ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) valituslautakunnan päätöksestä nostetun kanteen yhteydessä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi kumota riidanalaisen päätöksen tai muuttaa sitä ainoastaan, jos hetkellä, jona kyseinen päätös tehtiin, sitä koski jokin yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 63 artiklan 2 kohdassa säädetyistä kumoamis- tai muuttamisperusteista eli puuttuva toimivalta, olennaisen menettelymääräyksen rikkominen, perustamissopimuksen, asetuksen N:o 40/94 tai niiden soveltamista koskevan oikeussäännön rikkominen taikka harkintavallan väärinkäyttö. Tämän laillisuusvalvonnan on tapahduttava valituslautakunnan käsiteltäväksi saatettujen riidan tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen pohjalta.

Tältä osin on todettava, että vaikka asetuksen N:o 40/94 44 artiklan 1 kohdassa säädetään, että ”hakija voi milloin tahansa peruuttaa yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksensa tai rajoittaa sen sisältämää tavaroiden tai palvelujen luetteloa”, tämän luettelon rajoittaminen sen jälkeen, kun valituslautakunnan riidanalainen päätös on tehty, ei voi vaikuttaa riidanalaisen päätöksen lainmukaisuuteen, joka ainoastaan on riitautettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa.

Tietyissä olosuhteissa tavaramerkin hakijan pyyntöä, jolla hakija peruuttaa hakemuksensa vain tiettyjen alkuperäisen hakemuksen kohteena olevien tuotteiden osalta, siinä vaiheessa, kun asia on ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltävänä, voidaan tosin tulkita joko siten, että hakijan katsotaan ilmoittaneen riitauttavansa riidanalaisen päätöksen ainoastaan siltä osin kuin se koskee muita hakemuksen kohteena olevia tavaroita tai, mikäli tällainen pyyntö tehdään ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käytävän menettelyn myöhäisessä vaiheessa, siten, että hakijan katsotaan luopuneen osittain vaatimuksistaan.

Jos tavaramerkin hakijan tarkoituksena ei kuitenkaan ole yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksensa kohteena olevien tavaroiden luettelon rajoittamista koskevalla pyynnöllään poistaa yhtä tai useampaa tavaraa kyseisestä luettelosta vaan ainoastaan muuttaa yhtä ominaisuutta, kuten kaikkien sanotussa luettelossa olevien tavaroiden käyttötarkoitusta, ei voida sulkea pois sitä, että tällainen muutos vaikuttaa jonkin SMHV:n elimen hallinnollisen menettelyn aikana suorittamaan yhteisön tavaramerkkiä koskevaan tutkintaan. Näin tällaisen muutoksen hyväksyminen silloin, kun asia on käsiteltävänä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, merkitsisi työjärjestyksen 135 artiklan 4 kohdassa kiellettyä riidan kohteen muuttamista asian käsittelyn aikana. Täten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei voi ottaa huomioon tällaista rajoittamista tutkiessaan, onko kanne perusteltu.

(ks. 19, 20 ja 22–25 kohta)
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Yhteisön tavaramerkki

–

Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen

–

Suhteelliset hylkäysperusteet

–

Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 52

–

54 kohta)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Vaatimus kumota SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 14.7.2005 tekemä päätös (asia R 556/2003-1), joka liittyy Henkel KGaA:n ja Serra Y Roca, SA:n (SERCA) väliseen väitemenettelyyn

Asian tiedot

>lt>5

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.

2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
192

Kuten yhteisöjen tuomioistuin muistuttaa, EY 82 artiklan toisen kohdan c alakohdassa tarkoitettu syrjinnän erityiskielto on osa järjestelmää, jolla taataan EY 3 artiklan 1 kohdan g alakohdan mukaisesti, ettei kilpailu sisämarkkinoilla vääristy. Määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen kaupallisella käyttäytymisellä ei saa vääristää kilpailua tuotanto- ja myyntiketjun aikaisemman tai myöhemmän vaiheen markkinoilla eli kyseisen yrityksen tavarantoimittajien välistä tai asiakkaiden välistä kilpailua. Mainitun yrityksen sopimuskumppaneita ei saa suosia tai asettaa epäedulliseen asemaan niiden välisessä kilpailussa. Tämän johdosta EY 82 artiklan toisen kohdan c alakohdan soveltamisedellytysten täyttymisen kannalta on todettava, että määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen käyttäytyminen markkinoilla on syrjivää, ja tämän lisäksi myös, että sillä pyritään vääristämään tätä kilpailusuhdetta eli heikentämään tiettyjen kyseisen yrityksen kauppakumppanien kilpailuasemaa toisiin nähden (asia C-95/04 P, British Airways v. komissio, tuomio 15.3.2007, Kok., s. I-2331, 143 ja 144 kohta).
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 7.7.2011 – Valero Jordana vastaan komissio

