JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUS

NIILO JÄÄSKINEN

24 päivänä syyskuuta 2015 ( 1 )

Yhdistetyt asiat C‑283/14 ja C‑284/14

CM Eurologistik GmbH (C-283/14)

vastaan

Hauptzollamt Duisburg

ja

Grünewald Logistik Service GmbH (C-284/14)

vastaan

Hauptzollamt Hamburg‑Stadt

(Ennakkoratkaisupyynnöt – Finanzgericht Düsseldorf (Saksa) ja Finanzgericht Hamburg (Saksa))

”Ennakkoratkaisupyyntö — Tiettyjen Kiinasta peräisin olevien sitrushedelmävalmisteiden ja -säilykkeiden tuonnissa käyttöön otettu polkumyyntitulli — Unionin tuomioistuimen pätemättömäksi toteamassa alkuperäisessä asetuksessa käyttöön otetun polkumyyntitullin uudelleen käyttöön ottaminen — Normaaliarvon määrittämistä koskevan alkuperäisen tutkimuksen uudelleen aloittaminen — Polkumyyntitullin uudelleen käyttöön ottaminen samojen tietojen perusteella”

I Johdanto

1. Kansalliset tuomioistuimet pyytävät kahdella ennakkoratkaisupyynnöllään unionin tuomioistuimelta selvennystä lopullisen polkumyyntitullin ottamisesta uudelleen käyttöön tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sitrushedelmävalmisteiden ja -säilykkeiden (mandariinien jne.) tuonnissa 18.2.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 158/2013 ( 2 ) pätevyyteen. Ennakkoratkaisupyynnöissä on pohjimmiltaan kyseessä polkumyyntilainsäädäntö yhtäältä kauppapolitiikan suojatoimenpidejärjestelmänä ja toisaalta ilmaisuna tuomioistuinvalvonnan alaisen hallinnollisen päätöksen tekemisestä.

2. Ennakkoratkaisukysymykset on esitetty riita-asioissa, joista ensimmäisessä osapuolina ovat CM Eurologistik GmbH (jäljempänä Eurologistik) ja Hauptzollamt Duisburg (Duisburgin päätullikamari) ja toisessa Grünwald Logistik Service GmbH (jäljempänä GLS) ja Hauptzollamt Hamburg-Stadt (Hampurin kaupungin päätullikamari) ja joissa on kyse näiden tulliviranomaisten Kiinan kansantasavallasta peräisin olevista sitrushedelmävalmisteista ja -säilykkeistä kantamasta polkumyyntitullista.

3. Ennakkoratkaisua pyytäneet tuomioistuimet esittävät useita riidanalaista täytäntöönpanoasetusta koskevia pätemättömyysperusteita. Unionin tuomioistuimen pyynnöstä tässä ratkaisuehdotuksessa käsitellään kuitenkin ainoastaan sitä, voivatko toimielimet tilanteessa, jossa polkumyynnin vastainen menettely on aloitettu osittain uudelleen unionin tuomioistuimen todettua tuomiossaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta annetun aiemman asetuksen pätemättömäksi, käyttää alkuperäistä tutkimusajanjaksoa määrittäessään kyseisten tuotteiden normaaliarvon myöhemmin annettavassa täytäntöönpanoasetuksessa.

II Asiaa koskevat oikeussäännöt

4. Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 ( 3 ) (jäljempänä perusasetus) johdanto-osan 20 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa: ”On tarpeen säätää siitä, että toimenpiteiden voimassaolo päättyy viiden vuoden kuluttua, paitsi jos tarkastelussa osoittautuu, että sitä olisi jatkettava. Jos tapauksessa on toimitettu muuttuneista olosuhteista riittävää todistusaineistoa, on myös tarpeen säätää uusista välivaiheen tarkasteluista tai tutkimuksista sen määrittämiseksi, olisiko maksettujen polkumyyntitullien palauttaminen perusteltua. – –”

5. Perusasetuksen 2 artiklassa, jonka otsikkona on ”Polkumyynnin määrittely”, säädetään, että ”normaaliarvo perustuu tavallisesti viejämaan riippumattomien asiakkaiden tavanomaisessa kaupankäynnissä maksamiin tai maksettaviksi tuleviin hintoihin”.

6. Perusasetuksen 2 artiklan A jakson 7 kohdan a alakohdassa säädetään seuraavaa: ”Muussa kuin markkinatalousmaista peräisin olevassa tuonnissa normaaliarvo määritetään kolmannessa maassa, joka on markkinatalousmaa, käytettävän hinnan tai laskennallisen arvon perusteella tai sellaisesta kolmannesta maasta muihin maihin, myös yhteisöön, vietäessä käytetyn hinnan perusteella taikka, jos tämä ei ole mahdollista, millä tahansa hyväksyttävällä perusteella, mukaan lukien samankaltaisesta tuotteesta tosiasiallisesti yhteisössä maksettu tai maksettava hinta, jota on tarvittaessa oikaistu kohtuullisella voittomarginaalilla. Soveltuva kolmas maa, joka on markkinatalousmaa, valitaan hyväksyttävällä tavalla ottaen huomioon kaikki valintahetkellä käytettävissä olevat luotettavat tiedot. – –”

