ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 22.1.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – Art & Allposters International BV v. Stichting Pictoright

(Asia C-419/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Immateriaalioikeus - Tekijänoikeus ja lähioikeudet - Direktiivi 2001/29/EY - 4 artikla - Levitysoikeus - Sammumissääntö - Kohteen käsite - Tekijänoikeudella suojatun teoksen kuvan siirtäminen paperijulisteesta canvas-kankaalle - Alustan korvaaminen toisella - Vaikutus sammumiseen))

(2015/C 107/07)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Hoge Raad der Nederlanden

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Art & Allposters International BV

Vastapuoli: Stichting Pictoright

Tuomiolauselma

Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 4 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että levitysoikeuden sammumista koskevaa sääntöä ei sovelleta tilanteessa, jossa tekijänoikeudella suojatun teoksen kappaletta on sen jälkeen, kun sitä on tekijänoikeuden haltijan suostumuksella pidetty kaupan unionissa, muunneltu muuttamalla sen alustaa, kuten siirtämällä paperijulisteessa oleva kappale canvas-kankaalle, minkä jälkeen se on saatettu uudelleen markkinoille uudessa muodossaan.

(1) EUVL C 325, 9.11.2013.
C 107/8

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 22.1.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Stanley International Betting Ltd ja Stanleybet Malta Ltd v. Ministero dell’Economia e delle Finanze ja Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato

(Asia C-463/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - SEUT 49 ja SEUT 56 artikla - Sijoittautumisvapaus - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Onnenpelit - Kansallinen lainsäädäntö - Toimilupajärjestelmän uudelleenjärjestäminen yhtenäistämällä toimilupien voimassaolon päättymisajankohdat - Uusi tarjouskilpailu - Toimiluvat, jotka ovat voimassaoloajaltaan lyhyempiä kuin aikaisemmat toimiluvat - Rajoitus - Yleistä etua koskevat pakottavat syyt - Oikeasuhteisuus))

(2015/C 107/09)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Consiglio di Stato

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Stanley International Betting Ltd ja Stanleybet Malta Ltd

Vastapuolet: Ministero dell’Economia e delle Finanze ja Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato

Muut osapuolet: Intralot Italia SpA, SNAI SpA, Galassia Game Srl, Eurobet Italia Srl unipersonale, Lottomatica Scommesse Srl, Sisal Match Point SpA ja Cogetech Gaming Srl

Tuomiolauselma

SEUT 49 ja SEUT 56 artiklaa sekä yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja tehokkuusperiaatetta on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään sellaisen uuden tarjouskilpailun järjestämisestä, jossa myönnetään toimilupia, joiden voimassaolon kesto on lyhyempi kuin aikaisemmin myönnettyjen toimilupien sen takia, että järjestelmä organisoidaan uudelleen yhtenäistämällä toimilupien voimassaolon päättymisajankohdat.

(1) EUVL C 344, 23.11.2013.
1)

Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18.6.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY 1 artiklan c alakohta on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jolla pääasiassa kyseessä olevan kaltainen julkinen sairaala suljetaan julkisiin hankintamenettelyihin osallistumisen ulkopuolelle sen takia, että se on liiketoimintaa harjoittava julkinen yksikkö, jos ja siinä määrin kuin kyseisellä laitoksella on lupa toimia markkinoilla institutionaalisten ja sääntömääräisten tavoitteidensa mukaisesti.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 65/5

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 18.12.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) – (Yhdistynyt kuningaskunta) – The Queen, Sean Ambrose McCarthyn, Helena Patricia McCarthy Rodriguezin ja Natasha Caley McCarthy Rodriguezin hakemuksesta v. Secretary of State for the Home Department

(Asia C-202/13) (1)

((Euroopan unionin kansalaisuus - Direktiivi 2004/38/EY - Unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeus liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltion alueella - Maahantulo-oikeus - Kolmannen valtion kansalainen, joka on unionin kansalaisen perheenjäsen ja jolla on jäsenvaltion myöntämä oleskelukortti - Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan tulo maan alueelle edellyttää ensin maahantuloluvan hankkimista - Direktiivin 2004/38/EY 35 artikla - Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 26 artiklan tiettyjen näkökohtien soveltamisesta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Irlantiin tehdyn pöytäkirjan (N:o 20) 1 artikla))

(2015/C 065/07)

Oikeudenkäyntikieli:

