11.2001, TELEYE, T-128/99, EU:T:2001:266, 38 kohta).
30

Toiseksi on niin, kuten unionin tuomioistuin on todennut 12.9.2019 antamansa tuomion Koton Maźazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret v. EUIPO (C‑104/18 P, EU:C:2019:724) 48–55 kohdassa tekemänsä arvioinnin päätteeksi, että jo 11.6.2009 annetun tuomion Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli (C-529/07, EU:C:2009:361) 53 kohdassa esitetystä tulkinnasta seuraa, että kun on osoitettu, että kolmas käyttää samaa tai samankaltaista merkkiä samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten ja että tämä johtaa sekaannukseen, on tutkittava käsiteltävän asian kannalta merkityksellisten seikkojen kokonaisarvioinnin yhteydessä, tiesikö riidanalaisen tavaramerkin hakija tästä käytöstä. Se, että kolmas on aikaisemmin käyttänyt kyseistä merkkiä, ei kuitenkaan ole asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukainen edellytys (ks. vastaavasti tuomio 12.9.2019, Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret v. EUIPO, C‑104/18 P, EU:C:2019:724, 51, 52, 69 ja 70 kohta). Näin ollen riidanalaisen tavaramerkin haltijan tietoisuus siitä, että kolmas on käyttänyt tätä merkkiä tai se, olisiko tämän haltijan pitänyt olla tietoinen siitä, että kolmas on käyttänyt kyseistä merkkiä aikaisemmin, on vain yksi huomioon otettavista tekijöistä muiden joukossa.
72

Toiseksi riidanalaisen päätöksen 20 kohdassa oleva valituslautakunnan toteamus, jossa pääasiallisesti tuodaan esiin, että sen mukaan, millä tavalla kuluttajat pitävät pullosta kiinni kuluttaessaan sen sisällön, he eivät välttämättä havaitse, että etiketin kärki on irrallaan pullon yläosasta, on ymmärrettävä sen edellä 37 ja 41 kohdassa mainitun oikeuskäytännön valossa, sellaisena kuin tämä oikeuskäytäntö on tuotu esiin ja sitä on sovellettu erityisesti riidanalaisen päätöksen 12, 22, 23 ja 26 kohdassa, jonka mukaan kyseinen tavanomaisesti valistunut sekä kohtuullisen tarkkaavainen yleisö ei yleisesti ole erityisen huolellinen hankkiessaan kyseisiä tavaroita, joten kyseinen etiketti sekä tapa, jolla se on kiinnitetty pulloon, eivät todella kiinnitä sen huomiota. Valituslautakunta ei ole myöskään todennut, ettei yksikään kuluttajista havaitsisi tätä osatekijää. Se on siten vain viitannut mahdollisuuteen, ettei tavanomaisen tarkkaavainen kuluttaja välttämättä havaitse tätä erityispiirrettä, jos hän pitää pullosta kiinni tietyllä tavalla. Tällaista tilannetta ei tosiaan voida sulkea pois, koska pullosta voidaan pitää kiinni sekä alaosasta että yläosasta, vaikka viimeksi mainittua todennäköisesti tapahtuu vain harvoin.
87

