Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Kieliä koskevat järjestelyt - Väitetiedoksianto ja lopullinen päätös - Kieli, jota kolmanteen maahan sijoittautunut yritys käyttää kirjeenvaihdossa yhteisön jäsenmaihin sijoittautuneiden omien myyntiyhtiöidensä kanssa - Väitetiedoksiannon liitteet - Toimittaminen alkukielisinä

(Neuvoston asetus N:o 1; neuvoston asetuksen N:o 17 19 artikla; komission asetuksen N:o 99/63/ETY 2 artikla)

2 Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Yksittäispäätös - Tiedoksiannon käsite - Oikeaksi todistettu jäljennös - Jäljennös on hyväksyttävä

(EY:n perustamissopimuksen 191 artikla)

3 Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Väitetiedoksianto - Toimittaminen kilpailuasioista vastaavan pääjohtajan allekirjoittaman kirjeen liitteenä olevana allekirjoittamattomana asiakirjana - Tällainen toimittaminen on hyväksyttävää

(Komission asetuksen N:o 99/63/ETY 2 artikla)

4 Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Perusteluvelvollisuuden laajuus - Kilpailusääntöjen soveltamispäätös

(EY:n perustamissopimuksen 190 artikla)

5 Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Kilpailusääntöjen rikkomisen lopettaminen - Yrityksille asetetut velvoitteet - Suhteellisuus - Edellytykset

(Neuvoston asetuksen N:o 17 3 artiklan 1 kohta)

6 Kilpailu - Sakon suuruuden määrääminen - Huomioon otettava liikevaihto - Yritysten yhteenliittymään kuuluvien yritysten yhteenlaskettu liikevaihto - Tällaisen liikevaihdon huomioon ottaminen on hyväksyttävää

(Neuvoston asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohta)

7 Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Perusteluvelvollisuuden laajuus - Päätös, jolla useille yrityksille määrätään sakkoja kilpailusääntöjen rikkomisesta

(EY:n perustamissopimuksen 190 artikla; neuvoston asetuksen N:o 17 15 artikla)

8 Kilpailu - Sakon suuruuden määrääminen - Perusteet - Kilpailusääntöjen rikkomisten vakavuus - Raskauttavat asianhaarat - Kartellin peittely - Kartelliin osallistuneiden yritysten kokouksia koskevien muistiinpanojen puuttumisesta johtuva näyttö

(Neuvoston asetuksen N:o 17 15 artikla)

9 Kilpailu - Sakon suuruuden määrääminen - Perusteet - Kilpailusääntöjen rikkomisten vakavuus ja kesto - Harkinnassa huomioon otettavat seikat - Mahdollisuus korottaa sakkojen tasoa niiden varoittavan vaikutuksen vahvistamiseksi

(Neuvoston asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohta)

10 Kilpailu - Sakon suuruuden määrääminen - Perusteet - Yrityksen asenne hallinnollisessa menettelyssä

(Neuvoston asetuksen N:o 17 15 artikla)

Tiivistelmä

11 Jos yhteisön lainsäädännössä ei ole nimenomaisesti säädetty, että komission ja yhteisön ulkopuoliseen maahan sijoittautuneen, yhteisön kilpailusääntöjen rikkomiseen osallistuneen yrityksen välisissä suhteissa olisi käytettävä jotakin yhteisön virallisista kielistä, komissiolla on yhteisön lainsäädännön mukaan oikeus valita väitetiedoksiannon ja päätöksen kieleksi se kieli, jota tämä yritys käyttää kirjeenvaihdossaan yhteisön jäsenmaihin sijoittautuneiden omien myyntiyhtiöidensä kanssa, eikä sen jäsenvaltion kieltä, jossa yhtiön edustaja asuu.

Asetuksessa N:o 1 säädetään ainoastaan niistä kieliä koskevista järjestelyistä, joita sovelletaan yhteisön ja jäsenvaltion välillä tai yhteisön ja jäsenvaltion lainkäyttövallan alaisuuteen kuuluvan henkilön välillä. Sen enempää asetuksen N:o 99/63/ETY 2 artikla kuin Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklakaan - sikäli kuin kilpailuoikeudellisen tutkimuksen kohteena oleva yritys voi vedota viimeksi mainittuun määräykseen - eivät velvoita osoittamaan asiakirjoja sen jäsenvaltion kielellä, jossa edustaja asuu. Väitetiedoksiannon ja päätöksen kieli on näin ollen valittava ottaen huomioon liittymä, joka kyseisellä yrityksellä on yhteisön jäsenvaltioon yhteisössä.