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

Pääasian asianosaiset

Kantaja: The Queen, Sean Ambrose McCarthyn, Helena Patricia McCarthy Rodriguezin ja Natasha Caley McCarthy Rodriguezin hakemuksesta

Vastaaja: Secretary of State for the Home Department

Tuomiolauselma

Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY 35 artiklaa ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 26 artiklan tiettyjen näkökohtien soveltamisesta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Irlantiin tehdyn pöytäkirjan (N:o 20) 1 artiklaa on tulkittava siten, ettei jäsenvaltio voi niiden nojalla velvoittaa yleisestävän tavoitteen vuoksi Euroopan unionin kansalaisen perheenjäseniä, jotka eivät ole minkään jäsenvaltion kansalaisia ja joilla on toisen jäsenvaltion viranomaisten direktiivin 2004/38 10 artiklan nojalla myöntämä voimassa oleva oleskelukortti, hankkimaan kansallisen oikeuden mukaisesti ETA- (Euroopan talousalue) perheluvan kaltaista maahantulolupaa, jotta he voisivat päästä sen alueelle.

(1) EUVL C 189, 29.6.2013.
C 16/3

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 12.11.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgericht Frankfurt am Main – Saksa) – Annett Altmann ym. v. Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht

(Asia C-140/13) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Direktiivi 2004/39/EY - 54 artikla - Kansallisia rahoitusvalvontaviranomaisia sitova salassapitovelvollisuus - Tiedot petoksellisesti toimineesta sijoituspalveluyrityksestä, jonka tuomioistuin on asettanut likvidaatiomenettelyyn)

(2015/C 016/03)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Verwaltungsgericht Frankfurt am Main

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Annett Altmann, Torsten Altmann, Hans Abel, Waltraud Apitzsch, Uwe Apitzsch, Simone Arnold, Barbara Assheuer, Ingeborg Aubele ja Karl-Heinz Aubele

Vastaaja: Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht

Muu osapuoli: Frank Schmitt

Tuomiolauselma

Rahoitusvälineiden markkinoista sekä neuvoston direktiivien 85/611/ETY ja 93/6/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 93/22/ETY kumoamisesta 21.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY 54 artiklan 1 ja 2 kohtaa on tulkittava siten, että kansallinen valvontaviranomainen saa hallinnollisessa menettelyssä vedota ammattisalaisuuksia koskevaan salassapitovelvollisuuteen sellaista henkilöä vastaan, joka on muuten kuin rikoslainsäädännön piiriin kuuluvassa tapauksessa tai siviili- tai kauppaoikeudellisessa menettelyssä pyytänyt siltä oikeutta tutustua tietoihin, jotka koskevat sittemmin likvidaatiomenettelyyn asetettua sijoituspalveluyritystä, vaikka kyseisen yhtiön pääasiallinen liiketoimintamalli perustui laajaan petokseen, jossa tietoisena tarkoituksena oli sijoittajien pettäminen, ja vaikka useat kyseisen yhtiön vastuuhenkilöt on tuomittu vapausrangaistuksiin.

(1) EUVL C 156, 1.6.2013.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 26/6

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 19.11.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supreme Court of the United Kingdom – Yhdistynyt kuningaskunta) – The Queen, ClientEarthin hakemuksesta v. Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs

(Asia C-404/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Ympäristö - Ilmanlaatu - Direktiivi 2008/50/EY - Typpidioksidin raja-arvot - Velvollisuus pyytää vahvistetun määräajan pidentämistä esittämällä ilmanlaatusuunnitelma - Seuraamukset))

(2015/C 026/07)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Supreme Court of the United Kingdom

Pääasian asianosaiset

Valittaja: The Queen, ClientEarthin hakemuksesta

Vastapuoli: Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs

Tuomiolauselma

1) Ilmanlaadusta ja sen parantamisesta 21.5.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/50/EY 22 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että voidakseen pidentää enintään viidellä vuodella direktiivillä vahvistettua määräaikaa sen liitteessä XI mainittujen typpidioksidin raja-arvojen noudattamiseksi jäsenvaltion on tehtävä tätä koskeva hakemus ja laadittava ilmanlaatusuunnitelma, kun jäsenvaltion toteuttamista tarkoituksenmukaisista pilaantumisen vähennystoimista huolimatta ja olemassa olevat tiedot huomioiden objektiivisesti tarkasteltuna on ilmeistä, että kyseisiä arvoja ei voida noudattaa vahvistetussa määräajassa tietyllä alueella tai tietyssä taajamassa. Direktiivissä 2008/50 ei ole poikkeuksia sen 22 artiklan 1 kohtaan perustuvasta velvollisuudesta.

