Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Lähentämistoimenpiteet – Muuntogeeniset elintarvikkeet ja rehut – Tuotteet, joille on annettu lupa direktiivin 90/220 nojalla, jotka on merkitty olemassa oleviksi tuotteiksi ja joiden luvan uudistamista on haettu

(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1829/2003 20 ja 34 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18 23 artikla; neuvoston direktiivi 90/220)

2. Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Lähentämistoimenpiteet – Muuntogeeniset elintarvikkeet ja rehut – Kiireelliset toimenpiteet, joita jäsenvaltiot voivat toteuttaa estääkseen vakavan vaaran ihmisten terveydelle, eläinten terveydelle tai ympäristölle

(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 178/2002 54 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1829/2003 34 artikla)

3. Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Lähentämistoimenpiteet – Muuntogeeniset elintarvikkeet ja rehut – Kiireelliset toimenpiteet, joita jäsenvaltiot voivat toteuttaa estääkseen vakavan vaaran ihmisten terveydelle, eläinten terveydelle tai ympäristölle

(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1829/2003 34 artikla)

4. Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Lähentämistoimenpiteet – Muuntogeeniset elintarvikkeet ja rehut – Ihmisten terveydelle, eläinten terveydelle tai ympäristölle aiheutuvan vakavan riskin käsittely – Komissiolle ja neuvostolle kuuluva arviointi ja hallinta, jota unionin tuomioistuimet valvovat – Se, että jäsenvaltiot toteuttavat ja panevat täytäntöön kiireellisiä toimenpiteitä, kun unionin tasolla ei ole tehty päätöstä

(SEUT 267 artiklan toinen ja kolmas kohta sekä SEUT 288 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 178/2002 54 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus N:o 1829/2003)

Tiivistelmä

1. Jäsenvaltio ei voi väliaikaisesti keskeyttää tai kieltää geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön ja direktiivin 90/220 kumoamisesta annetun direktiivin 2001/18 23 artiklan nojalla MON 810 -maissin kaltaisten muuntogeenisten organismien, joille on annettu lupa erityisesti siemeninä viljelyä varten geneettisesti muunneltujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön annetun direktiivin 90/220 mukaisesti, jotka on ilmoitettu olemassa olevina tuotteina muuntogeenisistä elintarvikkeista ja rehuista annetun asetuksen N:o 1829/2003 20 artiklassa säädetyillä edellytyksillä ja joiden luvan uudistamista koskeva hakemus on käsiteltävänä, käyttöä tai markkinoille saattamista, mutta tällaiset toimenpiteet voidaan sitä vastoin toteuttaa asetuksen N:o 1829/2003 34 artiklan nojalla.

(ks. 63 kohta ja tuomiolauselman 1 kohta)

2. Muuntogeenisistä elintarvikkeista ja rehuista annetun asetuksen N:o 1829/2003 34 artiklassa annetaan jäsenvaltiolle toimivalta toteuttaa kiireellisiä toimenpiteitä vain elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä annetun asetuksen N:o 178/2002 54 artiklassa mainituilla menettelyllisillä edellytyksillä, joiden noudattamisen tarkastaminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävä.

(ks. 74 kohta ja tuomiolauselman 2 kohta)

3. Muuntogeenisistä elintarvikkeista ja rehuista annetun asetuksen N:o 1829/2003 34 artiklassa velvoitetaan jäsenvaltiot kiireellisten toimenpiteiden toteuttamiseksi osoittamaan kiireellisyyden lisäksi se, että kyse on tilanteesta, josta saattaa aiheutua huomattava riski, josta aiheutuu ilmeinen vaara ihmisten terveydelle, eläinten terveydelle tai ympäristölle. Tämä riski on todettava luotettaviin tieteellisiin tietoihin pohjautuvien uusien seikkojen perusteella.

Suojatoimenpiteitä, joihin ryhdytään asetuksen N:o 1829/2003 34 artiklan nojalla, ei nimittäin voida pätevästi perustella riskiä koskevalla puhtaasti hypoteettisella lähestymistavalla, joka perustuu pelkkiin tieteellisesti vielä tarkistamattomiin olettamuksiin. Tällaisia suojatoimenpiteitä voidaan sitä vastoin – vaikka ne olisivat luonteeltaan väliaikaisia ja vaikka ne olisivat luonteeltaan ennalta ehkäiseviä − toteuttaa vain, jos ne perustuvat mahdollisimman täydelliseen riskinarviointiin ja kun otetaan huomioon yksittäistapauksen erityisolosuhteet, jotka osoittavat näiden toimenpiteiden olevan tarpeen.

(ks. 76, 77 ja 81 kohta sekä tuomiolauselman 3 kohta)

4. Kun otetaan huomioon muuntogeenisistä elintarvikkeista ja rehuista annetussa asetuksessa N:o 1829/2003 säädetyn järjestelmän rakenne ja sen tavoite välttää keinotekoisia eroavuuksia vakavan riskin käsittelyssä, ihmisten terveydelle, eläinten terveydelle tai ympäristölle aiheutuvan vakavan ja ilmeisen riskin arviointi ja hallinta kuuluu viime kädessä komission ja neuvoston yksinomaiseen toimivaltaan, jota unionin tuomioistuimet valvovat.

Tästä seuraa, että kun jäsenvaltiot toteuttavat ja panevat täytäntöön mainitun asetuksen 34 artiklassa tarkoitettuja kiireellisiä toimenpiteitä, niin kauan kuin tältä osin ei ole tehty minkäänlaista päätöstä unionin tasolla, kansallisilla tuomioistuimilla, joiden puoleen on käännytty tällaisten kansallisten toimenpiteiden laillisuuden tarkastamiseksi, on toimivalta arvioida näiden toimenpiteiden laillisuutta asetuksen N:o 1829/2003 34 artiklassa säädettyjen aineellisten edellytysten ja elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä annetun asetuksen N:o 178/2002 54 artiklan mukaisten menettelyllisten edellytysten osalta, jolloin unionin tuomioistuin voi taata unionin oikeuden yhdenmukaisuuden ennakkoratkaisupyyntömenettelyssä, koska jos kansallinen tuomioistuin ei ole varma unionin säännöksen tulkinnasta, se voi tai sen täytyy esittää unionin tuomioistuimelle SEUT 267 artiklan toisen ja kolmannen kohdan mukaisesti ennakkoratkaisukysymys.

Jos sitä vastoin komissio on tietyssä tapauksessa saattanut asian elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean käsiteltäväksi ja kun on tehty päätös unionin tasolla, tällaiseen päätökseen sisältyvät arvioinnit tapauksen tosiseikoista ja oikeudellisista seikoista velvoittavat SEUT 288 artiklan mukaisesti kaikkia sen jäsenvaltion elimiä, jolle päätös on osoitettu, mukaan luettuina kyseisen jäsenvaltion tuomioistuimet, joiden on arvioitava kansallisella tasolla toteutettujen toimenpiteiden laillisuutta.

(ks. 78–80 kohta)