JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUS

HENRIK SAUGMANDSGAARD ØE

19 päivänä lokakuuta 2017 ( 1 )

Asia C‑395/16

DOCERAM GmbH

vastaan

CeramTec GmbH

(Ennakkoratkaisupyyntö – Oberlandesgericht Düsseldorf (Düsseldorfin alueellinen ylioikeus, Saksa))

Ennakkoratkaisupyyntö – Teollis- ja tekijänoikeudet – Yhteisömalli – Asetus (EY) N:o 6/2002 – 8 artiklan 1 kohta – Käsitteen ”tuotteen ulkoasun ne piirteet, jotka määräytyvät pelkästään tuotteen teknisen käyttötarkoituksen mukaan” merkitys – Arviointiperusteet

I. Johdanto

1. Oberlandesgericht Düsseldorfin (Düsseldorfin alueellinen ylioikeus, Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö koskee yhteisömallista 12.12.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 6/2002 ( 2 ) 8 artiklan 1 kohdan tulkintaa. Kyseisessä säännöksessä, jota unionin tuomioistuin ei ole koskaan aikaisemmin tulkinnut, säädetään, että tuotteen ulkoasun ne piirteet, jotka määräytyvät pelkästään tuotteen teknisen käyttötarkoituksen mukaan, eivät kuulu mainitun asetuksen antaman suojan alaan.

2. Ennakkoratkaisupyyntö on esitetty sellaisen oikeusriidan yhteydessä, jossa vastakkain on kaksi yhtiötä, joista toisella on useita rekisteröityjä yhteisömalleja ja toinen valmistaa tuotteita, jotka vastaavat näiden yhteisömallien kattamia tuotteita. Ensin mainitun yhtiön nostettua jälkimmäistä vastaan kieltokanteen jälkimmäinen vastasi siihen väittämällä, että yhteisömallit, joiden loukkaamiseen pääasian kantaja oli vedonnut, eivät olleet päteviä. Vastakanteensa tueksi se vetosi mainitussa 8 artiklan 1 kohdassa säädettyyn poissulkemisperusteeseen.

3. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämissä kysymyksissä unionin tuomioistuinta pyydetään yhtäältä määrittelemään käsite ”tuotteen ulkoasun ne piirteet, jotka määräytyvät pelkästään tuotteen teknisen käyttötarkoituksen mukaan” kyseisessä säännöksessä tarkoitetussa merkityksessä ja toisaalta määrittämään, millä tavoin on arvioitava sitä, onko asianomaisissa malleissa tällaisia piirteitä.

II. Asiaa koskevat oikeussäännöt

4. Asetuksen N:o 6/2002 johdanto-osan kymmenennessä perustelukappaleessa todetaan, että ”teknologista innovaatiota ei olisi estettävä antamalla mallisuoja niille piirteille, jotka määräytyvät yksinomaan teknisen käyttötarkoituksen mukaan. Samalla on selvää, ettei tämä merkitse, että mallilla on oltava esteettisiä ominaisuuksia. Eri valmistajien tuotteiden yhteentoimivuutta ei myöskään saisi estää ulottamalla mallisuoja mekaanisiin sovitusosiin. Näistä syistä mallisuojan ulkopuolelle jätettyjä mallin piirteitä ei olisi otettava huomioon arvioitaessa, täyttävätkö mallin muut piirteet suojan saamisen edellytykset”.

5. Mainitun asetuksen 4 artiklassa, jonka otsikko on ”Suojan edellytykset”, säädetään seuraavaa: ”1. Malli suojataan yhteisömallilla vain, jos se on uusi ja luonteeltaan yksilöllinen. 2. Sellaista mallia, jota sovelletaan tai joka sisältyy moniosaisen tuotteen osana olevaan tuotteeseen, pidetään uutena ja luonteeltaan yksilöllisenä vain: a) jos osa, sen jälkeen, kun se on sisällytetty moniosaiseen tuotteeseen, pysyy näkyvissä tuotteen tavanomaisen käytön aikana, ja b) siltä osin kuin nämä osan näkyvät piirteet itsessään täyttävät uutuuden ja yksilöllisen luonteen vaatimukset. – –”

6. Asetuksen N:o 6/2002 5 artiklan, jonka otsikko on ”Uutuus”, 1 kohdassa säädetään, että ”mallia pidetään uutena, jos samanlainen malli ei ole tullut tunnetuksi [oikeammin: julkiseksi]”.

7. Kyseisen asetuksen 6 artiklassa, jonka otsikko on ”Yksilöllinen luonne”, säädetään seuraavaa: ”1. Mallia pidetään luonteeltaan yksilöllisenä, jos asiantuntevan käyttäjän siitä saama yleisvaikutelma eroaa yleisvaikutelmasta, jonka hän on saanut muista malleista, jotka ovat tulleet tunnetuksi [oikeammin: julkiseksi] – –. 2. Yksilöllistä luonnetta arvioitaessa on otettava huomioon mallin luoneella ollut vapaus sen kehittelyssä.”

8. Mainitun asetuksen 8 artiklan, jonka otsikko on ”Teknisen käyttötarkoituksen mukaan määräytyvät mallit sekä liitoskohtien mallit”, 1 kohdassa säädetään, että ”yhteisömalli ei anna suojaa tuotteen ulkoasun niille piirteille, jotka määräytyvät pelkästään tuotteen teknisen käyttötarkoituksen mukaan”.

III. Pääasia, ennakkoratkaisukysymykset sekä asian käsittelyn vaiheet unionin tuomioistuimessa

9. DOCERAM GmbH on Saksan oikeuden mukaan perustettu yhtiö, joka valmistaa komponentteja teknisestä keramiikasta. Sen asiakkaita ovat auto-, tekstiilikone- ja konepajateollisuuden yritykset. Sillä on useita rekisteröityjä yhteisömalleja, joilla suojataan keskitystapin kolme eri geometristä muotoa, joita kutakin on kuutta eri tyyppiä.

10. CeramTec GmbH on niin ikään Saksan oikeuden mukaan perustettu yhtiö, joka valmistaa ja myy keraamisia keskitystappeja samoina muunnelmina kuin ne, jotka suojataan DOCERAMin omistamilla malleilla.

11. DOCERAMnosti Landgericht Düsseldorfissa (Düsseldorfin alueellinen alioikeus, Saksa) CeramTeciä vastaan kanteen, jossa se vaati erityisesti oikeuksiensa loukkaamisen lopettamista. Pääasian vastaaja nosti vastakanteen kyseisten oikeuksien julistamiseksi mitättömiksi sillä perusteella, että kyseisten tuotteiden ulkoasun piirteet määräytyivät pelkästään niiden teknisen käyttötarkoituksen mukaan asetuksen N:o 6/2002 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä.

12. Landgericht Düsseldorf hylkäsi DOCERAMin nostaman kanteen ja julisti riidanalaiset mallit mitättömiksi sillä perusteella, että mainitun asetuksen 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti ne eivät kuulu sen antaman suojan alaan, koska pelkästään tekniseen toiminnallisuuteen liittyvät näkökohdat olivat sanelleet muotoiluratkaisun.

13. DOCERAM valitti kyseisestä tuomiosta Oberlandesgericht Düsseldorfiin. Kyseinen tuomioistuin katsoi, että pääasian oikeusriidan ratkaisemiseksi on merkityksellistä tietää, onko asetuksen N:o 6/2002 8 artiklan 1 kohdassa säädetyn poissulkemisperusteen soveltamiseksi syytä joko todeta – kuten osassa oikeuskirjallisuutta ja oikeuskäytäntöä katsotaan, etenkin Saksassa – että saman teknisen käyttötarkoituksen täyttäviä muotoiluvaihtoehtoja ei ole, tai määrittää objektiivisesti, onko – kuten valituksenalaisessa tuomiossa oletetaan – tavoiteltu toiminnallisuus ollut ainoa seikka, joka on määrittänyt kyseessä olevan tuotteen ulkoasun.

14. Oberlandesgericht Düsseldorf päätti näin ollen 7.7.2016 antamallaan päätöksellä, joka saapui unionin tuomioistuimeen 15.7.2016, lykätä asian ratkaisua ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset: ”1) Onko – – asetuksen [N:o 6/2002] 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu suojan pois sulkeva, pelkästään tuotteen teknisen käyttötarkoituksen mukaan määräytyminen kyseessä myös silloin, jos luovuudella ei ole mitään merkitystä tuotteen muotoilun kannalta vaan (tekninen) toiminnallisuus on ainoa muotoilun määräävä tekijä? 2) Jos unionin tuomioistuin vastaa ensimmäiseen kysymykseen myöntävästi, mistä näkökulmasta on arvioitava sitä, onko tuotteen yksittäiset muotoilulliset piirteet valittu yksin toiminnallisuuteen liittyvien näkökohtien perusteella? Onko ’objektiivinen tarkkailija’ ratkaiseva, ja jos on, miten se on määriteltävä?”

15. DOCERAM, CeramTec, Kreikan ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukset sekä komissio ovat esittäneet unionin tuomioistuimelle kirjallisia huomautuksia. Ne kaikki esittivät suullisia huomautuksia 29.6.2017 pidetyssä istunnossa.

IV. Asian tarkastelu

A. Asetuksen N:o 6/2002 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu käsite ”tuotteen ulkoasun ne piirteet, jotka määräytyvät pelkästään tuotteen teknisen käyttötarkoituksen mukaan” (ensimmäinen kysymys)

1. Ensimmäisen kysymyksen sisältö ja esitetyt näkemykset

16. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo, että pääasiassa kyseessä olevat mallit ovat asetuksen N:o 6/2002 5 ja 6 artiklan vaatimusten mukaisesti sekä uusia että luonteeltaan yksilöllisiä. ( 3 ) Kyseinen tuomioistuin tiedustelee, pitäisikö ne silti sulkea suojan ulkopuolelle mainitun asetuksen 8 artiklan 1 kohdan – jossa säädetään, että ”yhteisömalli ei anna suojaa tuotteen ulkoasun niille piirteille, jotka määräytyvät pelkästään tuotteen teknisen käyttötarkoituksen mukaan” – nojalla, kun otetaan huomioon, että tässä tapauksessa on ilmeisesti olemassa muotoiluja, jotka se määrittelee ”vaihtoehtoisiksi”, koska ne voivat tuottaa saman teknisen tuloksen kuin kyseiset mallit.

17. Kun otetaan huomioon ennakkoratkaisupyynnössä esitetyt seikat ja sen taustatilanne, minusta vaikuttaa siltä, että ensimmäisessä ennakkoratkaisukysymyksessä unionin tuomioistuinta kehotetaan pääasiassa määrittämään, voidaanko pelkästään tällaisten muotoiluvaihtoehtojen olemassaolon perusteella päätellä, että riidanalaiset mallit eivät määräydy pelkästään asianomaisten tuotteiden teknisen käyttötarkoituksen mukaan ja ettei niihin siis sovelleta mainitun 8 artiklan 1 kohdassa säädettyä poissulkemisperustetta, vai onko tältä osin asianmukainen arviointiperuste se, onko kyseiset tuotteet luonut valinnut ”esteettisten näkökohtien”tai”luovuuden” perusteella ( 4 ) tietyn muotoilun. ( 5 ) Mikäli unionin tuomioistuin hyväksyy viimeksi mainitun arviointiperusteen, ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee siltä toisessa kysymyksessään, millä tavoin on arvioitava sitä, onko tuotteen ulkoasun eri piirteet valittu pelkästään teknisten vaatimusten perusteella vai ei.

18. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin korostaa, että esitetty kysymys herättää vakavaa epätietoisuutta, kun otetaan huomioon ne erilaiset kannat, joita asetuksen N:o 6/2002 8 artiklan 1 kohdan tulkinnasta on tähän asti esitetty sekä oikeuskirjallisuudessa että jäsenvaltioiden tuomioistuinten ja Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) [entiseltä nimeltään sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)] päätöskäytännössä. Tästä aiheesta on kaksi eri oikeudellista teoriaa, jotka voivat johtaa täysin vastakkaisiin käytännön tuloksiin.

19. Ensimmäisen teorian mukaan kyseisessä säännöksessä vahvistettua poissulkemisperustetta olisi sovellettava vain silloin, kun todetaan, että millään vaihtoehtoisella muotoilulla ei voida toteuttaa samaa teknistä käyttötarkoitusta kuin asianomaisella mallilla, sillä tällaisten vaihtoehtojen olemassaolo osoittaisi, että kyseessä olevan muodon valinta ei määräytynyt ainoastaan teknisen käyttötarkoituksen mukaan mainitussa 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Tämä tulkinta perustuu arviointiperusteeseen, josta yleensä käytetään nimitystä ”muotojen moninaisuus” ja jonka mukaan on niin, että jos tuotteesta on olemassa muitakin muotoja, jotka voivat täyttää saman teknisen tarkoituksen, sen muotoilu voidaan suojata, koska tämä muotojen valikoima osoittaa, että tällaisessa tapauksessa mainittu käyttötarkoitus ei ole sitonut tuotteen luonutta vaan tämä oli mallin kehittelyssä vapaa valitsemaan minkä tahansa näistä muodoista. ( 6 ) Tällä tavoin tulkittuna kyseistä säännöstä sovellettaisiin niissä suhteellisen harvinaisissa tapauksissa, joissa asianomainen muotoilu on ainoa, jolla voidaan taata tavoitellun teknisen tuloksen toteutuminen.

20. Ennakkoratkaisupyynnössään Oberlandesgericht Düsseldorf ilmoittaa, että tämän ensimmäisen näkemyksen, jota tietääkseni tukee osa oikeuskirjallisuudesta etenkin Saksassa ( 7 ) samoin kuin Belgiassa ( 8 ) ja Ranskassa, ( 9 ) soveltaminen on vakiintunut paitsi Saksan sekä muiden jäsenvaltioiden kansallisessa oikeuskäytännössä ( 10 ) myös EUIPO:n käytännössä ( 11 ). Unionin tuomioistuimessa esitetyistä huomioista ilmenee, että DOCERAM on ainoa osapuoli, joka nyt esillä olevassa menettelyssä puolustaa tätä kantaa.

21. Kilpailevan teorian mukaan asetuksen N:o 6/2002 8 artiklan 1 kohdassa säädettyä poissulkemisperustetta olisi sovellettava silloin, kun kyseessä olevan muotoilun piirteet johtuvat pelkästään teknisen ratkaisun kehittämistä koskevasta tarpeesta ja esteettiset näkökohdat ovat täysin merkityksettömiä, sillä tällöin ei ole tapahtunut luovaa toimintaa, jota olisi mallilainsäädännön nojalla suojattava. Tämä teoria, joka liittyy ns. syy-yhteyden arviointiperusteeseen, edellyttää, että tunnistetaan syy, jonka vuoksi tuotteen suunnittelija on valinnut riidanalaisen piirteen. ( 12 ) Tällä tavoin tulkittuna mainittua 8 artiklan 1 kohtaa sovellettaisiin kaikissa tapauksissa, jossa tietyn teknisen tarkoituksen täyttämistä koskeva tarve on ollut ainoa kyseessä olevan muotoilun sanellut seikka ilman, että sen ulkoasu tai esteettinen laatu olisi vaikuttanut asiaan, ja jossa ratkaisevaa ei olisi se, onko olemassa vaihtoehtoisia malleja, jotka voivat täyttää saman tarkoituksen.

22. Vaikka nämä aiemmat kannat eivät tietenkään sido unionin tuomioistuinta, korostan, että kannatettuaan aiemmin muotojen moninaisuuden teoriaa EUIPO on tuoreemmassa päätöskäytännössään ( 13 ) valinnut syy-yhteysteorian katsoen, että asetuksen N:o 6/2002 8 artiklan 1 kohdassa kielletään suojan myöntäminen tuotteen ulkoasun niille piirteille, jotka on valittu pelkästään siksi, että tuote voisi täyttää teknisen tarkoituksensa, toisin kuin niille piirteille, jotka on valittu ainakin jossakin määrin tuotteen visuaalisen asun parantamiseksi ja jotka voidaan suojata. ( 14 ) Näyttää siltä, että etenkin Ranskan ( 15 ) ja Yhdistyneen kuningaskunnan ( 16 ) oikeuskäytäntö on kehittynyt samaan suuntaan. Nyt käsiteltävässä asiassa sekä CeramTec että Kreikan ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukset samoin kuin komissio ( 17 ) ovat asettuneet tämän jälkimmäisen teorian kannalle. Olen itsekin samalla kannalla syistä, jotka esitän seuraavassa.

2. Ehdotetun tulkinnan perusteet

23. Ensinnäkin voidaan todeta, että toisin kuin DOCERAM väittää, asetuksen N:o 6/2002 säännösten sanamuodosta ei voida suoranaisesti saada hyödyllisiä tietoja ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen vastaamiseksi, koska niissä ei määritellä sen 8 artiklan 1 kohdassa esiintyvää käsitettä ”ne tuotteen ulkoasun piirteet, jotka määräytyvät pelkästään tuotteen teknisen käyttötarkoituksen mukaan” eikä niissä säädetä mistään arviointiperusteesta. Erityisesti arviointiperustetta, joka koskee asianomaisen tuotteen muotoilulle vaihtoehtoisten muotoilujen puuttumista ja jota muotojen moninaisuuden teorian kannattajat suosittelevat, ei mainita lainkaan.

24. Unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan unionin oikeuden yhtenäistä soveltamista koskevasta vaatimuksesta seuraa, että silloin, kun unionin säädöksessä ei viitata jäsenvaltioiden oikeuteen tietyn käsitteen määrittelyn osalta, kuten käsiteltävässä tapauksessa, tätä käsitettä on tulkittava itsenäisesti siten, että otetaan huomioon kyseessä olevan säädöksen yleinen rakenne, tavoitteet ja syntyhistoria ( 18 ).

25. Asetuksen N:o 6/2002 yleisen systematiikan osalta huomautan, että kyseisen asetuksen johdanto-osan kymmenes perustelukappale valaisee sen 8 artiklan 1 kohdalle annettavaa merkitystä kiinnostavasti mutta rajallisesti, kun siinä todetaan, että ”teknologista innovaatiota ei olisi estettävä antamalla mallisuoja niille piirteille, jotka määräytyvät yksinomaan teknisen käyttötarkoituksen mukaan. Samalla on selvää, ettei tämä merkitse, että mallilla on oltava esteettisiä ominaisuuksia”.

26. Käsittelen tuonnempana kyseisen perustelukappaleen ensimmäisen virkkeen seurauksia 8 artiklan 1 kohdassa asetettujen tavoitteiden kannalta. ( 19 ) Kyseisen perustelukappaleen toisen virkkeen osalta ( 20 ) ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin ilmoittaa, että syy-yhteysteorian vastustajat esittävät, että tämä teoria, jossa tuotteen puhtaasti tekniset piirteet pyritään erottamaan koristeellisista piirteistä, olisi ristiriidassa sen sanamuodon kanssa, jonka mukaan mallilta ei vaadita esteettisiä ominaisuuksia, jotta se voitaisiin suojata.

27. On totta, että tällaista nimenomaista vaatimusta ei liioin ole asetuksen N:o 6/2002 4–6 artiklassa, joissa vahvistetaan edellytykset yhteisömallien suojaamiselle. Samasta näkökulmasta kyseisen asetuksen kymmenennen perustelukappaleen toisessa virkkeessä täsmennetään, että sen 8 artiklan 1 kohdassa säädetystä hylkäämisperusteesta ei pidä päätellä, että mallisuojaa voisivat saada vain muodot, joilla on esteettisiä ominaisuuksia. Ilmaus ”tämä [ei] merkitse, että mallilla on oltava esteettisiä ominaisuuksia” merkitsee mielestäni vain, että suojan saamiseksi ei ole välttämätöntä, että kyseessä olevan tuotteen ulkoasulla olisi esteettinen ulottuvuus.

28. Katson CeramTecin ja Kreikan ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusten tavoin, että vaikka kyseessä olevan tuotteen esteettiset ominaisuudet eivät ole määräävä arviointiperuste kyseisen suojan myöntämisessä, olisi virheellistä päätellä, että yhteisömallilla ei ole tarkoitus suojata tuotteiden visuaalista ulkoasua. Kuten SMHV eli nykyinen EUIPO on tuonut esille, ( 21 ) on näet niin, että yhtäältä asetuksen N:o 6/2002 3 artiklan a alakohdassa olevasta ”mallin” käsitteen määritelmästä, jossa viitataan nimenomaisesti tuotteen ”ulkomuotoon”, ( 22 ) ja toisaalta näkyvyyteen liittyvistä vaatimuksista, jotka ilmaistaan sekä asetuksen 4 artiklan 2 kohdassa ( 23 ) että sen johdanto-osan 12 perustelukappaleessa, ( 24 ) ilmenee selvästi, että olipa ulkoasulla mitkä konkreettiset ansiot tahansa, ( 25 ) sen tarkastelu on ratkaisevaa yhteisömallin tarjoamien oikeuksien saamiseksi. ( 26 ) Lisään, että visuaalista puolta korostetaan myös kyseisen asetuksen 10 artiklan 1 kohdassa, jossa edellytetään, että asianomainen tuote voidaan erottaa aiemmista suojatuista tuotteista. ( 27 )

29. Mielestäni on näin ollen asetuksen N:o 6/2002 kymmenennen perustelukappaleen sanamuodon kanssa yhteensopivaa tulkita sen 8 artiklan 1 kohtaa siten, että se ei koske tapauksia, joissa kyseessä olevat piirteet ovat ainoa keino täyttää tuotteen tekninen tarkoitus, vaan tapauksia, joissa kyseisen tarkoituksen täyttämistä koskeva tarve on ainoa tekijä, joka selittää mainittujen piirteiden valitsemisen. Toisin sanoen on nähdäkseni katsottava, että tuotteen ulkoasun piirteet määräytyvät pelkästään tiettyyn tekniseen ratkaisuun pääsemistä koskevan tavoitteen mukaan ja että näihin piirteisiin sovelletaan siis mainitussa 8 artiklan 1 kohdassa säädettyä poissulkemisperustetta silloin, kun ilmenee, että muuntyyppisillä ja erityisesti visuaalisilla näkökohdilla ei ole ollut merkitystä asianomaisen mallin valinnassa. Keskeisenä kysymyksenä on se, missä kulkee tuotteen tekniseen tarkoitukseen liittyvien muotovaatimusten raja ja mistä alkaa sen luoneen valinnanvapaus. ( 28 )

30. Sen seikan toteaminen, että kyseinen säännös on luonteeltaan poikkeussäännös, mistä seuraisi, että sitä olisi ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan tulkittava suppeasti, ei aseta analyysiäni kyseenalaiseksi. Tämä näkökohta ei näet yksinään voi johtaa hyväksymään arviointiperustetta, tässä tapauksessa muotojen moninaisuuden perustetta, joka kylläkin rajaa tiukemmin tapauksia, joihin poissulkemisperustetta sovelletaan, ( 29 ) mutta jolle ei löydy ilmeistä oikeudellista perustaa sen enempää asetuksen N:o 6/2002 varsinaisesta tekstistä kuin sen alkuperästä tai tavoitteista sellaisina kuin unionin lainsäätäjä on ne vahvistanut.