(asia T-161/04)

Oikeus tutustua asiakirjoihin – Asetus (EY) N:o 1049/2001 – Avoimen kilpailun varallaololista ja virkamiesten nimittämistä koskevat yksittäispäätökset – Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen – Yksityiselämän suojaa ja yksilön koskemattomuuden turvaamista koskeva poikkeus – Henkilötietojen suoja – Asetus (EY) N:o 45/2001

1. Euroopan unioni – Toimielimet – Yleisön oikeus tutustua asiakirjoihin – Asetus N:o 1049/2001 – Poikkeukset oikeudesta tutustua asiakirjoihin – Perusteluvelvollisuuden laajuus (EY 253 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus N:o 1049/2001) (ks. 48 ja 49 kohta)

2. Euroopan unioni – Toimielimet – Yleisön oikeus tutustua asiakirjoihin – Asetus N:o 1049/2001 – Poikkeukset oikeudesta tutustua asiakirjoihin – Yksityiselämän suojan ja yksilön koskemattomuuden turvaamisen laajuus – Velvollisuus suorittaa arviointi henkilötietojen suojaa koskevan unionin lainsäädännön mukaisesti (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 45/2001 1 artiklan 1 kohta ja 2 kohdan a ja b alakohta ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 87–89, 91, 95, 96 ja 102 kohta)

3. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Perustelut – Perusteluvelvollisuuden laajuus – Oikeudenkäynnin aikana esitetyt perustelut, joita ei mainita riidanalaisessa päätöksessä, mitä ei voida hyväksyä (EY 253 artikla) (ks. 107 kohta)

Aihe

Vaatimus, joka koskee komission 10.2.2004 tekemän sellaisen päätöksen kumoamista, jolla kantajalta evättiin oikeus tutustua avoimen kilpailun A7/A6 KOM/A/637 varallaololuetteloon ja 5.10.1995 alkaen tehtyihin yksittäispäätöksiin, jotka koskevat virkamiesten nimittämistä palkkaluokkaan A 6

Ratkaisu

1) Euroopan yhteisöjen komission 10.2.2004 tekemä päätös, jolla Gregorio Valero Jordanalta evättiin oikeus tutustua avoimen kilpailun A7/A6 KOM/A/637 varallaololuetteloon ja 5.10.1995 alkaen tehtyihin yksittäispäätöksiin, jotka koskevat virkamiesten nimittämistä palkkaluokkaan A 6, kumotaan.

2) Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Valero Jordanan oikeudenkäyntikulut.

3) Ruotsin kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

4) Euroopan tietosuojavaltuutettu (EDPS) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

5) Tanskan kuningaskunta poistetaan rekisteristä väliintulijana asiassa T-161/04.

