ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1)

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 63 ja 65 artiklaa on tulkittava siten, etteivät ne ole pääasian kaltaisissa olosuhteissa – kun yhtiön hyväksi perustetaan maankäyttöoikeus sellaisen rakennuksen rakentamista varten, jonka rakennetusta kokonaisalasta se saa 75 prosenttia vastikkeena jäljelle jäävän 25 prosentin rakentamisesta, jonka yhteydessä kyseinen yhtiö sitoutuu toimittamaan rakennuksen täysin valmiina kyseisen maankäyttöoikeuden perustaneille henkilöille – esteenä sille, että kyseisiin rakennuspalveluihin liittyvä arvonlisäverosaatava syntyy silloin, kun oikeudet perustetaan, eli ennen kyseisten palvelujen suorittamista, jos kaikki tulevan palvelujen suorituksen kannalta merkitykselliset seikat ovat kyseisen oikeuden perustamishetkellä tiedossa ja erityisesti kyseessä olevat palvelut on eritelty täsmällisesti ja jos mainitun oikeuden arvo voidaan ilmaista rahana, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tutkittava. Tältä kannalta on merkityksetöntä, onko mainitun maankäyttöoikeuden perustaminen sellaisten henkilöiden suorittama verovapaa liiketoimi, jotka eivät ole mainitussa direktiivissä tarkoitetulla tavalla verovelvollisia tai maksuvelvollisia.
Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-201/09, Rügen Fisch vastaan SMHV, 21.9.2011 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin on hylännyt valittajan valituksen SMHV:n neljännen valituslautakunnan 20.3.2009 (asia R 230/2007-4) tekemästä päätöksestä, joka koski Rügen Fisch AG:n ja Schwaaner Fischwaren GmbH:n välistä väitemenettelyä – Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1) 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 51 artiklan 1 kohdan a alakohdan rikkominen – Sanamerkin SCOMBER MIX erottamiskyky
Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 9.2.2012 – Novartis vastaan Actavis UK

(asia C‑442/11)

Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta – Ihmisille tarkoitetut lääkkeet – Lisäsuojatodistus – Asetus (EY) N:o 469/2009 – 4 ja 5 artikla – Lisäsuojatodistus on myönnetty ainoalle vaikuttavalle aineelle – Suojan ulottuvuus – Useita vaikuttavia aineita, myös vaikuttavaa ainetta, jolle on myönnetty lisäsuojatodistus, sisältävä lääke

Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Lainsäädännön yhdenmukaisuus – Teollisoikeudet ja kaupalliset oikeudet – Patenttioikeus – Lääkkeiden lisäsuojatodistus (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 469/2009 4 ja 5 artikla) (ks. 23 kohta ja määräysosa)

Aihe

Ennakkoratkaisupyyntö – High Court of Justice (Chancery Division) – Lääkkeiden lisäsuojatodistuksesta 6.5.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 469/2009 (EUVL L 152, s. 1) 4 ja 5 artiklan tulkinta – Lisäsuojatodistuksen ulottuvuus – Yksinomaan sellaisten lääkkeiden suojaaminen, jotka sisältävät vain suojattua vaikuttavaa ainetta, vai myös sellaisten lääkkeiden suojaaminen, jotka sisältävät suojattua vaikuttavaa ainetta yhdessä toisen vaikuttavan aineen kanssa

Ratkaisu

Lääkkeiden lisäsuojatodistuksesta 6.5.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 469/2009 4 ja 5 artiklaa on tulkittava siten, että kun yhtä vaikuttavaa ainetta sisältävää ”tuotetta” suojattiin peruspatentilla ja kun tämän patentin haltijalla oli mahdollisuus tätä ”tuotetta” koskevan patenttisuojan nojalla estää sellaisen lääkkeen markkinoille saattaminen, joka sisälsi kyseistä vaikuttavaa ainetta ja yhtä tai useampaa muuta vaikuttavaa ainetta, tälle samalle ”tuotteelle” myönnetty lisäsuojatodistus mahdollistaa peruspatentin voimassaolon päättymisen jälkeen sen, että lisäsuojatodistuksen haltija voi estää kolmatta saattamasta kyseistä tuotetta sisältävän lääkkeen markkinoille ”tuotteen” sellaiseen käyttötarkoitukseen lääkkeenä, joka on hyväksytty ennen todistuksen voimassaolon päättymistä.
Ennakkoratkaisupyyntö – Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana – Sijoittautumisvapaus – Henkilöiden vapaa liikkuvuus – Palvelujen tarjoamisen vapaus – Vedonlyöntien kerääminen – Kansallinen lainsäädäntö, jossa tämän toiminnan harjoittamiselta edellytetään toimilupaa ja yleisen turvallisuuden edellyttämää lupaa – Sellaisten oikeussubjektien suojelu, jotka ovat saaneet toimiluvat ja yleisen turvallisuuden edellyttävät luvat sellaisten myöntämismenettelyjen johdosta, joiden ulkopuolelle on lainvastaisesti jätetty saman alan muita toimijoita – Yhteensopivuus EY 43 ja EY 49 artiklan (joista on tullut SEUT 49 ja SEUT 56 artikla) kanssa
Unionin tuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 15.12.2011 – INNO vastaan Unie van Zelfstandige Ondernemers ym.

