ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

Tavaroiden vapaa liikkuvuus – Kolmansien maiden kanssa käytävä kauppa – Tullivalvonnassa tapahtuvan valmistuksen menettely – Taloudellisten edellytysten tutkinta – Komission päätelmät eivät ole sitovia – Uuden asiaa koskevan säännöstön antamisella ei ole merkitystä (Komission asetuksen N:o 2454/93, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 993/2001, 504 artiklan 4 kohta ja komission asetuksen N:o 2015/2447 259 artiklan 5 kohdan 1 alakohta) (ks. 57–61, 64 ja 67–69 kohta)
1.

EU-tavaramerkki–EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen–Suhteelliset hylkäysperusteet–Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten–Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä–Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 19–21 kohta)
39

PGNiG Supply ottaa tässä yhteydessä esille ne käytännön ongelmat, joita tällaisen kumoamisen vaikutusten täytäntöönpanossa on, niiden oikeudellisten esteiden lisäksi, joita ei voida kuitenkaan katsoa olevan olemassa, kuten edellä 38 kohdassa on muistutettu. Myöskään kyseistä väitettä ei voida kuitenkaan hyväksyä. Sekä Saksan liittotasavalta väliintulokirjelmässään että komissio kyseistä kirjelmää koskevissa huomautuksissaan korostavat nimittäin jyrkin sanoin yhtäältä, että jos unionin yleinen tuomioistuin kumoaa riidanalaisen päätöksen, ei unionin yleisen tuomioistuimen antaman tuomion jälkeiseen aikaan sijoittuvia, kapasiteettia koskevien tuotteiden varauksista tehtyjä sopimuksia voida panna täytäntöön. Toisaalta komissio on korostanut 5.7.2017 pidetyssä kuulemisessa, että ensinnäkin OPAL-kaasuputken kautta tapahtuvaa kaasunsiirtoa koskevien sopimusten yleisistä sopimusehdoista käy ilmi, että verkon käyttäjien ja OGT:n välillä tehty siirtosopimus voidaan irtisanoa merkittävän perusteen vuoksi välittömästi huutokaupassa hankittua kapasiteettia koskevien tuotteiden osalta, sillä riidanalaisen päätöksen kumoava unionin yleisen tuomioistuimen ratkaisu on kiistatta tällainen peruste; että toiseksi päätöksen kumoamisen katsotaan olevan sattumanvarainen seikka, jolla on sopimukseen sellaisia oikeudellisia vaikutuksia, jotka antavat aiheen muuttaa kyseisen sopimuksen sopimusehtoja, ja että kolmanneksi näissä yleisissä ehdoissa annetaan OGT:lle lupa muuttaa sopimusehtoja jatkossa, jos oikeudellisessa tilanteessa tapahtuvat muutokset on tarpeen ottaa huomioon, esimerkiksi jos kansainvälinen tuomioistuin antaa asiaan liittyvän tuomion. Ei kuitenkaan vaikuta lähtökohtaisesti mahdottomalta lisätä – kun otetaan huomioon unionin yleisessä tuomioistuimessa käsiteltävä asia – tuleviin huutokauppoihin liittyviin kaikkiin sopimuksiin (esimerkiksi Gazpromin toimittaman kaasun siirtoon, jakeluun ja toimitukseen osallistuvien toimijoiden tuotantoketjun loppupäässä tekemiin sopimuksiin sekä kaasukauppaa koskeviin kaupallisiin sopimuksiin) suojalauseke, jossa määrätään, mitä seuraa, jos riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanoa lykätään jälleen tai se kumotaan. Joka tapauksessa koska riidanalainen päätös on riitautettu unionin yleisessä tuomioistuimessa, kaupallinen riski on kiistatta olemassa, eivätkä markkinatoimijat voi olla ottamatta sitä huomioon.
54

Työjärjestyksen 134 artiklan 1 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska kantaja on hävinnyt asian ja komissio on vaatinut oikeudenkäyntikulujensa korvaamista, kantaja on velvoitettava korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.
2.

