Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Muutoksenhaku — Valitusperusteet — Tosiseikkojen virheellinen arviointi — Tutkimatta jättäminen — Yhteisöjen tuomioistuimen harjoittaman valvonnan piiriin ei kuulu selvitysaineiston arviointi, paitsi jos se on otettu huomioon vääristyneellä tavalla — (EY 225 artikla; yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 51 artikla)

2. Muutoksenhaku — Valitusperusteet — Selvitysaineiston vääristämistä koskeva valitusperuste — Valitusperuste, jossa ainoastaan toistetaan sellaisenaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa jo esitetyt perustelut — Tutkimatta jättäminen — (EY 225 artikla; yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 51 artikla; yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 112 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohta)

3. Kilpailu — Yhteisön oikeussäännöt — Rikkominen — Vastuuseen joutuminen — Yrityksen taloudellista jatkuvuutta koskeva arviointiperuste — Vastaperustetun yhtiön joutuminen vastuuseen sellaisesta rikkomisesta, johon on syyllistynyt toinen yhtiö, joka ei ole lakannut olemasta — Hyväksyttävyys ottaen huomioon kyseisten kahden yhtiön väliset omistussuhteet — (EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta))

4. Kilpailu — Hallinnollinen menettely — Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen — Yritykselle osoitettu tietojensaantipyyntö — Oikeus kieltäytyä antamasta vastausta, joka merkitsisi rikkomisen myöntämistä — Yritysten yhteenliittymälle osoitettu pyyntö — Oikeutta kieltäytyä todistamasta jäseniään vastaan ei ole — (Neuvoston asetuksen N:o 17 11 artikla)

5. Kilpailu — Hallinnollinen menettely — Väitetiedoksianto — Väliaikaisuus — Perusteettomiksi osoittautuvista väitteistä luopuminen — Komissiolla ei ole velvollisuutta ilmoittaa tästä niille, joita asia koskee, täydentävällä väitetiedoksiannolla — (Neuvoston asetuksen N:o 17 19 artikla; komission asetuksen N:o 99/63 2 artikla)

6. Kilpailu — Hallinnollinen menettely — Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklaa ei sovelleta — Komissio noudattaa menettelyllisiä takeita — Kontradiktorinen periaate — Periaatteen ulottuvuus ja rajat — Yrityksellä ei ole oikeutta kuulustella sitä vastaan puhuvien asiakirjojen laatijoita

7. Kilpailu — Hallinnollinen menettely — Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen — Oikeus tutustua asiakirjoihin — Ulottuvuus — Kieltäytyminen antamasta asiakirjaa tiedoksi — Seuraukset — Tarve tehdä yrityksellä olevan todistustaakan osalta ero yritystä vastaan puhuvien asiakirjojen ja sen puolesta puhuvien asiakirjojen välillä

8. Kilpailu — Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt — Yrityksen osallistuminen kilpailunvastaiseen aloitteeseen — Hiljainen hyväksyminen ilman julkista irtisanoutumista tai ilmoittamista toimivaltaisille viranomaisille on riittävä yrityksen vastuun syntymiseksi — (EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta)

9. Kilpailu — Sakot — Sakkojen määrä — Sakkojen suuruuden määrittämisperusteet — Kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuus ja kesto — Rikkominen, johon on osallistunut useita yrityksiä — Kunkin yrityksen osallistumisen vakavuus erikseen tarkasteltuna — (Neuvoston asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohta)

10. Kilpailu — Hallinnollinen menettely — Puolustautumisoikeuksien loukkaaminen — Sääntöjenvastainen tutustumisoikeus asiakirjoihin — Se, että tutustumisoikeus taataan tuomioistuinmenettelyn kuluessa, ei poista sääntöjenvastaisuutta

11. Muutoksenhaku — Valitusperusteet — Valitusperuste, jossa asetetaan kyseenalaiseksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi siitä, onko puolustautumisoikeuksia loukattu kilpailusääntöjen soveltamista koskevassa hallinnollisessa menettelyssä — Tutkittavaksi ottaminen — (EY 225 artikla; yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 51 artikla)