(asia C‑126/11)

Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta – Direktiivi 2005/29/EY – Sopimattomat kaupalliset menettelyt – Kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään ilmoitukset hinnanalennuksesta ja ilmoitukset, joissa vihjataan hinnanalennukseen

Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Sopimattomat elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien väliset kaupalliset menettelyt – Direktiivi 2005/29 – Kansallista lainsäädäntöä, jossa kielletään yleisesti alennusmyyntejä edeltävänä ajanjaksona ilmoitukset hinnanalennuksesta ja ilmoitukset, joissa vihjataan hinnanalennukseen, ei voida hyväksyä – Edellytys (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/29) (ks. 32 kohta ja määräysosa)

Aihe

Ennakkoratkaisupyyntö – Hof van Cassatie van België – Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/29/EY (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) (EUVL L 149, s. 22) tulkinta

Ratkaisu

Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2005/29/EY (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jossa säädetään yleisestä kiellosta ilmoittaa hinnanalennuksista ja vihjata niistä ilmoituksissa alennusmyyntejä edeltävinä ajanjaksoina, jos kyseisellä säännöksellä pyritään kuluttajansuojaan liittyviin tavoitteisiin.
Unionin tuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 5.7.2012 – Audi ja Volkswagen vastaan SMHV

(asia C-467/11 P)

”Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Kohdetta vaille jäänyt valitus — Lausunnon antamisen raukeaminen”

Muutoksenhaku — Oikeussuojan tarve — Edellytys — Valitus, joka voi tuottaa valittajalle etua (ks. 11 kohta)

Aihe

Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-318/09, Audi ja Volkswagen vastaan SMHV (TDI), 6.7.2011 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin on hylännyt kumoamiskanteen, jossa vaadittiin kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 14.5.2009 tekemä päätös R 226/2007-1, joka koski sanamerkin TDI rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi luokkaan 12 (moottoriajoneuvot ja niiden rakenneosat) kuuluvia tavaroita varten – Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1) 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 3 kohdan virheellinen soveltaminen – Sanamerkin TDI erottamiskyky

Ratkaisu

1) Lausunnon antaminen valituksesta raukeaa.

2) Audi AG ja Volkswagen AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Unionin tuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 5.7.2012 – Audi ja Volkswagen vastaan SMHV

(asia C-467/11 P)

”Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Kohdetta vaille jäänyt valitus — Lausunnon antamisen raukeaminen”

Muutoksenhaku — Oikeussuojan tarve — Edellytys — Valitus, joka voi tuottaa valittajalle etua (ks. 11 kohta)

Aihe

Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-318/09, Audi ja Volkswagen vastaan SMHV (TDI), 6.7.2011 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin on hylännyt kumoamiskanteen, jossa vaadittiin kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 14.5.2009 tekemä päätös R 226/2007-1, joka koski sanamerkin TDI rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi luokkaan 12 (moottoriajoneuvot ja niiden rakenneosat) kuuluvia tavaroita varten – Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1) 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 3 kohdan virheellinen soveltaminen – Sanamerkin TDI erottamiskyky

Ratkaisu

1) Lausunnon antaminen valituksesta raukeaa.
1.

