40

Tässä tilanteessa Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Budapestin hallinto- ja sosiaaliasioiden tuomioistuin, Unkari) on päättänyt lykätä asian ratkaisemista ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset: ”1) Onko [direktiivin 2006/112] tavoitteita ja erityisesti sen johdanto-osan 17 ja 62 perustelukappaleessa mainittuja jäsenvaltioiden välisten toimivaltakiistojen ja kaksinkertaisen verotuksen estämisen vaatimuksia ja asetusta [N:o 904/2010] ja erityisesti sen johdanto-osan viidettä, seitsemättä ja kahdeksatta perustelukappaletta ja 7, 13 ja 28–30 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaiselle jäsenvaltion veroviranomaisen käytännölle, joka johtaa verovelvollisen kaksinkertaiseen verotukseen siksi, että siinä annetaan liiketoimelle uusi verotuksellinen luokitus, joka poikkeaa sekä toisen jäsenvaltion veroviranomaisen samasta liiketoimesta ja samoista tosiseikoista tekemästä oikeudellisesta tulkinnasta ja tämän tulkinnan perusteella antamasta sitovasta verotuksellisesta tulkintaratkaisusta että nämä tulkinnat vahvistavasta päätelmästä, johon mainittu viranomainen on verotarkastuksensa perusteella päätynyt? 2) Jos ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen vastataan siten, ettei kyseinen käytäntö ole [unionin] oikeuden vastainen, voiko jäsenvaltion veroviranomainen direktiivin [2006/112] ja unionin oikeuden perusteella määrittää verovelvoitteen täysin yksipuolisesti ottamatta huomioon sitä, että toisen jäsenvaltion veroviranomainen on jo useaan kertaan, ensin verovelvollisen pyynnöstä ja myöhemmin verotarkastuksen jälkeen tekemissään verotuspäätöksissä, vahvistanut verovelvollisen menetelleen lainmukaisesti? Vai onko kyseisten jäsenvaltioiden veroviranomaisten toimittava yhteistyössä ja päästävä arvonlisäverotuksen neutraalisuuden periaatteen noudattamiseksi ja kaksinkertaisen verotuksen estämiseksi sopimukseen siitä, että verovelvollisen on maksettava arvonlisävero vain toisessa näistä valtioista? 3) Jos toiseen ennakkoratkaisukysymykseen vastataan siten, että kyseisen jäsenvaltion veroviranomainen voi yksipuolisesti muuttaa liiketoimen verotuksellista luokittelua, onko direktiivin [2006/112] säännöksiä tulkittava siten, että toisen jäsenvaltion veroviranomaisella on velvollisuus palauttaa verovelvolliselle sen antamassa sitovassa verotuksellisessa tulkintaratkaisussa vahvistettu ja verotarkastukseen päättyneiltä ajanjaksoilta maksettu arvonlisävero, jotta tällä tavoin vältytään kaksinkertaiselta verotukselta ja noudatetaan arvonlisäverotuksen neutraalisuuden periaatetta? 4) Miten on tulkittava direktiivin [2006/112] 33 artiklan 1 kohdan ensimmäiseen virkkeeseen sisältyvää ilmaisua, jonka mukaan luovutuksen suorittaa myyjä tai joku muu tämän puolesta? Sisältyykö tähän ilmaisuun tapaus, jossa verovelvollinen tarjoaa myyjänä verkkomyyntipaikassaan ostajalle mahdollisuutta tehdä kuljetussopimus sellaisen kuljetusliikkeen kanssa, jonka kanssa myyjä tekee yhteistyötä muiden kuin myyntiin liittyvien toimien toteuttamiseksi, jos ostaja voi vapaasti valita myös muun kuin hänelle ehdotetun kuljetusliikkeen ja jos kuljetussopimus tehdään ostajan ja kuljetusliikkeen välillä siten, että myyjä ei ole tämän sopimuksen sopimuspuoli? Onko kyseisen säännöksen tulkinnan kannalta – erityisesti oikeusvarmuuden periaate huomioon ottaen – merkitystä sillä, että jäsenvaltioiden on vuoteen 2021 mennessä muutettava lainsäädäntöään, jolla edellä mainitut direktiivin [2006/112] säännökset on saatettu osaksi kansallista oikeusjärjestystä, säätämällä, että [tämän direktiivin] 33 artiklan 1 kohtaa on sovellettava myös silloin, kun myyjä osallistuu välillisesti kuljetusliikkeen valintaan? 5) Onko unionin oikeutta, erityisesti direktiiviä [2006/112], tulkittava siten, että seuraavilla seikoilla on yhdessä tai erikseen merkitystä määritettäessä, onko tavaroiden luovutus- tai kuljetustoimintaa harjoittavien itsenäisten yritysten välille perustettu oikeussuhde, jolla verovelvollinen kiertää direktiivin [2006/112] 33 artiklaa ja syyllistyy oikeuden väärinkäyttöön pyrkimällä hyötymään siitä, että toisessa jäsenvaltiossa on pienempi arvonlisäverorasite: 5.1) kuljetukset suorittava kuljetusliike on sidoksissa verovelvolliseen ja tarjoaa sille muita, kuljetukseen liittymättömiä palveluja 5.2) ostaja voi vapaasti olla noudattamatta verovelvollisen ehdotusta antaa kuljetustoimeksianto kuljetusliikkeelle, jonka kanssa verovelvollisella on sopimusyhteys, ja ostajan on siten mahdollista antaa tavaroiden kuljettamista koskeva toimeksianto jollekin toiselle kuljetusliikkeelle tai noutaa tavarat itse?”