Kumoamiskanne–Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt–Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet–Yksityistä suoraan koskeva toimi–Kriteerit–Komission päätös, jossa todetaan, ettei tuontitullien palauttaminen ole perusteltua tietyssä tapauksessa–Maahantuojan, joka ei ole päätöksen adressaatti mutta joka väittää tilanteensa olevan samankaltainen kuin päätöksen adressaatin tilanne, nostama kanne–Toimi ei koske kantajaa suoraan–Tutkimatta jättäminen (SEUT 263 artiklan neljäs kohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 952/2013 116 artiklan 3 kohta; neuvoston asetuksen N:o 2913/92 220 artiklan 2 kohdan b alakohta; komission asetuksen N:o 2454/93 871 artikla) (ks. 21–24 ja 29 kohta)
1

Kantaja, Bagni Delfino di Paperini Stefano & C. Sas, on yhtiö, jolla on hallussaan julkisen merialueen käyttöoikeussopimus, jonka on myöntänyt matkailu- ja virkistyskäyttöön alun perin Toskanan alue (Italia), sittemmin Cecinan kunta (Italia). Tätä käyttöoikeussopimusta on jatkettu 31.12.2020 saakka. Kantajalla on kyseessä olevalla merialueella kylpylaitos, johon se on tehnyt merkittäviä investointeja.
17

Kun jäsenvaltio kieltäytyy komission ehdottamista aiheellisista toimenpiteistä, komission on, jos se katsoo, että kyseiset toimenpiteet ovat yhä tarpeellisia sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan vuoksi, aloitettava SEUT 108 artiklan 2 kohdan mukainen menettely. Tämän menettelyn päätteeksi komission on tehtävä asetuksen N:o 659/1999 7 artiklan mukaiset päätökset. Tällaisella päätöksellä on sitovia oikeusvaikutuksia, jotka voivat vaikuttaa asianomaisten osapuolten etuihin, ja se on täten kannekelpoinen toimi, koska sillä päätetään kyseinen menettely ja otetaan lopullisesti kantaa tutkittavana olevan toimenpiteen yhteensoveltuvuuteen valtiontukeen sovellettavien sääntöjen kanssa (tuomio 27.11.2003, Regione Siciliana v. komissio, T‑190/00, Kok., EU:T:2003:316, 45 kohta ja tuomio 20.9.2011, Regione autonoma della Sardegna ym. v. komissio, T‑394/08, T‑408/08, T‑453/08 ja T‑454/08, Kok., EU:T:2011:493, 77 kohta).
1.

Kumoamiskanne — Kannekelpoiset toimet — Käsite — Toimet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia — Arvioiminen objektiivisten perusteiden mukaan — Energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyöviraston (ACER) lausunto, jossa todetaan rajat ylittävään sähkönsiirtoon sovellettavien kapasiteetinjakomenetelmien hyväksymisestä tehtyjen kansallisten sääntelyviranomaisten päätösten yhteensoveltumattomuus — Toimi, jolla ei ole sitovia oikeusvaikutuksia mainittuihin kansallisiin viranomaisiin nähden — Tutkimatta jättäminen — Sillä, että lausunnossa on ACER:n tekemä lopullinen oikeudellinen arviointi, ei ole merkitystä (SEUT 263 artikla ja SEUT 288 artiklan viides kohta; parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 713/2009 7 artiklan 1, 4 ja 5 kohta; parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/72 39 artiklan 1–8 kohta) (ks. 23–25, 29, 43, 44, 46, 48, 59, 60 ja 64 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen määräys (neljäs jaosto) 11.3.2016 – Binca Seafoods vastaan komissio

(asia T‑94/15)

”Kumoamiskanne — Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1358/2014 — Asetuksen (EY) N:o 889/2008 95 artiklan 11 kohdassa vesiviljelyeläimiä varten säädetyn siirtymätoimenpiteen voimassaolon jatkamatta jättäminen — Oikeussuojan tarpeen puuttuminen — Tutkimatta jättäminen”

1. Kumoamiskanne — Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt — Oikeussuojan tarve — Jo syntyneen ja edelleen olemassa olevan intressin edellytys — Arviointi kanteen nostamisen ajankohtana — Kanne, josta ei voi olla kantajalle hyötyä, jätetään tutkimatta (SEUT 263 artiklan neljäs kohta) (ks. 71–73 kohta)