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Aikaisemman tavaramerkin vähäinen erottamiskyky — Vaikutus (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 44 kohta)
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Yhteisön tavaramerkki

–

Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen

–

Suhteelliset hylkäysperusteet

–

Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten

–

Kyseisten tavaramerkkien samankaltaisuus

–

Arviointiperusteet

–

Moniosainen tavaramerkki (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 40 ja 41 kohta)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-188/10, DTL vastaan SMHV – Gestión de Recursos y Soluciones Empresariales (Solaria), 15.12.2010 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi kanteen, joka oli nostettu SMHV:n toisen valituslautakunnan 17.2.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 767/2009-2), joka koski Gestión de Recursos y Soluciones Empresariales SL:n ja DTL Corporación SL:n välistä väitemenettelyä

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

1) Lausunnon antaminen valituksesta raukeaa niiden palvelujen osalta, jotka kuuluvat tavaroiden ja palvelujen kansainvälistä luokitusta tavaramerkkien rekisteröimistä varten koskevaan, 15.6.1957 tehtyyn Nizzan sopimukseen, sellaisena kuin se on tarkistettuna ja muutettuna, pohjautuvan luokituksen luokkaan 37.

2) Valitus hylätään siltä osin kuin se koskee palveluita, jotka kuuluvat Nizzan sopimukseen pohjautuvan luokituksen luokkaan 42.

3) DTL Corporación SL velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Asia C-313/10

Land Nordrhein-Westfalen

vastaan

Sylvia Jansen

(Landesarbeitsgericht Kölnin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

Asian poistaminen rekisteristä

























































UNIONIN TUOMIOISTUIMEN TOISEN JAOSTON PUHEENJOHTAJAN MÄÄRÄYS

25 päivänä lokakuuta 2011 ( )

Asian poistaminen rekisteristä

Asiassa C-313/10,

jossa on kyse SEUT 267 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Landesarbeitsgericht Köln (Saksa) on esittänyt 13.4.2010 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut unionin tuomioistuimeen 29.6.2010, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa

Land Nordrhein-Westfalen

vastaan

Sylvia Jansen,





UNIONIN TUOMIOISTUIMEN TOISEN JAOSTON PUHEENJOHTAJA,

kuultuaan julkisasiamies N. Jääskistä,

on antanut seuraavan

määräyksen

1 Landesarbeitsgericht Köln ilmoitti unionin tuomioistuimelle 6.10.2011 päivätyllä kirjeellä, joka saapui unionin tuomioistuimen kirjaamoon 13.10.2011, että pääasia on jäänyt vaille kohdetta ja että se näin ollen peruuttaa ennakkoratkaisupyyntönsä.

2 Näin ollen käsiteltävänä oleva asia on määrättävä poistettavaksi unionin tuomioistuimen rekisteristä.

3 Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.

Näillä perusteilla unionin tuomioistuimen toisen jaoston puheenjohtaja on määrännyt seuraavaa:

Asia C-313/10 poistetaan unionin tuomioistuimen rekisteristä.

Annettiin Luxemburgissa 25 päivänä lokakuuta 2011.

A. Calot Escobar J. N. Cunha Rodrigues
Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 9.9.2011 – Cassina vastaan Alivar ja Galliani Host Arredamenti

(asia C‑198/10)

Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta – Teollisoikeudet ja kaupalliset oikeudet – Direktiivi 98/71/EY – Mallien oikeudellinen suoja – 17 artikla – Velvollisuus soveltaa samanaikaisesti mallien suojaa ja tekijänoikeuden suojaa – Kansallinen lainsäädäntö, jolla suljetaan pois niiden mallien tekijänoikeuden suoja, joista on ennen kyseisen lainsäädännön voimaantuloa tullut vapaasti käytettäviä

Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Mallit – Direktiivi 98/71 – Periaate, jonka mukaan mallien suojaa ja tekijänoikeuden suojaa sovelletaan samanaikaisesti – Kansallinen lainsäädäntö, jolla suljetaan pois joko täysin tai aikaisempaan käyttöön perustuvissa rajoissa sellaisten mallien tekijänoikeuden suoja, joista on ennen kyseisen lainsäädännön voimaantuloa tullut vapaasti käytettäviä, suhteessa kolmansiin, jotka ovat valmistaneet ja myyneet kyseisten mallien mukaisesti toteutettuja tuotteita – Suojan poissulkemista ei voida hyväksyä (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/71 17 artikla) (ks. 24–28 ja 32–34 kohta sekä tuomiolauselma)

Aihe

Ennakkoratkaisupyyntö – Corte d’Appello di Milano – Mallien oikeudellisesta suojasta 13.10.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/71/EY 17 ja 19 artiklan tulkinta – Kansallinen lainsäädäntö, jolla direktiivi on saatettu voimaan kansallisessa lainsäädännössä ottamalla käyttöön mallien tekijänoikeuden suoja – Jäsenvaltion oikeus laajentaa tämän suojan myöntämisen edellytyksiä