31. Se tulkinta, jota ehdotan valittavaksi, saa mielestäni tukea asetuksen N:o 6/2002 ja erityisesti sen 8 artiklan 1 kohdan syntyhistorian tutkimisesta.

32. CeramTec väittää, että muotojen moninaisuuden kriteeriä ei ole syytä soveltaa, koska ehdotusta sen lisäämisestä unionin lainsäädäntöön ei ole toistettu. Myös Kreikan hallitus johtaa kyseisen asetuksen esitöistä joukon perusteluja.

33. Tältä osin huomautan, että komissio selitti vuonna 1991 julkaistussa mallisuojaa koskevassa vihreässä kirjassaan sen säännön, jonka mukaan suojan alaan eivät kuulu kyseessä olevan tuotteen ne piirteet, jotka määräytyvät pelkästään tuotteen teknisen käyttötarkoituksen mukaan, ja joka oli ennestään voimassa suuressa enemmistössä jäsenvaltioista, ( 30 ) huomautuksilla, joiden sisältö vaikuttaa minusta horjuvan muotojen moninaisuuden teorian ja syy-yhteysteorian välillä ja jotka nähdäkseni edellisen osalta koskevat sitä, että mainitun tuotteen lopulliselle muodolle vaihtoehtoisia muotoiluja ei ole olemassa, ja jälkimmäisen osalta sitä, että lopullisen muodon kehittämiseen ei liity suunnittelijan luovaa panosta. ( 31 )

34. Komission alkuperäisessä vuoden 1993 ehdotuksessa, joka johti asetuksen N:o 6/2002 hyväksymiseen, 9 artiklan 1 kohdan (josta on tullut kyseisen asetuksen 8 artiklan 1 kohta) otsikko oli ”Ei-mielivaltaiset tekniset mallit – –” ja sen sanamuoto oli seuraava: ”Yhteisömallina ei voida suojata mallia, jonka tekninen käyttötarkoitus ei jätä lainkaan vapautta tuotteen ulkoasun mielivaltaisten piirteiden osalta”. ( 32 )

35. Tämän asetusehdotuksen perusteluissa ( 33 ) sekä sen 9 artiklan 1 kohdan kommentaarissa ( 34 ) täsmennetään aivan aluksi, että tuotteen esteettisyys ei sinänsä ole ratkaisevaa, koska sekä tiettyä esteettisyyttä ilmentävät mallit että tiettyä hyödyllisyyttä tavoittelevat mallit voidaan suojata samalla tavoin. Näissä otteissa korostetaan etenkin, että yhteisömallin suoja evätään niissä harvinaisissa tapauksissa, joissa ”muoto noudattaa tarkoitusta ilman muuntelun mahdollisuutta”, sillä tuotteen luoneella ei tällöin ole ”lainkaan vapautta” tuotteen suunnittelussa eikä ”hän [siis] voi väittää, että tulos on hänen henkilökohtaisen luovuutensa tuote” ja että malli on ”luonteeltaan yksilöllinen” ( 35 ).

36. Lisäksi vuoden 1999 muutetusta ehdotuksesta ( 36 ) ilmenee, että asetuksen N:o 6/2002 8 artiklan 1 kohdan nykyinen sanamuoto mukautettiin mallien oikeudellisesta suojasta annetun direktiivin 98/71/EY, ( 37 ) jonka tarkoituksena on yhdenmukaistaa alalla sovellettava jäsenvaltioiden lainsäädäntö, 7 artiklan 1 kohdan sanamuotoon. ( 38 ) Direktiivin 98/71 esityöt kuitenkin vahvistavat, että se, ettei tuotteen luoneella ollut valinnanvapautta tuotteen suunnittelussa, ja se, että valittu muoto on pelkästään teknisen käyttötarkoituksen sanelema, nähtiin alusta asti suojan epäämisen ratkaisevina perusteina sekä alkuperäisessä vuoden 1993 ehdotuksessa kyseiseksi direktiiviksi ( 39 ) että muutetussa vuoden 1996 ehdotuksessa ( 40 ).

37. Minusta näyttää siltä, että edellä mainituissa säädösluonnoksissa ei valittu mitään arviointiperustetta, joka vastaisi vaihtoehtoisten muotoilujen olemassaoloa eli muotojen moninaisuutta koskevaa perustetta, vaan niissä annettiin etusija syy-yhteysperusteelle. Niissä ei näet lainkaan vaadita, että kyseessä oleva piirre olisi ainoa keino, jolla tavoiteltu tekninen tarkoitus voidaan saavuttaa. Asetuksen N:o 6/2002 8 artiklan 1 kohdassa säädetyn kaltainen poissulkemisperuste perustuu olennaisesti siihen, että tuotteen ulkoasuun ei liity suunnittelijan luovaa toimintaa, sillä ainoastaan mainitusta tarkoituksesta riippumattoman henkisen työn synnyttämä lisäarvo oikeuttaa mallisuojan. Näyttää siltä, että myös EUIPO on viime aikoina pyrkinyt korostamaan päätöskäytännössään kysymystä siitä, onko kyseessä olevan tuotteen luoneella ollut valinnanvapautta tuotteen kehittelyssä vai ei. ( 41 )

38. Siltä osin kuin on kyse mainitun asetuksen ja erityisesti sen 8 artiklan 1 kohdan tavoitteista, osapuolet eivät kiistä sitä seikkaa – joka onkin mielestäni kiistaton –, että kyseisellä säännöksellä pyritään pääasiassa estämään se, että tuotteen pelkästään teknistä alkuperää olevat piirteet voitaisiin ”monopolisoida” ( 42 ) suojaamalla ne yhteisömallina, ( 43 ) ja välttämään se, että ”teknologista innovaatiota estettäisiin” ( 44 ) siksi, että tämä suoja vähentää muiden talouden toimijoiden mahdollisuuksia saada teknisiä ratkaisuja käyttöönsä. ( 45 ) Tasapainon etsiminen yhtäältä innovaatioiden ja luovuuden suojaamisen ja toisaalta terveen ja kaikkia yhteisön yrityksiä hyödyttävän kilpailun turvaamisen välillä on todellakin ollut yksi lainsäätäjän tavoitteista. ( 46 )

39. Lisäksi asetuksen N:o 6/2002 esitöistä ilmenee, että sen 8 artiklan 1 kohdan toisena tavoitteena on vetää raja patentteja koskevan lainsäädännön ja malleja koskevan lainsäädännön välille. ( 47 ) Teknologisten innovaatioiden mahdolliseen suojaan on näet sovellettava ensin mainittua lainsäädäntöä ( 48 ) siltä osin kuin patentoitavuuden edellytykset toteutuvat. Kuten CeramTec korostaa, patentin saaminen voi tietyissä tapauksissa osoittautua vaikeammaksi, sillä tämä oikeus edellyttää, että todistetaan tiettyjen tiukkojen vaatimusten mukaisen keksinnön olemassaolo, ( 49 ) ja vähemmän edulliseksi, sillä tarjotun suojan kesto voi olla lyhyempi kuin mallisuojan kesto. ( 50 ) Riski patentteihin sovellettavien säännösten kiertämisestä oli siis syytä ehkäistä kieltämällä luonteeltaan teknisten ratkaisujen suojaaminen malleina.

40. Sellaisen arviointiperusteen valinta, joka muotojen moninaisuutta koskevan perusteen tavoin voimakkaasti rajoittaa mainitussa 8 artiklan 1 kohdassa säädetyn poissulkemisperusteen soveltamisalaa, ( 51 ) voisi kuitenkin mielestäni viedä tältä säännökseltä sen täyden tehokkuuden ja estää siten edellä mainittujen tavoitteiden toteutumisen sallimalla sellaisten tarkoitukseltaan puhtaasti teknisten muotojen suojaamisen, joista on olemassa muunnelmia. ( 52 )

41. Katson näet CeramTecin ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen tavoin, että tuotteen piirteiden ulkoasua on lähes aina mahdollista muuttaa vähäisessä mutta riittävässä määrin ( 53 ) haittaamatta tavoiteltua teknistä käyttötarkoitusta. Mallisuojan välityksellä voitaisiin siis monopolisoida useita kuviteltavissa olevia teknisen ratkaisun muotoja, ellei peräti niitä kaikkia, mikä haittaisi niitä teknologisia innovaatioita, joita asetuksella N:o 6/2002 halutaan suosia. Jos käytettäisiin DOCERAMin suosittelemaa arviointiperustetta, yhdellä ainoalla talouden toimijalla olisi mahdollisuus rekisteröidä tuotteesta useita erilaisia muotoja yhteisömalleina ja saada siten yksinomainen suoja, joka käytännössä vastaisi patentin tarjoamaa suojaa, mutta välttyä siihen liittyviltä rajoituksilta, joita voitaisiin siis kiertää.

42. Tältä osin CeramTec tuo esille, että kun DOCERAM pääasiassa hankki suojan 17:lle eri muunnelmalle keskityskärjen muodosta kolmessa eri perusmallissa, se ei jättänyt muille markkinoiden toimijoille mitään mahdollisuutta käyttää näiden tuotteiden vaihtoehtoisia muotoja, koska käsnähitsauksen alalla ei ole olemassa muita teknisesti asianmukaisia muotoja, joilla voitaisiin antaa tuotteesta toisenlainen yleisvaikutelma mainitun asetuksen 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

43. Lopuksi korostan, että tässä suositellulla tulkinnalla on se etu, että se on johdonmukainen unionin tuomioistuimen tavaramerkkien alalla noudattaman oikeuskäytännön kanssa. ( 54 ) Toisin kuin CeramTec näyttää väittävän, kyseistä oikeuskäytäntöä ei mielestäni voida sellaisenaan soveltaa nyt käsiteltävään asiaan, kun otetaan huomioon erot unionin oikeuden tavaramerkkisuojajärjestelmän ja mallisuojajärjestelmän välillä. ( 55 ) On kuitenkin niin, että kun otetaan huomioon se, että ensin mainitussa järjestelmässä on säännöksiä, ( 56 ) jotka vastaavat asetuksen N:o 6/2002 8 artiklan 1 kohdan säännöksiä olematta tosin sanamuodoltaan aivan samanlaisia, ( 57 ) ja näiden kahden säännösluokan välinen sukulaisuus ( 58 ), on mielestäni nyt käsiteltävässä asiassa mahdollista tai tarkoituksenmukaista lausua mainitun oikeuskäytännön valossa ja mahdollisesti soveltaa sitä analogisesti.

