Asia T-387/94

Asia Motor France SA ym.

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Kilpailu — Valituksen käsittelyä koskevat velvoitteet — Hylkäämisperusteiden laillisuus — Ilmeinen arviointivirhe — Perustelu”

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) 18 päivänä syyskuuta 1996 antama tuomio II-965

Tuomion tiivistelmä

Yhteisöjen tuomioistuimet eivät ole toimivaltaisia ratkaisemaan suoran kanteen yhteydessä sitä, onko luonnollisten tai oikeushenkilöiden toiminta perustamissopimuksen määräysten mukaista.

Perustamissopimuksen 175 artiklassa tarkoitetaan laiminlyöntiä, joka on toimen tekemättä jättäminen tai kannan määrittelemättä jättäminen, ei sitä, että tehty toimi on toisenlainen kuin asianosaiset olisivat halunneet tai pitäneet tarpeellisena. Kun komissio on tehnyt kumoamistuomion täytäntöönpanemiseksi, jota valittaja on vaatinut, päätöksen korvatakseen kumotun toimen, se on määritellyt selvästi ja lopullisesti kantansa kyseisen valittajan valitukseen.

Kun on kyse siitä, että toimielin ei ole täyttänyt perustamissopimuksen 176 artiklan mukaisia velvollisuuksiaan silloin, kun jokin sen toimista on kumottu, laiminlyöntikanne on sovelias keino riitauttaa kieltäytyminen, joka koskee sitä, pitääkö toimielimen ryhtyä kumotun toimen korvaamisen lisäksi toimenpiteisiin sellaisten muiden toimien osalta, joita alkuperäisessä kumoamiskanteessa ei ole riitautettu. Kun pelkästään riitautetaan sen toimen laillisuus, joka on tehty kumotun toimen sijaan, riitauttaminen on tehtävä perustamissopimuksen 173 artiklassa tarkoitetulla kumoamiskanteella.

Ellei ole kysymys tilanteesta, jossa valituksen kohde kuuluu komission yksinomaiseen toimivaltaan, komissiolla ei ole mitään velvollisuutta todeta, onko perustamissopimuksen 85 artiklaa rikottu siten kuin valituksessa on väitetty. Jos komissio hylkää valituksen siksi, että perustamissopimuksen kilpailumääräyksiä ei ole rikottu, sen on hylkäämispäätöksessään ilmoitettava ne tosiseikat ja perustelut, joihin sen päätelmä perustuu. Tuomioistuimen harjoittaman valvonnan on siis oltava sitä, että tarkastetaan tosiseikkojen aineellinen oikeellisuus ja se, ettei kyseessä ole tosiseikkojen ilmeinen arviointivirhe, harkintavallan väärinkäyttö tai oikeudellinen virhe.

Vaikka yrityksen toimintaan saatetaan olla soveltamatta perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa, koska yrityksillä ei ole toimintavapautta, tästä ei seuraa, että mikä tahansa kansallisten viranomaisten haluama tai ohjaama toiminta jää tämän määräyksen soveltamisalan ulkopuolelle. Jos siis valtion toimenpiteessä on jonkin alan taloudellisten toimijoiden välistä yhteisjärjestelyä muistuttavia piirteitä tai jos siihen ryhdytään sen jälkeen, kun kyseisiä taloudellisia toimijoita on kuultu, ja niiden suostumuksella, nämä toimijat eivät voi vedota säännön pakottavaan luonteeseen välttyäkseen 85 artiklan 1 kohdan soveltamiselta. Sitä vastoin silloin, kun pakottava oikeussääntö, joka on omiaan vaikuttamaan kilpailuun yhteismarkkinoilla ja vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, ei ole missään yhteydessä perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun yritysten toimintaan, se, että yritykset pelkästään noudattavat tällaista oikeussääntöä, ei kuulu 85 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Tällaisessa tilanteessa taloudellisilla toimijoilla ei nimittäin ole perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdassa edellytettyä toimintavapautta. Koska ei ole olemassa pakottavaa oikeussääntöä, joka velvoittaisi ilmiannettuun kilpailua rajoittavaan toimintaan, komissio voi todeta kyseisten yritysten toimivan ilman toimintavapautta vain, jos objektiivisten, asiaankuuluvien ja yhtäpitävien seikkojen perusteella ilmenee, että kansalliset viranomaiset pakottivat yksipuolisesti ne toimimaan tällä tavalla käyttämällä pakottavia painostuskeinoja kuten esimerkiksi uhkaamalla valtion toimenpiteillä, joiden takia yritykset saattaisivat kärsiä huomattavia menetyksiä.

Jollekin vastainen päätös on perusteltava toisaalta niin, että se, jolle päätös on osoitettu, saa tietää, miksi päätös on tehty, puolustaakseen tarvittaessa oikeuksiansa ja voidakseen tutkia, onko päätös asianmukainen, ja toisaalta niin, että yhteisöjen tuomioistuimet voivat valvoa päätöksen laillisuutta. Komission ei ole pakko perustellessaan päätöksiään, joita sen on tehtävä kilpailusääntöjen soveltamisen varmistamiseksi, ottaa kantaa kaikkiin osapuolten vaatimustensa tueksi esittämiin väitteisiin, vaan riittää, että se esittää päätöksen kannalta olennaiset tosiseikat ja oikeudelliset näkökohdat.