YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kolmas jaosto)

19 päivänä marraskuuta 1996

Asia T-272/94

Claude Brûlant

vastaan

Euroopan parlamentti

”Henkilöstö — Ylennys — Menettelyn väärinkäyttö”

Täydellinen teksti ranskankielellä II-1397

Aihe:

Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan Euroopan parlamentin päätös viran nro II/A/1933 täyttämisestä sekä päätös, jolla kantajan hakemus tähän virkaan hylättiin, ja päätös, jolla hänen valituksensa nimenomaisesti hylättiin.

Lopputulos:

Kumoaminen.

Tuomion lyhennelmä

Parlamentti julkaisi avointa virkaa koskevan ilmoituksen nro 7262 täyttääkseen valiokuntia ja valtuuskuntia käsittelevän pääosaston (PO II) apulaisjaostopäällikön viran (virka nro II/A/1933). Kyseisen pääosaston pääjohtaja ehdotti kantajan ylentämistä avoimeen virkaan, kun taas parlamentin pääsihteeri ehdotti henkilöstöä, talousarviota ja varainhoitoa käsittelevässä pääosastossa (PO V) työskentelevän yksikönpäällikkö X:n nimittämistä. Pääsihteerin mukaan oli näet välttämätöntä, että A 3 — tason virkoihin ensisijaisesti nimitetään X:n kaltaisia henkilöitä, jotka ovat huomattavan pitkän ajanjakson ajan osoittaneet kykynsä hallintotehtävissä, koska kyseiset virat ovat esimiestason virkoja.

X ylennettiin 30.9.1993 päivätyllä päätöksellä virkaan nro II/A/1933 1.10.1993 lukien.

Sen vastineeksi, että X siirrettiin 1.1.1994 lukien virkansa nro II/A/1933 kanssa tutkimusta käsittelevän pääosaston (PO IV) sisämarkkinoita käsittelevän jaoston päälliköksi, kyseisen pääosaston virkamies W siirrettiin virkoineen samana päivänä PO II:ssa toimivan, suhteita Euroopan vapaakauppaliiton (EFTA) jäsenvaltioihin käsittelevän jaoston päälliköksi PO V:n pääjohtajan 22.11.1993 päivätyn pyynnön nojalla sekä PO II:n ja PO IV:n suostumuksella.

Nimittävä viranomainen hylkäsi 28.4.1994 päivätyllä päätöksellään kantajan valituksen sillä perusteella, että X:n hankkimalla yksikönpäällikön kokemuksella oli ollut ratkaiseva merkitys nimittävän viranomaisen tekemälle valinnalle.

Menettelyn väärinkäyttöä koskeva kanneperuste

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin muistuttaa, että yhteisön toimielinten toimet ovat lähtökohtaisesti lainmukaisia, ellei esitetä sellaista näyttöä, jonka perusteella tätä lainmukaisuutta voitaisiin epäillä.

Viittaukset: asia 11/81, Dürbeck v. komissio, 1.4.1982 (Kok. 1982, s. 1251, 17 kohta); asia 15/85, ConsorzioCooperatived'Abruzzov. komissio, 26.2.1987(Kok. 1987, s. 1005,10 kohta) ja asia T-35/92, John Deere v. komissio, 27.10.1994 (Kok. 1994, s. II-957,31 kohta).

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin korostaa, että vaikka X on virallisesti nimitetty PO II:ssa olevaan virkaan nro II/A/1933, hän ei koskaan ole hoitanut kyseiseen virkaan liittyviä tehtäviä, vaikka tämä virka on siirretty PO II:een avointa virkaa koskevassa ilmoituksessa nro 7262 ilmoitettujen ehtojen mukaisesti. Lisäksi on niin, että X kaikesta huolimatta jatkoi myöskin sen jälkeen, kun hänet oli nimitetty virkaan nro II/A/1933, aiempien tehtäviensä hoitamista PO V:ssä siihen saakka, kunnes hänet siirrettiin viran nro II/A/1933 kanssa PO IV:ään, vaikka PO II: n pääjohtaja oli katsonut ensiarvoisen tärkeäksi saada vahvistusta pääosastonsa alaisuuteen kuuluvaan talous- ja raha-asioiden henkilökuntaansa.

Lisäksi on niin, että menettely X:n viralliseksi siirtämiseksi viran II/A/1993 kanssa PO IV:ään aloitettiin vain vajaa kaksi kuukautta sen jälkeen, kun hänet oli ylennetty kyseiseen virkaan PO II:ssa, ja tämän siirron seurauksena X hoiti sisällöllisesti erilaisia tehtäviä kuin niitä tehtäviä, joita kuvailtiin avointa virkaa koskevassa ilmoituksessa nro 7262. Parlamentin ilmoituksen mukaan on lisäksi niin, ettei kukaan ole koskaan tosiasiallisesti hoitanut virkaan nro II/A/1933 liittyviä tehtäviä. Lopuksi on todettava, että koska sinä päivämääränä, jona kantajan valitus hylättiin, oli jo useamman kuukauden ajan ollut selvää, ettei virkaa nro II/A/1993 ollut tosiasiallisesti täytetty, X:n hankkiman yksikön päällikön kokemuksen käyttäminen perusteena kantajan valituksen hylkäämiselle vastaa perustelujen täydellistä puuttumista, minkä yhteisöjen tuomioistuimet voivat ottaa viran puolesta huomioon.

