FI Euroopan unionin virallinen lehti C 236/7

Kanne 25.6.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ruotsin kuningaskunta

(Asia C-274/08)

(2008/C 236/10)

Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: B. Schima ja P. Dejmek)

Vastaaja: Ruotsin kuningaskunta

Vaatimukset

— on todettava, että Ruotsin kuningaskunta ei ole noudattanut sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 96/92/EY (1) kumoamisesta 26.6.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/54/EY (2) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut asianmukaisia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että toimitus- ja tuotantointressit ovat vertikaalisesti integroituneessa yrityksessä kyseisen direktiivin 15 artiklan 2 kohdan b ja c alakohdan mukaisesti toiminnallisesti riippumattomia, ja koska se ei ole kyseisen direktiivin 23 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti velvoittanut sääntelyviranomaista hyväksymään etukäteen ainakin niitä menetelmiä, joita käytetään laskettaessa sellaisia seikkoja tai vahvistettaessa sellaisia ehtoja ja edellytyksiä, jotka koskevat pääsyä kansalliseen verkkoon, siirto- ja jakelutariffit mukaan luettuina.

— Ruotsin kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Ruotsi on väittänyt, että 15 artiklan 2 kohdan b ja c alakohta on saatettu osaksi Ruotsin oikeutta, ja vetoaa tältä osin sähkölain eri säännöksiin, joista ilmenee muun muassa, että verkkoyhtiön (sähkölaitosyrityksen) tilinpäätös on laadittava erikseen ja että verkkoyhtiön tilintarkastajan on tarkastettava tämä erillinen tilinpäätös erikseen. Ruotsi on lisäksi väittänyt, että sellaiset kulut, jotka verkkoyhtiöllä on jonkun toisen yhtiön kanssa, on kohdennettava verkkoyhtiöön ainoastaan niiltä osin kuin ne koskevat verkkoyhtiötä. Verkkoyhtiöt ovat lisäksi velvollisia laatimaan valvontasuunnitelman ja valvomaan sen noudattamista.

Komissio toteaa sitä vastoin, ettei 15 artiklan 2 kohdan b ja c alakohdasta ilmenevien hallintarakenteiden järjestämistä koskevien vaatimusten voida katsoa täyttyvän sellaisten yleisten sääntöjen perusteella, jotka koskevat esimerkiksi erillistä kulujen seurantaa tai yleisesti sovellettavia seuraamusmääräyksiä.

Ruotsin mukaan toiminnallista erillisyyttä koskeva vaatimus täyttyy myös osakeyhtiölakiin sisältyvien sellaisten yleisten yhtiöoikeudellisten säännösten ansiosta, joiden mukaan emoyhtiö ja tytäryhtiö ovat erillisiä oikeushenkilöitä ja oikeussubjekteja.

Komissio katsoo, että emoyhtiöllä on osake-enemmistön haltijana huomattava vaikutusvalta tytäryhtiöönsä tai -yhtiöihinsä nähden, koska tietyt merkitykselliset seikat kuuluvat osakkeenomistajien päätösvaltaan. Sähkölaitosyritys ja sen hallitus eivät näin ollen voi missään oloissa olla pelkästään yleisen yhtiöoikeuden perusteella riippumattomia osake-enemmistön haltijaan nähden. Myöskään se seikka, että integroitu yhtiö noudattaa osakeyhtiölain tilintarkastusta ja varainsiirroille asetettuja rajoja koskevia säännöksiä, ei komission mukaan merkitse sitä, että riippumattomia hallintarakenteita koskeva vaatimus täyttyisi. Komission mukaan 15 artiklan 2 kohdan b ja c alakohdan asianmukainen kansallinen täytäntöönpano edellyttää sitä, että on olemassa sitovia sääntöjä, jotka selvästi heijastavat edellä mainittuihin säännöksiin sisältyviä vaatimuksia, eli takeet siitä, että sähkölaitosyrityksen johto voi toimia itsenäisesti ja integroituun sähköyhtiöön nähden riippumattomasti jakelun osalta ja sellaisten voimavarojen osalta, joita tarvitaan verkon ylläpitoon, käyttöön ja kehittämiseen. Nämä vaatimukset eivät täyty osakeyhtiölakiin sisältyvien säännösten perusteella.

Kuten direktiivin 23 artiklan 2 kohdan a alakohdan sanamuodosta ilmenee, kyseisessä säännöksessä edellytetään järjestelmää verkkotariffien tai ainakin niiden laskentatavan hyväksymiseksi etukäteen. Ruotsi on nimenomaisesti myöntänyt, että nykyinen ruotsalainen tapa laskea verkkotariffit sekä ne kriteerit, jotka kyseisten tariffien on täytettävä, perustuvat jälkikäteiseen tarkasteluun, mutta että käynnissä on selvitystyö, joka koskee uutta, etukäteiseen hyväksyntään perustuvaa järjestelmää ja että valtiopäiville tullaan mahdollisesti tekemään asiaa koskeva ehdotus vuoden 2008 kesäkuussa.

Edellä esitetyt seikat huomioon ottaen komissio katsoo, ettei Ruotsi ole asianmukaisella tavalla saattanut direktiiviä 2003/54/EY ja erityisesti 15 artiklan 2 kohdan b alakohtaa ja 23 artiklan 2 kohdan a alakohtaa osaksi kansallista lainsäädäntöään.

(1) EYVL L 27, s. 20.

(2) EUVL L 176, s. 37.