Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Valmistelumenettely - Asetus, jonka neuvosto antaa komission ehdotuksesta - Ehdotus, joka on muutettu sellaisen poliittisen sovitteluratkaisun mukaisesti, jonka toimivaltainen komission jäsen on hyväksynyt komission nimissä ja jonka komissio on vahvistanut - Muutettu ehdotus, jota ei ole laadittu kirjallisena - Ei vaikutusta

(ETY:n perustamissopimuksen 149 artiklan 3 kohta)

2. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Perusteluvelvollisuus - Perusteluvelvollisuuden laajuus - Neuvoston toimenpiteet, jotka edellyttävät komission ehdotusta

(ETY:n perustamissopimuksen 190 artikla)

3. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Valmistelumenettely - Parlamentin kuuleminen - Sen kuuleminen uudelleen, jos alkuperäisen ehdotuksen keskeistä sisältöä on muutettu

4. Maatalous - Yhteinen maatalouspolitiikka - Tavoitteet - Niiden yhteensovittaminen - Toimielinten harkintavalta - Kohtuullisten tulojen takaaminen tuottajille - Tuottavuuden lisääminen - Markkinoiden vakauttaminen - Tarvikkeiden saatavuuden varmistaminen - Kohtuulliset kuluttajahinnat - Asetus banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä - Lainmukaisuus

(ETY:n perustamissopimuksen 39-43 artikla; neuvoston asetus (ETY) N:o 404/93)

5. Maatalous - Yhteinen maatalouspolitiikka - Maataloustuotteiden tuotantoa ja kaupan pitämistä koskeva sääntely perustamissopimuksen 39 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden toteuttamiseksi - Oikeudellinen perusta - Perustamissopimuksen 43 artikla - Muihin tavoitteisiin pyrkiminen samanaikaisesti - Ei vaikutusta

(ETY:n perustamissopimuksen 39-43 artikla; Loméssa 15.12.1989 tehty neljäs AKT-ETY-yleissopimus)

6. Maatalous - Yhteinen maatalouspolitiikka - Sen ensisijaisuus perustamissopimuksen kilpailua koskeviin tavoitteisiin nähden - Kilpailusääntöjen soveltamista koskeva neuvoston harkintavalta

(ETY:n perustamissopimuksen 42 artiklan ensimmäinen kohta)

7. Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Banaanit - Tuontijärjestelmä - Tariffikiintiö - Sen käyttöönotto ja jakaminen - Syrjintä - Sen puuttuminen - Omaisuudensuoja - Saavutetut oikeudet - Ammatinharjoittamisen vapaus - Suhteellisuusperiaate - Sen loukkaaminen - Ei loukkausta

(Neuvoston asetus (ETY) N:o 404/93)

8. Kansainväliset sopimukset - Loméssa tehty neljäs AKT-ETY-yleissopimus - Kaupallista yhteistyötä koskevat määräykset - Yleiset kauppajärjestelyt - Tullin kantaminen muiden kuin perinteisten AKT-banaanien tuonnista sen ylittäessä tietyn tonnimäärän - Lainmukaisuus

(Loméssa 15.12.1989 tehdyn neljännen AKT-ETY-yleissopimuksen 168 artikla ja pöytäkirja nro 5; neuvoston asetus (ETY) N:o 404/93)

9. Kumoamiskanne - Perusteet - GATT-sopimuksen sääntöihin ei voida vedota yhteisön toimenpiteen lainmukaisuuden riitauttamiseksi - Poikkeukset - Yhteisön toimenpide, jonka tarkoituksena on GATT-sopimuksen täytäntöönpanon varmistaminen ja jossa siihen viitataan nimenomaisesti ja täsmällisesti

(ETY:n perustamissopimuksen 173 artiklan ensimmäinen kohta; tullitariffeja ja kauppaa koskeva yleissopimus)

10. Merentakaisten maiden ja alueiden assosioiminen yhteisöön - Perustamissopimuksen 136 artiklassa määrätty soveltamissopimus - Pöytäkirja banaanien tuontia koskevasta tariffikiintiöstä - Poistaminen, joka ei edellytä perustamissopimuksen tarkistamista koskevien sääntöjen noudattamista

(ETY:n perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohta, 136 ja 236 artikla; banaanien tuontia koskevasta tariffikiintiöstä tehdyn pöytäkirjan 4 kohdan kolmas alakohta)

Tiivistelmä

$$1. Menettelyssä, jota noudatetaan neuvoston antaessa asetuksen, ei ole merkitystä sillä, että komission ehdotusta, sellaisena kuin se on ollut muutettuna poliittisen sovitteluratkaisun mukaisesti, jonka toimivaltainen komission jäsen on neuvoston istunnossa hyväksynyt komission nimissä ja jonka komission jäsenet ovat kollegiona vahvistaneet, ei ole laadittu kirjallisena.