6) Tanskan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
144

Mikäli komissio on tutkinut ja osoittanut edellä 143 kohdassa tarkoitettujen kahden ensimmäisen arviointivaiheensa yhteydessä, että yleisessä eli normaalissa verojärjestelmässä on ilmennyt poikkeuksia, jotka ovat johtaneet erilaiseen kohteluun yritysten välillä, tällainen kohtelu ei ole vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kuitenkaan valikoivaa silloin, kun se johtuu sen maksujärjestelmän luonteesta tai rakenteesta, johon kyseinen kohtelu kuuluu. Tässä tilanteessa komission on kolmanneksi tutkittava se mahdollisuus, että asianomainen valtion toimenpide ei olekaan valikoiva, vaikka sillä annetaan etua yrityksille, jotka voivat siihen vedota (ks. vastaavasti edellä 78 kohdassa mainittu asia Adria-Wien Pipeline ja Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke, tuomion 42 kohta; asia C-409/00, Espanja v. komissio, tuomio 13.2.2003, Kok. 2003, s. I-1487, 52 kohta ja edellä 42 kohdassa mainittu Azorien verojärjestelmää koskeva tuomio, 52 kohta). Koska eroavaisuudet yleiseen eli normaaliin järjestelmään nähden ovat poikkeuksia ja ensi näkemältä valikoivia, jäsenvaltion tehtävänä on osoittaa, että kyseiset eroavaisuudet ovat perusteltavissa sen oman verojärjestelmän luonteella ja rakenteella siksi, että ne ovat suora seuraus kyseisen järjestelmän perus- tai pääperiaatteista. Tältä osin on erotettava yhtäältä tietylle verojärjestelmälle asetetut tavoitteet, jotka ovat järjestelmään nähden ulkoisia, ja toisaalta itse verojärjestelmään olennaisena osana kuuluvat mekanismit, jotka ovat tarpeen mainitunlaisten tavoitteiden saavuttamiseksi (ks. vastaavasti edellä 42 kohdassa mainittu Azorien verojärjestelmää koskeva tuomio, 81 kohta).
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 14.2.2008 – Espanja vastaan komissio

(asia T-266/04)

EMOTR – Tukiosasto – Yhteisörahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot – Hedelmien ja vihannesten poistaminen markkinoilta – Kaikkien markkinoilta poistettujen tuotteiden tarkastaminen – Peltokasvit ja nautapalkkiot – 24 kuukauden määräaika

1. Maatalous – EMOTR – Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen (Neuvoston asetuksen N:o 729/70 5 artiklan 2 kohdan c alakohta ja neuvoston asetuksen N:o 1258/1999 7 artiklan 4 kohta; komission asetuksen N:o 1663/95 8 artiklan 1 kohta) (ks. 98, 105, 122, 123, 141–143, 213, 217 ja 248–250 kohta)

2. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Asetukset – Asetus, jossa säädetään erityisistä valvontatoimenpiteistä (ks. 120 ja 261 kohta)

Aihe

Vaatimus Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 29.4.2004 tehdyn komission päätöksen 2004/457/EY (EUVL L 156, s. 48, oikaisu EUVL L 202, s. 35) osittaiseksi kumoamiseksi Espanjan kuningaskuntaa koskevilta osin

Ratkaisu

1) Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 29.4.2004 tehty komission päätös 2004/457/EY kumotaan sikäli kuin siinä jätetään yhteisörahoituksen ulkopuolelle yhtäältä Espanjan kuningaskunnan Baskimaan ja Riojan itsehallintoalueilla maksamat peltokasveja ja nautapalkkioita koskevat menot markkinointivuoden 1998/1999 osalta sekä toisaalta Espanjan kuningaskunnan 22.3.2000 jälkeen Baskimaan itsehallintoalueella markkinointivuoden 1999/2000 osalta maksamat peltokasveja ja nautapalkkioita koskevat menot.

2) Kanne hylätään muilta osin.
Kuten edellä 88 kohdassa on todettu, soveltamissääntöjen 139 artiklan 1 kohdan säännösten nojalla hankintaviranomaisen on ennen tarjouksen hylkäämistä poikkeuksellisen alhaisena annettava tarjoajan selittää tai suorastaan perustella tarjoustaan. Oikeuskäytännössä on täsmennetty, että on olennaisen tärkeää, että kullakin tarjoajalla, jonka epäillään tehneen poikkeuksellisen alhaisen tarjouksen, on mahdollisuus esittää asianmukaisesti kantansa tältä osin ja toimittaa kaikki selvitykset tarjouksensa eri osista sellaisena ajankohtana, jolloin tarjoaja tietää paitsi kyseisessä urakassa sovellettavan poikkeuksellista tarjousta koskevan kynnyksen ja sen, että sen tarjous on osoittautunut poikkeuksellisen alhaiseksi, myös sen, mistä erityisistä kohdista hankintaviranomainen haluaa selvityksiä (edellä 93 kohdassa mainitut yhdistetyt asiat Lombardini ja Mantovani, tuomion 53 kohta). Samassa yhteydessä yhteisöjen tuomioistuin on todennut, että tällainen todellinen kontradiktorinen menettely on perustavanlaatuinen edellytys, jolla pyritään välttämään hankintaviranomaisen mielivaltaisuus ja takaamaan yritysten välinen terve kilpailu (edellä 93 kohdassa mainitut yhdistetyt asiat Lombardini ja Mantovani, tuomion 57 kohta).
195