Käsiteltävässä asiassa on aluksi todettava, että kuten edellä 13 kohdassa on muistutettu ja kuten riidanalaisen päätöksen osasta ”tiivistelmä tosiseikoista” johtuu, kantajan kanteen tutkinnan yhteydessä 16.5.2018 annettu tiedonanto osoitettiin osapuolille asetuksen N:o 6/2002 59 artiklan 2 kohdan perusteella. Tässä tiedonannossa todettiin, että riidanalainen malli on julistettava mitättömäksi, koska asetuksen N:o 6/2002 4 artiklassa säädettyjä edellytyksiä ei ole noudatettu, koska mainitun mallin kattama tuote on moniosaisen tuotteen (eli kompressorin kytkin kokonaisuudessaan moottorin osana) komponentti (eli kytkimen osa) joka sen jälkeen, kun se on sisällytetty moniosaiseen tuotteeseen, ei ole enää näkyvissä tuotteen tavanomaisen käytön aikana. Valituslautakunta nimittäin totesi, että kompressori, joka on suurikokoinen, peittää kyseisen osan ja että moniosainen tuote itse on täysin peitetty ajoneuvon konepellillä, kun tämä on suljettuna eli tavanomaisessa asennossa.
4.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Ehdottomat hylkäysperusteet – Erilaisten hylkäysperusteiden erillinen tutkinta – Hylkäysperusteiden tulkitseminen jokaisen niistä taustalla olevan yleisen edun valossa – Merkityksellisen kriteerin käyttö asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan yhteydessä tämän säännöksen b alakohdan tulkinnassa – Ei voida hyväksyä (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta) (ks. 45–48 kohta)
11.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman laajalti tunnetun tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki – Aikaisemman laajalti tunnetun tavaramerkin tuottaman suojan ulottaminen tavaroihin tai palveluihin, jotka eivät ole samankaltaisia – Todisteet, jotka haltijan on esitettävä – Tuleva muu kuin hypoteettinen vaara epäoikeutetusta hyväksikäytöstä tai haitan aiheuttamisesta (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta) (ks. 101 kohta)
10.

Euroopan unioni – Toimielinten toimien laillisuuden tuomioistuinvalvonta – Kongon demokraattista tasavaltaa koskevat rajoittavat toimenpiteet – Valvonnan laajuus – Rajoitettu valvonta yleisten sääntöjen osalta – Rajoittavien toimenpiteiden toteuttamisperusteet – Osallistuminen vakavina ihmisoikeusloukkauksina pidettävien tekojen suunnitteluun, johtamiseen tai toteuttamiseen – Yhteisymmärrykseen perustuvan ja rauhanomaisen ratkaisun, jolla pyritään vaalien järjestämiseen, estäminen muun muassa väkivaltaisuuksilla, sortotoimilla tai väkivaltaan yllyttämällä taikka horjuttamalla oikeusvaltiota – Ulottuvuus – Oikeusvarmuuden periaatteen, joka edellyttää oikeussääntöjen vaikutusten selkeyttä, täsmällisyyttä ja ennakoitavuutta, noudattaminen (SEU 3 artiklan 5 kohta ja SEU 21 artiklan 2 kohdan b ja c alakohta; SEUT 275 artiklan toinen kohta; neuvoston päätöksen 2010/788/YUTP, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä (YUTP) 2018/1940, 3 artiklan 2 kohdan b alakohta ja neuvoston päätöksen (YUTP) 2016/2231 johdanto-osan kolmas ja neljäs perustelukappale; neuvoston asetus N:o 1183/2005) (ks. 170, 171 ja 173–180 kohta)
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 17, 18 ja 52 kohta)
2.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 31, 32 ja 111 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 5.10.2020 – nanoPET Pharma vastaan EUIPO – Miltenyi Biotec (viscover)

(asia T-264/19)

(EU-tavaramerkki – Mitättömyysmenettely – EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki viscover – Vilpillisen mielen puuttuminen – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan b alakohta) – Asetuksen N:o 207/2009 53 artiklan 2 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 60 artiklan 2 kohdan c alakohta)

1. EU-tavaramerkki – Muutoksenhakumenettely – Kanne unionin tuomioistuimissa – Unionin yleisen tuomioistuimen toimivalta – Valituslautakuntien tekemien päätösten laillisuusvalvonta – Tosiseikkojen tutkiminen uudelleen sellaisten todisteiden valossa, joita ei ole esitetty aikaisemmin viraston elimissä – Soveltamisalan ulkopuolelle jääminen (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 72 artikla) (ks. 19 kohta)

2. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Ehdottomat mitättömyysperusteet – Hakijan vilpillinen mieli tavaramerkkihakemusta jätettäessä – Arviointiperusteet – Rekisteröintihakemuksen jättämishetkellä olemassa olevien kaikkien merkityksellisten tekijöiden huomioon ottaminen – Hakijan tietoisuus siitä, että kolmas on käyttänyt samaa tai samankaltaista merkkiä – Hakijan aikomus – Kyseisten merkkien oikeudellisen suojan aste – Kyseisen merkin rekisteröinnin EU-tavaramerkiksi taustalla oleva kaupallinen logiikka – Tavaramerkkihakemusta koskevien tapahtumien aikajärjestys – Riidanalaisen merkin alkuperä ja sen käyttö sen luomisesta alkaen (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 32–39 kohta)

3. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Ehdottomat mitättömyysperusteet – Hakijan vilpillinen mieli tavaramerkkihakemusta jätettäessä – Kuviomerkki viscover (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 64, 65, 72, 84 ja 94 kohta)

4. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Aikaisemman kansallisen oikeuden olemassaoloon perustuva mitättömyysvaatimus – Todistustaakka (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009, 53 artiklan 2 kohdan c alakohta; komission asetuksen N:o 2868/95 1 artiklan 37 sääntö) (ks. 93 kohta)

5. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Vaatimuksen tutkiminen – Todisteet aikaisemman tavaramerkin käyttämisestä – Selvitysaineiston todistusvoima – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 57 artiklan 2 ja 3 kohta) (ks. 97 kohta)

Aihe

Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 17.1.2019 tekemästä päätöksestä (asia R 1288/2017-5), joka koskee osapuolten nanoPET Pharma ja Miltenyi Biotec välistä mitättömyysmenettelyä.

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.11.2020 – Allergan Holdings France vastaan EUIPO – Dermavita (JUVEDERM ULTRA)

(asia T-664/19)

”EU-tavaramerkki – Menettämismenettely – EU-sanamerkki JUVEDERM ULTRA – Tavaramerkin tosiasiallinen käyttäminen – Käyttäminen niitä tavaroita varten, joita varten tavaramerkki on rekisteröity – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 58 artiklan 1 kohdan a alakohta))

1. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Menettämisperusteet – Tavaramerkkiä ei ole käytetty tosiasiallisesti – Todisteet käyttämisestä – Todistustaakka (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 51 artikla) (ks. 18 kohta)

2. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Menettämisperusteet – Tavaramerkkiä ei ole käytetty tosiasiallisesti – Sanamerkki JUVEDERM ULTRA (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan a alakohta) (ks. 19 ja 20 kohta)

Aihe

Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 18.7.2019 tekemästä päätöksestä (yhdistetyt asiat R 1655/2018-4 ja R 1723/2018-4), joka koskee Dermavita Co:n ja Allergan Holdings Francen välistä väitemenettelyä.

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
1.

Maatalous – Yhteinen maatalouspolitiikka – Tiettyjä tukijärjestelmiä koskeva yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä – Tuen vähentäminen ja tuen ulkopuolelle jättäminen täydentäviä ehtoja koskevien sääntöjen noudattamatta jättämisen tapauksessa – Jäsenvaltioon, jonka valvontajärjestelmä on puutteellinen, sovellettava rahoitusoikaisu – Laskentaperuste – Rahoitusoikaisun soveltaminen viljelijöihin, joita ei ole tarkastettu – Suhteellisuusperiaatetta ei ole loukattu (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1306/2013 52 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1290/2005 31 artikla ja komission asetuksen N:o 1122/2009 50 ja 51 artikla) (ks. 72–77 kohta ja 80–82 kohta)
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Kuviomerkit Freude an Farbe ja Glemadur Freude an Farbe (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 27–31, 46, 51, 52, 60–67 ja 71 kohta)
3.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Kuviomerkit FAKE DUCK ja SAVE THE DUCK (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 28, 40, 51, 57, 65 ja 66 kohta)
10.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman laajalti tunnetun tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki – Aikaisemman laajalti tunnetun tavaramerkin tuottaman suojan ulottaminen tavaroihin tai palveluihin, jotka eivät ole samankaltaisia – Näyttö, joka haltijan on esitettävä – Tuleva muu kuin hypoteettinen vaara epäoikeutetusta hyväksikäyttämisestä tai haitasta (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 5 kohta) (ks. 73 kohta)
5.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Rekisteröimisen epääminen, vaikka suhteellinen hylkäysperuste on olemassa ainoastaan osassa unionia (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 32 kohta)