12. Kilpailu — Hallinnollinen menettely — Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen — Oikeus tutustua asiakirjoihin — Sitä, että komissio yksin määrittelee puolustukselle hyödylliset asiakirjat, ei voida hyväksyä — Sellaisten asiakirjojen jättäminen hallinnollisen menettelyn asiakirjavihkon ulkopuolelle, joilla ei ole objektiivista yhteyttä väitetiedoksiantoon sisältyviin väitteisiin, voidaan hyväksyä

13. Kilpailu — Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt — Kielto — Rikkominen — Sopimukset ja yhdenmukaistetut menettelytavat, joita voidaan käsitellä yhtenä kilpailusääntöjen rikkomisena — Se, että yritys joutuu vastuuseen sillä perusteella, että kyseinen yritys on osallistunut rikkomiseen kokonaisuutena arvioituna huolimatta siitä, että sen osallisuus on ollut vähäinen, voidaan hyväksyä — (EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta))

14. Kilpailu — Hallinnollinen menettely — Komission päätös, jossa todetaan kilpailusääntöjen rikkominen ja joka on tehty sen jälkeen, kun kansallinen kilpailuviranomainen teki samaa yritystä koskevan päätöksen — Kyseisten kahden päätöksen kohteena olevat rikkomiset eivät ole samat — Ne bis in idem -periaatetta ei ole loukattu

15. Muutoksenhaku — Valitusperusteet — Perustelujen puutteellisuus — Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen nojautuminen implisiittisiin perusteluihin — Hyväksyttävyyden edellytykset — (EY 225 artikla; yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 51 artikla )

Tiivistelmä

1. EY 225 artiklan ja yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 51 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla muutosta voidaan hakea vain oikeuskysymysten osalta ja muutoksenhaun perusteena voi olla toimivallan puuttuminen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelta, asian käsittelyssä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa tapahtunut oikeudenkäyntivirhe, joka on muutoksenhakijan edun vastainen, tai ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa tapahtunut yhteisön oikeuden rikkominen. Valituksessa saadaan siten tukeutua vain oikeussääntöjen rikkomista koskeviin perusteisiin eikä valitusta siis miltään osin saa kohdistaa tosiasiakysymysten arviointiin. Ainoastaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on toimivaltainen toisaalta määrittämään ratkaisun perustaksi asetettavan tosiseikaston, lukuun ottamatta sellaisia tapauksia, joissa määritetyn tosiseikaston paikkansapitämättömyys käy ilmi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle toimitetusta aineistosta, ja toisaalta arvioimaan tätä tosiseikastoa. Tästä seuraa, että lukuun ottamatta sitä tapausta, että tuomioistuimelle esitetty selvitys on otettu huomioon vääristyneellä tavalla, tosiseikaston arviointi ei ole sellainen oikeuskysymys, että se sinänsä kuuluisi yhteisöjen tuomioistuimen harjoittaman valvonnan piiriin muutoksenhaun yhteydessä.

(ks. 47–49 kohta)

2. EY 225 artiklan sekä yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 51 artiklan ensimmäisen kohdan ja yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 112 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdan määräysten mukaan valittajan, joka väittää ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ottaneen selvitysaineiston huomioon vääristyneellä tavalla, on ilmoitettava täsmällisesti ne seikat, jotka se katsoo ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ottaneen huomioon vääristyneellä tavalla, ja näytettävä toteen ne arviointivirheet, joiden takia ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on valittajan mukaan päätynyt niiden ottamiseen huomioon vääristyneellä tavalla.

Näiden määräysten vaatimuksia ei täytä valitus, jossa vain toistetaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa jo esitetyt perusteet ja perustelut, mukaan lukien ne, joissa nojaudutaan tämän nimenomaisesti hylkäämiin tosiseikkoihin. Tällaisella valituksella näet pyritään ainoastaan siihen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esitetty kanne tutkitaan uudelleen, mikä ei kuulu yhteisöjen tuomioistuimen toimivaltaan.