7. Perusasetuksen 6 artiklassa, jonka otsikkona on ”Tutkimus”, säädetään seuraavaa: ”1. Menettelyn tultua vireille komissio, toimien yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, aloittaa tutkimuksen yhteisössä. Tämä tutkimus käsittää sekä polkumyynnin että siitä aiheutuneen vahingon. Jotta määritys olisi edustava, valitaan tutkimusajanjakso, joka polkumyyntitapauksissa tavallisesti käsittää vähintään kuuden kuukauden jakson välittömästi ennen menettelyn aloittamista. Tutkimusjakson jälkeistä aikaa koskevia tietoja ei tavallisesti oteta huomioon. – –”

8. Perusasetuksen 11 artiklan, jonka otsikkona on ”Voimassaoloaika, uudelleentarkastelu ja palautukset”, 2 ja 3 kohdassa säädetään seuraavaa: ”2. Polkumyyntitoimenpiteen voimassaolo päättyy viisi vuotta sen käyttöön ottamisen jälkeen tai viisi vuotta sen päivän jälkeen, jona viimeisimmän polkumyyntiä ja vahinkoa koskevan tarkastelun päätelmä tehtiin, ellei tarkastelussa todeta, että toimenpiteen voimassaolon päättyminen johtaisi todennäköisesti polkumyynnin ja vahingon jatkumiseen tai toistumiseen. – – – – 3. Tarvetta toimenpiteiden jatkamiseen voidaan tarkastella, jos se on perusteltua, komission – – pyynnöstä – –. Välivaiheen tarkastelu suoritetaan, jos pyyntöön sisältyy riittävästi todisteita siitä, että toimenpiteen jatkaminen ei enää ole tarpeen polkumyynnin vastapainoksi ja/tai että vahingon jatkuminen tai uudelleen alkaminen olisi epätodennäköistä, jos toimenpide kumottaisiin tai jos sitä muutettaisiin tai että olemassa oleva toimenpide ei ole tai ei enää ole riittävä vahinkoa aiheuttaneen polkumyynnin vastapainoksi. – –”

III Riidanalaisen täytäntöönpanoasetuksen antamiseen johtaneet tosiseikat

9. Unionin tuomioistuimelle esitettyihin kysymyksiin vastaamisen kannalta ratkaiseva seikka on siis tuomion GLS, ( 4 ) jossa unionin tuomioistuin totesi tiettyjen sitrushedelmien tuontia koskevan lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamista koskevan asetuksen (EY) N:o 1355/2008 pätemättömäksi, ulottuvuus. ( 5 ) Mainitun asetuksen johdanto-osan kolmannesta perustelukappaleesta ilmenee, että tullia ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1.10.2006 ja 30.9.2007 välisen ajanjakson. ( 6 )

10. Unionin tuomioistuin totesi tuomiossa GLS julkisasiamiehen ehdotuksen mukaisesti, ( 7 ) että perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan näkökulmasta unionin toimielimet olivat velvollisia tutkimaan kaikki käytettävissään olevat tiedot määrittääkseen markkinatalousmaan, jota voidaan käyttää vertailumaana. ( 8 )

11. Unionin tuomioistuin täsmensi, että ”Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio eivät täyttäneet perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan vaatimuksia määrittäessään pääasiassa kyseessä olevan tuotteen normaaliarvon samankaltaisesta tuotteesta tosiasiallisesti unionissa maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella toimimatta tarpeeksi huolellisesti normaaliarvon määrittämiseksi niiden hintojen perusteella, joita samasta tuotteesta käytetään sellaisessa kolmannessa maassa, joka on markkinatalousmaa”. ( 9 )

12. Komissio julkaisi tuomion GLS johdosta 19.6.2012 polkumyynnin vastaisen menettelyn uudelleen aloittamisesta ilmoituksen, ( 10 ) jossa se totesi, että asetuksen N:o 1355/2008 nojalla maksetut lopulliset polkumyyntitullit oli palautettava tai peruutettava. Se täsmensi myös, että mainitun tuomion johdosta ”tiettyjen sitrushedelmävalmisteiden ja -säilykkeiden (mandariinien jne.) ( 11 ) Euroopan unioniin suuntautuvaan tuontiin ei enää sovelleta asetuksella (EY) N:o 1355/2008 käyttöön otettuja polkumyyntitoimenpiteitä”. Ilmoituksella aloitettiin myös osittain uudelleen tiettyjen Kiinasta peräisin olevien sitrushedelmävalmisteiden ja -säilykkeiden (mandariinien jne.) tuontia koskeva polkumyyntitutkimus edellä mainitun unionin tuomioistuimen tuomion täytäntöönpanemiseksi. Ilmoituksessa täsmennettiin, että uudelleenaloittaminen koski vain mahdollisen vertailumaan valintaa ja mahdollisen polkumyyntimarginaalin laskemisessa käytetyn normaaliarvon määrittämistä perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti.

13. Riidanalainen täytäntöönpanoasetus lopullisen polkumyyntitullin ottamisesta uudelleen käyttöön annettiin 18.2.2013, ja se tuli voimaan 23.2.2013. Sen voimassaolon oli määrä päättyä 31.12.2013. ( 12 ) Täytäntöönpanoasetuksen perustana ollut polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi ajanjakson 1.10.2006–30.9.2007. ( 13 )

IV Pääasiat, ennakkoratkaisukysymykset ja oikeudenkäyntimenettely unionin tuomioistuimessa

14. Asiassa C‑283/14 Eurologistik, joka on varastointi- ja jakelupalveluja tarjoava yritys, jätti asianmukaisesti hyväksyttyyn tullivarastoon 20. ja 25.3.2013 Kiinasta peräisin olevia mahdariini-appelsiineja. ( 14 ) Eurologistik poisti huhtikuussa 2013 osan edellä mainituista mandariini-appelsiineista tullivarastosta ja ilmoitti ne vapaaseen liikkeeseen luovutettavaksi. Tällöin se laski polkumyyntitulliksi 9657,99 euroa. Hauptzollamt Duisburg kantoi 7.5.2013 päivätyllä päätöksellä Eurologistikilta 9657,99 euron suuruisen polkumyyntitullin.

