ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu asetuksen (EU) N:o 305/2011 rikkomiseen Kantaja väittää lisäksi, että riidanalaisilla päätöksillä ja tiedonannolla rikotaan asetuksen (EU) N:o 305/2011 aineellisia säännöksiä. — Riidanalaisilla päätöksillä ja tiedonannolla rikotaan ensinnäkin asetuksen (EU) N:o 305/2011 17 artiklan 5 kohdan 1 ja 2 alakohtaa, koska komissio on kyseisten säännösten vastaisesti jättänyt tutkimatta, missä määrin yhdenmukaistetut standardit ovat asiaankuuluvan toimeksiannon mukaisia, ja jättänyt näin ollen tunnistamatta sen, ettei tällaista vastaavuutta ole ollut — Riidanalaisilla päätöksillä ja tiedonannolla rikotaan toiseksi asetuksen (EU) N:o 305/2011 18 artiklan 2 kohtaa, luettuna yhdessä 3 artiklan 1 ja 2 kohdan kanssa, ja 17 artiklan 3 kohdan 1 alakohtaa. Komissio on jättänyt ottamatta huomioon, etteivät menettelymääräykset sisällä minkäänlaisia menettelyjä ja perusteita, jotka koskevat suoritustason arviointia siltä osin kuin on kyse niin sanottujen muiden vaarallisten aineiden toimittamisesta, mikä johti siihen, että ne olivat rakennustuotteisiin liittyvien perusominaisuuksien kannalta epätäydellisiä ja vaaransivat rakennuskohteen perusvaatimukset. — Komissio on antaessaan riidanalaiset säännökset tehnyt lopuksi arviointivirheen, koska se on asetuksen (EU) N:o 305/2011 18 artiklan 2 kohtaan sisältyvää mahdollisuutta hyödyntäen jättänyt säätämättä, että viittaukset kyseiseen yhdenmukaistettuun standardiin julkaistaan virallisessa lehdessä kantajan ehdottamien varausten kanssa.
11)

Yhdestoista kanneperuste, jonka mukaan maakaasun käyttäjät Puolan tasavallassa altistuvat kaasuntarjonnan puuttumisen riskille, mikä on perussopimuksen tavoitteen, joka koskee energiavarmuuden turvaamiseen tähtäävää toimintaa, ja energiasolidaarisuuden periaatteen vastaista, ja mainittu tilanne on myös perussopimuksen 7 artiklan vastainen sen vuoksi, että on tehty päätös, joka on ristiriidassa muiden Euroopan unionin poliitikkojen kanssa.
—

kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin ottamisesta uudelleen käyttöön tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka on valmistanut Chengdu Sunshine Shoes Co. Ltd, Foshan Nanhai Shyang Yuu Footwear Ltd tai Fujian Sunshine Footwear Co. Ltd, ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta sekä unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-659/13 ja C-34/14 antaman tuomion täytäntöön panemisesta 14.12.2016 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/2257 ja
2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu komission tekemiin ilmeisiin oikeudellisiin virheisiin ja arviointivirheisiin yksityistä markkinataloussijoittajaa koskevan kriteerin tarkastelussa. Kyseinen kanneperuste jakautuu neljään osaan: — ensimmäisen osan mukaan komissio on sekoittamalla toisiinsa yksityistä markkinataloussijoittajaa koskevan kriteerin sovellettavuuden ja soveltamisen tehnyt oikeudellisen virheen ja soveltanut yksityistä markkinataloussijoittajaa koskevaa kriteeriä virheellisesti — toisen osan mukaan komissio on laiminlyömällä kyseistä toimenpidettä koskevan vertailevan analyysin tai muun arviointimenetelmän rikkonut markkinataloussijoittajaperiaatetta sekä perustelu- ja huolellisuusvelvollisuuksiaan mainitun kriteerin arvioinnissa — kolmannen osan mukaan komissio on rikkonut perustelu- ja huolellisuusvelvollisuuksiaan arvioidessaan yksityistä markkinataloussijoittajaa koskevaa kriteeriä — neljännen osan mukaan Vallonia on toimittanut lukuisia asiakirjoja, joista ilmenee, että Foreign Strategic Investment Holding, joka on Société Wallonne de Gestion et de Participationin tytäryhtiö, on toiminut yksityisen markkinataloussijoittajan tavoin.
4)

