FI Euroopan unionin virallinen lehti C 231/5

Kanne 5.4.2017 – komissio v. Unkari

(Asia C-171/17)

(2017/C 231/07)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Bottka ja H. Tserepa-Lacombe)

Vastaaja: Unkari

Vaatimukset

Komissio vaatii unionin tuomioistuinta

— toteamaan, että Unkarissa käyttöön otettu ja voimassa pidetty kansallinen mobiilimaksujärjestelmä, josta säädetään vuonna 2011 annetulla lailla CC ja siihen liittyvällä 13.12.2012 annetulla hallituksen täytäntöönpanoasetuksella nro 356/2012 ja jolla perustetaan monopoli antamalla Nemzeti Mobilfizetési Zrt:lle yksinoikeudet sekä estetään pääsy aikaisemmin kilpailulle avoimille mobiilimaksamisen tukkumarkkinoille, vaikka tämä ei ole välttämätöntä eikä oikeasuhteista, on — ensinnäkin direktiivin 2006/123/EY (1) 15 artiklan 2 kohdan d alakohdan ja 16 artiklan 1 kohdan vastainen ja — toiseksi SEUT 49 ja SEUT 56 artiklan vastainen

— velvoittamaan Unkarin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kansallisesta mobiilimaksujärjestelmästä 1.4.2011 annetulla lailla CC (a nemzeti mobilfizetési rendszerről szóló, 2011. április 1-jei CC. törvény, jäljempänä laki) muutettiin mobiilimaksupalveluihin sovellettavaa oikeudellista järjestelmää 1.4.2013 alkaen, vaikkakin sen velvoittavat vaikutukset alkoivat vasta 2.7.2014. Laissa määritellään keskitetysti tarjottavat mobiilimaksupalvelut seuraavilla aloilla: a) julkiset pysäköintipalvelut, b) lupa käyttää yleisiä teitä niillä liikkumiseen, c) valtion omistaman yrityksen suorittamat henkilökuljetukset ja d) muiden valtion omistamien yhteisöjen suorittamat palvelut. Mainituista palveluista mobiilimaksu on Unkarissa käytännössä toistaiseksi mahdollinen vasta julkisista pysäköintipalveluista ja yleisillä teillä liikkumista koskevasta oikeudesta maksamiseen (sähköinen tienkäyttömaksutodistus ”e-matrica” ja ”HU-GO”-järjestelmä). Tämä oikeudenkäynti koskee kuitenkin kaikkia neljää laissa säänneltyä alaa.

Komissio mainitsee julkisten pysäköintipalvelujen osalta, että Nemzeti Mobilfizetési Zrt. harjoittaa olennaisilta osin samaa toimintaa kuin mobiilimaksupalvelujen tarjoajat aikaisemmassa järjestelmässä kuitenkin sillä erotuksella, että sillä on yksinoikeus tehdä sopimuksia pysäköintialan toimijoiden kanssa ja että sen hinnat ovat säännellyt. Sama pätee lupaan liikkua yleisillä teillä, koska Nemzeti Mobilfizetési Zrt. on ainoa palvelujentarjoaja, joka on sopimussuhteessa kyseisen julkisen palvelun tarjoajan kanssa ja joka voi myydä suoraan tienkäyttölupia. Niinpä muut mobiilimaksu- ja matkapuhelinpalvelujen tuottajat voivat toimia kyseisillä kahdella alalla ainoastaan jälleenmyyjinä.

Tästä syystä kansallisen mobiilimaksujärjestelmän perustaminen ja Nemzeti Mobilfizetési Zrt:lle myönnetyt yksinoikeudet estävät sekä unkarilaisten että ulkomaisten yritysten pääsyn mobiilimaksamisen tukkumarkkinoille – ja myös muille palveluntarjoajille, jotka jälleenmyyvät mobiilimaksupalveluja, tarjottavien palvelujen markkinoille, kun otetaan huomioon julkisten pysäköintipalvelujen tai muiden julkisten palvelujen tarjoajien sopimussuhteet –, jotka olivat aikaisemmin kilpailulle avoimet. Niinpä komissio katsoo, että kansallista mobiilimaksujärjestelmää koskevat säännökset kokonaisuutena tarkasteltuna aiheuttavat syrjintää ja ovat sijoittautumisvapauden vastaisia (direktiivin 2006/123 15 artiklan ja EUT-sopimuksen 49 artiklan rikkominen). Samalla kyseiset säännökset ovat myös palvelujen tarjoamisen vapauden vastaisia (direktiivin 2006/123 16 artiklan ja EUT-sopimuksen 56 artiklan rikkominen), sillä Nemzeti Mobilfizetési Zrt:lle annetut yksinoikeudet rajoittavat rajat ylittävien palvelujen tarjoamista. Laissa säädetään samasta Nemzeti Mobilfizetési Zrt:lle myönnettävästä yksinoikeudesta myös muiden keskitetysti tarjottavien mobiilimaksupalvelujen, joita ei tosin voida toistaiseksi maksaa Unkarissa mobiilimaksulla, osalta, ja edellä mainittu oikeudellinen arviointi pätee myös niihin.

EUT-sopimuksen ja direktiivin 2006/123 mukaan sijoittautumisvapautta ja palvelujen tarjoamisen vapautta voidaan rajoittaa vain, jos rajoitukset eivät ole syrjiviä ja jos ne palvelevat yleistä etua sekä täyttävät lisäksi tarpeellisuutta ja oikeasuhteisuutta koskevat vaatimukset. Komission mukaan Unkarin esittämillä seikoilla ei voida oikeuttaa lailla käyttöön otettuja rajoituksia, koska ne eivät täytä tarpeellisuutta ja oikeasuhteisuutta koskevia vaatimuksia.

(1) Palveluista sisämarkkinoilla 12.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/123/EY (EUVL 2006, L 376, s. 36).