(ks. 50 ja 51 kohta)

3. Perustamissopimuksen 85 artiklan (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta) soveltamiseksi yrityksen oikeudellisen muodon ja nimen muuttamisesta ei välttämättä seuraa, että uusi yritys vapautuisi edellisen yrityksen kilpailunvastaisia menettelytapoja koskevasta vastuusta, mikäli nämä kaksi yritystä ovat taloudelliselta kannalta samat.

Yritykset ovat taloudelliselta kannalta samat silloin, kun toimintaa, jota tietty yhtiö on harjoittanut ennen muuttumistaan holding-yhtiöksi, jatkaa sellainen uusi yhtiö, jonka pääomasta edellä mainittu yhtiö omistaa puolet.

(ks. 59, 357 ja 358 kohta)

4. Kun komissio täyttää perustamissopimuksen 89 artiklassa (josta on muutettuna tullut EY 85 artikla) sille annettua tehtävää, sillä on oikeus kuulla tutkinnan kohteena olevaa yritystä kaikkien muiden asianomaisten yritysten toimenpiteistä, ja asetuksessa N:o 17 asetetaan yritykselle velvoite tehdä aktiivisesti yhteistyötä, jota voi rajoittaa ainoastaan oikeus, joka yrityksellä on tietojensaantia koskevan pyynnön saadessaan kieltäytyä antamasta sellaisia vastauksia, joilla se myöntäisi sellaisen kilpailusääntöjen rik komisen, josta komission on esitettävä näyttö.

Nämä näkemykset pätevät myös tilanteessa, jossa yritysten yhteenliittymää kuullaan sen yksittäisen jäsenen käyttäytymisestä. Koska vaikenemisoikeuden myöntämisestä yhteenliittymälle seuraa, että yritysten yhteenliittymän jäseniä suojeltaisiin, kun tämä ei voisi todistaa jäseniään vastaan, se ylittäisi sen, mikä on tarpeen yritysten puolustautumisoikeuksien turvaamiseksi, ja se estäisi perusteettomasti komission tehtävää valvoa kilpailusääntöjen noudattamista yhteismarkkinoilla.

(ks. 65, 207 ja 208 kohta)

5. Väitetiedoksianto on valmisteleva asiakirja, jossa tosiseikoista ja oikeudellisista seikoista tehdyt arviot ovat täysin väliaikaisia, koska päätöksessä, jolla hallinnollinen menettely päätetään, ei ole välttämättä esitettävä kaikkia väitteitä. Tästä syystä komissio voi ja sen jopa täytyy ottaa huomioon hallinnollisessa menettelyssä esille tulleet seikat muun muassa luopuakseen sellaisista väitteistä, jotka ovat osoittautuneet perusteettomiksi.

Komissio ei tällaisessa tilanteessa ole velvollinen antamaan niille, joita asia koskee, tilaisuutta ilmaista näkemyksensä väitteistä luopumisesta, koska täydentävän väitetiedoksiannon tiedoksi antaminen niille, joita asia koskee, on tarpeen ainoastaan siinä tapauksessa, että selvitysten tulokset ovat sellaisia, että komissio asettaa yritysten vastuulle uusia toimia tai muuttaa kiistettyjen kilpailusääntöjen rikkomisten todisteita merkittävällä tavalla.

(ks. 67 ja 192 kohta)

6. Kontradiktorisen periaatteen noudattamisella samoin kuin muiden Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 1 kappaleessa vahvistettujen menettelyllisten takeiden noudattamisella tarkoitetaan ainoastaan oikeudenkäyntiä ”tuomioistuimessa”, ilman että siihen sisältyisi mitään yleistä ja abstraktia periaatetta, jonka mukaan asianosaisilla on oltava kaikissa tapauksissa mahdollisuus osallistua keskusteluihin tai saada tiedoksi kaikki huomioon otetut muita henkilöitä koskevat asiakirjat.

Komission tehtävänä ei näin ollen ole komissiossa käytävässä kilpailusääntöjen soveltamista koskevassa hallinnollisessa menettelyssä antaa asianomaiselle yritykselle mahdollisuutta kuulustella tiettyä todistajaa, kuten kyseistä yritystä vastaan puhuvien asiakirjojen laatijaa, ja tutkia tämän lausumia tutkintavaiheessa.