Komissio on riidanalaisen päätöksen 83 ja 105 perustelukappaleessa todennut, että tuki, jonka määrä on 602146,29 euroa (100188713 ESP) ja joka on tarkoitettu kuilujen tekemiseen ja muihin rakennustöihin Tres Hermanos -sektorin ilmanvaihdon varmistamiseksi, liittyi kaivosinfrastruktuuriin tehtäviin investointeihin. Komissio on katsonut, että uusiin investointeihin liittyvien kulujen ei voida katsoa olevan sellaisia aikaisemmasta toiminnasta periytyviä velvoitteita, joita asetuksessa N:o 1407/2002 tai päätöksessä N:o 3632/93 tarkoitetaan. Komissio on lisäksi todennut, että Espanjan kuningaskunnan 19.12.2002 päivätystä ilmoituksesta ilmenee, ettei se aikonut myöntää vuosiksi 2003–2007 tehdyn kivihiiliteollisuuden rakenneuudistussuunnitelman yhteydessä asetuksen N:o 1407/2002 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja investointitukia. Komission mukaan tällainen investointituki ei sitä paitsi olisi soveltunut yhteen niiden tukien kanssa, joita Espanjan kuningaskunta myöntää kantajalle Sorriban sektorin liiketoimintatappioiden kattamiseksi. Tuki ei nimittäin vastaa päätöksen N:o 3632/93 liitteessä olevan I kohdan l alakohtaa, koska kyseinen investointi on tarkoitettu Tres Hermanos -alasektorin varojen louhintaan. Tuki ei myöskään sisälly asetuksen N:o 1407/2002 liitteeseen. Komission mukaan uusia investointeja ei siis voida katsoa aikaisemmasta toiminnasta periytyviksi velvoitteiksi.
59

Se, että EY 95 artiklan 4 kohdan tausta-ajatuksena on, että yhteisön lainsäätäjä on tuntenut olemassa olevat eri kansalliset lainsäädännöt ennen yhdenmukaistamistoimenpiteen toteuttamista, merkitsee sitä, että suojan erilaisista tasoista ja niihin liittyvistä perusteluista on jo keskusteltu ja ne on otettu huomioon tällaista toimenpidettä toteutettaessa. Koska kukin jäsenvaltio on osallistunut tällaisen toimenpiteen toteuttamiseen, sillä on näin ollen lähtökohtaisesti tiedossaan kaikki tiedot, joiden perusteella se voi arvioida, onko EY 95 artiklan 4 ja 6 kohdassa tarkoitetun menettelyn vireille paneminen tarpeen, ja todeta, että kansalliset säännökset eivät ole toteutetun yhdenmukaistamistoimenpiteen mukaisia.
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

(kolmas jaosto)

10 päivänä toukokuuta 2007

Asia T-255/04

Monique Negenman

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

Henkilöstö – Virkamiehet – Äitiysloma – Sairausloma – Todennäköinen synnytyspäivä – Äitiysloman alkaminen

Aihe: Kanne, jossa vaaditaan yhtäältä sellaisen komission päätöksen kumoamista, jossa vahvistetaan äitiysloman alkamis- ja päättymispäivä Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 58 artiklan nojalla, ja toisaalta vahingonkorvausta

Ratkaisu: Kantajan äitiysloman alkamis- ja päättymispäivän vahvistamisesta 23.10.2003 tehty komission päätös kumotaan. Kanne hylätään muilta osin. Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Tiivistelmä

Henkilöstö – Äitiysloma – Kesto – Alkamisajankohta

(Henkilöstösääntöjen 58 ja 59 artikla)

