33

Unionin yleinen tuomioistuin totesi valituksenalaisen tuomion 122–128 ja 130–132 kohdassa seuraavaa: ”122 Komissio on [riidanalaisessa] päätöksessä muistuttanut yhteisöjen tuomioistuimen tuomiossa Freskot [(C‑355/00, EU:C:2003:298)] jo todenneen, että ’pääasiassa kyseessä olevassa kansallisessa lainsäädännössä säädet[tiin] selvästi, että ELGA:n suorittamat korvaukset rahoitet[tiin] valtion varoista ja että ne [oli] katsottava suoritetun valtion lukuun yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä tarkoitetussa mielessä (ks. mm. tuomio Ranska v. komissio, C-482/99, [EU:C:2002:294,] 24 kohta)’ (58 perustelukappale). 123 Tältä osin komissio totesi, että ’– – vuoden 1988 lain 5a §:stä – – ja muista Kreikan voimassa olevan lainsäädännön säännöksistä seuraa, että ELGA:n erityisestä vakuutusmaksusta saamat tulot, jotka veroviranomaiset perivät, sisältyvät valtion talousarvioon valtion tuloina, ja ne tilitetään ELGA:lle maatalousministeriön (nykyinen maaseudun kehittämisestä ja elintarvikkeista vastaava ministeriö) talousarviosta. Tämän vuoksi se seikka, että kyseiset maksut kirjataan valtion tuloiksi, on riittävä peruste sille, että ELGA:n suorittamat korvaukset katsotaan valtion varoista maksetuiksi’ (58 perustelukappale). 124 Nämä toteamukset, joita Helleenien tasavalta ei ole kiistänyt, riittävät siihen, että maanviljelijöiden vakuutusmaksuja vastaavaa korvausten osaa on pidettävä valtion varoina ja valtion lukuun suoritettuna. 125 Näin ollen ja toisin kuin Helleenien tasavalta väittää, maanviljelijöiden vakuutusmaksuja vastaavaa korvausten osaa ei voida pitää yksityisinä varoina. Näin se seikka, että osa vuonna 2008 maksetuista korvauksista rahoitettiin maanviljelijöiden vakuutusmaksuilla, ei estä katsomasta, että kyse on valtiolle kuuluvilla varoilla rahoitetuista valtiotuista. 126 Lisäksi ja toisin kuin Helleenien tasavalta väittää, valtiontukena ei ole pidetty maanviljelijöiden maksamia vakuutusmaksuja vaan vuonna 2008 maksettuja korvauksia. Tässä suhteessa on syytä muistuttaa, että ensimmäisen ja toisen kanneperusteen yhteydessä on todettu, ettei toimenpiteiden korvaava luonne eikä se seikka, että niitä perusteltiin sosiaalisella tavoitteella, estäneet ELGA:n maksamien korvausten katsomista eduiksi. 127 Lisäksi Helleenien tasavalta myöntää, että maanviljelijöiden maksamia vakuutusmaksuja ei ole suhteutettu riskiin ja että on mahdollista, että jotkut maanviljelijät maksavat vakuutusmaksun, mutta eivät saa ELGA:n maksamia korvauksia. Vuonna 2008 maksetut korvaukset eivät siis riippuneet maanviljelijöiden maksamista vakuutusmaksuista ja ne olivat etu, jota tuensaajayritys ei olisi voinut saada normaaleissa markkinaolosuhteissa. 128 Edellä lausutusta seuraa, että komissio on ollut oikeassa katsoessaan, että ELGA:n vuonna 2008 maksamat korvaukset olivat valtion varoilla rahoitettuja etuja, vaikka ne rahoitettiinkin osittain maanviljelijöiden maksamilla vakuutusmaksuilla. Helleenien tasavalta ei ole näyttänyt toteen, että komissio teki virheen katsoessaan nämä korvaukset valtiontueksi. – – 130 [Riidanalaisesta] päätöksestä ilmenee, että ELGA maksoi vuonna 2009 yhteensä 415019452 euron suuruiset korvaukset ministerien yhteisen päätöksen perusteella. On syytä muistuttaa, että ministerien yhteisellä päätöksellä vahvistettiin 425 miljoonan euron suuruisten korvausten maksaminen poikkeuksellisesti vuonna 2008 aiheutuneista vahingoista ja se, että ELGA ottaisi nämä korvaukset maksaakseen koko tämän summan kattavan, valtion takaaman pankkilainan – –. 131 Tästä seuraa, että komissio on ollut oikeassa todetessaan, ettei vuonna 2009 maksettuja korvauksia ollut rahoitettu ELGA:n pakollisen vakuutusjärjestelmän perusteella maksetuilla vakuutusmaksuilla – –. 132 Näin ollen ja toisin kuin Helleenien tasavalta väittää, maanviljelijöiden vuonna 2009 pakollisen vakuutusjärjestelmän perusteella maksamilla vakuutusmaksuilla ei voida katsoa rahoitetun osaa vuonna 2009 maksetuista tuista.”