2) Tilanteessa, jossa on ilmeistä, että direktiivin 2008/50 liitteessä XI vahvistettuja typpidioksidin raja-arvoja ei voida noudattaa jäsenvaltion tietyllä alueella tai tietyssä taajamassa kyseisessä liitteessä mainitun päivämäärän eli 1.1.2010 jälkeen, ja jäsenvaltio ei ole pyytänyt määräajan pidentämistä direktiivin 2008/50 22 artiklan 1 kohdan mukaisesti, pelkästään ilmanlaatusuunnitelman laatiminen direktiivin 23 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti ei voi mahdollistaa sitä, että katsottaisiin, että kyseinen valtio on kuitenkin noudattanut direktiivin 13 artiklan mukaisia velvoitteitaan.

3) Kun jäsenvaltio ei ole noudattanut direktiivin 2008/50 13 artiklan 1 kohdan toiseen alakohtaan perustuvia vaatimuksia eikä pyytänyt määräajan pidentämistä direktiivin 22 artiklassa säädetyin edellytyksin, toimivaltaisen kansallisen tuomioistuimen, jonka käsiteltäväksi asia mahdollisesti saatetaan, on toteutettava kansalliseen viranomaiseen nähden kaikki tarvittavat toimenpiteet, kuten annettava määräys, jotta kyseinen viranomainen laatii direktiivissä vaaditun suunnitelman siinä säädetyin edellytyksin.

(1) EUVL C 274, 21.9.2013.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 462/9

Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 16.10.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) – Yhdistynyt kuningaskunta) – The Queen, Newby Foods Ltd:n pyynnöstä v. Food Standards Agency

(Asia C-453/13) (1)

((Terveyden suojelu - Asetus (EY) N:o 853/2004 - Eläinperäisiä elintarvikkeita koskevat erityiset hygieniasäännöt - Liitteessä I oleva 1.14 ja 1.15 kohta - Mekaanisesti erotetun lihan ja raakalihavalmisteiden käsitteet - Asetus (EY) N:o 999/2001 - Tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden ehkäisy, valvonta ja hävittäminen - Kuluttajansuoja - Elintarvikkeiden merkinnät ja esillepano))

(2014/C 462/15)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

Pääasian asianosaiset

Kantaja: The Queen, Newby Foods Ltd:n pyynnöstä

Vastaaja: Food Standards Agency

Tuomiolauselma

Eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 853/2004 liitteessä I olevaa 1.14 ja 1.15 kohtaa on tulkittava siten, että tuote, joka saadaan poistamalla liha mekaanisesti luista luuttomaksi leikkaamisen jälkeen tai siipikarjan ruhoista, on luokiteltava mainitussa 1.14 kohdassa tarkoitetuksi mekaanisesti erotetuksi lihaksi, koska käytetty menetelmä aiheuttaa lihassyyn rakenteen suuremman häviämisen tai muuttumisen kuin tarkasti leikkauskohtaan sijoittuva, riippumatta siitä, ettei käytetty tekniikka muuta käytettyjen luiden rakennetta. Tällaista tuotetta ei saada luokitella mainitussa 1.15 kohdassa tarkoitetuksi raakalihavalmisteeksi.

(1) EUVL C 344, 23.11.2013.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 7/10

Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 6.11.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Corte suprema di cassazione – Italia) – Agenzia delle Dogane ja Ufficio di Verona dell’Agenzia delle Dogane v. ADL American Dataline Srl

(Asia C-546/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (ETY) N:o 2658/87 - Yhteinen tullitariffi - Tariffiluokittelu - Yhdistetty nimikkeistö - Nimikkeet 8471 ja 8518 - Sellaiset kaiuttimet, jotka toistavat ääntä muuntamalla sähkömagneettisen signaalin ääniaalloiksi, jotka ovat liitettävissä ainoastaan tietokoneeseen ja joita myydään erikseen))

(2015/C 007/13)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Corte suprema di cassazione

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Agenzia delle Dogane ja Ufficio di Verona dell’Agenzia delle Dogane

Vastapuoli: ADL American Dataline Srl

Tuomiolauselma

Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteeseen I, sellaisena kuin se on muutettuna 13.10.2000 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2388/2000, 6.8.2001 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2031/2001, 1.8.2002 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1832/2002 ja 11.9.2003 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1789/2003, sisältyvää yhdistettyä nimikkeistöä on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevien kaltaiset tuotteet, jotka on liitetty tietokoneeseen, jossa on ”MAC OS 9” -käyttöjärjestelmä tai uudempi käyttöjärjestelmä, on luokiteltava kaiuttimina yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 8518 22 90.