Neljäs kanneperuste, jonka mukaan kantajille on aiheutunut aineellista vahinkoa, joka on jo syntynyt ja on edelleen olemassa ja jolla on kiinteä yhteys parlamentin heihin väitetysti kohdistamaan häirintään sekä useisiin toimenpiteisiin, joihin he ovat joutuneet ryhtymään, muun muassa tapeeseen turvautua asianajajan apuun.
1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen 20.9.2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 (EUVL 2005, L 277, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 25.5.2009 annetulla neuvoston asetuksella N:o 473/2009 (EUVL 2009, L 144, s. 3), 69 artiklan rikkomiseen siltä osin kuin kyseisessä täytäntöönpanopäätöksessä tilien tarkastamisen ja hyväksymisen yhteydessä maaseuturahaston ohjelmakauden 2007–2013 viimeisen täytäntöönpanovuoden osalta ei hyväksytä vähennettäväksi 5 364 682,52 euron määrää (määrä, jota ei voida käyttää uudelleen).
—

Asetuksen N:o 207/2009 53 artiklan 1 kohtaa on rikottu ja/sovellettu väärin – riidanalaisessa päätöksessä on virhe EU-tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan päivämäärän arvioinnin osalta
3.

Kolmas kanneperuste, jonka mukaan komissio sovelsi virheellisesti asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohdan ensimmäistä ja toista alakohtaa, koska se katsoi, että oikeus saada tutustua kyseisiin asiakirjoihin vahingoittaisi vakavasti päätöksentekomenettelyä ja/tai koska se ei katsonut, että ylivoimainen yleinen etu on olemassa erityisesti siksi, että kyseessä oleva päätöksentekomenettely on saatettu päätökseen.
1)

Ensimmäisessä kanneperusteessa vedotaan siihen, että komissio on rikkonut asetuksen 2015/1589 (2) 1 artiklan d alakohtaa, koska se on katsonut virheellisesti ylisuurten voittojen verovapautta koskevan ratkaisun ohjelmaksi ja että se on tehnyt siihen liittyen erilaisia oikeudellisia seikkoja, tosiseikkoja ja arviointia koskevia ilmeisiä virheitä ja perustellut sen riittämättömästi.
2)

Toinen kanneperuste, jonka mukaan riidanalaisia toimia rasittavat oikeudelliset virheet, asiavirheet ja harkintavallan väärinkäyttö. Kanneperusteessa on kahdeksan osaa. — Ensimmäinen osa, jonka mukaa kvestorien päätöksessä ei ole kyse sen vahvistamisesta, että summat olisi maksettu asiassa väitetyllä tavalla perusteettomasti. Tästä seuraa, että päätös on puutteellinen, sillä siinä on kyse pelkästään mainittujen summien takaisinperimiseen. Tässä vaiheessa ei kuitenkaan enää ole päätöstä, joka koskisi sitä, että kantajalle maksetut summat on suoritettu perusteettomasti, minkä vuoksi pääsihteerin tekemä päätös pitäisi peruuttaa samalla tavalla kuin päätös, jossa määrätään riidanalaisten summien takaisin perimisestä. — Toinen osa, jonka mukaan riidanalaisia toimia rasittaa ilmeinen arviointivirhe. — Kolmas osa, jonka mukaan asiassa on loukattu suhteellisuusperiaatetta. — Neljäs osa, joka koskee näyttötaakkaa ja jonka mukaan kantajan tehtävänä ei ole esittää näyttöä siitä, että kyseessä oleva avustaja tosiasiallisesti työskenteli hänelle ja että avustajan suorittamat työtehtävät olivat tarpeellisia ja välittömässä yhteydessä kantajan edustajantehtävään parlamentin jäsenenä. — Viides osa, jonka mukaan riidanalaisilla toimilla loukataan paikallisten avustajien poliittisia oikeuksia. — Kuudes osa, jonka mukaan riidanalaisia toimia toteutettaessa on syyllistytty harkintavallan väärinkäyttöön ja kierretty menettelysäännöksiä. — Seitsemäs osa, jonka mukaan riidanalaiset toimet ovat syrjiviä. Kanteen kohteena olevien päätösten yksinomaisena tarkoituksena on ollut kantajan poliittisen toiminnan vaikeuttaminen. — Kahdeksas osa, jonka mukaan kantajan riippumattomuutta Euroopan parlamentin jäsenenä on loukattu.
—

Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa, 7 artiklan 2 kohtaa ja 62 artiklaa on rikottu.
—

Tässä yhteydessä väitetään, että kantajan koon määrittämiseksi on otettava huomioon ainoastaan kantajan ja sen omistusyhteysyritysten tiedot. Kantaja ei kuulu konserniin. Euroopan komission julkaisema pk-yrityksen käsitettä koskeva opas vahvistaa kantajan mukaan tällaisen tulkinnan. Toisaalta kantaja mainitsee, että kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta 18.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (EUVL 2006 L 396, s. 1) 3 artiklassa sekä kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o 1907/2006 perustuvista Euroopan kemikaalivirastolle suoritettavista maksuista 16.4.2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 340/2008 (EUVL 2008, L 107, s. 6) johdanto-osan yhdeksännessä perustelukappaleessa ja 2 artiklassa viitataan pk-yritysten määrittelemisen osalta suositukseen 2003/361.
—

kumoaa komission 13.9.2016 antaman täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/1647 lopullisen polkumyyntitullin ottamisesta uudelleen käyttöön tiettyjen Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka on valmistanut Best Royal Co. Ltd, Lac Cuong Footwear Co., Ltd, Lac Ty Co., Ltd, Saoviet Joint Stock Company (Megastar Joint Stock Company), VMC Royal Co Ltd, Freetrend Industrial Ltd etuyhteydessä oleva yritys Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd, Fulgent Sun Footwear Co., Ltd, General Shoes Ltd, Golden Star Co, Ltd, Golden Top Company Co., Ltd, Kingmaker Footwear Co. Ltd, Tripos Enterprise Inc., Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd, ja unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-659/13 ja C-34/14 (EUVL L 245, s. 16) antaman tuomion täytäntöön panemisesta;
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 475/23

Kanne 31.10.2016 – La Rocca v. EUIPO (Take your time Pay After)

(Asia T-755/16)

(2016/C 475/34)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Alessandro La Rocca (Anzio, Italia) (edustajat: asianajajat A. Perani ja J. Graffer)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”Take your time Pay After” – Rekisteröintihakemus nro 14 396 031

Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 4.8.2016 asiassa R 406/2016-1 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— toteaa, että yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu ja sovellettu virheellisesti

— toteaa, että yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 75 kohtaa on rikottu, ja tämän seurauksena

— kumoaa EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 4.8.2016 asiassa R 406/2016-1 tekemän päätöksen, joka annettiin tiedoksi 31.8.2016

— velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

— Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 2 kohtaa on rikottu.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 6/52

Kanne 1.11.2016 – Pilla v. komissio ja EACEA

(Asia T-784/16)

(2017/C 006/65)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Rinaldo Pilla (Venafro, Italia) (edustaja: asianajaja A. Silvestri)

Vastaaja: Euroopan komissio; koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirasto (EACEA)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— virellä olevan valintaprosessin keskeyttämisen jälkeen kumoamaan vakavan lainrikkomisen vuoksi kokonaisuudessaan 2.9.2016 tehdyn Euroopan komission päätöksen – Directorate General for Education and Culture, Ref. Ares 2016 4930111, sulkea pois Rinaldo Pilla rahoitushankkeesta, ja toissijaisesti kumoamaan valinnan, koska se on lainvastainen lain rikkomisen vuoksi

— jos vaatimusten vastaisesti katsotaan, että Rinaldo Pillan osallistuminen on evättävä, velvoittamaan vastaajat suorittamaan hänelle sillä perusteella, että hän on menettänyt mahdollisuuden osallistua kyseessä olevaan eurooppalaiseen rahoitushankkeeseen epäoikeudenmukaisen ja perusteettoman poissulkemisen vuoksi, vahingonkorvausta 1 050 000, euroa ja toissijaisesti 400 000 euroa.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanne on nostettu, koska kantaja on suljettu eurooppalaisen rahoitushankkeen osallistujien valintamenettelyn ulkopuolelle (Call for proposals EAC/S05/2016, Support for a preparatory action to create an EU Festival Award and an EU Festival Label in the field of Culture: EFFE (Europe for Festivals – Festivals for Europe).

