Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Etuudet - Päällekkäisyyden estävät kansalliset säännökset - Yksinomaan kansalliseen lainsäädäntöön perustuva oikeus - Sovellettavuus - Rajoitukset - Työntekijöille edullisempi yhteisön säännöstö

(Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 12 artiklan 2 kohta ja 46 artikla)

2. Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Etuudet - Päällekkäisyyden estävät kansalliset säännökset - Soveltumattomuus edunsaajiin, joille on maksettu samanlaisia etuuksia asetuksen (ETY) N:o 1408/71 mukaisesti - Samanlaiset etuudet - Perusteet - Henkilökohtainen työkyvyttömyyseläke ja jälkeen jääneen eläke - Erilaiset etuudet

(Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 12 artiklan 2 kohta ja 46 artikla)

3. Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Etuudet - Päällekkäisyyden estävät kansalliset säännökset - Jäsenvaltion myöntämän työkyvyttömyyseläkkeen määrittely suhteessa toisen jäsenvaltion lainsäädäntöön - Kansallisen oikeuden soveltamisalaan kuuluva kysymys

4. Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Etuudet - Päällekkäisyyden estävät kansalliset säännökset - Täytäntöönpanomenettely - Asetuksen (ETY) N:o 574/72 7 artiklan 1 kohdan b alakohta - Soveltaminen jälkeen jääneen eläkkeen ja toisessa jäsenvaltiossa saadun erilaisen eläkkeen päällekkäisyyteen

(Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 574/72 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

Tiivistelmä

1. Kun työntekijä saa eläkettä yksinomaan kansallisen lainsäädännön nojalla, asetuksen (ETY) N:o 1408/71 säännökset eivät estä soveltamasta häneen kansallista lainsäädäntöä kokonaisuudessaan, mukaan lukien päällekkäisyyden estäviä kansallisia säännöksiä. Tämä pätee myös työntekijän jälkeen jääneisiin, jotka vaativat jälkeen jääneen eläkettä. Kuitenkin jos yksinomaan kansallisen lainsäädännön soveltaminen on edunsaajan kannalta epäedullisempaa kuin asetuksen (ETY) N:o 1408/71 46 artiklan järjestelmän soveltaminen, on sovellettava kyseisen artiklan säännöksiä.

2. Sosiaaliturvaetuuksia on pidettävä asetuksen (ETY) N:o 1408/71 12 artiklan 2 kohdan viimeisen virkkeen mukaisesti samanlaisina etuuksina, jos niiden tarkoitus ja päämäärä sekä laskentaperusta ja myöntämisedellytykset ovat samanlaiset. Tämä vaatimus ei täyty silloin kun etuudet liittyvät eri työuriin ja näin ollen myös eri vakuutuskausiin. Tällainen ero on toisaalta henkilökohtaisen työkyvyttömyyseläkkeen, joka perustuu edunsaajan itsensä työskentelyyn jossain jäsenvaltiossa, ja toisaalta jälkeen jääneen eläkkeen, joka perustuu edunsaajan kuolleen puolison jossain toisessa jäsenvaltiossa työskentelyyn, välillä.

Koska asetuksen (ETY) N:o 1408/71 12 artiklan 2 kohdan viimeistä virkettä ei voida soveltaa, voidaan päällekkäisyyden estäviä kansallisia säännöksiä soveltaa 12 artiklan 2 kohdan ensimmäisen virkkeen nojalla etuuksien saajaa vastaan myös asetuksen (ETY) N:o 1408/71 46 artiklan järjestelmän yhteydessä.

3. Jäsenvaltion myöntämän työkyvyttömyyseläkkeen määrittely suhteessa sellaisen toisen jäsenvaltion päällekkäisyyden estäviin säännöksiin, joka myöntää yksinomaan oman lainsäädäntönsä mukaisesti saatua jälkeen jääneen eläkettä, ei kuulu yhteisön oikeuden vaan yksinomaan kansallisen oikeuden soveltamisalaan.

4. Asetuksen (ETY) N:o 574/72 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan säännöksiä voidaan soveltaa yksinomaan yhden jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti saadun jälkeen jääneen eläkkeen ja yksinomaan toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti saadun erilaisen työkyvyttömyys- tai vanhuuseläkkeen päällekkäisyyteen, jos yksinomaan kansallisen lainsäädännön soveltaminen osoittautuu viime kädessä epäedullisemmaksi edunsaajalle.