Henkilöstösäännöissä on vahvistettu selkeä ja yksiselitteinen äitiysloman laskentamenetelmä, jonka perusteella voidaan oikeusvarmuuden periaatteen mukaisesti etukäteen määrittää varmuudella äitiysloman alkamisajankohta, jotta raskaana oleva nainen saa tietää hallinnollisen asemansa ennen äitiyslomalle jäämistä. Tässä järjestelmässä nimittävällä viranomaisella ei ole lainkaan harkintavaltaa äitiysloman alkamis- ja päättymispäivän vahvistamisen osalta. Vaikka sen on toki otettava huomioon todellinen synnytyspäivä virkamiehen töihin palaamispäivän määrittämiseksi, se voi kuitenkin ottaa huomioon ainoastaan tämän lääkärintodistuksesta ilmenevän todennäköisen synnytyspäivän äitiysloman alkamisen määrittämiseksi, eikä se voi missään tapauksessa määrittää sitä jälkikäteen todellisen synnytyspäivän mukaan. Kun todellinen synnytyspäivä on aikaisempi kuin todennäköinen synnytyspäivä, on näin ollen katsottava, että äitiysloman alkamisajankohta säilyy muuttumattomana ja että kyseisen virkamiehen on synnytyksen jälkeen voitava pitää äitiysloman loppuosa henkilöstösääntöjen mukaisen vähimmäispituisen eli yhteensä 16 viikon pituisen äitiysloman takaamiseksi.

Tämä johtopäätös ei muutu tilanteessa, jossa raskaana oleva nainen on jo ennen äitiyslomansa alkua sairauslomalla raskauteensa liittyvistä syistä, sillä henkilöstösääntöjen 58 artiklassa ei tehdä tältä osin eroa. Kyseisen säännöksen soveltaminen siten, että tällaisessa tilanteessa vahvistettaisiin jälkikäteen äitiysloman alkamisajankohta todellisen synnytyspäivän mukaan muuntamalla tätä päivää edeltävän kuuden viikon ajanjaksoon sisältyviä sairauslomapäiviä äitiyslomapäiviksi, olisi henkilöstösääntöjen 58 ja 59 artiklan vastaista. Raskautta ei voida pitää sairautena, eikä yhtäkään henkilöstösääntöjen säännöstä voida tulkita siten, että siinä annettaisiin oikeus muuntaa näitä kahta erilaista lomaa, joilla on eri tavoitteet ja jotka ovat eri luonteisia. Tällainen menetelmä merkitsisi sitä paitsi syrjintää sellaisten raskaana olevien naisten, joiden raskauteen ei liity mitään ongelmia ja joilla ei siten ole tarvetta sairausloman pitämiseen, ja sellaisten raskaana olevien naisten välillä, joiden on pakko pitää sairauslomaa ennen äitiyslomaansa sen vuoksi, että he eivät ole työkykyisiä.

(ks. 50–56 ja 58–61 kohta)
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 20.6.2006 – Kreikka vastaan komissio

(asia T-251/04)

EMOTR – Menojen sulkeminen yhteisörahoituksen ulkopuolelle – Riisin julkinen varastointi – Ylivoimainen este – Hedelmistä ja vihanneksista jalostetut tuotteet – Vähävaraisimmille maksettava tuki – Rakenneuudistusohjelma hedelmä- ja vihannesalalla – Kiinteämääräiset oikaisut – 24 kuukauden määräaika

1. Maatalous – Yhteinen markkinajärjestely – Riisi – Riisin julkinen varastointi (Komission asetuksen N:o 708/98 6 artiklan 1 kohta) (ks. 46–54 kohta)

2. Maatalous – EMOTR – Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen (Neuvoston asetuksen N:o 729/70, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2245/1999, 5 artiklan 2 kohdan c alakohta ja neuvoston asetus N:o 2201/96; komission asetus N:o 708/98 ja komission asetuksen N:o 1663/95 8 artiklan 1 kohta) (ks. 74, 76–78, 96–101, 106, 107, 136, 137 ja 179–182 kohta)

3. Maatalous – EMOTR – Tukien ja palkkioiden myöntäminen (Komission asetuksen N:o 3149/92 9 artikla) (ks. 138–142 kohta)

4. Maatalous – Yhteinen maatalouspolitiikka – Tuottajille annettava tuki, jonka tavoitteena on hedelmä- ja vihannesalan uudelleenjärjestely (Komission asetuksen N:o 3816/92 2 artikla) (ks. 162–169 kohta)

Aihe

Vaatimus siitä, että Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 29.4.2004 tehty komission päätös 2004/457/EY (EUVL L 202, s. 35) on kumottava siltä osin kuin siinä jätetään tietyt Helleenien tasavallan menot hedelmä- ja vihannesalalla sekä julkisen varastoinnin alalla kyseisen rahoituksen ulkopuolelle