(ks. 70 ja 200 kohta)

7. Puolustautumisoikeuksien noudattamisen periaatteeseen erottamattomasti liittyvä oikeus tutustua asiakirja-aineistoon merkitsee kilpailusääntöjen soveltamista koskevassa hallinnollisessa menettelyssä sitä, että komission on annettava asianomaiselle yritykselle mahdollisuus tutkia kaikki tutkinta-aineistoon sisältyvät asiakirjat, joilla saattaa olla merkitystä sen puolustuksen kannalta. Näihin kuuluvat sekä asianomaista vastaan että sen puolesta puhuvat asiakirjat muiden yritysten liikesalaisuuksia, komission sisäisiä asiakirjoja ja muita luottamuksellisia tietoja lukuun ottamatta.

Se, että asiakirjaa ei ole annettu tiedoksi, merkitsee puolustautumisoikeuksien loukkaamista kuitenkin ainoastaan siinä tapauksessa, että asianomainen yritys ensinnäkin osoittaa komission nojautuneen tähän asiakirjaan tukeakseen väitettään, joka koskee kilpailusääntöjen rikkomisen olemassaoloa, ja toiseksi tämä väite voidaan näyttää toteen vain kyseisen asiakirjan perusteella. Asianomaisen yrityksen on erityisesti osoitettava, että lopputulos, johon komissio on päätöksessä päätynyt, olisi ollut erilainen, mikäli asianomaista vastaan puhuva asiakirja, jota ei ole annettu tiedoksi ja johon komissio on nojautunut todetessaan kyseisen yrityksen rikkoneen kilpailusääntöjä, olisi pitänyt poistaa todisteiden joukosta. Mikäli kyseessä on sitä vastoin tilanne, jossa tiedoksi antamatta on jätetty asianomaisen puolesta puhuva asiakirja, kyseisen yrityksen on ainoastaan osoitettava, että sen tiedoksi antamatta jättäminen on saattanut vaikuttaa sen vahingoksi menettelyn kulkuun ja komission päätöksen sisältöön niiltä osin kuin se olisi voinut tuoda esiin seikkoja, jotka eivät olisi olleet sopusoinnussa komission tekemien päätelmien kanssa.

(ks. 68, 71 ja 73–75 kohta)

8. Hiljainen hyväksyminen, jonka yritys on antanut kilpailunvastaisuuden takia lainvastaiselle aloitteelle ilman julkista irtisanoutumista sen sisällöstä tai sen ilmoittamista hallintoviranomaisille, rohkaisee muita jatkamaan kilpailusääntöjen rikkomista ja vaarantaa sen paljastumisen. Tämä kumppanuus merkitsee passiivista osallistumista rikkomiseen ja saattaa johtaa siihen, että yritys joutuu vastuuseen. Myöskään se, että yritys ei noudata kokouksessa, jolla on kilpailunvastainen tavoite, sovittua, ei poista sen vastuuta kartelliin osallistumisesta, ellei se ole julkisesti sanoutunut irti siitä, mitä kokouksissa on sovittu.

(ks. 84 ja 85 kohta)

9. Sellaisen sakon suuruus, joka määrätään seuraamuksena kilpailusääntöjen rikkomisesta, määritetään kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuuden ja tarvittaessa sen keston perusteella. Rikkomisen vakavuus on määritettävä useiden seikkojen perusteella, joihin kuuluvat erityisesti asiaan liittyvät erityisolosuhteet, asiayhteys ja sakkojen ennaltaehkäisevä vaikutus. Objektiivisia tekijöitä, kuten kilpailunvastaisten menettelytapojen sisältö ja kesto, niiden lukumäärä ja intensiteetti, asianomaisten markkinoiden laajuus ja talouselämälle aiheutunut vahinko on otettava huomioon. Huomioon on otettava myös vastuussa olevien yritysten suhteellinen merkitys ja markkinaosuus sekä mahdollinen kilpailusääntöjen rikkomisen uusiminen.