Niinpä perustamissopimuksen 149 artiklan 3 kohdassa määrätään, että kunnes neuvosto on tehnyt ratkaisunsa, komissio voi milloin tahansa 1 tai 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn aikana muuttaa ehdotustaan, mutta siinä ei vaadita, että kyseiset muutetut ehdotukset olisi välttämättä laadittava kirjallisina. Tällaiset muutetut ehdotukset kuuluvat osana yhteisön lainsäädäntömenettelyyn, jolle on ominaista tietty, toimielinten näkökantojen lähentämisen edellyttämä joustavuus, ja ne eroavat perustavalla tavalla komission toteuttamista suoraan yksityisiä oikeussubjekteja koskevista toimenpiteistä, minkä vuoksi kyseisten muutettujen ehdotusten osalta ei voida vaatia niiden muodollisuuksien tarkkaa noudattamista, joita suoraan yksityisiä oikeussubjekteja koskevia toimenpiteitä toteutettaessa on määrätty noudatettavaksi.

2. Vaikka perustamissopimuksen 190 artiklassa neuvosto velvoitetaan viittaamaan komission ehdotukseen niissä toimenpiteissä, jotka se voi toteuttaa ainoastaan komission ehdotuksesta, siinä ei edellytetä, että näissä toimenpiteissä olisi viitattava muutokseen, joka kyseiseen ehdotukseen on voitu myöhemmin tehdä. Asia olisi tältä osin toisin ainoastaan, jos komissio olisi peruuttanut ehdotuksensa ja korvannut sen toisella ehdotuksella.

3. Kun Euroopan parlamentin kuulemisesta on määrätty, se merkitsee, että parlamenttia on kuultava uudelleen aina, kun lopulta hyväksytty teksti kokonaisuutena tarkasteltuna poikkeaa keskeiseltä sisällöltään siitä tekstistä, josta parlamenttia on jo kuultu, paitsi jos tehdyt muutokset ovat olennaisilta osiltaan parlamentin itsensä esittämien toiveiden mukaisia.

4. Yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteisiin pyrkiessään yhteisön toimielinten on huolehdittava kyseisten tavoitteiden jatkuvasta yhteensovittamisesta, mikä voi olla välttämätöntä sen vuoksi, että erikseen tarkasteltuina tavoitteet saattavat näyttää keskenään ristiriitaisilta, ja tarvittaessa niiden on annettava jollekin näistä tavoitteista väliaikaisesti se etusija, jota päätöstä tehtäessä huomioon otettavat taloudelliset seikat tai olosuhteet edellyttävät.

Yhteisön lainsäätäjä, jolla on yhteisen maatalouspolitiikan alalla paljon harkintavaltaa, joka perustuu siihen, että sille on perustamissopimuksen 40 ja 43 artiklassa annettu poliittisluonteisia tehtäviä, saattoi näin ollen perustamissopimuksen 39 artiklaa rikkomatta perustaa banaanialalle yhteisen markkinajärjestelyn, jonka tarkoituksena on taata asianomaisen maatalousväestön tulot varmistamalla yhteisön tuotantotason säilyminen ja säätämällä tietyistä keinoista sen tuottavuuden lisäämiseksi, vakauttaa markkinat takaamalla yhteisön tuotanto ja sääntelemällä tuontia, sekä varmistaa banaanien saatavuus samoilla keinoin ja niiden lisäksi käyttämällä mahdollisuutta tuontikiintiön suurentamiseen.

Sitä, että yhteisen markkinajärjestelyn perustamisesta on voinut joissakin jäsenvaltioissa aiheutua hintojen nousua, ei voida pitää 39 artiklan rikkomisena. Kansallisten järjestelmien, joille merkittävät hintaerot ovat olleet ominaisia, korvaaminen yhteisellä järjestelyllä merkitsee pakostakin hintojen tarkistamista kaikkialla yhteisössä, ja toisaalta on ymmärrettävä, että kohtuullisia kuluttajahintoja koskevaan tavoitteeseen on pyrittävä koko yhteismarkkinoilla ja että yhteisön lainsäätäjä voi väliaikaisesti antaa etusijan myös muille tavoitteille.

5. Se, että banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetulla asetuksella (ETY) N:o 404/93 pyritään samanaikaisesti sekä maatalouspolitiikkaa että AKT-valtioiden kehittämispolitiikkaa koskeviin tavoitteisiin, ei millään tavoin estä sitä, etteikö kyseinen asetus voisi perustua yksinomaan perustamissopimuksen 43 artiklaan.

