ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 287/25

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Østre Landsret (Tanska) on esittänyt 16.7.2012 — Ministeriet for Forskning, Innovation og Videregående Uddannelser v. Manova A/S

(Asia C-336/12)

2012/C 287/47

Oikeudenkäyntikieli: tanska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Østre Landsret

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Ministeriet for Forskning, Innovation og Videregående Uddannelser

Vastapuoli: Manova A/S

Ennakkoratkaisukysymys

Merkitseekö yhdenvertaista kohtelua koskeva unionin oikeuden periaate sitä, että hankintaviranomaisella ei ole sen jälkeen, kun tarjouskilpailuun osallistumista koskevan hakemuksen esittämiselle asetettu määräaika on päättynyt, oikeutta pyytää hankintailmoituksessa edellytettyjä tietoja ehdokkaan uusimmasta julkaistusta taseesta, kun asianomainen ehdokas ei ole liittänyt tällaista tasetta tarjouskilpailuun osallistumista koskevaan hakemukseensa?
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 258/13

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Svea hovrätt (Ruotsi) on esittänyt 2.7.2012 — Rikosoikeudenkäynti Daniel Lundbergiä vastaan

(Asia C-317/12)

2012/C 258/21

Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Svea hovrätt

Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

Daniel Lundberg

Ennakkoratkaisukysymykset

1) Onko asetuksen (EY) N:o 561/2006 (1) 3 artiklan h alakohdassa tarkoitettua ”ei-kaupallisen tavarankuljetuksen” käsitettä tulkittava siten, että se koskee tavarankuljetusta, jonka yksityishenkilö suorittaa harrastustoimintansa yhteydessä mutta joka rahoitetaan osittain ulkopuolisilta henkilöiltä tai yrityksiltä saatavalla taloudellisella tuella (sponsorointi)?

2) Onko määritettäessä, mikä on ”ei-kaupallinen kuljetus”, merkitystä a) sillä, että kuljettaja ei suorita kuljetuksia kuin omaan lukuunsa? b) sillä, että kuljetuksesta sinällään ei suoriteta mitään korvausta? c) sillä, miten suuri taloudellinen tuki on ja/tai sillä, miten suurta taloudellinen tuki on harrastustoiminnan kokonaisliikevaihtoon nähden?

(1) Tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 3821/85 ja (EY) N:o 2135/98 muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 kumoamisesta 15.3.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 561/2006 (EUVL L 102, s. 1).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 273/5

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Ranska) on esittänyt 18.6.2012 — Confédération paysanne v. Ministre de l'alimentation, de l'agriculture et de la pêche

(Asia C-298/12)

2012/C 273/08

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d'État

Pääasian asianosaiset

Hakija: Confédération paysanne

Vastapuoli: Ministre de l'alimentation, de l'agriculture et de la pêche

Ennakkoratkaisukysymykset

1) Onko 29.9.2003 annetun neuvoston asetuksen N:o 1782/2003 (1) 40 artiklan 1 ja 5 kohtaa, kun otetaan huomioon niiden sanamuoto ja tarkoitus, tulkittava siten, että niissä sallitaan, että jäsenvaltiot voivat käyttää niillä viljelijöillä, joiden tuotantoa ovat vakavasti haitanneet maatalouden ympäristösitoumukset, joita heillä oli koko viitekauden ajan tai viitekauden osan ajan, olevan, viitesumman tarkistamista koskevan oikeuden perustana vertailua sellaisten vuosien aikana, joina näitä sitoumuksia oli, maksettujen suorien tukien ja sellaisten vuosien aikana, joina näitä sitoumuksia ei ollut, maksettujen tukien välillä?