15. Eurologistik teki tästä päätöksestä oikaisuvaatimuksen, jota se perusteli täytäntöönpanoasetuksen pätemättömyydellä. Sen jälkeen, kun Hauptzollamt Duisburg oli palauttanut 17.5.2013 tekemällään päätöksellä 255,25 euroa polkumyyntitullia, se hylkäsi 9.9.2013 tekemällään päätöksellä oikaisuvaatimuksen sillä perusteella, että kyseinen täytäntöönpanoasetus sitoi sitä. Eurologistik nosti tästä päätöksestä kanteen Finanzgericht Düsseldorfissa (Düsseldorfin veroasioita käsittelevä tuomioistuin) ja vetosi uudelleen riidanalaisen täytäntöönpanoasetuksen pätemättömyyteen.

16. Finanzgericht Düsseldorf on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen: ”Onko [riidanalainen täytäntöönpanoasetus] pätevä?”

17. Asiassa C‑284/14 Hauptzollamt Hamburg-Stadt kantoi 3.4.2013 tehdyllä päätöksellä GLS:ltä, joka on Kiinasta peräisin olevien mandariinisäilykkeiden tuoja, tuontitulleja, joista 62983,52 euroa oli polkumyyntitulleja, riidanalaisen täytäntöönpanoasetuksen nojalla.

18. GLS esitti Hauptzollamt Hamburg-Stadtille 30.4.2013 oikaisuvaatimuksen, jossa se vetosi täytäntöönpanoasetuksen pätemättömyyteen, mutta tämä hylkäsi vaatimuksen perusteettomana 24.5.2013 tekemällään päätöksellä. GLS nosti 26.6.2013 tästä päätöksestä kanteen Finanzgericht Hamburgissa (Hampurin veroasioita käsittelevä tuomioistuin), joka on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen: ”Onko [riidanalainen täytäntöönpanoasetus] pätevä, vaikka sen antamiseen nähden läheisenä ajankohtana ei suoritettu itsenäistä polkumyyntitutkimusta vaan jatkettiin omalta osaltaan jo ajanjaksolla 1.10.2006–30.9.2007 suoritettua polkumyyntitutkimusta, joka kuitenkin oli todettu unionin tuomioistuimen [tuomiossa GLS] suoritetuksi [asetuksessa N:o 384/96] säädettyjen vaatimusten vastaisesti, mistä seurasi, että kyseisessä tuomiossa unionin tuomioistuin totesi tämän tutkimuksen perusteella annetun [asetuksen N:o 1355/2008] pätemättömäksi?”

V Arviointi asiasta

A Unionin tuomioistuimelle esitetty pätemättömyysperuste

19. Erään käsiteltävässä asiassa unionin tuomioistuimelle esitetyn pätemättömyysperusteen johdosta on selvitettävä, onko riidanalainen täytäntöönpanoasetus perusasetuksen 6 artiklan 1 kohdan vastainen siksi, että se perustuu yli viisi vuotta vanhaan tutkimusajanjaksoon, joka ajoittuu 1.10.2006 ja 30.9.2007 väliselle ajalle. Ennakkoratkaisua pyytäneet tuomioistuimet tiedustelevat unionin tuomioistuimelta, onko lainmukaista ottaa huomioon alkuperäinen tutkimusajanjakso, kun kyseessä olevan polkumyyntitullin uudelleen käyttöön ottamisen yhteydessä tutkitaan vertailumaan olemassaoloa.

20. Finanzgericht Düsseldorfin mielestä perusasetuksen 6 artiklan 1 kohdan kolmannesta virkkeestä ilmenee, että tutkimuksen on kohdistuttava nykytilanteeseen, mikä koskee myös polkumyyntitullin uudelleen käyttöön ottamista. Finanzgericht Hamburg lisää, että vaikka alkuperäinen tutkimusajanjakso voitaisiin lähtökohtaisesti ottaa huomioon, käsiteltävässä asiassa tämä ei ole mahdollista, koska ei ole riittävää varmuutta siitä, ettei tällä tavoin laiminlyötäisi unionin tuomioistuimen tuomiossa GLS toteamaa (huolellisuus)velvoitetta. Se huomauttaa, että kolmansiin maihin sijoittautuneiden yritysten on sitä vaikeampi vastata kysymyksiin, mitä kauemmaksi menneisyyteen merkityksellinen tutkimusajanjakso sijoittuu.

21. Eurologistik ja GLS puolestaan ehdottavat, että perusasetuksen 6 artiklan 1 ja 9 kohtaa tutkitaan yhdessä, sillä niistä ilmenee, että polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä voidaan ottaa käyttöön ainoastaan mahdollisimman ajankohtaisen tutkimusajanjakson perusteella. Ne väittävät, että toimielinten velvollisuus valita ajallisesti mahdollisimman lähellä oleva tutkimusajanjakso perustuu tuomioon Industrie des poudres sphériques v. neuvosto. ( 15 ) Nämä asianosaiset viittaavat vielä perusasetuksen 11 artiklan 3 kohtaan, joka koskee välivaiheen tarkastelua, ja väittävät kyseisen säännöksen osoittavan, etteivät voimassa olevat polkumyyntitullit estä ajankohtaisiin tietoihin perustuvaa tutkimusta.

