Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Verotusta koskevat oikeussäännöt - Lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Pääoman hankinnasta kannettavat välilliset verot - Pääomayhtiöiltä kannettava pääomanhankintavero - Soveltuvuus vastaanottavan yhtiön yhtiöpääoman korotuksella toteutettaviin yhtiöiden sulautumisiin - Yhteisön lainsäädännössä vahvistettujen rajojen noudattaminen kannettaessa pääomanhankintaveroa

(Neuvoston direktiivin 69/335/ETY 4 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 7 artiklan 1 kohta, sellaisena kuin se on muutettuna direktiiveillä 73/80/ETY ja 85/303/ETY)

2 Ennakkoratkaisukysymykset - Tulkinta - Tulkintatuomioiden ajalliset vaikutukset - Taannehtiva vaikutus - Yhteisöjen tuomioistuimen tuomion ajallisten vaikutusten rajoittamisen edellytykset - Pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista annetun direktiivin 69/335/ETY tulkintaa koskeva tuomio - Tuomion ajallisten vaikutusten rajoittamista koskevien edellytysten täyttymättä jääminen - Tuomiosta aiheutuvien taloudellisten seurausten merkitys jäsenvaltiolle - Arviointiperuste, joka ei ole ratkaiseva

(EY:n perustamissopimuksen 177 artikla; neuvoston direktiivi 69/335/ETY

Tiivistelmä

3 Pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista annetun direktiivin 69/335/ETY 4 artiklassa on määritelty objektiivisesti ja yhtenäisesti kaikkien jäsenvaltioiden osalta ne liiketoimet, joista niiden on kannettava tai joista ne voivat kantaa yhdenmukaistettua pääomanhankintaveroa, viittaamatta tiettyjen kansallisten maksujen mahdollisiin erityispiirteisiin tai kansallisten verojärjestelmien rakenteisiin. Artiklaa on tulkittava siten, että sulautumiset, joihin osallistuu ainoastaan yhtiöveron alaisia oikeushenkilöitä tai yhtymiä, kuuluvat 4 artiklan 1 kohdan c alakohdan soveltamisalaan, joka koskee pääomayhtiön yhtiöpääoman korotusta kaikenlaisilla panoksilla. Tämän seurauksena pääomanhankintaveron kantamisen ja sen verokannan osalta sovelletaan 7 artiklan 1 kohtaa, silloin kun yksi tai useampi pääomayhtiö siirtää koko yhtiöomaisuutensa yhteen tai useampaan perustamisvaiheessa olevaan tai jo olemassa olevaan pääomayhtiöön.

Direktiivillä 73/80/ETY 1.1.1976 lukien tehdyn muutoksen jälkeen viimeksi mainitussa säännöksessä sallittiin enää enintään 0,50 prosentin suuruinen alennettu verokanta ja direktiivillä 85/303/ETY 1.1.1986 lukien tehdyn muutoksen jälkeen kyseiset liiketoimet vapautettiin täysin pääomanhankintaverosta. Siten tämän säännöksen vastaista on sellaisen kansallisen lainsäädännön soveltaminen, jonka mukaan kannettiin edelleen 1,20 prosentin suuruista rekisteröintimaksua irtaimen omaisuuden sijoittamisesta yhtiöön sulautumisen yhteydessä.

4 Tulkinta, jonka yhteisöjen tuomioistuin antaa yhteisön oikeussäännölle perustamissopimuksen 177 artiklassa annetun toimivaltansa nojalla, selventää ja täsmentää tulkitun oikeussäännön merkitystä ja soveltamisalaa, sellaisena kuin sitä olisi pitänyt tulkita ja soveltaa voimaantulostaan lähtien. Tästä seuraa, että tuomioistuin voi ja sen täytyy soveltaa näin tulkittua yhteisön oikeussääntöä myös ennen tulkintapyyntöön annettavaa tuomiota syntyneisiin ja perustettuihin oikeussuhteisiin, jos ne edellytykset muutoin täyttyvät, joiden perusteella kyseisen oikeussäännön soveltamiseen liittyvä asia voidaan saattaa toimivaltaisen tuomioistuimen käsiteltäväksi.

Nämä periaatteet huomioon ottaen tulkintatuomion vaikutuksia voidaan rajoittaa ainoastaan poikkeuksellisesti ja tarkasti määritellyissä olosuhteissa, silloin kun vakavia taloudellisia seurauksia saattaa aiheutua erityisesti siitä, että oikeussubjektit ovat perustaneet vilpittömässä mielessä suuren määrän oikeussuhteita pätevästi voimassa olevana pidetyn lainsäädännön perusteella, ja kun yksityiset oikeussubjektit ja kansalliset viranomaiset olivat toimineet yhteisön oikeuden vastaisesti sen rohkaisemina, että yhteisön oikeussääntöjen merkityksestä on ollut objektiivista ja huomattavaa epävarmuutta, johon muiden jäsenvaltioiden tai komission toiminta on mahdollisesti myötävaikuttanut.

Direktiiviä 69/335/ETY koskeva tulkintatuomio ei täytä näitä edellytyksiä pääomayhtiöiden sulautumisia koskevan verotuksen osalta, ellei kansallinen hallitus pysty osoittamaan, ettei yhteisön oikeutta olisi voitu järkevästi ajatellen käsittää siten, että siinä sallitaan mainitussa direktiivissä säädetystä pääomanhankintaverosta poikkeavan verotuksen soveltaminen.

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomion vaikutuksia ei voi rajoittaa pelkästään maksun tai veron lainvastaisuudesta hallitukselle mahdollisesti aiheutuvien taloudellisten seurausten perusteella. Näiden vaikutusten rajoittaminen ainoastaan tällaisten näkökohtien perusteella heikentäisi nimittäin huomattavasti sitä oikeussuojaa, jolla turvataan yhteisön verosäännösten mukaan verovelvollisille kuuluvia oikeuksia