Viittaukset: asia 18/57, Noid v. korkea viranomainen, 20.3.1959 (Kok. 1959, s. 89); asia T-534/93, Grynberg ja Hall, 14.7.1994 (Kok. H. 1994, s. II-595, 59 kohta) ja asia T-562/93, Obst v. komissio, 19.10.1995 (Kok. H. 1995, s. II-737, 89 kohta).

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päättelee näiden seikkojen tapahtumisjärjestyksestä, että parlamentti on itse asiassa tehnyt niin, että se on nimittänyt virkaan nro II/A/l933 virkamiehen, jolle parlamentti sittemmin antoi toisessa pääosastossa tehtäviä, jotka organisatorisesti ja sisällöllisesti olivat erilaisia kuin ne tehtävät, joita kuvailtiin tämän viran täyttämiseksi julkaistussa ilmoituksessa. Tästä seuraa välttämättäkin, että virkaa nro II/A/1933, sellaisena kuin sitä kuvailtiin avointa virkaa koskevassa ilmoituksessa nro 7262, ei vastoin riidanalaiselle ylennysmenettelylle alun perin annettua tavoitetta koskaan loppujen lopuksi ole tosiasiallisesti täytetty, vaikka nimittämisen tai ylennyksen tavoitteena voi henkilöstösääntöjen 4 artiklan ensimmäisen kohdan mukaan olla ainoastaan avoimen viran täyttäminen.

Tästä seuraa, että valituksenalaisen ylennyspäätöksen ja sitä seuraavan, X:n siirtämistä viran nro II/A/1933 kanssa PO IV:ään koskevan päätöksen johdosta riidanalaisen ylennysmenettelyn pätevyyttä koskeva olettama kumoutuu.

Lisäksi on niin, ettei parlamentti ole voinut esittää näyttöä menettelyn lainmukaisuudesta, vaikka sillä tuosta hetkestä lähtien olisikin ollut menettelyn lainmukaisuutta koskeva todistustaakka. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkää perusteettomina ne perusteet, jotka parlamentti esitti puolustaakseen X:n siirtämistä viran nro II/A/1933 kanssa PO IV:ään vastineeksi W:n siirtämisestä virkoineen PO IV:stä PO II:een, mikä lienee tapahtunut sen takia, että sopimus Euroopan talousalueesta tuli voimaan 1.1.1994 eli ainoastaan muutama viikko sen jälkeen, kun yhteisöjen tuomioistuin oli todennut ne Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen määräykset, joista siltä oli pyydetty lausuntoa, yhteensopiviksi EY: n perustamissopimuksen määräysten kanssa.

On selvää, että yhteisöjen tuomioistuin antoi lausuntonsa jo 10.4.1992. Asiasta ilmenee lisäksi, että sen jälkeen kun W, jota parlamentti piti sopivimpana henkilönä luomaan erityisrakenteet suhteiden hoitamiseksi EFTA-maihin, oli nimitetty suhteita EFTA:n jäsenvaltioihin käsittelevän jaoston päälliköksi 1.1.1994 lukien, parlamenttien välisten valtuuskuntien jaostosta (Eurooppa) annettiin hänelle siitä huolimatta edelleenkin tehtäviä.

Näissä olosuhteissa X:n nimittäminen PO II:ssa olevaan virkaan nro II/A/1933 ja tämän jälkeen tapahtunut X:n siirtäminen tämän viran kanssa toiseen pääosastoon ovat sellaisia objektiivisia, asiaankuuluvia ja yhtäpitäviä seikkoja, joiden perusteella ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi todeta, että parlamentti on tässä tapauksessa käyttänyt valtuuksiaan muiden kuin ilmoitettujen päämäärien saavuttamiseksi ja rikkonut menettelysääntöjä.

Viittaukset: asia T-586/93, Kotzonis v. TSK, 22.3.1995 (Kok. H. 1995, s. II-203,73 kohta) ja asia T-326/94, Dimitriadis v. tilintarkastustuomioistuin, 15.5.1996 (Kok. H. 1996, s. II-613, 40 kohta).

Ratkaisu:

1) Euroopan parlamentin 30.9.1993 tekemä päätös avointa virkaa koskevassa ilmoituksessa nro 7262 tarkoitetun viran (virka nro II/A/1933) täyttämisestä kumotaan.