ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Hedelmä- ja vihannesjalosteet - Tomaattijalosteiden tuotantotuki - Jalostajien velvollisuus maksaa tuottajille vähimmäishinta - Tuottajien osallistuminen tiettyihin lisäkustannuksiin - Hyväksyttävyys - Laskentaa kiinteämääräisellä perusteella ei voida hyväksyä

(Neuvoston asetus N:o 426/86; komission asetuksen N:o 1558/91 6 artiklan 3 kohdan e alakohta)

Tiivistelmä

$$Yhteisön lainsäädännössä, joka koskee asetuksella N:o 426/86 luotua tuotantotukien järjestelmää tietyille tuotteille, jotka on valmistettu yhteisössä korjatuista hedelmistä ja vihanneksista, ei ole poissuljettu sitä, että jalostajat voisivat tarjota tuottajille tiettyjä palveluja - kuten tomaattien keräämisessä käytettävien säiliöiden käyttöönantaminen - joiden kustannuksista tuottajat voivat vastata. Lisäksi se, että teolliseen jalostukseen tarkoitettuja tomaatteja koskevan jäsenvaltion tuottaja- ja jalostajaliittojen tekemän toimialakohtaisen sopimuksen määräyksissä asetetaan kuljetuskustannusten perusteella laskettu raja tuottajien maksettaville kustannuksille, ei sinänsä ole vastoin yhteisön lainsäädäntöä. Jäsenvaltioiden on kuitenkin valvottava jalostajille asetetun vähimmäishinnan maksamista koskevan velvollisuuden tarkkaa noudattamista erityisesti siinä mielessä, että kuljetuskustannuksia tuotantopaikalta jalostuspaikalle ei voida periä tuottajilta.

Tämän velvollisuuden kaikenlainen kiertäminen suoraan tai välillisesti on vastoin yhteisön oikeutta. Hedelmä- ja vihannesjalosteiden tuotantotukijärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen N:o 1558/91 6 artiklan 3 kohdan e alakohdan tarkoituksena on estää vähimmäishinnan kiertäminen peitellyillä menettelyillä.

Riippumatta siitä kysymyksestä, ovatko kyseisen sopimuksen määräykset riittävän avoimesti laadittuja, yleinen käytäntö, jonka mukaan tuottajien osuutta ei lasketa jokaisen tuottajan osalta tosiasiassa aiheutuneiden kustannusten perusteella, vaan kiinteämääräisesti asettamalla tuottajien vastattavaksi suurin toimialakohtaisessa sopimuksessa tarkoitettu prosenttimäärä, ei ole jalostajille asetetun vähimmäishinnan maksamista koskevan velvollisuuden mukainen.

( ks. 19-22 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Verotus - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Liikevaihtovero - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Veron peruste - Tavaroiden toimittaminen - Palvelusuorituksena suoritettu vastike - Edellytys - Palvelusuoritus, joka liittyy välittömästi luovutukseen ja joka voidaan ilmaista rahana - Uusien asiakkaiden hankkimisesta suoritettu tavarapalkkio - Ostohinnasta ja lähetyskustannuksista vastaa luovuttaja

(Neuvoston direktiivin 77/388/ETY 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohta)

Tiivistelmä

$$Vastikkeena tavaroiden luovutuksesta voi olla palveluiden suoritus ja tällainen suoritus voi olla kuudennen direktiivin 77/388/ETY 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohdassa tarkoitettuna veron perusteena, jos tavaroiden luovutuksen ja palveluiden suorituksen välillä on suora yhteys ja jos palveluiden suorituksen arvo voidaan ilmaista rahana.

Tämä arvo on subjektiivinen eikä objektiivisten kriteerien perusteella määritetty arvo ja sen on oltava arvo, jonka palvelujen vastaanottaja antaa palveluille, jotka se haluaa hankkia, ja sen on vastattava arvoa, jonka vastaanottaja on valmis käyttämään tähän tarkoitukseen. Palvelusuorituksen arvo muodostuu kaikista niistä kustannuksista, joita palvelun saajalle aiheutuu kyseisen palvelun hankkimisesta, tavaroiden luovutukseen liittyvistä sivusuorituksista aiheutuvat kulut mukaan lukien.

Direktiivin 77/388/ETY 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohdan mukaan uuden asiakkaan hankkimisesta vastikkeena saatavan tavarapalkkion luovutuksen veron perusteeseen on näin ollen sisällytettävä tavarapalkkion ostohinnan lisäksi myös lähetyskustannukset, mikäli palkkion luovuttaja vastaa niistä.