2) Onko 29.9.2003 annetun neuvoston asetuksen N:o 1782/2003 40 artiklan 2 ja 5 kohtaa tulkittava siten, että niissä sallitaan, että jäsenvaltiot voivat käyttää niillä viljelijöillä, joiden tuotantoa ovat vakavasti haitanneet heillä koko viitekaudella olleet maatalouden ympäristösitoumukset, olevan, viitesumman tarkistamista koskevan oikeuden perusteena vertailua viimeisimmän sellaisen vuoden aikana maksettujen suorien tukien, jona maatalouden ympäristösitoumuksia ei ollut, myös jos tämä vuosi päättyi aikaisemmin kuin kahdeksan vuotta ennen viitekauden alkamista, ja viitekauden aikana maksettujen suorien tukien vuotuisen keskiarvon välillä?

(1) Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71, (EY) N:o 1254/1999 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29.9.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1782/2003 (EUVL L 270, s. 1).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 235/9

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 4.6.2012 — Directeur général des douanes et droits indirects ja Chef de l’agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières v. Harry Winston SARL

(Asia C-273/12)

2012/C 235/17

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour de cassation

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Directeur général des douanes et droits indirects ja Chef de l’agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières

Vastaaja: Harry Winston SARL

Ennakkoratkaisukysymykset

1) Onko yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen N:o 2913/92 (1) 206 artiklaa tulkittava niin, että nyt käsiteltävässä asiassa tapahtuneen kaltaista tullivarastointimenettelyyn asetetun tavaran varkautta on pidettävä tavaran lopullisena menettämisenä ja ennalta-arvaamattomana tapahtumana, minkä vuoksi sen osalta ei katsota syntyneen tuontitullivelkaa?

2) Voiko tullivarastointimenettelyyn asetettujen tavaroiden varkaus merkitä verotettavan tapahtuman toteutumista ja verosaatavan syntymistä direktiivin 2006/112/EY (2) 71 artiklan mukaisesti?

(1) EYVL L 302, s. 1.

(2) EUVL L 347, s. 1.
1)

Onko arvonlisäverolain 70 §:n 1 momentin 2 kohdan kaltainen säännös, jonka mukaan verovelvolliselle ei myönnetä oikeutta vähentää arvonlisäveroa vastaanotetuista kuljetuspalveluista, työvaatteista ja suojavarusteista sekä työmatkoista maksetuista kustannuksista, koska kyseiset tavarat ja palvelut on asetettu verovelvolliselle työskentelevien luonnollisten henkilöiden käyttöön vastikkeetta, yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 168 artiklan a alakohdan ja 176 artiklan mukainen, kun otetaan huomioon seuraavat seikat: — verovelvollinen ei ole tehnyt työntekijöiden kanssa työsopimusta vaan ottaa heidät palvelukseensa toisen verovelvollisen, joka on työntekijöiden työnantaja, kanssa tehdyn ”henkilöstön palvelukseen asettamista” koskevan sopimussuhteen nojalla; — vastaanotetut kuljetuspalvelut muodostuvat työtekijöiden kuljettamisesta eri paikkakuntien yksittäisistä kokoontumiskeskuksista työpaikalle ja takaisin, eikä työntekijöiden käytettävissä ole julkisia liikennepalveluja työpaikalle ja takaisin; — työlaissa ja työterveyshuoltoa ja työturvallisuutta koskevassa laissa edellytetään työvaatteiden ja suojavarusteiden antamista työntekijöiden käyttöön; — oikeus vähentää arvonlisävero kuljetuspalveluista, työvaatteista ja suojavarusteista sekä työmatkakustannuksista olisi kiistaton, jos työntekijöiden työnantaja olisi asettanut kyseiset tavarat ja palvelut työntekijöiden käyttöön ja tarjonnut ne, mutta nyt käsiteltävässä asiassa hankinnat on tehnyt verovelvollinen, joka ei ole työnantaja mutta joka hyötyy työstä ja vastaa siitä aiheutuvista kustannuksista henkilöstön palvelukseen asettamista koskevan sopimuksen nojalla?
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 258/10

Valitus, jonka Cadila Healthcare Ltd on tehnyt 30.5.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-288/08, Cadila Healthcare Ltd v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 15.3.2012 antamasta tuomiosta

(Asia C-268/12 P)

2012/C 258/17

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Cadila Healthcare Ltd (edustaja: Barrister S. Malynicz)

Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), Novartis AG

Vaatimukset

— Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-288/08 15.3.2012 antama tuomio on kumottava.

— Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto ja väliintulija on velvoitettava vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja katsoo, että valituksenalainen tuomio on kumottava seuraavin perustein:

Unionin yleinen tuomioistuin rikkoi työjärjestyksen 113 artiklaa, koska sen olisi tullut todeta, että kanteesta on tullut perusteeton sen vuoksi, että aiempaa tavaramerkkiä ei olut uudistettu tuomion antamispäivään mennessä ja myös yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (1) 47 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu lisämääräaika oli päättynyt.

Unionin yleinen tuomioistuin otti lausuntatavan samankaltaisuuden osalta näytön huomioon vääristyneellä tavalla ja arvioi tosiseikat virheellisesti; lisäksi sen ratkaisu on asiallisesti virheellinen siltä osin kuin kyse on sille toimitettuja asiakirjoja koskevista toteamuksista.

Unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut huomioon sitä, että farmaseuttisten tuotteiden myynnissä oli mukana ammattilaisia.

Unionin yleinen tuomioistuin sovelsi ulkoasun samankaltaisuuden osalta virheellisesti omaa oikeuskäytäntöään, jonka mukaan tavaramerkkien alkuosaa pidetään yleensä tärkeimpänä ja että suhteellisen lyhyissä tavaramerkeissä, jollaisesta tässä asiassa kyse, merkin keskellä olevat osatekijät ovat yhtä tärkeitä kuin merkin alussa ja lopussa olevat osatekijät.

(1) Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).
2)

Onko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 18 artikla, luettuna yhdessä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 4 artiklan 2 kohdan ja neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 3 artiklan 1 kohdan (tai Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 4 artiklan) kanssa, esteenä sille, että käsiteltävän asian kaltaisissa olosuhteissa Tšekin tasavallan viranomaiset myöntävät erityiskohtelun (täydentävän vanhuusetuuden, jos sosiaaliturvasta 29.10.1992 tehdyn Tšekin tasavallan ja Slovakian tasavallan sopimuksen 20 artiklan ja neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (asetuksen N:o 883/2004) nojalla myönnetyn vanhuusetuuden määrä on pienempi kuin se määrä, joka olisi saatu, jos eläke olisi laskettu Tšekin tasavallan lainsäädännön perusteella) ainoastaan Tšekin tasavallan kansalaisille, jos kansallisen identiteetin osana pidettävä perusoikeus vanhuudenturvaan, sellaisena kuin Ústavní soud on sitä tulkinnut erityisesti entisessä Tšekin ja Slovakian liittotasavallassa täyttyneiden eläkevakuutuskausien yhteydessä, johtaa tällaiseen erityiskohteluun ja jos tällainen erityiskohtelu ei heikennä työntekijöiden oikeutta vapaaseen liikkuvuuteen unionin perusoikeutena, sellaisessa tilanteessa, jossa samanlaisen kohtelun myöntäminen kaikille muille unionin jäsenvaltioiden kansalaisille, joille on myös kertynyt vastaavia eläkevakuutuskausia entisessä Tšekin ja Slovakian liittotasavallassa, vaarantaisi merkittävästi Tšekin tasavallan eläkevakuutusjärjestelmän rahoituksen vakaudelle? Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
—

kanteet, joissa vaaditaan osittain kumottavaksi Euroopan komission 18.11.2009 tekemä päätös valtiontuesta C 10/09 (ex N 138/2009), (1) jonka Alankomaat on myöntänyt ING:n epälikvidejä omaisuuseriä koskevaan tukijärjestelyyn ja rakenneuudistussuunnitelmaan, on kumottava
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 227/12

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Oviedo (Espanja) on esittänyt 14.5.2012 — Constructora Principado S.A. v. José Ignacio Menéndez Álvarez

(Asia C-226/12)

2012/C 227/17

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Audiencia Provincial de Oviedo

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Constructora Principado S.A.