B Merkityksellisen tutkimusajanjakson huomioon ottamisen lainmukaisuus

22. Ennen tutkimusajanjakson valintaa koskevan pätemättömyysperusteen käsittelyä palautan ensiksi mieliin muutamia polkumyyntitullien käyttöönoton periaatteita ja hallinnollisten päätösten tekemistä koskevia vakiintuneita sääntöjä, minkä jälkeen tarkastelen niiden noudattamista riidanalaisen täytäntöönpanoasetuksen antamisen yhteydessä.

1. Toteamuksia polkumyyntilainsäädännön näkökulmasta yhteiseen kauppapolitiikkaan kuuluvana suojatoimenpidejärjestelmänä

23. On riidatonta, ettei perusasetuksen 6 artiklan 1 kohdassa vahvisteta sitovasti tutkimusajanjaksoa, joka toimielinten on otettava huomioon. Siinä todetaan ainoastaan, että tutkimusajanjakso käsittää tavallisesti vähintään kuuden kuukauden jakson välittömästi ennen menettelyn aloittamista.

24. Aluksi on muistutettava, että polkumyyntitullien tarkoituksena on neutralisoida polkumyyntimarginaalia, joka johtuu unioniin viennistä maksetun hinnan ja tuotteen normaaliarvon välisestä erosta, ja poistaa siten kyseessä olevien tavaroiden tuonnista unioniin aiheutuvat vahingolliset vaikutukset. ( 16 ) Polkumyynnin vastaisen menettelyn tarkoituksena on suojata unionin tuotannonalaa, jolla on oikeus tähän suojaan, kun perusasetuksessa tarkoitetut edellytykset täyttyvät (perusasetuksen 5 artiklan 9 kohta ja 6 artiklan 4 kohta). ( 17 )

25. Tuomiossa Industrie des poudres sphériques v. neuvosto ( 18 ) täsmennettiin siten, että polkumyyntitullien määrääminen ei ole aiempaan toimintaan liittyvä sanktio ( 19 ) vaan puolustautumis- ja suojatoimenpide polkumyynnistä syntyvää vilpillistä kilpailua vastaan, minkä vuoksi polkumyyntitulleja ei saa ottaa käyttöön eikä korottaa taannehtivasti. Tämän jälkeen tuomiossa todettiin, että toimielinten on suoritettava vahingon toteamista koskeva tutkimus ”mahdollisimman ajankohtaisten tietojen perusteella”. ( 20 )

26. Unionin toimielimillä on lisäksi laaja harkintavalta etenkin polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden alalla, koska ne taloudelliset, poliittiset ja oikeudelliset tilanteet, joita toimielinten on arvioitava, ovat monitahoisia. Tällaista arviointia koskevassa tuomioistuinvalvonnassa on näin ollen rajoituttava tarkistamaan, että menettelysääntöjä on noudatettu, että riitautetun valinnan perustaksi hyväksytyt tosiseikat ovat aineellisesti paikkansapitäviä, että näitä tosiseikkoja arvioitaessa ei ole tehty ilmeistä virhettä ja että harkintavaltaa ei ole käytetty väärin. ( 21 )

27. Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti vertailumaa on valittava hyväksyttävällä tavalla. ( 22 ) Vertailumaan valinta kuuluu erityisesti unionin tuomioistuinten harkintavallan piiriin, kun ne analysoivat monitahoisia taloudellisia tilanteita. Vaikka tätä harkintavallan käyttöä ei ole suljettu tuomioistuinvalvonnan ulkopuolelle, unionin tuomioistuimen arvioinnin ulottuvuus on suhteellisen rajallinen. ( 23 ) Tuomiossa GLS todetun virheen laajuutta on siis tulkittava suppeasti.

28. Haluan lisäksi esittää täsmennyksen polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden kestosta, joka on aiheuttanut sekaannusta pääasian asianosaisten keskuudessa. Perusasetuksen 11 artiklan 1 ja 2 kohdasta, luettuna yhdessä sen johdanto-osan 20 perustelukappaleen kanssa, käy nimittäin ilmi, että polkumyynnin vastainen toimenpide on voimassa vain tarpeellisen ajan. Lopullisen polkumyynnin vastaisen toimenpiteen voimassaolo päättyy viiden vuoden kuluttua sen käyttöönotosta, ellei uudelleentarkastelu viittaa siihen, että voimassaoloa olisi jatkettava.

29. Perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu (toimenpiteen voimassaolon päättymisen) tarkastelu tarkoittaa siis sitä, että komission on määriteltävä uusi tutkimusajanjakso. Mainitun 11 artiklan 3 kohdassa säädetyn välivaiheen tarkastelun tarkoituksena on lisäksi vastata olosuhteiden muutokseen. Tämä luonnollisesti tarkoittaa uuden tutkimusajanjakson määrittämistä. Perusasetuksen 11 artiklan 8 kohdan mukaisesti tutkimusajanjakson tehokkuudella ja ajankohtaisuudella on erityinen merkitys polkumyyntitullien palauttamisessa, ( 24 ) sillä sen yhteydessä on tutkittava unioniin vientiä harjoittavan tuottajan vientiä ja laskettava uusi polkumyyntitulli. Komissio voi tässä yhteydessä käyttää kahta tutkimusajanjaksoa. ( 25 )Huomautan kuitenkin, ettei tuomion GLS johdosta käynnistetty menettely eikä riidanalaisen täytäntöönpanoasetuksen antaminen kumpikaan kuulu edellä mainittuihin esimerkkitilanteisiin.