(1) EUVL C 377, 21.12.2013.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 439/12

Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 9.10.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Hamburg – Saksa) – Douane Advies Bureau Rietveld v. Hauptzollamt Hannover

(Asia C-541/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Tulliliitto ja yhteinen tullitariffi - Tariffiluokittelu - Nimike 3822 - Käsite ”taudinmääritysreagenssit ja laboratorioreagenssit” - Altistumista ennalta määrätylle reagointilämpötilalle osoittavat ilmaisimet))

(2014/C 439/17)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Finanzgericht Hamburg

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Douane Advies Bureau Rietveld

Vastaaja: Hauptzollamt Hannover

Tuomiolauselma

Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteeseen I, sellaisena kuin se on muutettuna 5.10.2010 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 861/2010, sisältyvän yhdistetyn nimikkeistön taudinmääritys- ja laboratorioreagensseja koskevaa nimikettä 3822 on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaiset lämpötilaindikaattorit, joita myydään nimillä ”WarmMark” ja ”ColdMark” ja jotka ilmoittavat niiden sisältämien nesteiden tilavuuden muuttumiseen perustuvien värinmuutosten vaikutuksesta peruuttamattomasti, onko reagointilämpötila saavutettu, eivät kuulu kyseiseen nimikkeeseen.

(1) EUVL C 9, 11.1.2014.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 409/12

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 10.9.2014 (Finanzgericht Düsseldorfin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Holger Forstmann Transporte GmbH & Co. KG v. Hauptzollamt Münster

(Asia C-152/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Direktiivi 2003/96/EY - Energiatuotteiden ja sähkön verotus - Poikkeukset - Hyötyajoneuvojen tavanomaisissa polttoainesäiliöissä olevat energiatuotteet, jotka on tarkoitettu käytettäviksi näiden ajoneuvojen polttoaineena - Tämän direktiivin 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu tavanomaisten polttoainesäiliöiden käsite - Polttoainesäiliöt, jotka on asentanut autonkorinvalmistaja tai ajoneuvon valmistajan jälleenmyyjä))

2014/C 409/16

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Finanzgericht Düsseldorf

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Holger Forstmann Transporte GmbH & Co. KG

Vastaaja: Hauptzollamt Münster

Tuomiolauselma

Energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27.10.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY 24 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettua tavanomaisten polttoainesäiliöiden käsitettä on tulkittava siten, että sillä ei suljeta pois polttoainesäiliöitä, jotka on kiinnitetty hyötyajoneuvoihin ja jotka on tarkoitettu näiden ajoneuvojen suoraan polttoaineen syöttämiseen, kun nämä polttoainesäiliöt on asentanut muu henkilö kuin valmistaja, mikäli tällaiset säiliöt mahdollistavat polttoaineen suoran käytön sekä voimanlähteenä että tarvittaessa kuljetuksen aikana jäähdytysjärjestelmän ja muiden järjestelmien käyttämiseksi.

(1) EUVL C 189, 29.6.2013.
2)

Direktiivin 89/104 3 artiklan 1 kohdan e alakohdan kolmatta luetelmakohtaa on tulkittava siten, että tämän säännöksen mukaista rekisteröinnin estettä voidaan soveltaa merkkiin, joka muodostuu yksinomaan tavaran muodosta, jolla on useita tavaran arvoon olennaisesti vaikuttavia ominaisuuksia. Se, miten kohdeyleisö mieltää tavaran muodon, on vain yksi arviointiperusteista määriteltäessä kyseessä olevan rekisteröinnin esteen soveltamista.
1)

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 1 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että kyseisessä säännöksessä tarkoitetun käsitteen ”siviili- ja kauppaoikeudelliset asiat” piiriin kuuluu kuljetuspalvelujen suorittamiseen perustuvan saatavan maksamista koskeva kanne, jonka konkurssissa olevan yrityksen selvittäjä, joka on määrätty jäsenvaltiossa aloitetun maksukyvyttömyysmenettelyn yhteydessä, on nostanut toiseen jäsenvaltioon sijoittautunutta kyseisten palvelujen vastaanottajaa vastaan.
Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 4.9.2014 (Landesgericht Salzburgin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Germanwings GmbH v. Ronny Henning