Vastapuoli: José Ignacio Menéndez Álvarez

Ennakkoratkaisukysymys

Kun kyse on sopimusehdosta, jolla kuluttajalle vyörytetään lain mukaan elinkeinonharjoittajan maksettavaksi kuuluva summa, onko direktiivin 93/13 (1) 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua epätasapainoa tulkittava siten, että se aiheutuu jo siitä, että kuluttajalle vyörytetään sellainen maksuvelvoite, joka lain mukaan kuuluisi elinkeinonharjoittajalle, vai merkitseekö se, että tämän epätasapainon on direktiivin mukaan oltava huomattava, sitä, että kuluttajalle on lisäksi aiheuduttava toimen kokonaisarvoon nähden huomattava taloudellinen rasite?

(1) Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL L 95, s. 29)
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 126/4

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Törvényszék (Unkari) on esittänyt 24.1.2012 — Körös-vidéki Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság v. Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

(Asia C-33/12)

2012/C 126/07

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Fővárosi Törvényszék

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Körös-vidéki Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság

Vastapuoli: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

Ennakkoratkaisukysymys

Katsotaanko pysyvästi nurmena olevat maapatojen pengeralueet käytössä olevaksi maatalousmaaksi asetuksen (EY) N:o 1782/2003 (1) 143 b artiklan 4 kohdassa tarkoitetulla tavalla silloinkin, kun niiden ensisijaisena käyttötarkoituksena ei ole maatalouskäyttö vaan vesistöjen hoito tai tulvasuojaus?

(1) Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29.9.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1782/2003 (EUVL L 270, s. 1).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 126/4

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nyíregyházi Törvényszék (Unkari) on esittänyt 26.1.2012 — Felső-Tisza-vidéki Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság v. Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

(Asia C-38/12)

2012/C 126/08

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Nyíregyházi Törvényszék

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Felső-Tisza-vidéki Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság

Vastapuoli: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

Ennakkoratkaisukysymykset

1) Onko neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 (1) 143 b artiklan 4 ja 5 kohtaa tulkittava sitten, että Euroopan maatalouden tukirahastosta maksettavan yhtenäisen pinta-alatuen ulkopuolelle on vuoden 2008 osalta jätettävä tulvapenkereet ja maapadot (vallit) myös silloin, kun tulvapenkereellä tai maapadolla 30.6.2003 ollut tai tämän jälkeen kylvetty nurmi on kunnostettu säännöllisesti niittämällä ja laiduntamalla ja ala on pidetty hyvässä viljelykunnossa?

2) Onko neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 143 b artiklan 4 ja 5 kohtaa tulkittava siten, että sillä suljetaan pinta-alaperusteisen tuen ulkopuolelle alat, joiden maatalouskäyttö on toissijaista?

(1) Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29.9.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1782/2003 (EUVL L 270, s. 1).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 118/11

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 27.1.2012 — Rikosoikeudenkäynti Vu Thang Dangia vastaan

(Asia C-39/12)

2012/C 118/16

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesgerichtshof

Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

Vu Thang Dang

Ennakkoratkaisukysymys

Onko yhteisön viisumisäännöstön laatimisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 810/2009 (viisumisäännöstö) (EUVL L 243, s. 1) yhtenäisen viisumin myöntämistä ja mitätöimistä säänteleviä 21 ja 34 artiklaa tulkittava siten, että ne estävät kansallisen lainsäädännön mukaisen ulkomaalaisten laittoman maahantulon järjestämisen rangaistavuuden siinä tapauksessa, jos laittomasti maahan tuoduilla henkilöillä on viisumi, joka on kuitenkin saatu matkan todellista tarkoitusta koskevan vilpin perusteella toisen jäsenvaltion toimivaltaisilta viranomaisilta?
1)

