Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Henkilöiden vapaa liikkuvuus – Työntekijät – Työntekijän perheenjäsenten oleskeluoikeus

(Neuvoston asetuksen N:o 1612/68 10 artikla)

2. Henkilöiden vapaa liikkuvuus – Työntekijät – Työntekijän perheenjäsenten oleskeluoikeus – Työntekijän paluu kotijäsenvaltioonsa hänen tehtyään palkattua työtä toisessa jäsenvaltiossa

(Neuvoston asetuksen N:o 1612/68 10 artiklan 1 kohdan a alakohta)

Tiivistelmä

1. Yhteisön oikeudessa ei aseteta tilanteessa, jossa yhteisön työntekijä palaa jäsenvaltioon, jonka kansalainen hän on, kyseisen jäsenvaltion viranomaisille velvollisuutta myöntää kolmannen valtion kansalaiselle, joka on kyseisen työntekijän perheenjäsen, maahantulo‑ ja oleskeluoikeutta pelkästään siitä syystä, että hänellä oli vastaanottavassa jäsenvaltiossa, jossa kyseessä oleva yhteisön työntekijä teki palkattua työtä, asetuksen N:o 1612/68 10 artiklan nojalla myönnetty voimassa oleva oleskelulupa.

Edellä mainitun artiklan mukaisella perheen yhdistämistä koskevalla oikeudella ei myönnetä siirtotyöläisten perheenjäsenille mitään omaa oikeutta vapaaseen liikkuvuuteen, koska tämä säännös palvelee pikemminkin asianomaista siirtotyöläistä, jonka perheeseen kolmannen valtion kansalainen kuuluu. Tästä seuraa, että yhteisön työntekijän perheenjäsenellä, joka on kolmannen valtion kansalainen, olevaan oikeuteen tulla asumaan kyseisen työntekijän kanssa voidaan vedota vain siinä jäsenvaltiossa, jossa viimeksi mainittu oleskelee.

Lisäksi asetuksen N:o 1612/68 yhteydessä jäsenvaltion viranomaisten kolmannen valtion kansalaiselle, joka on yhteisön työntekijän perheenjäsen, myöntämän oleskeluluvan vaikutukset rajoittuvat tämän jäsenvaltion alueelle.

(ks. 23–26 kohta ja tuomiolauselman 1 kohta)

2. Siirtotyöläisellä oleva oikeus palata valtioon, jonka kansalainen hän on, ja oleskella siellä tehtyään palkattua työtä toisessa jäsenvaltiossa, myönnetään yhteisön oikeudessa, koska se on tarpeen työntekijöille EY 39 artiklassa ja liikkumisvapauden täytäntöönpanemiseksi annetuissa säännöksissä, kuten työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella annetussa asetuksessa N:o 1612/68, myönnetyn liikkumisvapautta koskevan oikeuden tehokkaan vaikutuksen turvaamiseksi. Tällaista tulkintaa vahvistaa se, että on otettu käyttöön unionin kansalaisen asema, jonka tarkoituksena on olla jäsenvaltioiden kansalaisten perustavanlaatuinen asema.

Tilanteessa, jossa työntekijä tehtyään palkattua työtä toisessa jäsenvaltiossa palaa siihen jäsenvaltioon, jonka kansalainen hän on, kolmannen valtion kansalaisella, joka on kyseisen työntekijän perheenjäsen, on tilanteeseen analogisesti sovellettavan asetuksen N:o 1612/68 10 artiklan 1 kohdan a alakohdan nojalla oleskeluoikeus siinä valtiossa, jonka kansalainen työntekijä on, vaikka viimeksi mainittu ei tee tässä valtiossa aitoa ja todellista työtä. Sillä seikalla, että kolmannen valtion kansalaisella, joka on yhteisön työntekijän perheenjäsen, ei ennen oleskelua jäsenvaltiossa, jossa työntekijä teki palkattua työtä, ollut oleskeluoikeutta sen jäsenvaltion kansallisen oikeuden nojalla, jonka kansalainen työntekijä on, ei ole merkitystä arvioitaessa mainitun kolmannen valtion kansalaisen oleskeluoikeutta tässä valtiossa.

(ks. 32 ja 45 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)