Ratkaisu

Mallien oikeudellisesta suojasta 13.10.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/71/EY 17 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä sellaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jolla suljetaan pois joko täysin tai aikaisempaan käyttöön perustuvissa rajoissa tämän jäsenvaltion tekijänoikeuden suoja malleilta, joista on ennen kyseisen lainsäädännön voimaantulopäivää tullut vapaasti käytettäviä, suhteessa kolmansiin, jotka ovat jäsenvaltiossa valmistaneet ja/tai myyneet näiden mallien mukaisesti toteutettuja tuotteita jo ennen kyseistä päivää.
SEUT 110 artiklaa on tulkittava siten, että sen vastaista on se, että jäsenvaltio ottaa käyttöön ympäristöveron, joka kannetaan moottoriajoneuvojen ensirekisteröinnin yhteydessä tässä jäsenvaltiossa, jos tästä verotustoimenpiteestä on säädetty siten, että se tekee muista jäsenvaltioista ostettujen käytettyjen ajoneuvojen liikenteeseen päästämisen kyseisessä jäsenvaltiossa vähemmän houkuttelevaksi mutta ei tee samanikäisten ja yhtä kuluneiden ajoneuvojen ostamista kotimaan markkinoilta vähemmän houkuttelevaksi.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kansainväliset sopimukset – Euroopan talousalueesta tehty sopimus – Pääomien vapaa liikkuvuus – Rajoitukset

(ETA-sopimuksen 40 artikla ja liite XII; neuvoston direktiivin 88/361 6 artiklan 4 kohta)

Tiivistelmä

Euroopan talousalueesta (ETA) 2.5.1992 tehdyn sopimuksen 40 artiklaa on tulkittava siten, että kansallinen lainsäädäntö, joka perustuu perustamissopimuksen 67 artiklan [joka on kumottu Amsterdamin sopimuksella] täytäntöönpanosta annetun direktiivin 88/361 6 artiklan 4 kohtaan ja jossa kielletään Liechtensteinin ruhtinaskunnan kansalaiselta unionin jäsenvaltiossa sijaitsevan vapaa-ajan asunnon hankkiminen, on sen kanssa ristiriidassa, mistä seuraa, että kansallisen viranomaisen on jätettävä kyseinen kansallinen lainsäädäntö huomioon ottamatta.

Jäsenvaltiot voivat nimittäin 1.5.1995 alkaen, jolloin ETA-sopimus tuli Liechtensteinin ruhtinaskunnassa voimaan, jatkaa sen kattamilla aloilla pääomanliikkeiden vapautta rajoittavan lainsäädännön voimassaoloa ja vedota siihen Liechtensteinin ruhtinaskuntaan nähden vain, jos tätä lainsäädäntöä voidaan unionin oikeuden mukaan soveltaa muihin unionin jäsenvaltioihin.

(ks. 39 ja 51 kohta sekä tuomiolauselma)
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Verotus

–

Sisäinen verotus

–

Ympäristövero, joka kannetaan moottoriajoneuvojen ensirekisteröinnin yhteydessä kyseisen maan alueella (SEUT 110 artikla) (ks. 17 ja 18 kohta sekä määräysosa)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Ennakkoratkaisupyyntö – Curtea de Apel Craiova – Aiemmin toisissa jäsenvaltioissa rekisteröityjen käytettyjen ajoneuvojen rekisteröinti – Tietyssä jäsenvaltiossa tapahtuvan ensirekisteröinnin yhteydessä moottoriajoneuvosta kannettava ympäristövero – Kansallisen lainsäädännön yhteensopivuus SEUT 110 artiklan kanssa

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

SEUT 110 artiklaa on tulkittava siten, että sen vastaista on se, että jäsenvaltio ottaa käyttöön ympäristöveron, joka kannetaan moottoriajoneuvojen ensirekisteröinnin yhteydessä tässä jäsenvaltiossa, jos tästä verotustoimenpiteestä on säädetty siten, että se tekee muista jäsenvaltioista ostettujen käytettyjen ajoneuvojen liikenteeseen päästämisen kyseisessä jäsenvaltiossa vähemmän houkuttelevaksi mutta ei tee samanikäisten ja yhtä kuluneiden ajoneuvojen ostamista kotimaan markkinoilta vähemmän houkuttelevaksi.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Yhteinen tullitariffi – Tullinimikkeet – MP3-/mediasoittimet

(Neuvoston asetuksen N:o 2658/87 nimike 8521)

Tiivistelmä

Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen N:o 2658/87, sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksella N:o 1549/2006, liitteessä I olevan yhdistetyn nimikkeistön nimikettä 8521 on tulkittava siten, ettei siihen voida luokitella MP3-/mediasoittimia, joiden muodostaman yhdistelmän pääasiallinen toiminto on äänentallennus ja -toisto.