(Asia C-452/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Lentoliikenne - Asetus (EY) N:o 261/2004 - 2, 5 ja 7 artikla - Oikeus korvaukseen lennon pitkäaikaisen viivästymisen johdosta - Viivästymisen kesto - Käsite ”saapumisaika”))

(2014/C 395/24)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landesgericht Salzburg

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Germanwings GmbH

Vastapuoli: Ronny Henning

Tuomiolauselma

Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 2, 5 ja 7 artiklaa on tulkittava siten, että lentomatkustajille aiheutuneen viivästymisen pituuden määrittämisessä käytetty käsite ”saapumisaika” tarkoittaa ajankohtaa, jona ainakin yksi lentokoneen ovista avataan, kun matkustajilla on tällä hetkellä lupa poistua lentokoneesta.

(1) EUVL C 325, 9.11.2013.
2)

Puolustautumisoikeuksien kunnioittamisen periaatetta ja erityisesti jokaisen oikeutta tulla kuulluksi ennen epäedullisen yksittäisen toimenpiteen suorittamista on tulkittava siten, että kun hallinto ei ole kuullut ennen tuontitullien jälkitullausmenettelyn johdosta asetuksen N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2700/2000, mukaisesti tehdyn maksuunpanopäätöksen tekemistä tämän päätöksen adressaattia, hänen puolustautumisoikeuksiaan on loukattu, vaikka hänellä on tilaisuus esittää näkemyksensä myöhemmässä hallinnollisessa oikaisuvaatimusvaiheessa, jos tällaisten päätösten adressaatit eivät voi edeltävän kuulemisen puuttuessa saada kansallisen säännösten nojalla päätösten täytäntöönpanoa lykätyksi siihen asti, kun päätöksiä mahdollisesti muutetaan. Näin on joka tapauksessa silloin, jos kansallisessa hallinnollisessa menettelyssä, jolla asetuksen N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2700/2000, 244 artiklan toinen kohta pannaan täytäntöön, asetetaan rajoituksia tällaisen lykkäyksen myöntämiselle tilanteessa, jossa on syytä epäillä, että riidanalainen päätös ei ole tullilainsäädännön mukainen, tai jossa on olemassa vaara, että asianomaiselle aiheutuu siitä vahinkoa, joka ei ole korvattavissa.
2)

Kuudetta direktiiviä 77/388, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2006/18/EY, on tulkittava siten, että se on arvonlisäverotuksen neutraalisuuden periaatteen perusteella esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka nojalla jäsenvaltio vaatii, että maahantuonnista kannettava arvonlisävero on maksettava, vaikka tämä arvonlisävero on jo maksettu käännettyä veronmaksuvelvollisuutta koskevan järjestelmän avulla sisäistä laskutusta käyttäen, ja vaikka se on merkitty verovelvollisen myyntejä ja ostoja koskevaan kirjanpitoon.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 282/8

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 19.6.2014 (Bundespatentgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Bayer CropScience AG v. Deutsches Patent- und Markenamt

(Asia C-11/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Patenttioikeus - Kasvinsuojeluaineet - Lisäsuojatodistus - Asetus (EY) N:o 1610/96 - 1 ja 3 artikla - Käsitteet ”tuote” ja ”tehoaine” - Suoja-aine))

2014/C 282/11

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundespatentgericht

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Bayer CropScience AG

Vastaaja: Deutsches Patent- und Markenamt

Tuomiolauselma

Kasvinsuojeluaineiden lisäsuojatodistuksen käyttöön ottamisesta 23.7.1996 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1610/96 1 artiklan 8 alakohdassa ja 3 artiklan 1 kohdassa olevaa käsitettä ”tuote” sekä kyseisen asetuksen 1 artiklan 3 alakohdassa olevaa käsitettä ”tehoaine” on tulkittava siten, että näiden käsitteiden soveltamisalaan voi kuulua aine, joka on tarkoitettu käytettäväksi suoja-aineena, kun sillä on oma toksinen, fytotoksinen tai kasvinsuojelullinen vaikutuksensa.

(1) EUVL C 86, 23.3.2013.