Onko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (1) 5 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että silloin, kun tekijän taloudellisia oikeuksia väitetään loukatun internetsivustolla esitetyllä sisällöllä, — henkilö, joka katsoo oikeuksiaan loukatun, voi nostaa korvauskanteen jokaisen sellaisen jäsenvaltion tuomioistuimessa, jonka alueella internetissä esitettyyn sisältöön voidaan tai on voitu tutustua, saadakseen korvausta vain asiaa käsittelevän tuomioistuimen jäsenvaltion alueella aiheutetusta vahingosta vai — edellytetäänkö lisäksi, että tämä sisältö on tai oli tarkoitettu kyseisen jäsenvaltion alueella olevalle yleisölle tai että jokin muu yhteys on olemassa?
2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, ovatko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 18 ja 45 artikla (aiemmat Euroopan yhteisön perustamisesta tehdyn sopimuksen 12 ja 39 artikla) ja työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15.10.1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68 (3) 7 artikla tai asetuksen (ETY) N:o 1408/71 3 artikla esteenä pääasiassa kyseessä olevan kansallisen lainsäädännön kaltaiselle lainsäädännölle, jonka mukaan lapsihyvityksestä 21.12.2007 annetussa laissa tarkoitettu etuus sellaisten työntekijöiden lapsesta, jotka tekevät työtä kyseisen jäsenvaltion alueella ja asuvat perheineen toisen jäsenvaltion alueella, on rajoitettu näiden työntekijöiden perheenjäsenille asuinjäsenvaltion lainsäädännön perusteella maksettavien perhe-etuuksien määrään, koska kansallisessa lainsäädännössä velvoitetaan soveltamaan tähän etuuteen asetuksen (ETY) N:o 1408/71 76 artiklassa ja sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä 21.3.1972 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 574/72, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 118/97 (4), 10 artiklassa säädettyjä päällekkäisten perhe-etuuksien kieltoa koskevia sääntöjä?
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 165/10

Valitus, jonka Bernhard Rintisch on tehnyt 5.3.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-109/09, Bernhard Rintisch v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 16.12.2011 antamasta tuomiosta

(Asia C-121/12 P)

2012/C 165/16

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Bernhard Rintisch (edustaja: Rechtsanwalt A. Dreyer)

Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ja Valfleuri Pâtes alimentaires SA

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

— kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen (yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin) seitsemännen jaoston asiassa T-109/09 16.12.2011 antaman tuomion ja

— velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja väittää, että valituksenalainen tuomio on kumottava sillä perusteella, että unionin yleinen tuomioistuin rikkoi neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) (yhteisön tavaramerkki) 74 artiklan 2 kohtaa (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 (2) 76 artiklan 2 kohta), sekä harkintavallan väärinkäytön perusteella. Valittajan näkemyksen mukaan unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi virheellisesti asetuksen (EY) N:o 40/94 74 artiklan 2 kohtaa, kun se totesi, että valituslautakunta toimi perustellusti, kun se jätti ottamatta huomioon valittajan esittämät asiakirjat ja todisteet. Unionin yleinen tuomioistuin totesi virheellisesti, että valituslautakunta kieltäytyi sääntöjenmukaisesti käyttämästä harkintavaltaa, kun se jätti ottamatta huomioon edellä mainitut asiakirjat.

(1) Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).