44. Tältä osin muistutan, että unionin tuomioistuin on tavaramerkin antaman suojan osalta katsonut, että edellä mainittujen unionin oikeuden säännösten, jotka vastaavat olennaisilta osiltaan asetuksen N:o 6/2002 8 artiklan 1 kohtaa, tavoitteena on sen estäminen, että tämä suoja johtaisi siihen, että tavaramerkin haltijalle annetaan monopoli sellaisiin teknisiin ratkaisuihin tai tuotteen käyttöön liittyviin piirteisiin, joiden kuluttaja saattaisi haluta löytyvän kilpailijoiden tuotteista. ( 59 ) Kuten edellä ( 60 ) olen tuonut esille, tämä vaikuttaa minusta olevan myös syynä siihen, että yhteisömallioikeuden suojaa ei sovelleta mainitussa 8 artiklan 1 kohdassa säädetyissä olosuhteissa.

45. Unionin tuomioistuimen tavaramerkkejä koskevista eri tuomioista kuitenkin ilmenee, ”että [tulkittavat säännökset ovat] esteenä yksinomaan tavaran muodosta muodostuvan merkin rekisteröinnille, jos on selvitetty, että tämän muodon olennaiset toiminnalliset piirteet johtuvat yksinomaan tietyn teknisen tuloksen tavoittelemisesta”. Unionin tuomioistuin täsmensi, että ”teknisen tuloksen saavuttamiseksi välttämättömän tavaran muodon” tavaramerkiksi rekisteröintiä koskevan esteen, sellaisena kuin se on ilmaistu mainituissa säännöksissä, ”soveltamatta jättämiselle ei voi olla [perusteena] se, että on selvitetty, että on olemassa myös muita muotoja, joita käyttäen voidaan saavuttaa sama tekninen tulos”. Unionin tuomioistuin perusteli sen, että se tällä tavoin epäsuorasti mutta mielestäni selvästi hylkäsi muotojen moninaisuutta koskevan teorian, etenkin toteamuksella, että rekisteröintiesteen edellytykseksi ei ole asetettu sitä, että kyseinen muoto olisi ainoa, jota käyttäen voidaan saavuttaa tavoiteltu tekninen tulos, ja huomautuksella, että tavaramerkin haltijan kilpailijoita voitaisiin kieltää käyttämästä huomattavaa määrää vaihtoehtoisia muotoja, jos tällainen arviointiperuste katsottaisiin ratkaisevaksi. ( 61 )

46. Katson, että nämä näkökohdat ovat merkityksellisiä myös nyt käsiteltävässä asiassa, koska tälläkään alalla ei voida hyväksyä, että yhteisömalleilla suojattaisiin niiden tarkoituksen vastaisesti tuotteen puhtaasti teknisiä piirteitä. ( 62 )

47. Näin ollen on mielestäni syytä vastata ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen myöntävästi ja siis hylätä näkemys, jonka mukaan tulisi valita ns. muotojen moninaisuuden peruste. Tarkemmin sanoen olen sitä mieltä, että asetuksen N:o 6/2002 8 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että määritettäessä, määräytyvätkö tuotteen ulkoasun piirteet pelkästään sen teknisen käyttötarkoituksen mukaan, ei pidä tukeutua ainoastaan siihen seikkaan, että vaihtoehtoisia muotoja, jotka voivat täyttää saman tarkoituksen, ei ole olemassa, vaan on osoitettava, että tietyn teknisen tarkoituksen tavoittelu on ainoa tekijä, joka on sanellut asianomaisen mallin valinnan, ja että mallin suunnittelijalla ei tältä osin ole ollut lainkaan luovaa roolia.

48. Tämän ehdotetun tulkinnan suuntaisesti ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin esittää muita kysymyksiä, jotka koskevat mainitussa 8 artiklan 1 kohdassa olevan säännön konkreettista täytäntöönpanoa ja ovat toisen ennakkoratkaisukysymyksen sisältönä.

B. Asianmukaiset arviointiperusteet sovellettaessa asetuksen N:o 6/2002 8 artiklan 1 kohtaa (toinen kysymys)

49. Toinen ennakkoratkaisukysymys esitetään toissijaisesti siltä varalta, että unionin tuomioistuin vastaa ensimmäiseen kysymykseen suositukseni mukaisesti, että asianmukainen menetelmä asetuksen N:o 6/2002 8 artiklan 1 kohdassa säädettyä poissulkemisperustetta sovellettaessa on sen selvittäminen, johtuvatko asianomaisen tuotteen ulkoasun piirteet pelkästään tavoitellusta teknisestä tarkoituksesta, eikä sen toteaminen, ettei ole olemassa vaihtoehtoisia muotoiluja, joilla tämä tarkoitus voitaisiin myös täyttää.

50. Tällä kysymyksellään ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee ensinnäkin, mistä näkökulmasta on arvioitava, onko tuotteen ulkoasun eri piirteet valittu pelkästään teknisen toiminnallisuuden syistä, ja toiseksi, millä tavoin ”objektiivisen tarkkailijan” käsite on määriteltävä siinä tapauksessa, että arvio olisi tehtävä tällaisen tarkkailijan näkökulmasta.

51. Kyseinen tuomioistuin tuo esille, että sen käsiteltävänä olevassa valituksenalaisessa tuomiossa Landgericht Düsseldorf katsoi, että mainittu arviointi oli tehtävä objektiivisesti ja että asianomaisen mallin luoneen henkilökohtainen pyrkimys ei ollut tärkeä, paitsi mahdollisesti viitteenä määritettäessä, päättelisikö objektiivinen tarkkailija järkevän tarkastelun lopuksi, että muotoilun valinta on määräytynyt pelkästään teknisen toiminnallisuuden vaatimusten mukaan. ( 63 ) Tämän lähestymistavan vastustajien mukaan tällaisen ”objektiivisen tarkkailijan” eli toisen, vain teoriassa olemassa olevan henkilön näkökulmaa olisi kuitenkin vaikea arvioida kussakin yksittäisessä tapauksessa.

52. Kun on kyse sen analyysin objektiivisuudesta tai subjektiivisuudesta, joka on toteutettava asetuksen N:o 6/2002 8 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi, pääasian osapuolet sekä unionin tuomioistuimessa huomautuksia esittäneet osapuolet ovat yhtä mieltä siitä, että kyseessä olevan mallin luoneen subjektiivinen aikomus mallin luomisessa ei voi olla se keskeinen tekijä, jonka perusteella määritetään, onko kyseinen malli valittu puhtaasti teknisin perustein. Olen samaa mieltä.

53. Objektiivinen lähestymistapa kyseiseen analyysiin näet suosii tämän säännöksen yhtenäistä soveltamista kaikissa jäsenvaltioissa sekä niiden kaikissa tuomioistuimissa, ja se takaa suuremman ennakoitavuuden, mikä vahvistaa talouden toimijoiden oikeusvarmuutta. Kuten DOCERAM ja CeramTec huomauttavat, on niin, että mikäli suunnittelijan oletettu aikomus olisi ainoa merkityksellinen arviointiperuste, hänen antamansa lausunnot olisivat yksinään ratkaisevia sen kannalta, katsotaanko asianomaista mallia voitavan suojata vai ei, ja oikeusriidassa asianosaiselle voisi olla houkuttelevaa vakuuttaa, että hän valitsi kyseisen muotoilun esteettisten näkökohtien perusteella, jotta asetuksen N:o 6/2002 8 artiklan 1 kohdassa säädettyä poissulkemisperustetta ei sovellettaisi hänen luomuksensa vahingoksi. Mielestäni on olennaista, että toimivaltaiset viranomaiset voivat ottaa kantaa sellaisten arviointiperusteiden pohjalta, jotka eivät ole subjektiivisia vaan neutraaleja ja joihin ei liity puolueellisuuden riskiä.

54. Kun on kyse niistä menettelyistä, joita on noudatettava toteutettaessa objektiivista arviointia siitä, onko tuotteen ulkoasu määräytynyt pelkästään sen teknisen käyttötarkoituksen mukaan asetuksen N:o 6/2002 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, unionin tuomioistuimessa esitetyt kannat eivät sitä vastoin ole yhtenevät.

55. Mielestäni ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämän kysymyksen esiin tuoma ensimmäinen problematiikka, johon liittyy ”‘objektiivisen tarkkailijan’ näkökulman” mahdollinen huomioon ottaminen, koskee sitä, onko syytä tehdä päätelmiä sellaisen fiktiivisen henkilön perusteella, jonka oletettu arvio toimisi arkkityyppinä, vaiko ei.

56. Tältä osin CeramTec tuo aivan ensiksi esiin, että ilmauksen ”objektiivinen tarkkailija”, joka esiintyy sekä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen käsiteltävänä olevassa valituksenalaisessa tuomiossa että toisessa ennakkoratkaisukysymyksessä, taustalla ovat samankaltaiset ilmaukset, joita on käytetty eri muunnelmina EUIPO:n päätöskäytännössä ( 64 ) ja oikeuskirjallisuudessa. ( 65 )

57. Lisäksi CeramTec väittää, että sen selvittämiseksi, sovelletaanko asetuksen N:o 6/2002 8 artiklan 1 kohtaa, pitäisi analogisesti käyttää lähtökohtana ”asiantuntevan käyttäjän” käsitettä, jota käytetään kyseisen asetuksen 6 artiklan 1 kohdassa, 10 artiklan 1 kohdassa sekä johdanto-osan 14 perustelukappaleessa, ( 66 ) sellaisena kuin tämä käsite määritellään unionin tuomioistuimen ja unionin yleisen tuomioistuimen oikeuskäytännössä. ( 67 ) CeramTecin mukaan on niin, että silloin, kun selvitys on tehtävä siinä erityistilanteessa, jossa kaikki kyseisten tuotteiden käyttäjät ovat ammattilaisia, kuten nyt käsiteltävässä asiassa, ”asiantunteva käyttäjä” vastaa käytännössä ”alan ammattilaista”, jolla on teknistä asiantuntemusta ja jonka käsitettä käytetään patentin keksinnöllisyyden arviointiin.

58. Mielestäni tämän ehdotuksen noudattaminen olisi epäasianmukaista. Täsmennän, että toisin kuin CeramTec väittää, asetuksen N:o 6/2002 yhteydessä asianmukainen tosiseikkojen arviointiperuste ei ole ”aina ’asiantunteva käyttäjä’”. Erityisesti on katsottu jo aiemmin, että tämä ei välttämättä pysty erottamaan tuotteen teknisen tehtävän perusteella määräytyviä ulkoasun osia mielivaltaisista ulkoasun osista sellaisen asiantuntemuksen perusteella, joka ylittää kyseisen tuotteen käytöstä kertyneen kokemuksen. ( 68 ) Asetuksen N:o 6/2002 8 artiklan 1 kohdan soveltaminen edellyttää todellakin teknistä arviointia, joka vaatii erityisosaamista, jota ”asiantuntevallakaan” käyttäjällä ei aina ole. ”Asiantuntevan käyttäjän” näkökulma ei siis mielestäni voi toimia sinä objektiivisena arviointiperusteena, jota tältä osin vaaditaan.

59. Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen ja komission tavoin katson, että jos asetuksen N:o 6/2002 tekijät olisivat halunneet ottaa käyttöön sellaisen oikeudellisen välineen kuin ”objektiivinen tarkkailija”, kuten toinen ennakkoratkaisukysymys antaa ymmärtää, he olisivat maininneet siitä sen 8 artiklan 1 kohdassa, kuten he nimenomaisesti tekivät sen 6 artiklan 1 kohdassa ja 10 artiklan 1 kohdassa ”asiantuntevan käyttäjän” osalta. ( 69 ) Huomautan lisäksi, että mainitussa 8 artiklassa ei myöskään viitata käsityksiin muuntyyppisistä fiktiivisistä henkilöistä, kuten ”potentiaalisesta keskiverto-ostajasta”, jota DOCERAM ehdottaa arviointiperusteeksi ja jonka se sitten hylkää, ( 70 ) tai ”keskivertokuluttajasta”, josta komissio toteaa, että tämän arviointitekijän ei ole katsottu olevan itsessään ratkaiseva tavaramerkkialalla muodon puhtaasti teknisen luonteen arvioinnissa. ( 71 )

60. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus korostaa mielestäni aivan oikein, että asetuksen N:o 6/2002 6 artiklan 2 kohdassa ja 10 artiklan 2 kohdassa ei viitata teoreettiseen ”asiantuntevan käyttäjän” käsitteeseen arvioitaessa ”mallin luoneella olevaa vapautta sen kehittelyssä” ( 72 ) ja että sama ei-fiktiivinen lähestymistapa on syytä valita sen 8 artiklan 1 kohdan yhteydessä, koska riita-asiaa käsittelevä tuomioistuin on senkin osalta saanut tehtäväkseen arvioida objektiivisesti sen, miltä osin on kyse tuotteen teknisestä käyttötarkoituksesta, jota ei voida suojata, ja miltä osin sen suunnittelijan vapaudesta, jonka luova työ voidaan suojata. ( 73 ) Tällaista tapauskohtaista arviointia toteuttavat jo kansalliset tuomioistuimet ( 74 ) ja SMHV:n eli nykyisen EUIPO:n jäsenet, ( 75 ) ilmeisesti ilman suurempia vaikeuksia.

61. Jos ”objektiivisen tarkkailijan” kriteeri kuitenkin hyväksyttäisiin, se aiheuttaisi koko joukon lisävaikeuksia tämän täysin keinotekoisen käsitteen sekä sen oikean käyttötavan määrittelemiseksi, vaikkapa vain siltäkin osin, minkätyyppisiä ja minkätasoisia tietoja tällaisella henkilöllä pitäisi olla.

62. Toinen unionin tuomioistuimen ratkaistavaksi saatettu problematiikka koskee sitä, mitkä ovat ne seikat, joita tuomioistuimen, jonka käsiteltävänä on asetuksen N:o 6/2002 8 artiklan 1 kohtaan perustuva vaatimus, on syytä ottaa huomioon tarkastelussa, jonka on mielestäni oltava sekä objektiivinen että tapauskohtainen.

63. Olen samaa mieltä kuin useimmat unionin tuomioistuimessa huomautuksia esittäneet osapuolet, joiden mukaan asian käsiteltäväkseen saaneen kansallisen tuomioistuimen on arvioitava objektiivisesti ja kunkin yksittäistapauksen kaikki konkreettiset olosuhteet huomioon ottaen, perustuvatko tuotteen ulkoasun eri piirteet pelkästään toiminnallisuuteen liittyviin näkökohtiin.

64. Tältä osin kyseisen tuomioistuimen olisi komission mukaan otettava huomioon sellaiset arviointiperusteet, jotka unionin tuomioistuin on tavaramerkkien osalta hyväksynyt perusteiksi, joiden pohjalta voidaan olettaa, että muodolla on muu kuin pelkästään tekninen arvo, kuten ”se, miten keskivertokuluttaja mieltää merkin[ ( 76 )], kyseessä olevan kaltaisen tavararyhmän luonne, kyseisen muodon taiteellinen arvo, kyseessä olevan kaltaisen tavararyhmän luonne, sen erityisyys suhteessa muihin, kyseisillä markkinoilla yleisesti käytettäviin muotoihin, huomattava hintaero verrattuna samankaltaisiin tavaroihin tai pääasiallisesti kyseisen tavaran esteettisiä ominaisuuksia korostava myynninedistämisstrategia”. ( 77 ) Komissio katsoo, että asiaa käsittelevän tuomioistuimen olisi myös otettava huomioon sellaisten vaihtoehtoisten muotojen olemassaolo, jotka niin ikään täyttävät kyseisen teknisen tarkoituksen, sillä tämä osoittaisi periaatteessa, että tuotteen luoneella oli valinnanvapaus tuotteen ulkoasun piirteiden kehittelyssä ja että ulkoasu ei määräytynyt pelkästään toiminnallisten tekijöiden mukaan.

65. Samassa hengessä myös DOCERAM esittää luettelon, joka ei ole tyhjentävä, mahdollisesti merkityksellisistä perusteista, joita ovat ”suunnitteluprosessiin, mainontaan, käyttöön ym. liittyvät seikat”. CeramTec puolestaan väittää, että ”asiantuntevan käyttäjän” näkökulma, jota se ehdottaa – mielestäni virheellisesti ( 78 ) – valittavaksi objektiivisen arvioinnin perusteeksi, olisi määritettävä ”ottaen perusteellisesti huomioon kaikki käsiteltävänä olevan tapauksen merkitykselliset seikat” ( 79 ) ja etenkin ”valmistajan erityinen tavoite suunnitteluvaiheessa, tuotteen muotoilua korostava mainonta, muotoilun saamat mahdolliset palkinnot tai sen erityinen maine kohdeyleisön keskuudessa sekä suunnittelijan pyrkimys tuotteen luomisvaiheessa”. ( 80 )

66. Tältä osin täsmennän, että riita-asiaa käsittelevän tuomioistuimen on mielestäni toteutettava kyseessä oleva arviointi paitsi itse asianomaisesta mallista myös kaikista sen ulkoasun piirteiden valintaan liittyvistä seikoista ottaen huomioon asianosaisten toimittamat todisteet, olivatpa ne kohteeltaan tai luonteeltaan millaisia tahansa, ( 81 ) sekä se, mitä on saatu selville kyseisen tuomioistuimen mahdollisesti määräämien asian selvittämistoimien avulla.

67. Mielestäni ei voida sulkea pois sitä, että sellaisia perusteita, jotka eivät nähdäkseni yksinään riitä osoittamaan, että tuotteen ulkoasun piirteet ovat määräytyneet pelkästään sen teknisen käyttötarkoituksen mukaan asetuksen N:o 6/2002 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, kuten tuotteen luoneen subjektiivinen aikomus tai vaihtoehtoisten muotojen olemassaolo, ( 82 ) voidaan silti lukea mukaan niihin konkreettisiin seikkoihin, jotka asiaa käsittelevien tuomioistuinten on otettava huomioon muodostaessaan omaa mielipidettään kyseisen säännöksen soveltamisesta.

68. Mielestäni ei ole syytä laatia tältä osin merkityksellisistä perusteista luetteloa, vaikka se ei olisi tyhjentäväkään, kun otetaan huomioon, että unionin lainsäätäjä ei ole tarkoittanut, että tähän keinoon turvauduttaisiin, ja kun unionin tuomioistuin ei nähdäkseni ole katsonut sitä hyödylliseksi siinä niin ikään tosiseikkoja koskevassa arvioinnissa, joka on toteutettava kyseisen asetuksen 4–6 artiklaa sovellettaessa.

69. Sitä vastoin pidän Kreikan hallituksen tavoin hyödyllisenä sen seikan painottamista, että asiaa käsittelevä tuomioistuin voi tarvittaessa toteuttaa vaaditun arvioinnin turvautumalla nimeämänsä riippumattoman asiantuntijan selityksiin. Tältä osin huomautan, että kansallisilla tuomioistuimilla ei välttämättä ole tähän tarvittavaa osaamista, joka toisinaan on hyvin teknistä, ja että on tavallista, että ne määräävät laadittavaksi asiantuntija-arvioita, kun niillä on käsiteltävänään tämänlaatuisia monimutkaisia kysymyksiä.

70. Näin ollen katson, että toiseen ennakkoratkaisukysymykseen on syytä vastata, että arvioitaessa, perustuvatko tuotteen ulkoasun eri piirteet pelkästään teknisen toiminnallisuuden näkökohtiin, asetuksen N:o 6/2002 8 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi asiaa käsittelevän tuomioistuimen on toteutettava objektiivinen arviointi, jossa se ei omaksu ”objektiivisen tarkkailijan” teoreettista näkökulmaa vaan ottaa konkreettisesti huomioon kaikki käsiteltävänään olevan asian merkitykselliset seikat.

V. Ratkaisuehdotus

71. Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa Oberlandesgericht Düsseldorfin esittämiin ennakkoratkaisukysymyksiin seuraavasti: 1) Yhteisömallista 12.12.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 6/2002 8 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että mainitun asetuksen tarjoama suoja on suljettu pois silloin, kun kyseessä olevan tuotteen ulkoasun piirteet on valittu pelkästään, jotta tuote voisi täyttää tietyn teknisen käyttötarkoituksen, ja siis ilman suunnittelijan luovaa panosta, eikä muiden sellaisten muotojen mahdollinen olemassaolo, joilla saavutetaan sama tekninen tulos, ole itsessään tältä osin ratkaiseva. 2) Sen määrittämiseksi, onko tuotteen ulkoasun piirteet valittu pelkästään tuotteen tekniseen käyttötarkoitukseen liittyvien näkökohtien perusteella mainitun 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, asiaa käsittelevän tuomioistuimen on syytä ottaa kantaa objektiivisesti käyttäen omaa harkintavaltaansa siten, että se ottaa huomioon kaikki käsiteltävänään olevan asian merkitykselliset seikat.

( 1 ) Alkuperäinen kieli: ranska.

( 2 ) EYVL 2002, L 3, s. 1. Tähän asetukseen on sittemmin tehty joitakin muutoksia, mutta ne eivät ole vaikuttaneet nyt käsiteltävän asian kannalta merkityksellisiin säännöksiin.

( 3 ) Kyseisen asetuksen johdanto-osan 19 perustelukappaleessa todetaan myös, että ”malli olisi hyväksyttävä yhteisön malliksi vain, jos se on uusi ja luonteeltaan yksilöllinen muihin malleihin verrattuna”.

( 4 ) Jälkimmäistä ilmausta käytetään kyseisessä ennakkoratkaisukysymyksessä, ja edellinen ilmaus taas esiintyy ennakkoratkaisupyynnön perusteluissa.

( 5 ) Toisin sanoen kysymys on CeramTecin mukaan siitä, edellyttääkö mainitun 8 artiklan 1 kohdan soveltaminen välttämättä, että ”[pääasian] menettelyssä tutkitaan tyhjentävästi, onko niin, että muotoilulle ei ole olemassa mitään ajateltavissa olevaa vaihtoehtoa, eli tarkemmin sanoen, johtaisivatko kaikki kuviteltavissa olevat vaihtoehtoiset ulkoasut erilaiseen tai vähäisempään tekniseen toiminnallisuuteen, vai sovelletaanko [kyseisessä säännöksessä säädettyä] poissulkemisperustetta myös silloin, kun ulkoasu määräytyy pelkästään täsmällisen teknisen ratkaisun aikaansaamista koskevan tarpeen mukaan ja esteettiset näkökohdat olivat näin ollen merkityksettömiä” (kursivointi tässä).