Väitetiedoksiannon liitteitä, jotka eivät ole komission laatimia, on pidettävä todistusaineistona, johon komissio tukeutuu, minkä vuoksi ne on saatettava vastaanottajan tietoon sellaisina kuin ne ovat.

12 Päätös on annettu perustamissopimuksessa tarkoitetulla tavalla asianmukaisesti tiedoksi, kun se on toimitettu sille, jolle se on osoitettu, ja tällä on ollut mahdollisuus tutustua siihen.

Päätöksen tiedoksi antamisen sääntöjenmukaisuuden osalta on todettava, ettei missään yhteisön oikeuden säädöksessä säädetä, ettei päätöstä voida antaa tiedoksi oikeaksi todistettuna jäljennöksenä tai ettei oikaisupäätöstä voida antaa tiedoksi erikseen. Yhteisön kilpailusääntöjen soveltamispäätöksen jäljennös, jossa on kilpailupolitiikasta vastaavan komission jäsenen nimi sekä maininta "oikeaksi todistettu jäljennös" (certified copy) ja jossa on myös komission pääsihteerin allekirjoitus, on sääntöjenmukainen ja vastaa sitovuudeltaan komission jäsenten kollegion alkuperäistä päätöstä, joka on saatettu todistusvoimaiseksi siten kuin komission työjärjestyksessä määrätään.

13 Kun kyse on hallinnollisesta menettelystä kilpailuoikeuden alalla, väitetiedoksianto voidaan pätevästi toimittaa asianomaiselle yritykselle kilpailuasioista vastaavan komission pääosaston pääjohtajan allekirjoittaman kirjeen liitteenä olevalla allekirjoittamattomalla asiakirjalla.

Kilpailuasioista vastaavan komission pääosaston pääjohtaja ei kirjeen allekirjoittaessaan toimi toimivallan siirron nojalla vaan komission toimivaltaisen jäsenen antaman pelkän allekirjoitusvaltuutuksen nojalla. Tällainen allekirjoitusvaltuutuksen antaminen on tavanomainen keino, jolla komissio käyttää toimivaltaansa. Asetuksen N:o 99/63/ETY 2 artiklan 1 kohdassa ei vaadita, että väitetiedoksianto pitäisi allekirjoittaa käsin itse asiakirjaan tai että väitetiedoksiannon olisi muodoltaan oltava yksi asiakirja.

14 Yksittäispäätöstä koskevan perusteluvelvollisuuden tavoitteena on mahdollistaa se, että yhteisöjen tuomioistuimet voivat valvoa päätöksen laillisuutta, ja antaa sille, jota asia koskee, riittävät tiedot sen arvioimiseksi, onko päätös asianmukainen vai onko siinä mahdollisesti sellainen virhe, jonka perusteella sen pätevyys voidaan riitauttaa, kuitenkin niin, että tämän velvollisuuden laajuus riippuu kyseisen päätöksen luonteesta ja siitä asiayhteydestä, missä se on tehty.

Vaikka komissio on perustamissopimuksen 190 artiklan perusteella velvollinen perustelemaan päätöksensä mainitsemalla ne tosiseikat ja oikeudelliset seikat, joihin päätös oikeudellisesti perustuu, sekä ne syyt, joiden vuoksi komissio on tehnyt päätöksensä, komission ei kuitenkaan tarvitse käsitellä kaikkia niitä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja, jotka asian hallinnollisen menettelyn kuluessa on esitetty.

Kun kilpailusääntöjen soveltamispäätöksessä on riittävät perustelut, joiden perusteella on mahdollista ymmärtää ne syyt, joiden vuoksi todettuja toimia on pidetty sopimuksena ja yhdenmukaistettuna menettelytapana, komissiolla ei ole velvollisuutta luokitella kutakin tointa erikseen sopimukseksi tai yhdenmukaistetuksi menettelytavaksi.