2. Kumoamiskanne — Kumoamistuomio — Vaikutukset — Unionin tuomioistuimen asettamat rajoitukset — Riidanalaisen toimen vaikutusten pysyttäminen, kunnes se on kohtuullisessa ajassa korvattu uudella toimella — Perusteleminen oikeusvarmuuteen liittyvillä syillä (SEUT 264 artiklan toinen kohta) (ks. 78 kohta)

Aihe

Vaatimus kumota neuvoston asetuksen (EY) N:o 834/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 889/2008 muuttamisesta luonnonmukaisten vesiviljelyeläinten alkuperän, vesiviljelyeläinten hoitoa koskevien käytäntöjen, luonnonmukaisten vesiviljelyeläinten rehun sekä luonnonmukaisessa vesiviljelyssä käytettäväksi sallittujen tuotteiden ja aineiden osalta 18.12.2014 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1358/2014 (EUVL L 365, s. 97)

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
UNIONIN YLEISEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (muutoksenhakujaosto)

21 päivänä syyskuuta 2015

Carlo De Nicola

vastaan

Euroopan investointipankki (EIP)

”Muutoksenhaku — Henkilöstö — EIP:n henkilöstö — Työpaikkakiusaaminen — Tutkintamenettely — Tutkintakomitean raportti — Työpaikkakiusaamisen virheellinen määrittely — EIP:n pääjohtajan päätös olla ryhtymättä toimenpiteisiin kantelun johdosta”

Aihe:

Valitus, jossa vaaditaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) 11.11.2014 antaman tuomion De Nicola v. EIP (F-52/11, EU:F:2014:243) osittaista kumoamista.

Ratkaisu:

Valitus hylätään. Carlo De Nicola vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan investointipankille tässä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Tiivistelmä

Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön liitteessä I olevassa 9 artiklassa tarkoitettua muutosta voivat hakea vain asianosaiset, joiden vaatimukset on kokonaan tai osittain hylätty virkamiestuomioistuimessa, koska muutoksenhaun on oltava omiaan aiheuttamaan vaikutuksia valituksenalaisen tuomion tuomiolauselmaan ja koska sen on voitava tuottaa tällaiselle asianosaiselle etuja. (ks. 21 kohta) Viittaukset: Yhteisöjen tuomioistuin: tuomio 19.10.1995, Rendo ym. v. komissio (C‑19/93 P, Kok., EU:C:1995:339, 13 kohta) ja tuomio 13.7.2000, parlamentti v. Richard (C‑174/99 P, Kok., EU:C:2000:412, 33 kohta)

Unionin tuomioistuinten tehtävänä ei ole esittää periaatteellisia toteamuksia tai osoittaa hallinnolle määräyksiä, joten on todettava, että Euroopan investointipankin työntekijän sellainen vaatimus on ilmeisen perusteeton, jonka mukaan väitetty työpaikkakiusaaminen on todettava tapahtuneeksi ja jonka mukaan pankille on osoitettava määräys saattaa kyseinen oletettu työpaikkakiusaaminen päätökseen. (ks. 31 ja 34 kohta) Viittaukset: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: tuomio 16.12.2004, De Nicola v. EIP (T‑120/01 ja T‑300/01, Kok. H., EU:T:2004:367, 136 kohta) Unionin yleinen tuomioistuin: tuomio 24.11.2010, Marcuccio v. komissio (T‑9/09 P, Kok. H., EU:T:2010:477, 44 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen)
6