(2) Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).
1)

Onko asetuksen N:o 44/2001 (1) 2 artiklaa, luettuna mahdollisesti yhdessä 5 artiklan 1 alakohdan a tai b alakohdan kanssa, tulkittava siten, että se on esteenä 27.7.1961 annetun Belgian lain 4 §:ään sisältyvän säännön kaltaiselle toimivaltasäännölle, jossa säädetään siitä, että Belgian tuomioistuimet ovat toimivaltaisia silloin, kun jälleenmyyjä on sijoittautunut Belgian alueelle ja kun kaikki kyseisen jälleenmyyntioikeuden vaikutukset kohdistuvat samaan alueeseen, riippumatta jälleenmyyntioikeuden luovuttajan sijoittautumispaikasta, tilanteessa, jossa viimeksi mainittu on vastaajana?
a)

jos ulkomailla asuva osingonsaaja vapautetaan osinkojen verotuksesta ainoastaan laissa erikseen säädettyjen edellytysten täyttyessä, eli silloin, kun se on osinkojen maksuhetkellä (jakohetkellä) omistanut keskeytyksittä maassa asuvan yhteisön merkitystä pääomasta (kun kyse on osakkeista, nimetylle osakkaalle asetetuista osakkeista) osuuden, jonka suuruus on ollut vähintään 20 prosenttia ainakin kahden perättäisen vuoden ajan[?] Siinä tapauksessa, että 20 prosentin suuruinen keskeytymätön omistus on kestänyt alle kaksi vuotta, osinkoa jakava yhteisö ei ole velvollinen pidättämään veroa osingosta, eikä osingonsaajayhteisöllä, tai jos kyse on muusta kuin rahana suoritettavasta jaosta, osinkoa jakavalla yhteisöllä ole velvollisuutta maksaa kyseistä veroa, jos joku toinen henkilö tai osingon jakaja asettaa vakuuden veron maksusta,
1)

Voiko turvapaikanhakija oikeudenkäyntimenettelyssä, joka koskee sellaista päätöstä, jossa jäsenvaltio, jossa turvapaikkahakemus on tehty (pyynnön esittänyt jäsenvaltio), katsoo, ettei se ole vastuussa tämän hakemuksen käsittelystä, ja määräystä hänen siirtämisestään jäsenvaltioon, jonka ensiksi mainittu jäsenvaltio katsoo olevan vastuussa hakemuksen käsittelystä, vedota siihen, että hänen siirtoaan ei ole toteutettu 18.2.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 343/2003 (1) 19 artiklan 4 kohdan mukaisessa kuuden kuukauden määräajassa ja tämän vuoksi vastuu on siirtynyt pyynnön esittäneelle jäsenvaltiolle?
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 49/18

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Augstākās tiesas Senāta (Latvia) on esittänyt 19.12.2011 — Ilgvars Brunovskis v. Lauku atbalsta dienests

(Asia C-650/11)

2012/C 49/31

Oikeudenkäyntikieli: latvia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Augstākās tiesas Senāta

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Ilgvars Brunovskis

Vastapuoli: Lauku atbalsta dienests

Ennakkoratkaisukysymykset

1) Onko asetuksen N:o 1782/2003 (1) 125 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että käyttöön otettavaa emolehmäpalkkiota voidaan soveltaa kaikkiin kalenterivuoden aikana syntyneisiin emolehmiin?

2) Onko asetuksen N:o 1973/2004 (2) 102 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että kuuden kuukauden ajanjaksolla tarkoitetaan palkkiohakemusten tekemisen määräaikaa?

3) Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko jäsenvaltio velvollinen korvaamaan vahingot, joita viljelijälle on aiheutunut, jos tämä ei ole kyennyt käyttämään kokonaan asetuksessa hakemusten tekemiselle vahvistettua määräaikaa sen vuoksi, että jäsenvaltio on lyhentänyt tätä hakemusten tekemisen määräaikaa?

(1) Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29.9.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1782/2003 (EUVL L 270, s. 1).

(2) Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, jotka koskevat mainitun asetuksen IV ja IV a osastossa säädettyjä tukijärjestelmiä sekä kesannoidun maan käyttöä raaka-aineiden tuottamiseen 29.10.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 1973/2004 (EUVL L 345, s. 1).