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

1) Vakava lain rikkominen, joka koskee 6.5.2003 annetun Euroopan komission suosituksen 2003/361/EY liitteessä olevaa I osaa, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (EUVL 2013, L 347, s. 320) 2 artiklan 28 kohtaa, 17.12.2013 esitettyjä neuvoston arvioita sekä vuoden 2016 vakauslain 1 §:n 821 momenttia. — Kantaja esittää ensimmäisen kanneperusteen tueksi, että vaikka hän ei olekaan rekisteröitynyt mihinkään ammattijärjestöön, hän on vapaana ammatinharjoittajana oikeudellisesta muodosta riippumatta rinnastettavissa yritykseen. Vapaiden ammattien harjoittajilla on oikeus osallistua tieteelliseen tutkimukseen sekä kulttuurisiin ja teollisiin innovaatioihin tarkoitettuihin rahastoihin. Riidanalaisessa toimenpiteessä ei ole otettu huomioon sitä, että vuoden 2016 vakauslaissa, jolla vuoden 2013 eurooppalainen suositus on pantu täytäntöön, on lopullisesti selvennetty, että ammatinharjoittajat rinnastetaan yrityksiin. Vapaan ammatin harjoittajana toimiva kantaja olisi pitänyt arvonlisäverotunnistenumeron haltijana katsoa soveltuvaksi hakijaksi.
1)

Ensimmäinen valitusperuste, jonka mukaan on tehty oikeudellinen virhe, perusteluvelvollisuus on laiminlyöty ja kanteen ulkopuolisesta seikasta lausumista koskevaa kieltoa on rikottu siltä osin kuin kyse on valituksenalaisen tuomion 53–56, 60 ja 75–78 kohdasta.
—

Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on rikottu,
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 428/18

Kanne 19.9.2016 – Malta v. komissio

(Asia T-653/16)

(2016/C 428/20)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Maltan tasavalta (asiamies: A. Buhagiar)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan komission asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (1) mukaisesti 13.7.2016 antaman päätöksen, joka koskee pyyntöä saada tutustua asiakirjoihin, jotka on kirjattu viitenumerolla GESTDEM 2015/5711

— velvoittamaan komissio korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

1) Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan asetuksessa N:o 1049/2001 säädettyjä menettelyllisiä määräaikoja ei noudatettu

2) Toinen kanneperuste, jonka mukaan pyyntöä saada tutustua asiakirjoihin käsiteltiin virheellisesti uutena hakemuksena

3) Kolmas kanneperuste, jonka mukaan asiakirjoihin tutustumista koskevan pyynnön ulottuvuutta laajennettiin lainvastaisesti uudistetussa pyynnössä

4) Neljäs kanneperuste, jonka mukaan vastaaja sisällytti riidanalaiseen päätökseen kolmannelle luovutettavaksi asiakirjoja, joiden ilmaiseminen rikkoisi asetuksen N:o 1224/2009 (2) 113 artiklaa.

(1) Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL 2001, L 145, s. 43)

(2) Yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, asetusten (EY) N:o 847/96, (EY) N:o 2371/2002, (EY) N:o 811/2004, (EY) N:o 768/2005, (EY) N:o 2115/2005, (EY) N:o 2166/2005, (EY) N:o 388/2006, (EY) N:o 509/2007, (EY) N:o 676/2007, (EY) N:o 1098/2007, (EY) N:o 1300/2008 ja (EY) N:o 1342/2008 muuttamisesta sekä asetusten (ETY) N:o 2847/93, (EY) N:o 1627/94 ja (EY) N:o 1966/2006 kumoamisesta 20.11.2009 annettu neuvoston asetus N:o 1224/2009 (EUVL 2009, L 343, s. 1).
1.