Ratkaisu

Kanne hylätään.
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Laiminlyöntikanne – Unionin tuomioistuinten toimivalta – Toimielimelle osoitettu määräys, jota ei voida hyväksyä – Vaatimus lainvastaisen kieltäytymisen toteamiseksi – Tutkittavaksi ottaminen (EY 232 artiklan toinen kohta) (ks. 40 kohta)

2. Laiminlyöntikanne – Komissiolla oleva toimimisvelvollisuus – Kohtuullinen määräaika toimimiskehotukseen vastaamiselle – Unionin oikeuden määräysten ja säännösten lainvastaisuus – Komissiolla ei ole velvollisuutta muuttaa lainvastaisia säännöksiä – Velvollisuus, joka ei johdu mistään unionin oikeuden määräyksestä, säännöksestä tai periaatteesta (EY 211 ja EY 232 artikla) (ks. 57, 59, 60 ja 65–67 kohta)

3. Kumoamiskanne – Kanne päätöksestä kieltäytyä peruuttamasta tai muuttamasta aiempaa toimea – Tutkittavaksi ottaminen, jota arvioidaan suhteessa mahdollisuuteen nostaa kanne asianomaisesta toimesta (EY 230 artikla) (ks. 79 ja 86 artikla)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Yhtäältä ensisijaisesti vaatimus todeta komission laiminlyönti siltä osin kuin se jätti lainvastaisesti muuttamatta biosidituotteiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun ohjelman ensimmäisestä vaiheesta 7.9.2000 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1896/2000 (EYVL L 228, s. 6) tiettyjä säännöksiä ja direktiivin 98/8 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun kymmenvuotisen työohjelman toisesta vaiheesta ja asetuksen N:o 1896/2000 muuttamisesta 4.11.2003 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2032/2003 (EUVL L 307, s. 1) tiettyjä säännöksiä, toissijaisesti vaatimus kumota 20.7.2004 päivätty komission kirje, jossa kieltäydytään hyväksymästä kantajien vaatimuksia, ja toisaalta ensisijaisesti vaatimus korvata vahinko, joka kantajille väitetään aiheutuneen komission laiminlyönnistä, sekä toissijaisesti vaatimus korvata 20.7.2004 päivätystä komission kirjeestä aiheutunut vahinko

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

1) Kanteet hylätään.

2) Arch Chemicals, Inc., Arch Timber Protection Ltd, Rhodia UK Ltd, Sumitomo Chemical (UK) plc ja Troy Chemical Co. BV vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 15.11.2007 – Sunplus Technology vastaan SMHV – Sun Microsystems (SUNPLUS)

(asia T-38/04)

”(Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin SUNPLUS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki SUN — Sekaannusvaara — Tavaroiden samankaltaisuus — Merkkien samankaltaisuus)”

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 43 ja 44 kohta)

Aihe

Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 7.10.2003 tekemästä päätöksestä (asia R 642/2000-4), joka koskee Sun Microsystems, Inc:n ja Sunplus Technology Co. Ltd:n välistä väitemenettelyä

Asian tiedot

Yhteisön tavaramerkin hakija: Sunplus Technology Co. Ltd Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki SUNPLUS tiettyjä luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten – hakemus nro 214346 Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sun Microsystems, Inc. Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen sana- ja kuviomerkki SUN luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten Väiteosaston päätös: Hakemus hylätään Valituslautakunnan päätös: Valitus hylätään

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.

2) Sunplus Technology Co. Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 15.11.2007 – Sunplus Technology vastaan SMHV – Sun Microsystems (SUNPLUS)

(asia T-38/04)

”(Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin SUNPLUS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki SUN — Sekaannusvaara — Tavaroiden samankaltaisuus — Merkkien samankaltaisuus)”

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 43 ja 44 kohta)

Aihe

Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 7.10.2003 tekemästä päätöksestä (asia R 642/2000-4), joka koskee Sun Microsystems, Inc:n ja Sunplus Technology Co. Ltd:n välistä väitemenettelyä

Asian tiedot

Yhteisön tavaramerkin hakija: Sunplus Technology Co. Ltd Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki SUNPLUS tiettyjä luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten – hakemus nro 214346 Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sun Microsystems, Inc. Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen sana- ja kuviomerkki SUN luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten Väiteosaston päätös: Hakemus hylätään Valituslautakunnan päätös: Valitus hylätään

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.