Asia C‑52/14

Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG

vastaan

Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

(Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

”Ennakkoratkaisupyyntö — Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaaminen — Asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 — 3 artiklan 1 kohta — Vanhentumisaika — Vanhentumisajan alkamisajankohta — Toistuvat väärinkäytökset — Vanhentumisen katkeaminen — Edellytykset — Toimivaltainen viranomainen — Asianomainen henkilö — Toimi, joka koskee väärinkäytöksen tutkimista tai väärinkäytökseen liittyvää seuraamusmenettelyä — Kaksinkertaisen vanhentumisajan pituinen aika”

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 11.6.2015

(Neuvoston asetuksen N:o 2988/95 3 artiklan 1 kohdan toinen alakohta; komission asetuksen N:o 1998/78, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1714/88, 13 artiklan 1 kohdan a alakohta)

Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta annetun asetuksen N:o 2988/95 3 artiklan 1 kohdassa säädettyä määräaikaa sovelletaan sekä niihin väärinkäytöksiin, jotka johtavat kyseisen asetuksen 5 artiklassa tarkoitetun hallinnollisen seuraamuksen määräämiseen, että väärinkäytöksiin, joihin kohdistetaan perusteettomasti saadun edun takaisin perimistä koskeva kyseisen asetuksen 4 artiklassa tarkoitettu hallinnollinen toimenpide. (ks. 21 ja 23 kohta)

Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta annetun asetuksen N:o 2988/95 3 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan mukaan seuraamusmenettelyn vanhentuminen voi katketa, kun toimivaltaisen viranomaisen toimi, joka koskee väärinkäytöksen tutkimista tai väärinkäytökseen liittyvää seuraamusmenettelyä, saatetaan asianomaisen henkilön tietoon. Tässä säännöksessä olevan toimivaltaisen viranomaisen käsitteen on katsottava tarkoittavan viranomaista, jolla on kansallisen oikeuden nojalla toimivalta suorittaa kyseessä olevia tutkimista tai seuraamusmenettelyä koskevia toimia, ja tämä viranomainen voi olla eri viranomainen kuin se, joka myöntää tai perii takaisin perusteettomasti ja unionin taloudellisten etujen vastaisesti saatuja summia. Tässä yhteydessä on todettava, että väärinkäytöksen tutkimista tai väärinkäytökseen liittyvää seuraamusmenettelyä koskevat toimet on saatettu tämän asetuksen 3 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun ”asianomaisen henkilön” tietoon, kun kaikkien tosiseikkojen perusteella voidaan päätellä, että kyseessä olevat tutkimista tai seuraamusmenettelyä koskevat toimet on tosiasiallisesti saatettu asianomaisen henkilön tietoon. Kun on kyse oikeushenkilöstä, tämä edellytys täyttyy, mikäli kyseessä oleva toimi on tosiasiallisesti saatettu sellaisen henkilön tietoon, jonka voidaan kansallisen oikeuden nojalla katsoa toimivan oikeushenkilön lukuun, mikä kansallisen tuomioistuimen on tutkittava. Lisäksi toimen on rajattava riittävän täsmällisesti ne toimenpiteet, joihin väärinkäytösepäilyt kohdistuvat, jotta se voidaan katsoa tässä säännöksessä tarkoitetuksi tutkimista tai seuraamusmenettelyä koskevaksi toimeksi. Tämä täsmällisyysvaatimus ei kuitenkaan edellytä sitä, että kyseisessä toimessa mainitaan mahdollisuus erityisen hallinnollisen seuraamuksen tai toimenpiteen määräämiseen. (ks. 29, 33, 39 ja 47 kohta sekä tuomiolauselman 1–3 kohta)

Väärinkäytös on Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta annetun asetuksen N:o 2988/95 3 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetulla tavalla jatkuva tai toistuva, kun sen tekee toimija, joka saa taloudellisia etuja joukosta samankaltaisia toimenpiteitä, joilla rikotaan samaa unionin oikeuden säännöstä. Tästä on todettava, että sen ajallisen yhteyden osalta, joka on oltava väärinkäytösten välillä, jotta kyse olisi tässä säännöksessä tarkoitetusta toistuvasta väärinkäytöksestä, edellytetään ainoastaan, että ajanjakso kunkin väärinkäytöksen ja sitä edeltävän väärinkäytöksen välissä on saman kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädettyä vanhentumisaikaa lyhyempi. Sellaisten väärinkäytösten kaltaiset väärinkäytökset, jotka liittyvät valmistajan varastoimien sokerimäärien laskemiseen eri markkinointivuosina ja jotka johtavat saman valmistajan tekemiin virheellisiin ilmoituksiin näistä määristä ja näin ollen sokerialan varastointikustannusten korvausjärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen N:o 1998/78 nojalla varastointikustannusten korvauksina perusteettomasti maksettaviin summiin, ovat pääsääntöisesti asetuksen N:o 2988/95 3 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu toistuva väärinkäytös, mikä kansallisen tuomioistuimen on tutkittava. Asetuksen N:o 2988/95 3 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetusta jatkuvan tai toistuvan väärinkäytöksen käsitteestä on todettava, että se perustuu objektiivisiin perusteisiin, jotka koskevat nimenomaan tätä väärinkäytösluokkaa ja jotka eivät riipu siitä, miten kansallinen viranomainen toimii kyseessä olevaan toimijaan nähden. Näin ollen väärinkäytösten joukon katsomista tässä säännöksessä tarkoitetuksi jatkuvaksi tai toistuvaksi väärinkäytökseksi ei ole suljettu pois siinä tapauksessa, että toimivaltaiset viranomaiset eivät ole kohdistaneet asianomaiseen henkilöön säännöllisiä ja perusteellisia tarkastuksia. (ks. 49, 56, 60 ja 61 kohta sekä tuomiolauselman 4 ja 5 kohta)

Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta annetun asetuksen N:o 2988/95 3 artiklan 1 kohdan sanamuodosta ja rakenteesta käy ilmi, että tämän säännöksen neljännessä alakohdassa säädetään ehdoton aikaraja, jota sovelletaan väärinkäytöstä koskevan seuraamusmenettelyn vanhentumiseen, ja tämä vanhentumisaika päättyy viimeistään sinä päivänä, jona kaksinkertaisen tämän säännöksen ensimmäisessä alakohdassa säädetyn vanhentumisajan pituinen aika päättyy ilman, että toimivaltainen viranomainen on määrännyt seuraamuksesta, paitsi siinä tapauksessa, että hallinnollinen menettely on keskeytetty tämän asetuksen 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Tästä seuraa, että lukuun ottamatta tätä viimeistä tilannetta, kyseisen asetuksen 3 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetuista toimivaltaisen viranomaisen tutkimista tai seuraamusmenettelyä koskevista toimista, jotka saatetaan asianomaisen henkilön tietoon, ei seuraa tämän saman kohdan neljännessä alakohdassa säädetyn vanhentumisajan katkeaminen. (ks. 63, 72 ja 74 kohta sekä tuomiolauselman 7 kohta)