Neuvosto on 27.3.2017 jättänyt tulkintapyyntöä koskevat huomautuksensa, joissa se toteaa ensinnäkin, ettei se yhdy sanamuodon mukaiseen tulkintaan, jonka kantaja on esittänyt. Neuvoston mukaan pääasiassa annetun määräyksen määräysosan 3 kohtaa on tulkittava siten, että siltä osin kuin on kyse kannekirjelmässä esitetystä kumoamisvaatimuksesta, korvattavat kulut kattavat ne kulut, joita Viktorovych Yanukovychille aiheutui hänen kuolemaansa saakka. Neuvoston mukaan kyseinen tulkinta käy selvästi ilmi paitsi määräysosan mainitun kohdan sanamuodosta itsestään, myös pääasiassa annetun määräyksen 96 ja 97 kohdasta. Neuvosto täsmentää tältä osin, että – toisin kuin kantaja ilmeisesti väittää – korvattavat kulut on määritettävä suhteessa kannekirjelmässä esitettyyn sellaiseen kumoamisvaatimukseen, jonka osalta asianosaisella, jonka vaatimus on hyväksytty, on oikeus korvattavien kulujensa korvaamiseen, eikä suhteessa henkilöön, joka on se asianosainen, jonka vaatimus on hyväksytty. Siltä osin kuin on lopuksi kyse tästä oikeudenkäyntimenettelystä aiheutuneista kuluista, neuvosto vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin määrää, että kukin asianosainen ja muu osapuoli vastaa omista kuluistaan.
30

Aluksi on syytä muistuttaa, että sopimusoikeudellisen oikeusriidan yhteydessä SEUT 263 artiklaan perustuva kanne voidaan luokitella uudelleen SEUT 272 artiklaan perustuvaksi kanteeksi, jos oikeusriidan kohteena olevassa sopimuksessa on välityslauseke, kuten nyt kyseessä olevan oikeusriidan kohteena olevan avustussopimuksen 9 artiklassa on (ks. vastaavasti määräys 12.10.2011, Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro v. komissio, T‑353/10, EU:T:2011:589, 33 ja 34 kohta). Unionin yleinen tuomioistuin katsoo kuitenkin, ettei sillä ole mahdollisuutta tällaisen kanteen uudelleen luokittelemiseen varsinkaan silloin, kun se, että kantaja on nimenomaisesti halunnut olla perustamatta vaatimustaan SEUT 272 artiklaan, on tällaisen uudelleenluokittelun esteenä (ks. tuomio 17.6.2010, CEVA v. komissio, T‑428/07 ja T‑455/07, EU:T:2010:240, 59 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja tuomio 24.10.2014, Technische Universität Dresden v. komissio, T‑29/11, EU:T:2014:912, 44 kohta). Käsiteltävänä olevassa asiassa onkin todettava, että se, että kantaja on nimenomaisesti halunnut perustaa vaatimuksensa SEUT 263 artiklaan, on esteenä sille, että unionin yleinen tuomioistuin voisi mahdollisesti luokitella kanteen uudelleen sopimusoikeudelliseksi oikeusriidaksi. Koska uudelleenluokittelun edellytykset eivät täyty, kanne on sen vuoksi käsiteltävä kumoamiskanteena.
17

Jäsenvaltio voi siis nostaa SEUT 263 artiklan nojalla kanteen vain sille vastaisesta päätöksestä eli asetuksen N:o 1173/2011 8 artiklan 1 ja 3 kohdan sanamuodon mukaisesti sellaisesta neuvoston tekemästä päätöksestä, jolla se määrää jäsenvaltion maksettavaksi sakon, ja on tarkennettava, että mainitun asetuksen 8 artiklan 5 kohdassa annetaan SEUT 261 artiklan mukaisesti unionin tuomioistuimille täysi harkintavalta ”poistaa [sakko] tai alentaa taikka korottaa sitä”. Mahdollisiin laittomuuksiin, jotka liittyvät ennen tällaisen neuvoston päätöksen antamista toteutettuihin toimenpiteisiin, kuten esimerkiksi komission tutkinnan aloittamista koskeviin toimenpiteisiin, on siis mahdollista vedota ainoastaan edellä mainitun kanteen tueksi (ks. vastaavasti tuomio 7.4.1965, Weighardt v. Euratomin komissio, 11/64, Kok., EU:C:1965:38; edellä 13 kohdassa mainittu tuomio IBM v. komissio, EU:C:1981:264, 12 kohta ja edellä 12 kohdassa mainittu määräys Schneider Electric v. komissio, EU:T:2006:34, 45 kohta). Toisin sanoen vasta tässä vaiheessa, toisin kuin Espanjan kuningaskunta väittää, voitaisiin tutkia kysymys oikeudellisesta perustasta, jonka nojalla komissio on voinut käynnistää ennen 13.12.2011 eli ennen asetuksen N:o 1173/2011 voimaantuloa tapahtuneita seikkoja koskevan tutkinnan.
SEUT 263 artiklassa tarkoitettuina kannekelpoisina toimina pidetään niiden muodosta riippumatta kaikkia unionin toimielinten toteuttamia toimenpiteitä, joilla pyritään saamaan aikaan sitovia oikeusvaikutuksia. SEUT 263 artiklassa määrätyn tuomioistuinten harjoittaman valvonnan ulkopuolelle jäävät sitä vastoin kaikki toimet, joilla ei ole sitovia oikeusvaikutuksia, kuten valmistelutoimet, vahvistavat toimet ja pelkät täytäntöönpanotoimet, pelkät suositukset ja lausunnot sekä lähtökohtaisesti sisäiset ohjeet. Sen arvioimiseksi, voidaanko toimella tuottaa oikeusvaikutuksia ja voiko se siksi olla SEUT 263 artiklassa tarkoitetun kumoamiskanteen kohteena, on tutkittava toimen sanamuotoa ja asiayhteyttä, johon se kuuluu, sen sisältöä sekä sen laatineen toimielimen tarkoitusta ja toimivaltaa.