( 6 ) Ks. etenkin tämän ratkaisuehdotuksen 20 kohdan alaviitteissä ilmoitetut lähteet.

( 7 ) Ks. etenkin Ruhl, O., Gemeinschaftsgeschmacksmuster – Kommentar, Carl Heymanns Verlag, Köln, 2. painos, 2010, s. 222, 22 kohta. Näyttää siltä, että myös Saksan hallitus suositteli tätä lähestymistapaa, kun mainitun 8 artiklan 1 kohdan kanssa analoginen unionin oikeuden säännös saatettiin osaksi Saksan lainsäädäntöä (ks. Koschtial, U., ”Design law: individual character, visibility and functionality”, International Review of Intellectual Property and Competition Law, 2005, nro 3, s. 308).

( 8 ) Ks. Kaesmacher, D., ja Duez, L., ”Le nouveau règlement (CE) no 6/2002 sur les dessins ou modèles communautaires”, J.T.D.E., 2002, nro 92, s. 186, 15 kohta; Massa, C.-H. ja Strowel, A., ”Community Design: Cinderella Revamped”, E.I.P.R., 2003, vol. 25 (2), s. 72 sekä De Visscher, F., ”La protection des dessins et modèles”, Guide juridique de l’entreprise, Kluwer, Bryssel, 2. painos, 2005, 370 kohta, jossa todetaan, että muotojen moninaisuuden perustetta on sovellettu sen samankaltaisen oikeussäännön osalta, joka aiemmin oli voimassa Benelux-maiden järjestelmässä (ks. Benelux-maiden yhtenäisen mallioikeuslain 2 §:n 1 momentin a alakohta, sellaisena kuin laki on viimeksi 20.6.2002 muutettuna).

( 9 ) Ks. etenkin Passa, J., Droit de la propriété industrielle – Tome 1: Marques et autres signes distinctifs, dessins et modèles, L.G.D.J., Pariisi, 2. painos, 2009, 708–712 kohta sekä Binctin, N., Droit de la propriété intellectuelle – Droit d’auteur, brevet, droits voisins, marque, dessins et modèles, L.G.D.J., Pariisi, 2. painos, 2012, 296 kohta.

( 10 ) Ennakkoratkaisupyynnössä mainitaan kaksi saksalaista ratkaisua (seuraavasti: ”OLG Düsseldorf, GRUR-RR 2012, 200 (205) – Tablet-PC; LG Düsseldorf, Beck RS 2015, 05506”) ja Court of Appealin (England and Wales) (Civil Division) (Englannin ja Walesin ylioikeus (siviiliasiain jaosto), Yhdistynyt kuningaskunta) tuomio Landor & Hawa International Ltd v. Azure Designs Ltd [2006] EWCA Civ 1285, 30 kohta ja sitä seuraavat kohdat. Huomautan, että tämä teoria on hyväksytty myös Espanjassa (ks. etenkin Juzgado de lo Mercantil no 2 de Alicanten (Alicanten kauppatuomioistuin nro 2, Espanja) päätös 28.11.2012, Jose Antonioy Hostel Drap SL v. Napkings SL, 2. oikeudellinen perusta).

( 11 ) Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin mainitsee muun muassa SMHV:n mitättömyysosaston päätöksen 3.4.2007, nro ICD 3150, Lindner Recyclingtech v. Franssons Verkstäder, 20 kohta. Täsmennän, että tämä päätös muutettiin muutoksenhaussa tämän ratkaisuehdotuksen alaviitteessä 13 mainitulla päätöksellä.

( 12 ) Ks. etenkin Stone, D., ”Le droit européen des dessins et modèles a 10 ans”, Magazine de l’OMPI, 2013, nro 6, s. 18 sekä Brancusi, L., ”Article 8 CDR”, teoksessa G. N. Hasselblatt ja C. H. Beck (toim.), Community Design Regulation (EC) No 6/2002 – A Commentary, München, 2015, s. 137–, 34–48 kohta.

( 13 ) Eli SMHV:n kolmannen valituslautakunnan 22.10.2009 asiassa R 690/2007-3, Lindner Recyclingtech v. Franssons Verkstäder, tekemän päätöksen, ns. Chaff cutters ‑päätöksen, jälkeen. Korostan, että tästä päätöksestä nostettiin kanne ja tehtiin valitus, joiden yhteydessä sen enempää unionin yleinen tuomioistuin kuin unionin tuomioistuinkaan eivät ottaneet kantaa mainitun 8 artiklan soveltamiseen asiakysymyksessä (ks. määräys 10.5.2010, Franssons Verkstäder v. SMHV – Lindner Recyclingtech (Silppurit), T-98/10, ei julkaistu, EU:T:2010:180 sekä määräys 9.9.2010, Franssons Verkstäder v. SMHV ja Lindner Recyclingtech, C‑290/10 P, ei julkaistu, EU:C:2010:511).

( 14 ) Ks. SMHV:n edellä mainittu päätös asiassa R 690/2007-3 (alaviite 13), 28 kohta ja sitä seuraavat kohdat, erityisesti 35 ja 36 kohta. Vaihtoehtoisten muotojen perusteen hylkääminen vahvistetaan nimenomaisesti rekisteröityjen yhteisömallien mitättömyysvaatimusten tutkimista koskevissa EUIPO:n ohjeissa, 1.2.2017 päivätty versio, s. 30, 5.3.3 kohta, jossa mainitaan etenkin SMHV:n kolmannen valituslautakunnan 27.1.2016 yhdistetyissä asioissa R 1517/2014-3 ja R 2114/2014-3 tekemä päätös, ns. Hoses-päätös (ks. 65 kohta). Tätä kehitystä on kartoitettu julkaisuissa Barber Giner, T., ”Estética y funcionalidad: alcance de la prohibición del diseño funcional en la legislación nacional y comunitaria”, Diario La Ley, nro 8422, XXXV, 17.11.2014, s. 768–770 sekä Brancusi, L., ”Design determined by the product’s technical function: arguments for an autonomous test”, E.I.P.R., 2016, vol. 38 (1), s. 25–.

( 15 ) Ks. etenkin Greffe, F. ja Greffe, P., Traité des dessins et des modèles – France, Union européenne, Suisse, continent américain, LexisNexis, Pariisi, 9. painos, 2014, 155–186 kohta sekä Raynard, J., Py, E. ja Tréfigny, P., Droit de la propriété industrielle, LexisNexis, Pariisi, 2016, 534–536 kohta.

( 16 ) Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus ilmoittaa, että lainsäädännön nykytila vastaa SMHV:n päätöstä edellä mainitussa asiassa R 690/2007-3 (alaviite 13), viitaten High Court of Justicen (England & Wales) (Englannin ja Walesin alioikeus, Yhdistynyt kuningaskunta) tuomioon asiassa Dyson Ltd v. Vax [2010] EWHC 1923 (Pat), 23–31 kohta.

( 17 ) Komissio katsoo, että asiaa käsittelevän tuomioistuimen olisi kuitenkin arvioinnissaan otettava huomioon myös vaihtoehtoisten mallien olemassaolo muiden muodon esteettistä arvoa osoittavien merkkien ohella. Ks. myös tämän ratkaisuehdotuksen 64 kohta.

( 18 ) Ks. etenkin tuomio 9.3.2017, Pula Parking (C‑551/15, EU:C:2017:193, 42 kohta) sekä tuomio 7.9.2017, Schottelius (C‑247/16, EU:C:2017:638, 31 kohta).

( 19 ) Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 38 kohta ja sitä seuraavat kohdat.

( 20 ) Täsmennän, että maininta, joka kyseisen kymmenennen perustelukappaleen ranskankielisessä versiossa – myös tämän ratkaisuehdotuksen alkukieli on ranska – on ensimmäisen virkkeen lopussa, muodostaa erillisen virkkeen saksankielisessä versiossa, johon ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin viittaa.

( 21 ) Ks. SMHV:n edellä mainittu päätös asiassa R 690/2007-3 (alaviite 13), 34 kohta.

( 22 ) ”Mallin” määritellään siinä tarkoittavan ”tuotteen tai sen osan ulkomuotoa, joka johtuu tuotteen ja/tai sen koristelun piirteistä, erityisesti linjoista, ääriviivoista, väreistä, muodosta, pintarakenteesta ja/tai materiaalista”.

( 23 ) Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 5 kohdassa oleva lainaus.

( 24 ) Kyseisen 12 perustelukappaleen mukaan ”suojaa ei olisi ulotettava tuotteen osiin, jotka eivät sen tavanomaisen käytön aikana ole näkyvissä, eikä osien sellaisiin piirteisiin, jotka eivät ole näkyvissä asennuksen jälkeen – –”.

( 25 ) Myös Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on käyttänyt termiä ”ansio” – josta täsmennetään, että se ei esiinny asetuksessa N:o 6/2002 – viittaamaan, kuten tässä, kysymykseen siitä, onnistuuko malli tosiasiallisesti tekemään tuotteen ulkoasultaan houkuttelevaksi.

( 26 ) Ks. vastaavasti tuomio 21.9.2017, Easy Sanitary Solutions ja EUIPO v. Group Nivelles (C‑361/15 P ja C‑405/15 P, EU:C:2017:720, 62 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

( 27 ) Mainitun 1 kohdan mukaan ”yhteisömallin antaman suojan piiriin kuuluvat kaikki mallit, joista asiantunteva käyttäjä ei saa erilaista yleisvaikutelmaa”.

( 28 ) Konkreettisena teknisenä tarkoituksena voi olla esimerkiksi lisätä tarttuvuutta, vaivattomuutta, mukavuutta, tehokkuutta tai turvallisuutta, toisin kuin koristeellisten, esteettisten tai mielikuvituksellisten muotojen kehittelyssä (ks. Cohen, D., Le droit des dessins et modèles – Droit communautaire, droit international, droit français et autres droits étrangers, Economica, Pariisi, 2. painos, 2004, 65 kohta sekä edellä alaviitteessä 15 mainittu teos Greffe, F. ja Greffe, P., 159 kohta).

( 29 ) Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 19 kohdan loppu.

( 30 ) Ks. tietyistä aiemmista kansallisista järjestelmistä etenkin Mouncif-Moungache, M., Les dessins et modèles en droit de l’Union européenne, Thèse, Bruylant, Bryssel, 2012, s. 121–.

( 31 ) Kesäkuussa 1991 julkaistu työasiakirja (III/F/5131/91-FR), s. 65, 5.4.6 kohta: ”Jos tekninen vaikutus voidaan saavuttaa pelkästään tietyllä muodolla, mallia ei voida suojata. Jos mallin luonut sitä vastoin voi valita useiden mallien välillä tavoitellun teknisen vaikutuksen saavuttamiseksi, kyseiset piirteet voivat saada suojaa. Tällä tavoin ymmärrettynä poissulkemisperuste – – vastaa täsmälleen tekijänoikeuslainsäädännössä säädettyä idean ja sen ilmaisun kahtiajakoa. Todellisuudessa tämä merkitsee, että kun valinnanvaraa ei ole tavoiteltaessa tiettyä vaikutusta tuotteen suunnittelussa, henkilökohtaisella luovuudella ei ole roolia, eikä näin ollen ole mitään suojattavaa” (kursivointi tässä).