15 Sovellettaessa asetuksen N:o 17 3 artiklan 1 kohtaa yritystä voidaan kieltää jatkamasta tiettyjä lainvastaisiksi todettuja toimintoja, menettelytapoja tai tilanteita mutta myös kieltää alkamasta toimia samalla tavalla myöhemmin. Koska tätä säännöstä on sovellettava suhteessa todettuun kilpailusääntöjen rikkomiseen, komissiolla on toimivalta määrätä niiden velvoitteiden laajuudesta, joita asianomaisille yrityksille asetetaan, jotta rikkominen saataisiin loppumaan. Yrityksille asetetut velvoitteet eivät kuitenkaan saa ylittää sitä, mikä on asianmukaista ja tarpeellista tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi eli asiassa rikottujen sääntöjen mukaisen laillisen oikeustilan palauttamiseksi.

Asetuksen N:o 17 3 artiklan 1 kohdan soveltamisedellytyksiä ei täytä kielto, jolla pyritään estämään sellaisten puhtaasti tilastollisten tietojen vaihto, jotka eivät ole yrityskohtaisia tai yksilöitävissä, sillä päätöksestä ei ilmene komission katsoneen, että tällainen tietojen vaihto sellaisenaan merkitsisi perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan rikkomista, ja pelkästään se, että tilastotietojen vaihtoa koskevaa järjestelmää voidaan käyttää kilpailunvastaisiin tarkoituksiin, ei tee siitä tämän määräyksen vastaista, koska sen kilpailunvastaiset vaikutukset on tällaisessa tapauksessa todettava konkreettisesti.

16 Asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdassa käytetty yleisluonteinen ilmaus "rikkomus" koskee erotuksetta sopimuksia, yritysten välisiä yhdenmukaistettuja menettelytapoja sekä yritysten yhteenliittymien päätöksiä, ja sen käyttö osoittaa, että tässä säännöksessä säädetyt sakkojen enimmäismäärät soveltuvat samalla tavalla sopimuksiin ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin sekä yritysten yhteenliittymien päätöksiin. Tämän seurauksena 10 prosentin suuruinen liikevaihdosta laskettava enimmäismäärä on laskettava kunkin kyseisen sopimuksen tai yhdenmukaistetun menettelytavan osapuolena olevan yrityksen liikevaihdosta tai yhteenliittymään kuuluvien yritysten yhteenlasketusta liikevaihdosta, ainakin silloin, kun yhteenliittymä omien sääntöjensä mukaan pystyy tekemään jäseniään sitovia päätöksiä. Tällaisen päättelyn oikeellisuutta tukee se, että yritysten yhteenliittymän mahdollisesti käyttämä vaikutusvalta markkinoilla ei riipu sen omasta "liikevaihdosta", joka ei osoita sen kokoa eikä taloudellista valtaa, vaan sen jäsenten liikevaihdosta, joka on osoitus yhteenliittymän koosta ja taloudellisesta vallasta.

Kun yhteenliittymä myy omissa nimissään ja jäsenyhtiöidensä lukuun tuotteita, joiden osalta kilpailusääntöjä on rikottu, kun jäsenyhtiöiden keskinäiset taloudelliset ja tosiasialliset välit ovat läheiset ja kun yhteenliittymällä ei ole omaa taloudellista intressiä osallistua salaiseen hintayhteistyöhön, näiden myyntien arvo osoittaa yhteenliittymän todellista kokoa ja taloudellista valtaa, joten komissio voi käyttää sitä perustana määrättävän sakon ylärajaa laskiessaan.

17 Yksittäispäätöstä koskevan perusteluvelvollisuuden tavoitteena on mahdollistaa se, että yhteisöjen tuomioistuimet voivat valvoa päätöksen laillisuutta, ja antaa sille, jota asia koskee, riittävät tiedot sen arvioimiseksi, onko päätös asianmukainen vai onko siinä mahdollisesti sellainen virhe, jonka perusteella sen pätevyys voidaan riitauttaa, kuitenkin niin, että tämän velvollisuuden laajuus riippuu kyseisen päätöksen luonteesta ja siitä asiayhteydestä, missä se on tehty.

Kun on kyse päätöksestä, jolla useille yrityksille määrätään sakkoja yhteisön kilpailusääntöjen rikkomisesta, perusteluvelvollisuuden laajuus on määrättävä ottaen huomioon se, että rikkomisten vakavuus on määritettävä useiden seikkojen perusteella, joihin kuuluvat erityisesti asian erityisolosuhteet, asiayhteys ja sakkojen varoittava vaikutus, mutta niistä perusteista, jotka on välttämättä otettava huomioon, ei kuitenkaan ole vahvistettu sitovaa tai tyhjentävää luetteloa.