30. Lisäksi on muistettava, että perusasetusta on tulkittava Maailman kauppajärjestön (WTO) perustamisesta tehdyn sopimuksen, joka allekirjoitettiin Marrakechissä 15.4.1994 ja joka hyväksyttiin Uruguayn kierroksen monenvälisissä kauppaneuvotteluissa (1986–1994) laadittujen sopimusten tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta yhteisön toimivaltaan kuuluvissa asioissa 22.12.1994 tehdyllä neuvoston päätöksellä 94/800/EY, ( 26 ) liitteeseen 1 A sisältyvän tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen 1994 (GATT) ( 27 ) VI artiklan soveltamisesta tehdyn sopimuksen valossa.

31. Polkumyyntisopimusta koskevista selityksistä ilmenee kuitenkin, että aikarajoitusten noudattaminen ei ole pakollista, jos kyseessä olevat tuotteet ovat tuomioistuinmenettelyn kohteena. ( 28 ) On totta, että tämä selvennys koskee polkumyyntisopimuksen niitä määräyksiä, joita sovelletaan tutkimuksen aloittamiseen ja sen toteuttamiseen, minkä on tapahduttava WTO:n sääntöjen mukaan 18 kuukauden kuluessa, vaikka unionin oikeudessa asetuksen N:o 384/96 6 artiklan 9 kohdassa rajaksi onkin asetettu 15 kuukautta. Mielestäni tämä sääntö johtuu kuitenkin yleisestä periaatteesta, jonka mukaan polkumyynnin vastaisen menettelyn pitkittyminen siihen liittyvän tuomioistuinmenettelyn vuoksi ei velvoita tutkimaan uudelleen polkumyyntitullien käyttöönoton aineellisia edellytyksiä ainoastaan ajan kulumisen johdosta. Polkumyynnin vastaisen toimenpiteen riitauttaminen tuomioistuimessa ei voi luonnollisesti kuitenkaan johtaa siihen, että hallinnollinen menettely jatkuu loputtomiin. Mielestäni tämä periaate pätee myös perusasetuksen 6 artiklan 1 kohdan soveltamiseen.

2. Toteamukset hallinnollista menettelyä koskevan laillisuusvalvonnan näkökulmasta

32. Laillisuusvalvonnan ja hallinnollisiin menettelyihin sovellettavien sääntöjen näkökulmasta toimielimille käsiteltävässä asiassa kuuluvat velvollisuudet perustuvat SEUT 266 artiklaan, jossa määrätään, että toimielimen, jonka säädös on julistettu mitättömäksi, on toteutettava unionin tuomioistuimen tuomion täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet.

33. Tästä on muistettava, että sellaisen toimen kumoaminen, jolla päätetään useita vaiheita käsittävä hallinnollinen menettely, kuten polkumyynnin vastainen menettely, ei välttämättä johda riidanalaisen toimen toteuttamista edeltävän koko menettelyn pätemättömäksi toteamiseen. ( 29 )

34. Polkumyynnin vastainen menettely on tällainen monivaiheinen menettely. Näin ollen polkumyyntitullien käyttöönotosta annetun asetuksen kumoaminen ei tarkoita sitä, että koko tuon asetuksen antamista edeltävä menettely olisi automaattisesti pätemätön. Kuten neuvosto täsmentää kirjallisissa huomautuksissaan, alkuperäisen asetuksen lainvastaisuuden korjaamiseksi toimielimet aloittavat aina alkuperäisen tutkimuksen osittain uudelleen. Uudelleen tutkiminen rajoittuu siten sen tuomion täytäntöönpanoon, jonka unionin tuomioistuimet ovat antaneet alkuperäisen asetuksen kumoamisesta. ( 30 )

35. Yhdyn siis toimielinten näkemykseen siitä, että sellaisen tuomion täytäntöön panemiseksi, jolla toimi todetaan pätemättömäksi, on riittävää palata taaksepäin ja korjata unionin tuomioistuimen yksilöimä erillinen virhe.

36. Toisistaan on kuitenkin erotettava yhtäältä itse kumoamisperuste, joka on käsiteltävässä asiassa huolellisuusvelvoitteen laiminlyönti normaaliarvon määrittämisessä, ja toisaalta tällaisen kumoamisperusteen aineellinen ulottuvuus eli sen vaikutukset (spread effects) unionin tuomioistuimen pätemättömäksi toteamaan toimeen kokonaisuudessaan. Menettelyvirheen ulottuvuus on nimittäin arvioitava todetun virheen perusteella. ( 31 ) Mielestäni on ilmeistä, että tietyissä tapauksissa tutkimus on voitu suorittaa kokonaisuudessaan niin huonosti, että menettely on aloitettava uudelleen. Tämän pitäisi kuitenkin käydä täysin yksiselitteisesti ilmi unionin tuomioistuimen tuomiosta, jossa täytäntöönpanoasetus todetaan pätemättömäksi. Tarkennan tästä, ettei tuomiossa GLS kyseenalaistettu muita asetuksen N:o 1355/2008 toteamuksia esimerkiksi vahingosta, yhteisön edusta tai vientihinnasta. Etenkään tutkimuksen todistusarvoa ei sinänsä ole kyseenalaistettu. Menettelyvirhe liittyi sen sijaan epävarmuuteen, joka koski vertailua varten määriteltävän kolmannen maan valinnassa käytettyjen tietojen puutteellisuutta.