Erityisesti silloin, kun kilpailusääntöjen rikkomiseen osallistuu useita yrityksiä, on tutkittava niiden kunkin osallistumisen vakavuus. Tämä voidaan todeta ottamalla huomioon muun muassa jatkuva kuuluminen kilpailunvastaiseen sopimukseen osallistumalla yhteen tai useampaan kyseisen sopimuksen täytäntöönpanotoimenpiteeseen tai tekemällä yhteistyötä niiden yhteydessä ja menettelytapojen vaikutus kilpailuun ja kotimarkkinoiden eristämiseen.

(ks. 89–92 ja 374 kohta)

10. Päätös, jolla yrityksille määrätään sakkoja kilpailusääntöjen rikkomisen perusteella, voidaan kumota kokonaan tai osittain sillä perusteella, että hallinnollisen menettelyn aikana on annettu sääntöjenvastainen tutustumisoikeus tutkinta-aineistoon, ainoastaan jos todetaan, että kyseinen sääntöjenvastainen tutustumisoikeus on estänyt asianomaisia yrityksiä tutustumasta asiakirjoihin, joita olisi voitu käyttää niiden puolustuksessa, ja että niiden puolustautumisoikeuksia on näin ollen loukattu.

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin saa kyseisestä päätöksestä nostetun kanteen tutkimisen yhteydessä määrätä prosessinjohtotoimista ja järjestää tilaisuuden tutustua kaikkeen asiakirja-aineistoon kyetäkseen arvioimaan, voiko komission kieltäytyminen antamasta tilaisuutta tutustua asiakirjaan tai toimittamasta asiapaperia heikentää asianomaisen yrityksen puolustusta.

Koska tämä tutkimus rajoittuu esitettyjen perusteiden laillisuusvalvontaan, sillä ei pyritä korvaamaan asian täysimääräistä tutkimista hallinnollisessa menettelyssä eikä sillä ole tällaista vaikutusta. Sen perusteella, että yritys, joka on nostanut kanteen komission päätöksestä, saa jotkin asiakirjavihkoon liitetyt asiakirjat myöhemmin tietoonsa, yritys ei nimittäin saa takaisin sitä asemaa, jossa se olisi ollut, jos se olisi voinut vedota samoihin asiakirjoihin esittääkseen kirjalliset ja suulliset huomautuksensa komissiolle, eikä hallinnollisessa menettelyssä tapahtunut puolustautumisoikeuksien loukkaaminen muutu sääntöjenmukaiseksi tällä perusteella.

(ks. 100–104 kohta)

11. Se, onko ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin soveltanut asianmukaisia perusteita arvioidessaan, onko se, että komissio on kilpailusääntöjen soveltamista koskevassa hallinnollisessa menettelyssä evännyt oikeuden tutustua tiettyyn asiakirjaan, loukannut asianomaisen yrityksen puolustautumisoikeuksia, on oikeuskysymys, joka voi olla yhteisöjen tuomioistuimen valvonnan kohteena muutoksenhaun yhteydessä. Sama pätee siihen, onko asiakirjaa pidettävä asianomaisen puolesta puhuvana asiakirjana, joka saattaa olla hyödyllinen yrityksen puolustautumisen kannalta.

(ks. 125 kohta)

12. Kilpailusääntöjen soveltamista koskevassa hallinnollisessa menettelyssä asianomaisen yrityksen puolustautumisen kannalta hyödyllisten asiakirjojen yksilöinti ei voi kuulua yksinomaan komissiolle, joka antaa väitteet tiedoksi ja tekee päätöksen, jolla määrätään seuraamus. Se saa kuitenkin jättää hallinnollisen menettelyn asiakirjavihkon ulkopuolelle seikkoja, joilla ei ole mitään yhteyttä väitetiedoksiantoon sisältyviin tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskeviin väitteisiin ja joilla ei näin ollen ole mitään merkitystä tutkimuksen kannalta. Kyseisellä perusteella, joka koskee objektiivista yhteyttä, ei voida sulkea pois asiakirjoja, joihin sisältyy puolesta puhuvia seikkoja tai edes viitteitä markkinatilanteesta tai kyseisillä markkinoilla toimivien menettelytavoista, kunhan ne liittyvät objektiivisesti väitteisiin, joita mahdollisesti on otettu huomioon asianomaista yritystä vastaan.