Komissiolla on kunkin sakon määrää vahvistaessaan lisäksi harkintavaltaa, eikä voida katsoa, että se olisi tätä tehdessään velvollinen soveltamaan tarkkaa matemaattista kaavaa.

Päätöksen perustelujen on oltava itse päätöksessä, ja komission myöhemmät selitykset voidaan ottaa huomioon vain poikkeuksellisissa olosuhteissa.

Kun komissio toteaa päätöksessä, että yhteisön kilpailusääntöjä on rikottu, ja määrää rikkomiseen osallistuneille yrityksille sakkoja siten, että se ottaa sakkojen määrää vahvistaessaan järjestelmällisesti huomioon tietyt perusseikat, sen on mainittava nämä seikat itse päätöksessä, jotta ne, joille päätös on osoitettu, voivat tarkastaa, onko sakkojen taso perusteltu, ja arvioida mahdollisen syrjinnän olemassaoloa.

18 Se, että salaiseen hintayhteistyöhön osallistuneet yritykset suunnittelivat yhdenmukaistetuista hinnankorotuksista ilmoittamisen ja että niitä kehotettiin olemaan tekemättä tätä käsittelevistä kokouksista muistiinpanoja, osoittaa, että yritykset tiesivät toimintansa lainvastaisuudesta ja että ne ryhtyivät toimenpiteisiin salaisen yhteistyön peittämiseksi. Komissio voi pitää tällaisia toimenpiteitä raskauttavina asianhaaroina kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuutta arvioidessaan.

Sitä, ettei kyseisistä kokouksista ole virallisia pöytäkirjoja eikä käytännöllisesti katsoen lainkaan sisäisiä muistioita, on näiden kokousten lukumäärä, jakautuminen pitkälle aikavälille ja niissä käytyjen keskustelujen luonne huomioon ottaen pidettävä riittävänä näyttönä siitä, että osallistujia kehotettiin olemaan tekemättä muistiinpanoja.

19 Yhteisön kilpailusääntöjen rikkomisesta määrättävän sakon suuruutta harkittaessa otetaan huomioon sekä rikkomisen vakavuus että sen kesto. Rikkomisen vakavuutta harkittaessa on otettava huomioon useita seikkoja, muun muassa asian erityiset olosuhteet, asiayhteys ja sakkojen varoittava vaikutus, mutta niistä perusteista, jotka on välttämättä otettava huomioon, ei ole vahvistettu sitovaa tai tyhjentävää luetteloa.

Komissio voi sakkojen yleistä tasoa harkitessaan perustellusti ottaa huomioon, että yhteisön kilpailusääntöjen selvät rikkomiset ovat vielä melko yleisiä, joten se voi korottaa sakkojen tasoa niiden varoittavan vaikutuksen vahvistamiseksi. Vaikka komissio on aikaisemmin määrännyt tietyntasoisia sakkoja tietyntyyppisistä rikkomisista, se ei estä sitä korottamasta tätä tasoa asetuksessa N:o 17 säädetyissä rajoissa, jos osoittautuu, että se on välttämätöntä yhteisön kilpailupolitiikan toteuttamiseksi.

Komissio voi lisäksi sakkojen yleistä tasoa vahvistaessaan ottaa huomioon muun muassa perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan rikkomisen pitkän keston ja ilmeisyyden ja sen, että se on tapahtunut siitä huolimatta, että komission aikaisempi päätöskäytäntö olisi pitänyt ymmärtää varoitukseksi.

20 Yhteisön kilpailusääntöjen rikkomisesta määrättävän sakon suuruutta määrättäessä sakon alentaminen hallinnollisessa menettelyssä harjoitetun yhteistyön vuoksi on perusteltua vain, jos komissio on yrityksen käyttäytymisen vuoksi voinut todeta kilpailusääntöjen rikkomisen helpommin ja tarpeen vaatiessa saada sen loppumaan.

Jos yritys väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa kiistää komission väitetiedoksiannossa esittämien väitteiden keskeiset osat, komissio voi aiheellisesti katsoa, että yritys ei ole toiminut siten, että sakon alentaminen olisi perusteltua hallinnollisessa menettelyssä harjoitetun yhteistyön vuoksi.