3. Tutkimusajanjakson valinta

37. Edellä esitetyn perusteella problematiikan ytimessä on toimielinten harkintavallan rajojen noudattaminen niiden pannessa täytäntöön sellaista unionin tuomioistuimen tuomiota, jossa todetaan polkumyyntiasetuksen pätemättömyys. Tätä harkintavaltaa voidaan käyttää ainoastaan perusasetuksella tavoiteltujen päämäärien rajoissa. ( 32 )

38. Huomautan, että perusasetuksen 6 artiklan 1 kohdassa säädetyllä tutkimusajanjaksolla pyritään erityisesti varmistamaan, ettei asianomaisten tuottajien toiminta polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamisen jälkeen vaikuta niihin perusseikkoihin, joihin polkumyynnin ja vahingon määrittäminen perustuu, ja että menettelyn päätyttyä käyttöön otettu lopullinen tulli olisi soveltuva polkumyynnistä aiheutuvien vahinkojen tosiasialliseen korjaamiseen. ( 33 )

39. Käsiteltävässä asiassa kumoamisperusteen vaikutuksia arvioitaessa on siis selvitettävä – kun otetaan huomioon tutkimusajanjakson tehtävä –, voidaanko unionin tuomioistuimen tuomiossa GLS esittämän kritiikin aihe korjata ilman, että tehtäisiin tutkimus ajankohtaisen ajanjakson ja ajankohtaisten tietojen perusteella. Toisin sanoen on selvitettävä, missä määrin normaaliarvon määrittämisessä tapahtunut virhe on voinut vaikuttaa polkumyynnin arviointiin. ( 34 )

40. Tuomiosta GLS ilmenee nimittäin, että komissio oli tehnyt menettelyvirheen, ei aineellista virhettä. Uudelleenaloittamista koskevasta ilmoituksesta ilmenee, että uudelleenaloittaminen koski ”vain mahdollisen vertailumaan valintaa ja mahdollisen polkumyyntimarginaalin laskemisessa käytetyn normaaliarvon määrittämistä perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti”. ( 35 )

41. Huomautan, että riidanalaisen täytäntöönpanoasetuksen johdanto-osan 43 ja 86 perustelukappaleessa esitetään kaksi perustetta, joiden nojalla toimielimet tekivät riidanalaisen valintansa. Ensimmäinen näistä on se, että ”koska polkumyyntitullit olivat olleet käytössä, uuden tutkimusajanjakson aikana kerätyt tiedot olisivat olleet vääristyneitä näiden tullien vuoksi”, ja toinen se, että ”osapuolten esiin ottamia seikkoja, joiden mukaan polkumyyntiä ei esiintynyt, voidaan paremmin käsitellä välivaiheen tarkastelun puitteissa perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti”.

42. Riidanalaisen täytäntöönpanoasetuksen johdanto-osan 54 perustelukappaleessa vahvistetaan lisäksi, että ”kun otetaan huomioon osapuolten esittämät huomautukset, niiden analyysi ja – komission yksiköiden merkittävistä pyrkimyksistä huolimatta – kolmansien maiden mahdollisten tuottajien yhteistyön puute, pääteltiin että perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaista normaaliarvoa kolmannessa maassa, joka on markkinatalousmaa, käytettävän hinnan tai laskennallisen arvon perusteella, ei voitu määrittää”.

43. Kuten neuvosto lisäksi väittää, riidanalaisella täytäntöönpanoasetuksella käyttöön otetuista tulleista aiheutuu vaikutuksia ainoastaan asetuksen N:o 1355/2008 voimassaolon loppuajaksi eikä riidanalaisen täytäntöönpanoasetuksen voimaantuloa seuraavien viiden vuoden ajaksi. Käsiteltävissä asioissa ei siis ole kyse perusasetuksen 5 artiklan nojalla aloitetusta tutkimuksesta. Komissio jatkaa samansuuntaisesti, että uudesta tutkimuksesta ilmenee, ettei menettelyvirheellä ollut tosiasiassa ollut mitään vaikutusta tutkimuksen tulokseen. Alkuperäisen tutkimuksen tulokset on siten niin pitkälle kuin mahdollista sisällytetty tutkimuksen tulokseen, sellaisena kuin se käy ilmi riidanalaisesta täytäntöönpanoasetuksesta. Täysin uuden tutkimuksen suorittaminen ajankohtaiselta tutkimusajanjaksolta aiheuttaisi huomattavaa viivästystä, jolle ei olisi perusteita tämän suojan saamista koskevan unionin toimialalle kuuluvaan oikeuteen nähden ja siksi, että menettelyvirhe rajoittui tiettyyn osatekijään.

44. Katson siis, että käsiteltävässä asiassa vertailumaan määrittämisessä tehty virhe ei vaikuttanut muihin polkumyyntitullin laskemiseen vaikuttaneisiin tekijöihin. Vaikka yhteisen kauppapolitiikan sääntöihin perustuva logiikka näyttäisi ensi näkemältä tukevan mahdollisimman ajankohtaisten tietojen käyttöä, mielestäni hallinnollinen logiikka, jonka mukaan hallintotoimen lainmukaisuutta ei voida kyseenalaistaa tosiasiallisen tilanteen myöhemmällä kehittymisellä, on käsiteltävissä asioissa tärkeämpi näistä kahdesta. Toimielimet eivät siis ylittäneet harkintavaltansa rajoja.

45. Edellä esitetyn perusteella riidanalaisen täytäntöönpanoasetuksen tarkastelu ei johda sen toteamiseen pätemättömäksi.

