FI Euroopan unionin virallinen lehti C 282/43

Kanne 16.6.2014 – Yhdistynyt kuningaskunta v. komissio

(Asia T-437/14)

2014/C 282/57

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: barrister V. Wakefield ja M. Holt)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta, Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 4.4.2014 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen (tiedoksiannettu numerolla C(2014) 2008) (EUVL L 104, s. 43) liitteessä olevat yhdeksän merkintää (eli kahdeksannen, yhdeksännen ja kymmenennen merkinnän sivulla 51 ja ensimmäisen, toisen, kolmannen, neljännen, viidennen ja kuudennen merkinnän sivulla 52)

— velvoittaa komission korvaamaan Yhdistyneen kuningaskunnan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen, jotka kaikki liittyvät komission tekemään tulkintaan neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 (1), neuvoston asetuksessa (EY) N:o 73/2009 (2) ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 21/2004 (3) mainitusta lakisääteisestä hoitovaatimuksesta nro 8.

1. Ensimmäisessä kanneperusteessa väitetään, että komissio teki virheen tulkitessaan lakisääteistä hoitovaatimusta nro 8. Kyseisen kanneperusteen tueksi esitetyt kolme pääasiallista perustetta ovat seuraavat: — Lainsäätäjän päätöstä jättää 6, 7 ja 8 artikla lakisääteisen hoitovaatimuksen nro 8 ulkopuolelle on noudatettava. — 4 ja 5 artiklan sisällyttäminen lakisääteiseen hoitovaatimukseen nro 8 tarkoittaa, ettei 3 artiklan perusteella voida riittävästi katsoa yhtäkään sen ”osista” täydentäviksi ehdoiksi. — Unionin lainsäätäjän päätös kohdella 4 ja 5 artiklaa eri tavalla kuin 6, 7 ja 8 artiklaa on tarkoituksenmukainen.

2. Toisessa kanneperusteessa väitetään, että tulkitessaan lakisääteistä hoitovaatimusta nro 8 komissio loukkasi oikeusvarmuuden periaatetta, jota sovelletaan etenkin silloin, kun toimenpiteestä aiheutuu taloudellisia seuraamuksia ja/tai sen perusteella asetetaan seuraamus, ja joka edellyttää, että kaikki epävarmat seikat on ratkaistava viljelijän hyväksi.

3. Kolmannessa kanneperusteessa väitetään, että tulkitessaan lakisääteistä hoitovaatimusta nro 8 komissio loukkasi syrjintäkiellon sekä yhdenvertaisen kohtelun periaatteita, jotka edellyttävät, ettei viljelijää, joka ei ole noudattanut jotakin asetuksen N:o 21/2004 artiklaa, jota ei ole mainittu lakisääteisessä hoitovaatimuksessa nro 8, tulisi kohdella samalla tavoin kuin viljelijää, joka ei ole noudattanut jotakin asetuksen N:o 21/2004 artiklaa, joka on mainittu lakisääteisessä hoitovaatimuksessa nro 8.

(1) Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29.9.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1782/2003 (EUVL L 270, s. 1).

(2) Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (EY) N:o 1290/2005, (EY) N:o 247/2006, (EY) N:o 378/2007 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1782/2003 kumoamisesta 19.1.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 73/2009 (EUVL L 30, s. 16).

(3) Lammas- ja vuohieläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän käyttöönottamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1782/2003 ja direktiivien 92/102/ETY ja 64/432/ETY muuttamisesta 17.12.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 21/2004 (EUVL L 5, s. 8).