21

Näissä olosuhteissa Administrativen sad Sofia-grad on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset: ”1) Onko unionin oikeuden nojalla katsottava olevan kyse arvonlisäveron vähentämiseksi tehdystä ’veropetoksesta’, kun laskussa mainitulla palvelun suorittajalla tai tämän alihankkijalla ei ole palvelun suorittamiseen tarvittavaa henkilöstöä, aineellisia välineitä eikä varoja, palvelun tosiasiallisesta suorittamisesta aiheutuvia kustannuksia ei ole dokumentoitu eikä tällaisia kustannuksia ole merkitty sen kirjanpitoon ja kun on laadittu palvelun suorittajan nimissä allekirjoitettuja, laskun laatijan ominaisuuden suhteen epäaitoja asiakirjoja, nimittäin sopimus ja vastaanotto- ja luovutuspöytäkirja, jotka on esitetty näyttönä vastavuoroisista suorituksista ja sen palvelun suorittamisesta, josta arvonlisäveroa sisältävä lasku on laadittu ja jonka osalta vähennysoikeutta on käytetty? 2) Seuraako unionin oikeuteen ja – – unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöön perustuvasta tuomioistuimen velvollisuudesta evätä vähennysoikeus veropetoksen tapauksessa myös kansallisen tuomioistuimen velvollisuus todeta viran puolesta veropetokseen syyllistyminen pääasian olosuhteissa siten, että noudattamalla kansallisen oikeuden mukaista velvollisuuttaan ratkaista asia, ottaa huomioon kantajan epäedullisempaa kohtelua koskeva kielto ja oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja oikeusvarmuutta koskevat periaatteet sekä soveltaa viran puolesta asiaa koskevia oikeussääntöjä se arvioi ensimmäistä kertaa vasta tuomioistuimessa esitettyä uutta tosiseikkoja koskevaa väitettä, toisin sanoen arvioi kaikkia todisteita, myös valeoikeustoimia koskevia todisteita, epäaitoja asiakirjoja ja asiakirjoja, joiden sisältö on virheellinen? 3) Kun tarkastellaan tuomioistuimen velvollisuutta evätä vähennysoikeus veropetoksen tapauksessa, seuraako – – direktiivin 2006/112 – – 178 artiklan a alakohdasta, että vähennysoikeuden käyttö edellyttää, että laskussa mainittu palvelun suorittaja tai tämän alihankkija on tosiasiassa suorittanut palvelun? 4) Tarkoittaako direktiivin 2006/112 242 artiklaan sisältyvä vaatimus riittävän yksityiskohtaisen kirjanpidon pitämisestä vähennysoikeutta koskevan tarkastuksen mahdollistamiseksi sitä, että on noudatettava myös vastaavaa jäsenvaltion kirjanpitolainsäädäntöä, jonka nojalla kirjanpidon on oltava unionin oikeuteen sisältyvien kansainvälisten kirjanpitostandardien mukainen, vai onko se ainoastaan vaatimus, jolla edellytetään mainitussa direktiivissä säädettyjä arvonlisäverokirjanpitoa koskevia asiakirjoja eli laskuja, arvonlisäveroilmoituksia ja yhteenvetoilmoituksia? Jos jälkimmäinen vaihtoehto on oikea, olisi vastattava myös seuraavaan kysymykseen: Kun otetaan huomioon direktiivin 2006/112 226 artiklan 6 alakohdan vaatimus, jonka mukaan laskuissa on mainittava ’suoritettujen palveluiden laajuus ja laatu’, seuraako tästä, että palveluja koskevissa laskuissa tai niiden yhteydessä laaditussa asiakirjassa on oltava tiedot palvelun tosiasiallisesta suorittamisesta eli tarkistettavissa olevia objektiivisia seikkoja sekä todisteena siitä, että palvelu on tosiasiallisesti suoritettu, että todisteena siitä, että sen on suorittanut laskussa mainittu palvelun suorittaja? 5) Onko direktiivin 2006/112 242 artiklaa, johon sisältyy vaatimus riittävän yksityiskohtaisen kirjanpidon pitämisestä vähennysoikeutta koskevan tarkastuksen mahdollistamiseksi, luettuna yhdessä direktiivin 63 ja 273 artiklan kanssa, tulkittava siten, ettei se ole esteenä kansalliselle säännökselle, jonka mukaan palvelu katsotaan suoritetuksi sinä ajankohtana, jona edellytykset palvelusta saatavien tulojen merkitsemiselle kirjanpitoon ovat täyttyneet sovellettavan kirjanpitolainsäädännön nojalla, jonka mukaan kirjanpidon on oltava unionin oikeuteen sisältyvien kansainvälisten kirjanpitostandardien ja niiden periaatteiden mukainen, jotka koskevat liiketoimien kirjanpidollista näyttöä, sisällön ensisijaisuutta muotoon nähden sekä tulojen ja menojen vertailukelpoisuutta?”