VI Ratkaisuehdotus

46. Sanotun rajoittamatta muiden esille tuotujen pätemättömyysperusteiden tutkimista ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa Finanzgericht Düsseldorfin ja Finanzgericht Hamburgin esittämiin kysymyksiin, että lopullisen polkumyyntitullin ottamisesta uudelleen käyttöön tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sitrushedelmävalmisteiden ja -säilykkeiden (mandariinien jne.) tuonnissa 18.2.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 158/2013 tarkastelussa ei ole tullut esille seikkoja, jotka tekisivät siitä pätemättömän.

( 1 ) Alkuperäinen kieli: ranska.

( 2 ) EUVL L 49, s. 29; jäljempänä riidanalainen täytäntöönpanoasetus.

( 3 ) EUVL L 343, s. 51. Perusasetuksella, joka tuli voimaan 11.1.2010, kumottiin ja korvattiin polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22.12.1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 384/96 (EYVL 1996, L 56, s. 1), sellaisena kuin se oli muutettuna 21.12.2005 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2117/2005 (EUVL L 340, s. 17; jäljempänä asetus N:o 384/96).

( 4 ) Tuomio GLS (C‑338/10, EU:C:2012:158).

( 5 ) Tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sitrushedelmävalmisteiden ja -säilykkeiden (mandariinien jne.) tuontia koskevan lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta ja väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 18.12.2008 annettu neuvoston asetus (EUVL L 350, s. 35; jäljempänä asetus N:o 1355/2008). Täsmennettäköön, että unionin yleinen tuomioistuin kumosi tuomiollaan Zhejiang Xinshiji Foods ja Hubei Xinshiji Foods v. neuvosto (T-122/09, EU:T:2011:46) asetuksen N:o 1355/2008 siltä osin kuin se koski kantajina olleita Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd:tä ja Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd:tä, puolustautumisoikeuksien loukkaamisen ja perusteluvelvollisuuden laiminlyönnin vuoksi.

( 6 ) Tämä käy ilmi väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sitrushedelmävalmisteiden ja -säilykkeiden (mandariinien jne.) tuonnissa 4.7.2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 642/2008 (EUVL L 178, s. 19) johdanto-osan 12 perustelukappaleesta.

( 7 ) Ks. julkisasiamies Botin ratkaisuehdotus GLS (C‑338/10, EU:C:2011:636, 10 kohta), josta ilmenee, että ”asetus N:o 1355/2008 on lainvastainen, koska siitä ei käy ilmi, että yhteisön toimielimet olisivat ryhtyneet vakavasti otettaviin ja riittäviin ponnisteluihin määrittääkseen mandariinisäilykkeiden ja muiden samankaltaisten sitrushedelmäsäilykkeiden normaaliarvon niiden hintojen perusteella, joita käytetään jossakin niistä kolmansista maista, jotka ovat markkinatalousmaita ja jotka mainitaan Eurostatin tilastoissa maina, joista vuoden 2006 tai 2007 aikana tuotiin yhteisöön samaan tullitariffiluokitukseen kuuluvia tuotteita kuin kyseinen tuote, tai niiden hintojen perusteella, joita käytetään tällaisesta maasta tapahtuvassa tuonnissa, jos tämä tuonti yhteisöön ei ole määrältään selvästi merkityksetöntä”.

( 8 ) Niiden on siis varmistettava, ettei ole mahdollista määrittää normaaliarvoa kolmannessa maassa, joka on markkinatalousmaa, käytettävän hinnan tai sitä koskevan laskennallisen arvon perusteella tai sellaisesta kolmannesta maasta muihin maihin vietäessä käytetyn hinnan perusteella ennen kuin ne määrittävät normaaliarvon jollain muulla hyväksyttävällä perusteella.

( 9 ) Tuomio GLS (C-338/10, EU:C:2012:158, 36 kohta).

( 10 ) Ilmoitus tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sitrushedelmävalmisteiden ja -säilykkeiden (mandariinien jne.) tuontiin sovellettavista polkumyynnin vastaisista toimenpiteistä ja tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sitrushedelmävalmisteiden ja -säilykkeiden (mandariinien jne.) tuontia koskevan polkumyyntitutkimuksen osittaisesta uudelleenaloittamisesta (EUVL C 175, s. 19; jäljempänä ilmoitus uudelleenaloittamisesta).

( 11 ) Tällä tarkoitetaan Kiinasta peräisin olevia mandariineja (myös tangeriinit ja satsumat), klementiinejä, wilkingejä ja muita niiden kaltaisia sitrushedelmähybridejä, sellaisina kuin ne on määritelty CN-nimikkeessä 2008.

( 12 ) On korostettava, että uuden polkumyyntitullin ajallisen soveltamisalan, joka oli alun perin viisi vuotta, laskettiin alkavan asetuksen N:o 1355/2008 voimaantulosta. Tuomion GLS täytäntöönpanosta annetun riidanalaisen täytäntöönpanoasetuksen voimassaolon oli siis tarkoitus päättyä viisi vuotta asetuksen N:o 1355/2008 voimaantulon (31.12.2008) jälkeen eli 31.12.2013.

( 13 ) Ks. tämän ratkaisuehdotuksen alaviite 6.

( 14 ) Tarkemmin sanottuna kyse oli 48000 laatikosta, joista kussakin oli 24 säilyketölkkiä (312 grammaa) Euroopan unionin yhtenäistetyn tariffin alanimikkeeseen 2008 30 75 90 kuuluvia mandariiniappelsiinisäilykkeitä, jotka eivät sisältäneet lisättyä alkoholia ja jotka sisälsivät sokeria (13,95 %). Eurologistik ilmoitti tässä yhteydessä kunkin laatikon tullausarvoksi 5,91 euroa.