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen ja eläkkeiden sekä näihin palkkoihin ja eläkkeisiin liittyvien korjauskertoimien mukauttamisesta 1 päivästä heinäkuuta 201116.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 422/2014 (EUVL 2014, L 129, s. 5) ja Euroopan unionin virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen ja eläkkeiden sekä näihin palkkoihin ja eläkkeisiin sovellettavien korjauskertoimien mukauttamisesta 1 päivästä heinäkuuta 201216.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 423/2014 (EUVL 2014, L 129, s. 12) (jäljempänä riidanalaiset asetukset) lainvastaisuuteen. Erityisesti riidanalaisia asetuksia tehtäessä on syyllistytty useisiin rikkomisiin, joihin kuuluvat muun muassa olennaisten menettelymääräysten rikkominen, perusteluvelvollisuuden noudattamatta jättäminen, ennen Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen muuttamisesta 22.10.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1023/2013 (EUVL 2013, L 287, s. 15) voimaantuloa sovellettujen henkilöstösääntöjen liitteessä XI olevan 10 artiklan rikkominen, henkilöstösääntöjen 10, 11 ja 65 artiklan rikkominen, saavutettuja oikeuksia koskevan periaatteen, suhteellisuusperiaatteen ja luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen sekä työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua koskevien sääntöjen rikkominen.
—

kumoamaan Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle (tiedoksiannettu numerolla C(2016) 3753) 20.6.2016 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2016/1059 (jäljempänä riidanalainen päätös) siltä osin kuin siinä jätetään rahoituksen ulkopuolelle 84 272,83 euron määrä, joka Tšekin tasavallalle on aiheutunut yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän puitteissa, 636 516,20 euron määrä, joka Tšekin tasavallalle on aiheutunut viinialan investointeihin liittyen, ja 29 485 612,55 euron määrä, joka Tšekin tasavallalle on aiheutunut täydentäviä ehtoja koskevien vaatimusten yhteydessä
—

ECHA:n hallintoneuvoston päätöksessä, jonka viite on MB/43/2014 ja jonka perusteella riidanalainen päätös on tehty ja laskut on laadittu, määrätty hallinnollisen maksun määrä on suhteettoman korkea siihen tehtävään nähden, joka hallinnollisen maksun tulisi täyttää, ja se on siis rinnastettava seuraamukseen, mikä on vastoin SEU 5 artiklassa määrättyä annetun toimivallan periaatetta, kun kyseistä artiklaa luetaan yhdessä komission asetuksen (EY) N:o 340/2008 johdanto-osan 11 perustelukappaleen kanssa.
—

Asetuksen (EY) N:o 2868/95 19 säännön 2 kohtaa ja 20 säännön 1 ja 2 kohtaa ja asetuksen N:o 207/2009 151 artiklan 1 ja 2 kohtaa on rikottu sekä oikeusvarmuuden periaatetta ja taannehtivuuskieltoa on jätetty noudattamatta.
1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen oikeudelliseen virheeseen, jonka komissio on kantajan mukaan tehnyt, kun se on tutkinut Brussels South Charleroi Airportin (BSCA) kantajalle maksamat maksut SEUT 107 artiklan valossa, vaikka investointia, lentokentän infrastruktuurin rakentamista ja sen antamista BSCA:n käyttöön koskevat päätökset on tehty ennen 12.12.2000 annetun tuomion Aéroports de Paris v. komissio (T-128/98, EU:T:2000:290) julistamista, jonka unionin tuomioistuin on vahvistanut 24.10.2002 antamallaan tuomiolla Aéroports de Paris v. komissio (C-82/01 P, EU:C:2002:617).
1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu SEU 10 artiklan 3 kohdan ja SEU 11 artiklan 2 kohdan sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 41 artiklan 2 kohdan c alakohdan rikkomiseen – Avoimen ja läpinäkyvän vuoropuhelun puuttuminen — Kantaja väittää, että päätöksessä on sivuutettu asiakirjoihin tutustumista koskevasta hakemuksesta yksiselitteisesti ilmenevä kantajan tarkoitus saada kattava käsitys menettelystä, joka johti päätökseen komission Berlaymont-rakennuksen lehdistötilojen uudelleenjärjestelystä siten, että niissä käytetään enää vain englannin ja ranskan kieliä. Asiakirjoja on annettu tutustuttavaksi vain vähän, ja niiden sisältö koskee pääasiallisesti muotoseikkoja eikä niistä sen sijaan ilmene päätöksen tekijää ja perusteluja. Komissio ei käsittele riidanalaisessa päätöksessä kantajan mainitsemia asiakirjalähteitä yksityiskohtaisesti, jättää ilmaisematta asiakirjoihin tutustumisen epäämisen perusteet ja loukkaa siten SEU 10 artiklan 3 kohdasta ja muista Euroopan unionin oikeuslähteistä johtuvaa velvollisuutta tehdä päätökset avoimesti ja lähellä kansalaisia sekä ilmoittaa niiden perusteet. — Kantaja katsoo myös, että komissio laiminlyö SEU 11 artiklan 2 kohdasta johtuvan velvollisuutensa avoimen ja läpinäkyvän vuoropuhelun käymiseen edustavien järjestöjen kanssa, koska se ei ota huomioon järjestön pyyntöä, ei anna asiakirjoja tutustuttavaksi eikä anna riittävästi tietoja perusteista, joiden vuoksi se epää asiakirjoihin tutustumisen.
—

Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa yhdessä saman asetuksen 7 artiklan 2 kohdan kanssa on rikottu.
1)

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan Euroopan komission päätös on lainvastainen, koska sillä rikotaan harvinaislääkkeen kaupallista yksinoikeutta, joka Novartisilla on lääkkeelle TOBI Podhaler asetuksen (EY) N:o 141/2000 (1) 8 artiklan 1 kohdan nojalla ja koska saman asetuksen 8 artiklan 3 kohdassa vahvistetut edellytykset poikkeuksen myöntämiselle harvinaislääkkeen kaupallisesta yksinoikeudesta eivät täyty.
—

Asetuksen N:o 6/2002 63 artiklan 2 kohtaa on rikottu hyväksymällä viivästynyttä näyttöä, sillä Klamex -yrityksen edustajan lausunto on otettu vastaan siitä huolimatta, että asianäyttö sisälsi menettelyn kannalta täysin uusia tietoja, joita mitättömyysosastossa esitetty näyttö ei vahvista
1)

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio on rikkonut riittävän ilmeisesti oikeussääntöjä, kun se aktivoi komission tulojen ja menojen hyväksyjien ja toimeenpanovirastojen käyttöön tarkoitetusta ennakkovaroitusjärjestelmästä 16.12.2008 tehdyn komission päätöksen 2008/969/EY, Euratom (EUVL 2008, L 344, s. 125) perusteella W3b-luokan varoituksen ennakkovaroitusjärjestelmässä kantajaa vastaan petostentorjuntaviraston (OLAF) suorittaman tutkimuksen perusteella ja totesi riskin tason, joka liittyy kantajaan siinä ominaisuudessa, että kantajan kanssa tehdään julkisia palveluhankintoja koskeva sopimus hankkeesta pimeän työn torjunnan tehostamiseksi entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa. Perusteessa on viisi osaa: — ensimmäinen osa, jonka mukaan päätös kantajaa koskevasta varoituksesta ennakkovaroitusjärjestelmässä on lainvastainen, koska sillä ei ole oikeudellista perustaa, se on SEU 5 artiklan vastainen ja sillä loukataan syyttömyysolettamaa koskevaa perusoikeutta; — toinen osa, jonka mukaan ennakkovaroitusjärjestelmäpäätös on lainvastainen, koska sillä loukataan oikeusvarmuuden periaatetta W3b-luokkaa koskevien edellytysten osalta; — kolmas osa, jonka mukaan ennakkovaroitusjärjestelmäpäätös on lainvastainen, koska se on seurausta Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan rikkomisesta sekä siitä, että hyvän hallinnon periaatetta on loukattu, puolustautumisoikeuksia on loukattu, oikeutta tulla kuulluksi koskevaa perusoikeutta on loukattu ja perusteluvelvollisuus on laiminlyöty; — neljäs osa, joka esitetään toissijaisesti ja jonka mukaan komissio on rikkonut ennakkovaroitusjärjestelmäpäätöstä, laiminlyönyt perusoikeuskirjan 41 artiklassa vahvistetun perusteluvelvollisuuden, laiminlyönyt huolellisuusvelvollisuuden ja loukannut suhteellisuusperiaatetta; — viides osa, jonka mukaan se, että komissio ei antanut hyväksyntää, oli sääntöjenvastaista, koska komissio oli jättänyt huomiotta tarjouseritelmän.