Periaatteista kuluttajien ja sähköisten rahapelipalvelujen pelaajien suojelemiseksi sekä alaikäisten sähköisen rahapelaamisen estämiseksi annetun suosituksen 2014/478 yhteydessä pelkästään se, että se on muodollisesti nimetty suositukseksi ja että se on annettu SEUT 292 artiklan nojalla, ei ole omiaan merkitsemään automaattisesti sitä, että sitä ei voitaisi pitää kannekelpoisena toimena. Vaikka nimittäin SEUT 288 artiklan viidennestä alakohdasta ilmenee, että suositukset eivät ole sitovia, muodon valinnalla ei kuitenkaan voida muuttaa toimen luonnetta, joten on tutkittava, vastaako toimen sisältö tarkoin sille annettua muotoa. Kun tältä osin otetaan huomioon suosituksen 2014/478 sanamuoto, sisältö ja asiayhteys, on pääteltävä, että sillä ei ole eikä sillä ole tarkoitus olla sitovia oikeusvaikutuksia, joten sitä ei voida pitää SEUT 263 artiklassa tarkoitettuna kannekelpoisena toimena. Tässä yhteydessä pelkästään se seikka, että komissio kehottaa jäsenvaltioita antamaan sille tiedoksi tämän suosituksen mukaisesti toteutetut toimenpiteet ja ilmoittamaan sille tiedot samassa suosituksessa vahvistettujen periaatteiden soveltamisesta, ei tee tästä soveltamisesta jäsenvaltioita sitovaa.

(ks. 16–18, 20, 37, 66 ja 73 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 22.7.2015 –

European Children’s Fashion Association ja Instituto de Economía Pública vastaan komissio ja EACEA

(asia T‑724/14)

”Kumoamiskanne — Välityslauseke — Toimintaohjelma ”Lifelong Learning (2007‐2013)” — Hanke ”Brand & Merchandising manager for SMEs in the childrens’ product sector” — Ennakkotietokirje — Veloitusilmoitus — Vastaajan yksilöinti — Osittainen tutkimatta jättäminen”

Kumoamiskanne — Tutkittavaksi ottamisen edellytykset — Kanne riidanalaisen toimen antajaa vastaan — Poikkeukset — Delegoidun toimivallan nojalla annetut toimet, jotka voidaan katsoa delegoivan toimielimen antamiksi — Koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanoviraston (EACEA) allekirjoittamat toimet — EACEA:n toimivalta antaa kyseiset toimet — Kanne komissiota vastaan — Tutkimatta jättäminen (SEUT 263 artikla; neuvoston asetus N:o 58/2003; komission päätös 2007/114/EY) (ks. 21–29, 35 ja 36 kohta)