Ensiksikin perustamissopimuksen 43 artikla on asianmukainen oikeudellinen perusta kaikille sääntelyille, jotka koskevat perustamissopimuksen liitteessä II lueteltujen maataloustuotteiden tuotantoa ja kaupan pitämistä ja joilla edistetään yhden tai useamman perustamissopimuksen 39 artiklassa mainitun yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteen toteutumista, ja näin on myös silloin, kun sääntelyillä pyritään samanaikaisesti myös muihin tavoitteisiin.

Toiseksi yhteisen markkinajärjestelyn perustaminen edellyttää yhteisön tuotannon sääntelyn lisäksi tuontijärjestelmän käyttöönottoa markkinoiden vakauttamiseksi ja yhteisön tuotannon menekin varmistamiseksi, jos yhteisen politiikan toteuttamisessa huomioon otettavat sisäiset ja ulkoiset näkökohdat liittyvät, kuten banaanien tapauksessa, erottamattomasti yhteen, koska toimielimet eivät voi lainsäädäntövaltaansa käyttäessään jättää noudattamatta niitä kansainvälisiä sitoumuksia, joita yhteisö on teh-nyt Lomén sopimuksen nojalla.

6. Perustamissopimuksen 42 artiklan ensimmäisessä kohdassa tunnustetaan samanaikaisesti sekä maatalouspolitiikan ensisijaisuus kilpailua koskeviin perustamissopimuksen tavoitteisiin nähden että neuvoston toimivalta päättää, missä määrin kilpailusääntöjä sovelletaan maatalousalalla.

7. Asetuksella (ETY) N:o 404/93 perustettuun banaanialan yhteiseen markkinajärjestelyyn sisältyvällä kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan järjestelmällä ja etenkään kyseisessä asetuksessa säädetyllä tuontia koskevalla tariffikiintiöllä ja sen jaolla ei loukata perusoikeuksia eikä yleisiä oikeusperiaatteita.

Syrjintäkiellon osalta on totta, et-tä mainitut toimenpiteet eivät vai-kuta samalla tavoin kahteen toi-mijaryhmään eli toisaalta niihin toimijoihin, jotka ovat aiemmin toimineet avoimilla kansallisilla markkinoilla ja voineet vapaasti hankkia kolmansien maiden banaaneja, ja toisaalta niihin, jotka ovat toimineet suojelluilla kansallisilla markkinoilla ja voineet olla varmoja myymiensä yhteisön banaanien ja perinteisten AKT-banaanien menekistä niiden korkeammasta hinnasta huolimatta, koska samalla, kun kyseisillä toimenpiteillä rajoitetaan ensiksi mainittujen toimijoiden tuontimahdollisuuksia, niillä annetaan myös viimeksi mainituille toimijoille mahdollisuus tuoda vastaisuudessa tietty määrä kolmansien maiden banaaneja.

Tällainen erilainen kohtelu kuuluu kuitenkin erottamattomasti aiemmin erillisten markkinoiden yhdentämistavoitteeseen, kun ote-taan huomioon, että kyseisten ta-loudellisten toimijoiden luokkien tilanteet olivat erilaiset ennen yh-teisen markkinajärjestelyn käyttöönottoa, ja sillä mahdollistetaan tietyn tasapainon saavuttaminen kyseisten toimijaluokkien välillä, mikä puolestaan on tarpeen yhteisön tuotannon ja perinteisen AKT-valtioiden tuotannon menekin turvaamiseksi yhteisen järjestelyn tarkoituksen mukaisesti.

Samoilla näkökohdilla voidaan perustella rajoitusta, joka tällä tavoin kohdistetaan aiemmin avoimilla markkinoilla toimineiden toimijoiden vapauteen harjoittaa taloudellista toimintaansa ilman, että kyseisen vapauden keskeistä sisältöä kuitenkaan loukataan.

Mitä tulee kyseisten toimijoiden omaisuudensuojaan, markkina-osuuksien menettäminen ei voi merkitä sen loukkaamista, koska markkinaosuutta, joka kyseisillä toimijoilla oli ennen yhteisen markkinajärjestelyn käyttöönottoa, on pidettävä ainoastaan hetkellisesti saavutettuna taloudellisena asemana, joka on altis olosuhteiden muutoksille eikä siten kuulu omaisuudensuojan alaan. Vallitseviin olosuhteisiin perustuva markkina-asema ei voi, etenkään jos kyseiset olosuhteet ovat yhteismarkkinoiden sääntöjen vastaisia, nauttia saavutettuihin oikeuksiin tai perusteltuun luottamukseen perustuvaa suojaa.