(ks. 26 kohta ja tuomiolauselma)
Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 16.9.2010 – Dominio de la Vega vastaan SMHV

(asia C-459/09 P)

Muutoksenhaku – Yhteisön tavaramerkki – Asetus (EY) N:o 40/94 – 8 artiklan 1 kohdan b alakohta – Hakemus kuviomerkin DOMINIO DE LA VEGA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi – Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki PALACIO DE LA VEGA – Sekaannusvaaran olemassaolo osassa unionia – Tavaramerkkien samankaltaisuuden arviointi – Hallitseva osatekijä

1. Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 31, 32, 51, 64 ja 65 kohta)

2. Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Aikaisempi tavaramerkki on yhteisön tavaramerkki – Rekisteröimisen epääminen, vaikka suhteellinen hylkäysperuste on olemassa ainoastaan osassa yhteisöä (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 30 kohta)

3. Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Tosiseikkojen virheellinen arviointi – Tutkimatta jättäminen – Unionin tuomioistuimen harjoittaman valvonnan piiriin ei kuulu tosiseikkojen ja selvitysaineiston arviointi, paitsi jos ne on otettu huomioon vääristyneellä tavalla (SEUT 256 artiklan 1 kohdan toinen alakohta; Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan 1 ensimmäinen kohta) (ks. 44 kohta)

Aihe

Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-458/07, Dominio de la Vega vastaan SMHV, 16.9.2009 antamasta tuomiosta, jolla hylättiin valitus SMHV:n toisen valituslautakunnan 3.10.2007 tekemästä päätöksestä (asia R 1431/2006-2), joka koskee Ambrosio Velasco, SA:n ja Dominio de la Vega, SL:n välistä väitemenettelyä

Ratkaisu

1) Valitus hylätään.
2)

SEUT 49 artiklan kanssa ristiriidassa on kuitenkin tällainen kansallinen säännöstö siltä osin kuin 4 000:n tai 5 000:n asukkaan tai 200 metrin pääsäännöt ovat kullakin sellaisella maantieteellisellä alueella, jolla on väestöä koskevia erityispiirteitä, esteenä sille, että perustetaan riittävä määrä apteekkeja, joilla voidaan taata asianmukainen apteekkipalvelu, minkä tarkastaminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävänä.
Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 7.7.2010 – Gennaro Curia vastaan Ministero dell’Economia e delle Finanze ja Agenzia delle Entrate

(asia C‑381/09)

Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta – Kuudes arvonlisäverodirektiivi – Soveltamisala – Vapautukset arvonlisäverosta – 13 artiklan B kohdan d alakohdan 1 alakohta – Luottojen myöntäminen, välitys ja luoton hallinnointi – Koronkiskontalainat – Kansallisen lainsäädännön mukaan lainvastainen toiminta

1. Verotus – Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen – Liikevaihtoverot – Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä – Asiallinen soveltamisala (Neuvoston direktiivi 77/388) (ks. 18–20 kohta ja tuomiolauselma)

2. Verotus – Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen – Liikevaihtoverot – Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä – Kuudennessa direktiivissä säädetyt vapautukset – Luottojen myöntämisen vapauttaminen (Neuvoston direktiivin 77/388 13 artiklan B kohdan d alakohdan 1 alakohta) (ks. 18–20 kohta ja tuomiolauselma)

Aihe

Ennakkoratkaisupyyntö – Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) – Vapautukset – Luottojen myöntäminen, välitys ja hallinnointi – Lainanantajan harjoittama koronkiskontatoiminta, joka on kansallisen lainsäädännön mukaan lainvastaista

Ratkaisu

Koronkiskontalainojen myöntäminen, joka kansallisen rikosoikeuden mukaan on rikkomus, kuuluu lainvastaisuudestaan huolimatta jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY soveltamisalaan. Tämän direktiivin 13 artiklan B kohdan d alakohdan 1 alakohtaa on tulkittava siten, ettei jäsenvaltio saa kantaa tästä toiminnasta arvonlisäveroa, koska toiminta, jossa rahamääräisiä lainoja myönnetään tavanomaisin koroin, on vapautettu tästä verosta.