( 32 ) Ks. ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yhteisömallista, 3.12.1993 (KOM(93) 342 lopullinen, s. 70). Talous- ja sosiaalikomitea kyseenalaisti ilmauksen ”mielivaltainen” käytön (ks. lausunto 22.2.1995, EYVL 1995, C 110, s. 14, 5.7 kohta).

( 33 ) Perusteluiden 8.2 kohdan (KOM(93) 342 lopullinen, s. 9) mukaan ”mallit ovat niitä tuotteen ulkoasun piirteitä, jotka voidaan havaita aistinvaraisesti. Mitään esteettistä kriteeriä ei oteta huomioon. Esteettiset ja toiminnalliset mallit voidaan suojata erottelematta. Sellaisia tuotteen teknisen tarkoituksen määräämiä piirteitä, jotka eivät jätä valinnanvapautta mielivaltaisten osien suunnitteluun, ei kuitenkaan voida suojata – –”.

( 34 ) Kyseisen säännöksen kommentaarin mukaan ”asetuksessa ei erotella esteettisiä ja toiminnallisia malleja, vaan ne ovat samalla tavoin suojattavissa. Äärimmäisissä tapauksissa muoto määräytyy käyttötarkoituksen mukaan ilman muuntelun mahdollisuutta. Tuotteen luonut ei tässä tapauksessa voi vedota siihen, että tulos olisi hänen henkilökohtaisen luovuutensa tuote. Malli ei tällöin ole luonteeltaan yksilöllinen eikä oikeuta suojaan. – – Säännöksessä suljetaan siis suojan soveltamisen ulkopuolelle vain tapaukset, joissa ei ole vapautta sisällyttää mielivaltaisia osia” (KOM(93) 342 lopullinen, s. 18).

( 35 ) Mainitun ehdotuksen johdanto-osan yhdeksännen perustelukappaleen kohteena ovat samoin ”mallit, jotka on tuotettu toiminnalliseen vaatimukseen vastaamiseksi ja jotka luoneelle ei jää mahdollisuutta sisällyttää niihin erilaisia tai mielivaltaisia piirteitä” (s. 63), ja sen 27 artiklan 1 kohdan kommentaarissa mainitaan ”tapaus, jossa mallin erottavat ominaispiirteet eivät voi saada suojaa, koska ne ovat kokonaisuudessaan sellaisen teknisen tarkoituksen sanelemia, joka ei jätä lainkaan vapautta suunnitella mielivaltaista mallia” (s. 27).

( 36 ) Ks. muutettu ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) yhteisömallista, 21.6.1999 (KOM(1999) 310 lopullinen), 9 artiklaa koskevat huomautukset.

( 37 ) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi, 13.10.1998 (EYVL 1998, L 289, s. 28).

( 38 ) Tämän lainsäädännön vaikutukset rajoittuvat asianomaisen jäsenvaltion alueeseen toisin kuin asetuksella N:o 6/2002 käyttöön otetun järjestelmän vaikutukset (ks. kyseisen asetuksen johdanto-osan ensimmäisestä kuudenteen perustelukappale).

( 39 ) Tämän alkuperäisen, 3.12.1993 päivätyn direktiiviehdotuksen (KOM(93) 344 lopullinen) 7 artiklan 1 kohta kuului seuraavasti: ”Mallioikeutta ei saa myöntää mallille siltä osin kuin teknisen toiminnan toteutus ei anna lainkaan vapautta tuotteen ulkoasun satunnaispiirteiden osalta”, ja perustelujen mukaan ”kilpailua kannustetaan aloilla, joilla malleilla ei ole oikeutta suojaan esimerkiksi sen vuoksi, että tuotteen tarve täyttää tekninen käyttötarkoitus ei jätä sen luoneelle vapautta” (ks. s. 14 ja s. 23).

( 40 ) Ks. 21.2.1996 päivätyssä muutetussa ehdotuksessa direktiiviksi (KOM(96) 66 lopullinen) 7 artiklan 1 kohdan kommentaari, jossa todetaan, että ”vaikka kysymystä siitä, sisältyykö malliin esteettinen ulottuvuus vai ei, ei otetakaan huomioon määritettäessä, täyttääkö se ehdotuksessa hyväksytyt suojan edellytykset, eräät tahot ovat katsoneet tarpeelliseksi lisätä säännöksen, jossa säädetään, että suojaa ei tule myöntää niissä äärimmäisen harvinaisissa tapauksissa, joissa käyttötarkoitus sanelee muodon. Komissio katsoi, että etenkin 2 kohdan muutosehdotuksen huomioon ottaen selvempi muotoilu oli välttämätön” (s. 8). Mainitussa 7 artiklan 1 kohdassa puhutaan nyttemmin ”tuotteen teknisen toiminnan sanelemista tuotteen ulkomuodon piirteistä”, ja tämä muotoilu toistuu asetuksen N:o 6/2002 8 artiklan 1 kohdassa.

( 41 ) Ks. Brancusi, L., ”Article 8 CDR”, edellä alaviitteessä 12 mainittu teos, s. 140, 47 kohta sekä tuorein, ”joustavammaksi” kuvattu lähestymistapa, johon viitataan komission tilaaman tutkimuksen 3.6.2016 päivätyssä kertomuksessa Legal review on industrial design protection in Europe, s. 89, 91 ja 92.

( 42 ) Alkuperäisen ehdotuksen (KOM(93) 342 lopullinen, s. 9) perustelujen 8.2 kohdan mukaan ”– – tuotteen teknisen käyttötarkoituksen määräämät piirteet – – eivät ole suojattavissa, jotta mallisuojalla ei monopolisoitaisi teknisiä toimintoja”.

( 43 ) Huomautan, että samankaltainen tavoite oli asetuksen N:o 6/2002 110 artiklan 1 kohdassa olevalla korjauslausekkeella, jonka alkuperäinen muotoilu sisälsi viittauksen tapauksiin, joissa ”ulkoasu määrää suojatun mallin”, mutta josta poistettiin kyseinen viittaus lainsäädäntötyön aikana. Ks. vastaavasti ratkaisuehdotukseni yhdistetyissä Acacia ja D’Amato (C‑397/16 ja C‑435/16, EU:C:2017:730, 38 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

( 44 ) Ks. asetuksen N:o 6/2002 johdanto-osan kymmenennen perustelukappaleen ensimmäinen virke.

( 45 ) Komissio korostaa huomautuksissaan aivan oikein, että se, että pelkästään teknisen ratkaisun toteuttamista palvelevat ulkoasun piirteet suljetaan mallisuojan ulkopuolelle, takaa vapaan kilpailun tällaista teknistä ratkaisua käyttävien tuotteiden toimittajien välillä.

( 46 ) Ks. alkuperäisen ehdotuksen (KOM(93) 342 lopullinen, s. 10) perustelujen 9 jakso sekä asetuksen N:o 6/2002 johdanto-osan seitsemäs perustelukappale.

( 47 ) Mainittujen lainsäädäntöjen rinnakkainen voimassaolo vahvistetaan asetuksen N:o 6/2002 31 perustelukappaleessa ja 96 artiklassa. Ks. myös vihreä kirja mallisuojasta, edellä alaviitteessä 31 mainittu teos, s. 65, 5.4.6.1 kohta.

( 48 ) Alkuperäisen ehdotuksen (KOM(93) 342 lopullinen, s. 9) perustelujen 8.2 kohdan mukaan ”– – tuotteen teknisen käyttötarkoituksen määräämät piirteet – – voidaan mahdollisesti suojata patentti- tai hyödyllisyysmallilainsäädännöllä silloin, kun tällaisen suojan saamisen edellytykset täyttyvät”.

( 49 ) Keksinnön on erityisesti oltava uusi, keksinnöllinen ja teollisesti käyttökelpoinen Münchenissä 5.10.1973 allekirjoitetun eurooppapatenttien myöntämisestä tehdyn yleissopimuksen (jäljempänä Münchenin yleissopimus) 52–57 artiklan mukaan. Sopimusteksti on saatavana internetissä osoitteessa http://www.epo.org/law-practice/legal-texts/html/epc/2013/f/ma1.html

( 50 ) Periaatteessa 20 vuotta eurooppapatentin osalta (ks. Münchenin yleissopimuksen 63 artikla) ja enimmillään 25 vuotta rekisteröityjen yhteisömallien osalta (ks. asetuksen N:o 6/2002 12 artikla), kuten pääasian tilanteessa.

( 51 ) Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 19 kohdan loppu.

( 52 ) Ks. myös SMHV:n em. päätös asiassa R 690/2007-3 (alaviite 13), 28 ja 30 kohta sekä Brancusi, L., ”Article 8 CDR”, edellä alaviitteessä 12 mainittu teos, s. 136 ja 137, 33 kohta.

( 53 ) Asetuksen N:o 6/2002 sen 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti, jonka mukaan malleja pidetään samanlaisina kuin jo olemassa oleva malli eikä niitä siis voida suojata, jos niiden piirteet eroavat vain epäolennaisilta yksityiskohdiltaan.

( 54 ) Ks. tämän ratkaisuehdotuksen alaviitteet 59 ja 61.

( 55 ) Tavaramerkkisuojan ja mallisuojan välisistä eroista niiden luonteen ja soveltamisalan sekä keston osalta ks. julkisasiamies Ruiz-Jarabo Colomerin ratkaisuehdotus Philips (C‑299/99, EU:C:2001:52, 36–38 kohta).

( 56 ) Ks. jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (EYVL 1989, L 40, s. 1) 3 artiklan 1 kohdan e alakohdan toinen luetelmakohta, josta on tullut jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 22.10.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/95/EY (EUVL 2008, L 299, s. 25) 3 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii luetelmakohta sekä yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1) 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii luetelmakohta, josta on tullut Euroopan unionin tavaramerkistä 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 (EUVL 2009, L 78, s. 1) 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii luetelmakohta.

( 57 ) Edellä mainitut tavaramerkkioikeuteen liittyvät säännökset (ks. alaviite 56) eivät koske ”[tuotteen] teknisen käyttötarkoituksen määräämiä – – piirteitä” vaan ”teknisen tuloksen saavuttamiseksi välttämätöntä [tuotteen] muotoa”. Julkisasiamies Ruiz-Jarabo Colomer on katsonut, että tässä erossa ei ollut mitään mielivaltaista ja että se aiheutti sen, että ”toiminnallisuuden” tason on oltava korkeampi, jotta malleja koskeva poissulkemisperuste toteutuisi, sillä tältä osin huomioon otettavan piirteen on oltava paitsi tarpeellinen myös välttämätön täsmällisen teknisen tuloksen saavuttamiseksi, jotta tarkoitus määräisi muodon. Hänen mukaansa tämä merkitsi, että toiminnallinen malli voi silti saada suojaa, jos osoitetaan, että sama tekninen toiminta voidaan saavuttaa toisenlaisella muodolla (ks. hänen ratkaisuehdotuksensa asiassa Philips, C‑299/99, EU:C:2001:52, 34 kohta). En jaa tätä kantaa, josta täsmennettäköön, että se esitettiin täydentävän lausuman yhteydessä (ks. edellä alaviitteessä 13 mainittu SMHV:n päätös asiassa R 690/2007-3, 28 kohta) ja että unionin tuomioistuin ei ottanut kantaa malleihin tuomiossaan 18.6.2002, Philips (C‑299/99, EU:C:2002:377).