(ks. 126 ja 128 kohta)

13. Perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta) rikkominen voi johtua paitsi yksittäisestä toimenpiteestä, myös useista toimenpiteistä tai jopa jatkuvasta käyttäytymisestä, vaikka yksi tai useampi osatekijä tästä useiden toimenpiteiden sarjasta tai tästä jatkuvasta käyttäytymisestä voisi sellaisenaankin ja erikseen tarkasteltuna merkitä kyseisen määräyksen rikkomista. Tästä seuraa, että kun eri toimenpiteet kuuluvat kokonaissuunnitelmaan, koska niiden yhteisenä tavoitteena on kilpailun vääristäminen yhteismarkkinoiden sisällä, komissiolla on oikeus kohdistaa vastuu näistä toimenpiteistä sen mukaan, miten yritykset ovat osallistuneet kilpailusääntöjen rikkomiseen kokonaisuutena arvioiden.

Myöskään erolla yhden sopimuksen ja yhden sääntöjenvastaisen suunnitelman välillä ei ole merkitystä, koska perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa sovellettaessa sopimuksen konkreettisten vaikutusten huomioon ottaminen on tarpeetonta, kun on ilmeistä, että sen tarkoituksena on estää, rajoittaa tai vääristää kilpailua yhteismarkkinoilla.

Kun on osoitettu, että yritys tietää muiden osallistujien sääntöjenvastaisista menettelytavoista tai kykenee kohtuudella ennustamaan ne ja että se on valmis hyväksymään riskin, sitä pidetään koko siltä ajalta, jona se on osallistunut kilpailusääntöjen rikkomiseen, vastuullisena menettelytavoista, joita muut yritykset ovat panneet täytäntöön saman kilpailusääntöjen rikkomisen yhteydessä.

Se, että yritys ei ole osallistunut kaikkiin yhteistoimintajärjestelyn muodostaviin osatekijöihin tai että sen osuus niissä osatekijöissä, joihin se on osallistunut, on ollut vähäinen, ei ole merkityksellistä kyseisen yrityksen syyksi luettavan kilpailusääntöjen rikkomisen olemassaoloa osoitettaessa, koska tällainen seikka on otettava huomioon vain kilpailusääntöjen vakavuuden arvioinnin yhteydessä ja tarvittaessa sakon suuruutta määritettäessä.

(ks. 258, 261, 292 ja 328 kohta)

14. Ne bis in idem -periaatteen noudattaminen edellyttää kolmen edellytyksen täyttymistä: tosiseikkojen, sääntöjen rikkojan ja suojellun oikeudellisen intressin on oltava samat. Sen mukaan seuraamusten määrääminen samalle henkilölle useamman kuin yhden kerran samasta lainvastaisesta käyttäytymisestä saman oikeushyvän suojelemiseksi on siten kiellettyä.

Tästä seuraa, ettei ne bis in idem -periaatetta loukata silloin, kun komissio määrää yritykselle seuraamuksia sellaisesta käyttäytymisestä, joka eroaa kyseisen yrityksen syyksi luetusta sellaisesta käyttäytymisestä, josta on tehty kansallisen kilpailuviranomaisen päätös.

(ks. 338–340 kohta)

15. Perusteluvelvollisuus ei velvoita ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta esittämään tuomiossaan selvitystä, jossa seurataan tyhjentävästi ja kohta kohdalta kaikkia riidan asianosaisten esittämiä päätelmiä. Perustelut voivat siten olla implisiittisiä, kunhan asianosaiset saavat niiden avulla selville syyt, joihin kyseinen tuomio perustuu, ja yhteisöjen tuomioistuimella on käytettävissään riittävät tiedot, jotta se kykenee harjoittamaan laillisuusvalvontaansa muutoksenhaun yhteydessä.

(ks. 372 kohta)