Direktiivin 2008/94 8 artiklan aineellinen soveltamisala puolestaan on suppeampi siltä osin kuin sen tavoitteena on turvata työntekijöiden etu maksettaessa heidän eläkeoikeuksiaan. Lisäksi kyseisessä artiklassa, toisin kuin kyseisen direktiivin 3 ja 4 artiklassa, ei nimenomaisesti säädetä jäsenvaltioilla olevasta mahdollisuudesta rajoittaa suojan laajuutta. Lisäksi erotuksena saman direktiivin 3 artiklaan, sen 8 artiklalla pyritään turvaamaan työtekijöiden oikeudet pitkällä aikavälillä, koska tällaiset välittömät tai tulevaisuuteen kohdistuvat oikeudet ulottuvat periaatteessa koko eläkkeen keston ajalle.

Kyseisen direktiivin 3 artiklassa säädetään, että palkkaturvajärjestelmän on turvattava maksamatta olevien saatavien, joihin kuuluvat palkkasaatavien lisäksi myös tietyt eläkemaksut palkkasaatavina, jollei saman direktiivin 6 artiklasta muuta johdu. Lisäksi direktiivin 2008/94 4 artiklan 2 ja 3 kohdassa jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus rajoittaa sen 3 artiklan soveltamisalaa. Tällainen rajoitus voi koskea sekä sen ajan kestoa, jolta palkkaturvajärjestelmän on vastattava maksamatta olevista saatavista, että palkkaturvajärjestelmän suoritettavaksi tulevien maksujen enimmäismäärän tasoa. Lisäksi direktiivin 2008/94 3 artiklassa käyttöön otettu suoja koskee periaatteessa saatavia lyhyeltä ajalta.

Vaikkei eläkemaksuja ole nimenomaisesti mainittu direktiivin 2008/94 8 artiklassa, niillä on läheinen liittymä välittömiin tai tulevaisuuteen kohdistuviin oikeuksiin, joita tällä säännöksellä pyritään suojelemaan. Kyseisten eläkemaksujen tarkoituksena on nimittäin rahoittaa työntekijän välittömät oikeudet hänen jäädessään eläkkeelle. Se seikka, ettei työnantaja ole maksanut maksujaan, voi saada aikaan ammatillisen lisäeläkejärjestelmän alirahoittamisen, mikä on kyseisen direktiivin 8 artiklan soveltamisalaan kuuluva tilanne.

Työntekijöiden suojasta työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa annetun direktiivin 2008/94 8 artiklaa on tulkittava siten, ettei se edellytä, että työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa palkoista pidätetyt entisen työntekijän eläkemaksuiksi muunnetut määrät, jotka kyseisen työnantajan olisi pitänyt siirtää eläketilille tämän hyväksi, jätetään maksukyvyttömyysmenettelyn kohteena olevan omaisuuden ulkopuolelle.

Kyseisen direktiivin, jolla pyritään sovittamaan yhteen työntekijöiden edut ja tasapainoisen taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen tarpeet, tavoitteena on turvata unionin oikeuden puitteissa kyseisille työntekijöille vähimmäissuoja työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa rajoittamatta sen 11 artiklan mukaista jäsenvaltioiden oikeutta soveltaa tai antaa edullisempia säännöksiä. Suojan taso, jota tässä direktiivissä edellytetään jokaista sellaista erityistä turvaa varten, joka direktiivillä otetaan käyttöön, on määriteltävä niitä vastaavissa säännöksissä käytettyjen sanamuotojen perusteella, ja näitä sanamuotoja on tarvittaessa tulkittava esitettyjen toteamusten valossa.

Vaikka jäsenvaltioilla on saman direktiivin 8 artiklan osalta laaja harkintavalta tämän säännöksen täytäntöön panemisessa, ne ovat kuitenkin velvollisia, kyseisestä direktiivistä johtuvien tavoitteiden mukaisesti, turvaamaan työntekijöille tässä säännöksessä vaaditun vähimmäissuojan. Tältä osin on jo todettu, että direktiivin 2008/94 8 artiklan asianmukainen täytäntöönpano edellyttää, että työntekijä saa työnantajansa maksukyvyttömyystilanteessa vähintään puolet ammatillisessa eläkejärjestelmässä kertyneistä vanhuusetuuksista, joiden osalta hän on suorittanut eläkemaksuja. Muissa olosuhteissa voitaisiin aiheutuneiden menetysten, vaikka niiden prosentuaalinen osuus on erilainen, katsoa olevan selvästi suhteettomia saman direktiivin 8 artiklassa tarkoitetun työntekijöiden oikeuksien suojelua koskevan velvoitteen valossa tarkasteltuina.

Edellyttäen, että jäsenvaltio täyttää direktiivin 2008/94 8 artiklassa vaaditun työntekijöiden oikeuksien vähimmäissuojelun turvaamista koskevan velvoitteen, sen suojelumekanismia koskeva harkintavalta lisäeläkejärjestelmään kuuluvien eläke-etuuksien osalta työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa näin ollen säilyy.

(ks. 32, 35, 37 ja 38 kohta sekä tuomiolauselma)