( 15 ) C‑458/98 P, EU:C:2000:531.

( 16 ) Tuomio Carboni e derivati (C‑263/06, EU:C:2008:128, 39–41 kohta).

( 17 ) Ks. tuomio Fediol v. komissio (191/82, EU:C:1983:259, 15–25 kohta) ja tuomio Eurocoton v. neuvosto (C‑76/01 P, EU:C:2003:511, 54–74 kohta).

( 18 ) C‑458/98 P, EU:C:2000:531.

( 19 ) Samalla kun korostetaan, ettei polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä voida jatkaa loputtomiin, kuten perusasetuksen 11 artiklasta ilmenee, on huomattava, että koska nämä toimenpiteet ovat luonteeltaan suojatoimenpiteitä eivätkä rikosoikeudellisia tai hallinnollisia seuraamuksia, niihin ei sovelleta ne bis in idem -periaatetta.

( 20 ) C‑458/98 P, EU:C:2000:531, 91 ja 92 kohta.

( 21 ) Ks. tuomio Simon, Evers & Co. (C‑21/13, EU:C:2014:2154, 29 kohta).

( 22 ) Tuomio Nölle (C‑16/90, EU:C:1991:402, 11 ja 12 kohta); tuomio Rotexchemie (C‑26/96, EU:C:1997:261, 10 ja 11 kohta) ja tuomio GLS (C‑338/10, EU:C:2012:158, 22 kohta).

( 23 ) Julkisasiamies Sharpstonin ratkaisuehdotus Fliesen‑Zentrum Deutschland (C‑687/13, EU:C:2015:349, 35 kohta).

( 24 ) Ks. komission ilmoitus polkumyyntitullien palauttamisesta (EUVL 2014, C 164, s. 9), 3.6 kohta.

( 25 ) Ks. Venäjältä peräisin olevan ferropiin tuonnissa maksettujen polkumyyntitullien palautusta koskevista hakemuksista tehty komission täytäntöönpanopäätös (C(2014) 9807 final).

( 26 ) EYVL 1994, L 336, s. 1. Ks. tuomio BEUC v. komissio (T‑256/97, EU:T:2000:21, 66 ja 67 kohta).

( 27 ) EYVL 1994, L 336, s. 103; jäljempänä polkumyyntisopimus.

( 28 ) Polkumyyntisopimuksen 9.3.1 kohdassa todetaan seuraavaa: ”Milloin polkumyyntitullin suuruus määrätään taannehtivasti, on päätös polkumyyntitullin lopullisesta maksuvelvollisuudesta tehtävä mahdollisimman pian, yleensä 12 kuukauden kuluessa ja viimeistään 18 kuukauden kuluttua siitä päivästä, jona pyyntö polkumyyntitullin suuruuden lopullisesta määräämisestä on tehty. Kaikki hyvitykset on suoritettava viipymättä ja yleensä viimeistään 90 päivän kuluttua tämän alakohdan mukaisen lopullisen maksuvelvollisuuden määräämisestä. Mikäli hyvitystä ei ole suoritettu 90 päivän kuluessa, viranomaisten on pyydettäessä annettava asiasta selvitys.”

( 29 ) Ks. tuomio Asteris ym. v. komissio (97/86, 99/86, 193/86 ja 215/86, EU:C:1988:199, 30 kohta) ja tuomio Fedesa ym. (C‑331/88, EU:C:1990:391, 34 kohta).

( 30 ) Ks. tuomio neuvosto v. parlamentti (34/86, EU:C:1986:291, 47 kohta); tuomio Espanja v. komissio (C‑415/96, EU:C:1998:533, 31 kohta) ja tuomio Industrie des poudres sphériques v. neuvosto (C‑458/98 P, EU:C:2000:531).

( 31 ) Esimerkiksi sellaisen menettelyvirheen tapauksessa, joka ei ole polkumyynnin vastaiseen menettelyyn osallistuneen yrityksen etujen vastainen. Näin on silloin, kun toimielimet päättävät yritystä kuultuaan ottaa käyttöön polkumyyntitullin mutta eivät ilmoita päätöksestään ajoissa kyseiselle yritykselle.

( 32 ) Tuomio Eurocoton ym. v. neuvosto (C‑76/01 P, EU:C:2003:511, 70 kohta).

( 33 ) Tuomio Transnational Company Kazchrome ja ENRC Marketing v. neuvosto (T‑192/08, EU:T:2011:619, 221–224 kohta).

( 34 ) Yhdyn julkisasiamies Sharpstonin kantaan tosiseikkoja koskevista virheistä, joista hän on todennut, että pelkkä tällaisten virheiden olemassaolo – olivatpa ne miten ilmeisiä tahansa – ei sellaisenaan voi tehdä polkumyyntiasetusta automaattisesti pätemättömäksi. Ratkaisevaa ei ole virheiden ilmeisyys vaan se, ovatko virheet luonteeltaan sellaisia, että jää epävarmaksi, olisiko neuvosto päätynyt samaan johtopäätökseen, jos sillä olisi ollut käytettävissään oikeat luvut. Ks. julkisasiamies Sharpstonin ratkaisuehdotus Bricmate (C-569/13, EU:C:2015:342, 61 kohta).

( 35 ) Ilmoitus uudelleenaloittamisesta, 3 kohta.