Aihe

Ensisijaisesti SEUT 272 artiklaan perustuva vaatimus sen toteamiseksi, että EACEA:n vaatimus, joka koskee ensin mainitulle kantajalle sopimuksen, joka tehtiin hankkeen ”Brand & Merchandising manager for SMEs in the childrens’ product sector” toteuttamiseksi, perusteella maksettujen tukien palauttamista, on perusteeton, ja toissijaisesti vaatimus yhtäältä EACEA:n 1.8.2014 päivätyn ennakkotietokirjeen, jossa ensin mainitulle kantajalle ilmoitettiin, että tämän oli palautettava 82378,81 euron suuruinen summa kyseistä hanketta koskevan tilintarkastuksen seurauksena, kumoamiseksi ja toisaalta veloitusilmoituksen nro 3241401420, jonka EACEA antoi 5.8.2014 edellä mainitun summan palauttamiseksi, kumoamiseksi

Ratkaisu

1) Kanne jätetään tutkimatta siltä osin kuin se kohdistuu Euroopan komissioon.
80

Kantaja vaatii, että hänelle on maksettava 388000 euroa sillä perusteella, että hän on menettänyt mahdollisuuden tulla uudelleen valituksi seuraavalle viisivuotiskaudelle, koska pääasiallisesti hän ei ole voinut osallistua parlamentin istuntoihin seitsemään ja puoleen kuukauteen, minkä jälkeen hän oli osallisena tätä seuranneessa oikeudenkäynnissä, joka kesti yli kaksi vuotta. Hän katsoo tulleensa täten syrjäytetyksi politiikasta lähes viidesosaksi toimikaudestaan, mikä on estänyt häntä luomasta verkostoja täysipainoisen poliittisen toiminnan avulla. Hän katsoo, että hänelle on aiheutunut vahinkoa sekä siitä, että häneltä on jäänyt saamatta tehtävien hoitamisesta maksettava korvaus, johon hänellä olisi ollut oikeus, mikäli hänet olisi valittu, että siitä, että hän on jäänyt paitsi uusista kehityksistä, joita tällä edustajantoimella olisi voinut olla hänen poliittiselle uralleen ja joilla on erityinen taloudellinen arvo, koska hän olisi voinut saada muita arvovaltaisia institutionaalisia tehtäviä.
Unionin yleisen tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 15.2.2016 – Ezz ym. vastaan neuvosto

(asia T‑279/13)

”Kumoamiskanne — Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Egyptin tilanteen johdosta asetetut rajoittavat toimenpiteet — Valtion varojen väärinkäytöstä vastuussa oleviin henkilöihin ja heitä lähellä oleviin henkilöihin, yhteisöihin tai elimiin kohdistetut toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Kantajien merkitseminen kohteena olevien henkilöiden luetteloon — Oikeudellinen perusta — Luetteloon merkitsemisen perusteiden noudattamatta jättäminen — Oikeudellinen virhe — Tosiseikkoja koskeva virhe — Omaisuudensuoja — Kunnianloukkaus — Puolustautumisoikeudet — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan — Perusteluvelvollisuus — Vaatimusten ja perusteiden tarkistaminen — Vireilläolovaikutus — Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi täysin perusteeton”

1. Tuomioistuinmenettely — Vireilläoloväite — Kahden kanteen asianosaiset, kohde ja perusteet ovat samat — Jälkimmäisen kanteen tutkimatta jättäminen (ks. 22, 28 ja 30 kohta)

2. Tuomioistuinmenettely — Kannekirjelmässä esitetyt vaatimukset — Tarkistaminen oikeudenkäynnin aikana — Rinnastaminen kanteen nostamiseen kannekirjelmällä (ks. 23 kohta)

3. Kumoamiskanne — Oikeussuojan tarve — Käsite — Kanne, joka on omiaan hyödyttämään kantajaa — Oikeussuojan tarpeen on oltava olemassa tuomioistuimen ratkaisun julistamiseen saakka (SEUT 263 artiklan neljäs kohta) (ks. 32 kohta)

4. Kumoamiskanne — Tutkittavaksi ottaminen — Kanteen hylkääminen lausumatta ensin sen tutkittavaksi ottamisen edellytyksistä — Unionin tuomioistuinten harkintavalta (SEUT 263 artikla) (ks. 38 kohta)