( 58 ) Yhteisön tavaramerkistä annettu asetus N:o 40/94 toimi ”perintönä”, jonka asetuksen N:o 6/2002 tekijät ottivat huomioon tekstinlaadinnan pohjana (ks. Hiance, M., ”Le projet de règlement communautaire sur les dessins et modèles: les enjeux”, Revue internationale de la propriété industrielle et artistique, 2000, N:o 201, s. 100).

( 59 ) Ks. direktiivin 2008/95 3 artiklan 1 kohdan e alakohdan osalta etenkin tuomio 16.9.2015, Société des Produits Nestlé (C‑215/14, EU:C:2015:604, 44, 45 ja 55 kohta) sekä asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii luetelmakohdan osalta tuomio 10.11.2016, Simba Toys v. EUIPO (C‑30/15 P, EU:C:2016:849, 39 ja 53 kohta).

( 60 ) Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 38 kohta ja sitä seuraavat kohdat.

( 61 ) Ks. direktiivin 89/104 3 artiklan 1 kohdan e alakohdan toisen luetelmakohdan osalta tuomio 18.6.2002, Philips (C‑299/99, EU:C:2002:377, 81–84 kohta); direktiivin 2008/95 3 artiklan 1 kohdan e alakohdan osalta tuomio 16.9.2015, Société des Produits Nestlé (C‑215/14, EU:C:2015:604, 56 kohta) sekä asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii luetelmakohdan osalta tuomio 14.9.2010, Lego Juris v. SMHV (C‑48/09 P, EU:C:2010:516, 53–58 kohta).

( 62 ) Analogiasta unionin tuomioistuimen tavaramerkkiasioissa ottaman kannan kanssa ks. etenkin Greffe, F. ja Greffe, P., edellä alaviitteessä 15 mainittu teos, 182 ja 183 kohta sekä Raynard, J., Py, E. ja Tréfigny, P., edellä alaviitteessä 15 mainittu teos, 536 kohta.

( 63 ) Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin huomauttaa, että edellä mainitussa SMHV:n asiassa R 690/2007-3 tekemässä päätöksessä (alaviite 13) valittiin tämä lähestymistapa.

( 64 ) Erityisesti edellä mainitun, SMHV:n asiassa R 690/2007-3 tekemän päätöksen (alaviite 13) 36 kohdassa viitataan ”reasonable observerin” (järkevä tarkkailija, ranskaksi ”observateur raisonnable”) näkökulmaan.

( 65 ) CeramTec mainitsee ilmaukset ”relevant observer” (”merkityksellinen tarkkailija”, ranskaksi ”observateur pertinent”), jota käytetään julkaisussa Brancusi, L., ”Article 8 CDR”, alaviitteessä 12 mainittu teos, s. 139, 41 kohta ja ”reasonable observer persona” (”järkevä tarkkailija”), jota käytetään komission tilauksesta tehdyn tutkimuksen kertomuksessa, alaviitteessä 41 mainittu teos, s. 90.

( 66 ) 6 artikla koskee asianomaiselta mallilta edellytettävää ”yksilöllistä luonnetta” (samoin kuin 14 perustelukappale) ja 10 artikla asetuksen N:o 6/2002 antaman ”suojan laajuutta”.

( 67 ) ”Asiantuntevan käyttäjän” käsite on ”välimuoto keskivertokuluttajan, jota sovelletaan tavaramerkkialalla ja jolta ei edellytetä mitään erityistä tietämystä ja joka ei pääsääntöisesti tee suoraa vertailua vastakkain olevien tavaramerkkien välillä, ja toimialan tuntijan eli [patenttialalla sovellettavan,] syvällisen teknisen tietämyksen omaavan asiantuntijan käsitteiden välillä. [Se] voidaan ymmärtää sellaisen käyttäjän määritelmäksi, joka [on] erityisen tarkkaavainen joko henkilökohtaisen kokemuksensa tai kyseisen alan laajan tuntemuksensa vuoksi” (kursivointi tässä) (ks. etenkin tuomio 20.10.2011, PepsiCo v. Grupo Promer Mon Graphic,C‑281/10 P, EU:C:2011:679, 53 ja 59 kohta sekä tuomio 21.9.2017, Easy Sanitary Solutions ja EUIPO v. Group Nivelles, C‑361/15 P ja C‑405/15 P, EU:C:2017:720, 124 ja 125 kohta).

( 68 ) Ks. etenkin unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.6.2010, Shenzhen Taiden v. SMHV – Bosch Security Systems (Viestintälaite) (T-153/08, EU:T:2010:248, 47 ja 48 kohta); tuomio 21.11.2013, El Hogar Perfecto del Siglo XXI v. SMHV – Wenf International Advisers (Korkkiruuvi) (T-337/12, EU:T:2013:601, 25 kohta) sekä tuomio 12.3.2014, Tubes Radiatori v. SMHV – Antrax It (Lämpöpatteri) (T-315/12, ei julkaistu, EU:T:2014:115, 61 kohta). Tämä unionin yleisen tuomioistuimen toistuvasti esittämä analyysi on mielestäni perusteltu.

( 69 ) Ks. tästä aiheesta etenkin alkuperäisen asetusehdotuksen (KOM(93) 342 lopullinen, s. 15) 6 artiklan 1 kohdan kommentaari.

( 70 ) DOCERAMin mukaan tällaisella ostajalla on usein suppeampi ammatillinen tietämys siitä tekniikan alasta, johon tuote kuuluu, kuin esimerkiksi suunnittelijalla tai valmistajalla, mistä saattaa seurata, että ulkoasun tiettyjen piirteiden tekniset toiminnot ymmärretään virheellisesti esteettisiksi piirteiksi.

( 71 ) Tältä osin se mainitsee tuomion 18.9.2014, Hauck (C‑205/13, EU:C:2014:2233) 33–35 kohdan, jotka koskevat direktiivin 89/104 3 artiklan 1 kohdan e alakohtaa. Komission mukaan on niin, että koska kyseisen säännöksen tavoite on verrattavissa asetuksen N:o 6/2002 8 artiklan 1 kohdan tavoitteeseen, on loogista soveltaa myös jälkimmäisen yhteydessä samankaltaisia perusteita tuotteen ulkoasun suunnittelua arvioitaessa teknisistä rajoitteista riippumatta. Ks. tältä osin myös tämän ratkaisuehdotuksen 43 kohta ja sitä seuraavat kohdat.

( 72 ) Vaikka yhtäältä kyseisen 6 artiklan 1 kohdassa ja 10 artiklan 1 kohdassa ja toisaalta 6 artiklan 2 kohdassa ja 10 artiklan 2 kohdassa ilmoitetut edellytykset ovatkin toisiaan täydentäviä, kuten kyseisen asetuksen 14 perustelukappaleessa todetaan. Arvioitaessa konkreettisesti asiantuntevan käyttäjän kyseessä olevista malleista saamaa kokonaisvaikutelmaa on näet otettava huomioon se, minkä verran valinnanvaraa riidanalaisen mallin luoneella on ollut sen kehittelyssä, eli mitä suppeampi mainittu valinnanvara on, sitä enemmän kyseisten mallien väliset vähäiset erot voivat riittää tuottamaan käyttäjälle erilaisen kokonaisvaikutelman (ks. mm. tuomio 18.3.2010, Grupo Promer Mon Graphic v. SMHV – PepsiCo (Pyöreä mainostarvike), T-9/07, EU:T:2010:96, 72 kohta ja sitä seuraavat kohdat sekä tuomio 5.7.2017, Gamet v. EUIPO – Metal-Bud II Robert Gubała (Ovenkahva), T-306/16, ei julkaistu, EU:T:2017:466, 43 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

( 73 ) Huomautan, että komissio ilmaisi alkuperäisessä asetusehdotuksessaan (KOM(93) 342 lopullinen, s. 19), että artiklan, josta on tullut asetuksen N:o 6/2002 10 artikla, 2 kohdan ”tarkoituksena oli antaa tuomioistuimille suuntaviivoja loukkauskanteita varten” (kursivointi tässä). Se lisäsi, että ”äärimmäisen toiminnallisissa malleissa, joiden luomisessa on noudatettava täsmällisiä parametrejä, on todennäköisesti enemmän keskinäisiä samankaltaisuuksia kuin malleissa, jotka voidaan luoda täysin vapaasti. Siksi [kyseisessä] 2 kohdassa vahvistetaan periaate, jonka mukaan mallin luoneen vapaus on otettava huomioon arvioitaessa mallin ja toisen, ennestään olemassa olevan mallin välistä samankaltaisuutta” (kursivointi tässä).

( 74 ) Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus viittaa tältä osin Court of Appealin (England & Wales) (Civil Division) tuomioon Dyson Ltd v. Vax [2011] EWCA Civ 1206, 36 kohta.

( 75 ) Ks. esimerkiksi SMHV:n mitättömyysosaston toteuttama analyysi sen 17.3.2014 antamassa päätöksessä, asia N:o ICD 8674, Extruplast v. PVG Energy BV, 17 kohta: ”Mallin luonut tietää, että kanisterien mallin laadinnassa liikkumavaraa rajoittavat monet rajoitteet, jotka liittyvät sen käyttötarkoitukseen eli nyt tarkasteltavassa tapauksessa nesteiden säilyttämiseen, kuljettamiseen ja varastointiin. – – Tässä tapauksessa pyöristetyn potkurin muotoisen ristin valinta sen päällysosaan, sen siipien leveys, sen muotoilu sekä päällysosassa että pohjassa, leveät urat sen pinoamista varten, syvennysten asettelu, niiden muoto ja suuruus tai pienuus, urat ja niiden määrä antavat [kyseessä olevalle yhteisömallille] erityisen estetiikan mutta myös kysytymmän ulkoasun, joita ei sanele pelkästään niiden tekninen käyttötarkoitus”.

( 76 ) Vaikka tämä peruste ei olisikaan yksinään ratkaiseva (ks. tämän ratkaisuehdotuksen 59 kohta).

( 77 ) Tältä osin komissio viittaa 18.9.2014 annetun tuomion Hauck (C‑205/13, EU:C:2014:2233) 34 ja 35 kohtaan. Ks. myös tämän ratkaisuehdotuksen alaviite 71.

( 78 ) Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 57 kohta ja sitä seuraavat kohdat.

( 79 ) Tältä osin CeramTec viittaa mm. teokseen Ruhl, O., Gemeinschaftsgeschmacksmuster – Kommentar, edellä alaviitteessä 7 mainittu teos, 10 kohta.

( 80 ) Kreikan ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukset pidättäytyivät omalta osaltaan laatimasta tällaisia luetteloita arviointiperusteista.

( 81 ) Sillä täsmennyksellä, että todistustaakka siitä, että asetuksen N:o 6/2002 8 artiklan 1 kohdan olennaiset edellytykset toteutuvat yksittäisessä tapauksessa, on loogisesti sillä osapuolella, joka pyrkii vetoamaan kyseisessä säännöksessä säädettyyn poikkeukseen.

( 82 ) Koska mikään näistä perusteista ei itsessään ole ratkaiseva syistä, jotka olen esittänyt tämän ratkaisuehdotuksen 53 kohdassa sekä 23 kohdassa ja sitä seuraavissa kohdissa.