Myöskään suhteellisuusperiaatetta ei voida katsoa loukatun siltä osin, että AKT-valtioiden tuottajien tukemista ja yhteisön tuottajien tulojen takaamista koskevat tavoitteet olisi voitu saavuttaa toimenpitein, joiden vaikutus kilpailuun ja tiettyjen taloudellisten toimijoiden ryhmien etuihin olisi ollut vähäisempi, koska ei ole millään tavoin osoitettu, että neuvosto, joka on yhteistä markkinajärjestelyä toteuttaessaan joutunut toimimaan erilaisten etujen sovittelijana ja näin ollen tekemään valintoja omaan vastuualueeseensa kuuluvien poliittisten vaihtoehtojen välillä, olisi toteuttanut tavoiteltuun päämäärään nähden ilmeisen epätarkoituksenmukaisia toimenpiteitä.

8. Mitä tariffikiintiön käyttöönottoon tulee, AKT-valtioista lähtöisin olevien banaanien tuontiin yhteisöön sovelletaan Loméssa tehdyn neljännen AKT-ETY-yleissopimuksen 168 artiklan 2 kohdan a alakohdan ii alakohdan, kyseisen yleissopimuksen liitteenä olevan banaaneja koskevan pöytäkirjan nro 5, sekä kyseisen pöytäkirjan liitteiden LXXIV ja LXXV määräyksiä. Näiden määräysten nojalla yhteisön ainoana velvoitteena on turvata AKT-valtioiden edut AKT-banaanien yhteisön markkinoille pääsyn osalta sellaisina kuin ne olivat ennen mainitun yleissopimuksen tekemistä, minkä vuoksi asetuksessa (ETY) N:o 404/93 voitiin edellä mainitun yleissopimuksen 168 artiklan 1 kohtaa rikkomatta säätää tullin kantamisesta muiden kuin perinteisten AKT-banaanien tuonnista sen ylittäessä tietyn tonnimäärän.

9. Tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen (GATT) erityispiirteiden eli erityisesti sen merkittävän joustavuuden vuoksi, joka on ominaista sen määräyksille ja etenkin niille määräyksille, jotka koskevat poikkeusmahdollisuuksia, poikkeuksellisissa vaikeuksissa toteutettavia toimenpiteitä ja sopimuspuolten erimielisyyksien ratkaisemista, yhteisöjen tuomioistuin ei voi ottaa kyseisen sopimuksen määräyksiä huomioon asetuksen lainmukaisuuden arvioimiseksi sellaisen kanteen yhteydessä, jonka jäsenvaltio on nostanut perustamissopimuksen 173 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisesti. Niinpä GATT-sopimuksen erityispiirteisiin kuuluu, että sen säännöt eivät ole luonteeltaan ehdottomia ja ettei velvoite niiden tunnustamiseen sopimuspuolten valtionsisäisessä oikeusjärjestyksessä välittömästi sovellettaviksi kansainvälisiksi oikeussäännöiksi voi perustua kyseisen sopimuksen tarkoitukseen, rakenteeseen tai sanamuotoon. Koska GATT-sopimuksesta itsestään ei johdu tällaista velvoitetta, yhteisöjen tuomioistuimen asiana on tutkia yhteisön toimenpiteen lainmukaisuus GATT-sopimuksen määräysten perusteella ainoastaan, jos yhteisön tarkoituksena on ollut panna kyseisellä toimenpiteellä täytäntöön jokin erityinen velvoite, johon se on sitoutunut GATT-sopimuksen yhteydessä, tai jos yhteisön toimenpiteessä nimenomaisesti viitataan tiettyihin GATT-sopimuksen määräyksiin.

10. Vaikka pöytäkirja banaanien tuontia koskevasta tariffikiintiöstä onkin perustamissopimuksen erottamaton osa, koska se on liitetty perustamissopimuksen 136 artiklassa määrättyyn yleissopimukseen merentakaisten maiden ja alueiden yhteisöön assosioimisesta, se on kuitenkin vahvistettu siirtymätoimenpiteeksi, kunnes banaanien yhteismarkkinoille tuontia koskevat edellytykset yhdenmukaistetaan. Tämän vuoksi mainitun pöytäkirjan 4 kohdan kolmannessa alakohdassa määrätään, että neuvosto päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta kyseisen kiintiön poistamisesta tai muuttamisesta, mutta siinä ei tehdä mitään varaumaa tällaisen poistamispäätöksen ajallisen soveltamisalan osalta. Tästä seuraa, että kyseinen pöytäkirja, jolla ei myöskään voi olla sitä vaikutusta, että se mahdollistaisi poikkeamisen perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdan kaltaisesta perusmääräyksestä, samoin kuin kyseisessä pöytäkirjassa määrätty kiintiö voidaan poistaa ilman, että tämä edellyttäisi 236 artiklassa määrättyjen perustamissopimuksen tarkistamista koskevien sääntöjen noudattamista.