5. Tuomioistuinmenettely — Kannekirjelmä — Muotovaatimukset — Yhteenveto kanteen oikeudellisista perusteista — Oikeudelliset perusteet, joita ei ole esitetty kannekirjelmässä — Viittaus kaikkiin liitteisiin — Tutkimatta jättäminen (Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 21 artiklan ensimmäinen kohta ja 53 artiklan ensimmäinen kohta; unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 76 artiklan d alakohta) (ks. 74 kohta)

Aihe

Kumoamisvaatimus yhtäältä Egyptin tilanteen johdosta määrättävistä tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 21.3.2011 annetusta neuvoston päätöksestä 2011/172/YUTP (EUVL L 76, s. 63), sellaisena kuin se on muutettuna 21.3.2013 annetulla neuvoston päätöksellä 2013/144/YUTP (EUVL L 82, s. 54), ja toisaalta Egyptin tilanteen johdosta määrättävistä tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 21.3.2011 annetusta neuvoston asetuksesta (EU) N:o 270/2011 (EUVL L 76, s. 4), ”jonka soveltamista on jatkettu kantajille 22.3.2013 päivätyllä kirjeellä tiedoksi annetulla neuvoston päätöksellä”, siltä osin kuin kyseisiä toimia sovelletaan kantajiin

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
SEUT 263 artiklaan perustuvan kumoamiskanteen yhteydessä kantajaa voidaan pitää tahona, jolle riidanalainen päätös on osoitettu, ainoastaan yhtäältä sillä muodollisella edellytyksellä, että kantaja on nimetty tässä päätöksessä nimenomaisesti tahoksi, jolle se on osoitettu, tai toisaalta sillä aineellisella edellytyksellä, että tämän päätöksen määräyksistä ilmenee, että kantaja on yksilöity siinä tahoksi, jolle se on osoitettu, sillä perusteella, että kyseisellä päätöksellä, jossa ilmaistaan sen tekijän tahto, pyritään saamaan aikaan sitovia oikeusvaikutuksia, jotka voivat vaikuttaa kantajan etuihin muuttaen tämän oikeusasemaa selvästi.

Aineellisen edellytyksen osalta sellaisen kanteen yhteydessä, jonka osapuoli, jonka Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) on hyväksynyt väliintulijaksi ECHAn valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä ECHAn valituslautakunnan organisaatiota ja menettelyä koskevista säännöistä annetun asetuksen N:o 771/2008 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti, on nostanut kyseisen valituslautakunnan tekemästä kolmatta osapuolta koskevasta päätöksestä, on tutkittava, annettiinko kyseisen asetuksen erityisissä säännöksissä kantajalle sen, jolle riidanalainen päätös on osoitettu, asema ja eikö tällainen asema seurannut itse kyseisen päätöksen sisällöstä. Koska missään asetuksen N:o 771/2008 erityisissä säännöksissä ei anneta tällaiselle kantajalle sen, jolle kyseinen päätös on osoitettu, asemaa, sitä ei voida pitää tahona, jolle valituslautakunnan päätös on osoitettu, kun kyseisellä päätöksellä ei pyritä luomaan tai muuttamaan mitään kantajan oikeutta eikä mitään kantajan lakisääteistä velvollisuutta. Tässä yhteydessä kyseisen asetuksen 8 artiklan 3 kohdassa säädetään, että väliintulossa voidaan vain tukea tai vastustaa yhden osapuolen esittämiä vaatimuksia. Näin ollen väliintulo on liitännäinen ECHAn valituslautakunnassa käytävään päämenettelyyn nähden.

Lisäksi väliintulon kohde on myös riippuvainen varsinaisen asianosaisen valituksen tutkittavaksi ottamisesta. Valitus voidaan nimittäin jättää tutkimatta asetuksen N:o 771/2008 11 artiklan 1 kohdan d alakohdan nojalla, jos valituksen kohteena olevaa ECHAn päätöstä ei ole osoitettu valittajalle eikä kyseisellä päätöksellä ole suoraa ja yksilöllistä vaikutusta valittajaan. Tästä seuraa, että väliintulijan on hyväksyttävä ECHAn valituslautakunnassa käytävä menettely siinä tilassa, jossa se on väliintulohetkellä.

(ks. 26, 32, 35–37 ja 44 kohta)