( ks. 17 ja 22-25 kohta sekä tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyt - Direktiivi 92/50/ETY - Hankintayksiköt - Julkisoikeudellisen laitoksen käsite - Käsitteen soveltamisalaan ei kuulu toimintayksikkö, joka järjestää messuja ja näyttelyjä, jonka toimintaperiaatteena on tuottavuus ja joka toimii kilpailuolosuhteissa

(Neuvoston direktiivin 92/50/ETY 1 artiklan b alakohdan toinen alakohta)

Tiivistelmä

$$Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta annetun direktiivin 92/50/ETY 1 artiklan b alakohdan toisen alakohdan mukaan julkisoikeudellinen laitos on elin, joka on nimenomaisesti perustettu tyydyttämään yleisen edun mukaisia tarpeita ja joka ei harjoita teollista tai kaupallista toimintaa, joka on oikeushenkilö ja joka on tiiviisti sidoksissa valtioon, alueellisiin tai paikallisiin viranomaisiin taikka muihin julkisoikeudellisiin laitoksiin.

Toimintayksikkö, jonka toiminnan tarkoituksena on messujen, näyttelyjen ja muiden vastaavien tilaisuuksien järjestäminen, joka ei tavoittele voittoa mutta jonka toimintaperiaatteita ovat tuottavuus, tehokkuus ja taloudellisuus ja joka toimii kilpailuolosuhteissa, ei täytä edellä mainittua ensimmäistä edellytystä.

( ks. 25 ja 43 kohta sekä tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Siirtotyöläisten sosiaaliturva Yhteisön säännöstö Jäsenvaltioiden tekemien sosiaaliturvasopimusten korvaaminen Korvaamisen rajoitukset Työntekijöihin, jotka ovat käyttäneet oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen ennen asetuksen N:o 1408/71 voimaantuloa, sovelletaan edelleen tätä asetusta ennen tehdyn työttömyysvakuutusta koskevan valtiosopimuksen sellaisia määräyksiä, jotka ovat vakuutetuille edullisempia kuin kyseinen asetus

(EY:n perustamissopimuksen 48 artiklan 2 kohta ja 51 artikla (joista on muutettuina tullut EY 39 artiklan 2 kohta ja EY 42 artikla); neuvoston asetuksen N:o 1408/71 6 ja 7 artikla)

Tiivistelmä

$$Asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin tämä asetus on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 2001/83, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2332/89, 6 ja 7 artikla eivät ole esteenä sellaisten työttömyysvakuutusta koskevan valtioiden välisen sopimuksen määräysten soveltamiselle, jotka ovat vakuutetulle edullisempia, mikäli vakuutettu on käyttänyt oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen ennen asetuksen voimaantulopäivää, vaikka hänen oikeuksiensa määrittelemiseen sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä säädetyn viitekauden vuoksi ei etuuden saamiseksi enää voitaisi vedota oikeuteen, joka perustuu täysin tätä päivää edeltävään aikaan.

Perustamissopimuksen 48 artiklan 2 kohdan ja 51 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 39 artiklan 2 kohta ja EY 42 artikla) vastaista on nimittäin se, että sosiaaliturvaetuja menetetään sen vuoksi, että kahden tai useamman jäsenvaltion välisiä voimassa olevia sopimuksia, jotka on saatettu osaksi näiden valtioiden kansallista oikeusjärjestystä, ei sovelleta asetuksen N:o 1408/71 voimaantulon takia.

( ks. 15 ja 23 kohta sekä tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Verotus - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Liikevaihtoverot - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Veronpalautus maan alueelle sijoittumattomille verovelvollisille - Verollisia ja verottomia liiketoimia sijoittautumisjäsenvaltiossaan suorittava verovelvollinen - Veron osittainen palauttaminen - Laskentatapa

(Neuvoston direktiivin 79/1072/ETY 2 ja 5 artikla)

Tiivistelmä

$$Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta - maan alueelle sijoittautumattomille verovelvollisille suoritettavaa arvonlisäveron palautusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt - annetun direktiivin 79/1072/ETY 2 ja 5 artiklaa tulee tulkita seuraavasti:

- Verovelvollisella, joka on sijoittautunut jäsenvaltioon, jossa verotetaan vain osaa sen liiketoiminnasta, on oikeus sen arvonlisäveron osittaiseen palautukseen, joka on kannettu jäsenvaltiossa, jonne verovelvollinen ei ole sijoittautunut, sellaisista tavaroista tai palveluista, joita on käytetty verovelvollisen sijoittautumisjäsenvaltiossa suorittamiin liiketoimiin.

- Palautettavan arvonlisäveron suuruus lasketaan määrittelemällä ne liiketoimet, jotka oikeuttavat vähennykseen sijoittautumisjäsenvaltiossa, ja ottamalla tämän jälkeen huomioon ainoastaan sellaiset liiketoimet, jotka oikeuttaisivat vähennykseen myös palautuksen suorittavassa jäsenvaltiossa, mikäli ne olisi suoritettu siellä, sekä sellaiset hankintamenot, jotka oikeuttavat vähennykseen viimeksi mainitussa valtiossa.

( ks. 32 kohta ja tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Määrälliset rajoitukset - Vaikutuksiltaan vastaavat toimenpiteet - Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään tulliviranomaisten haltuunottomenettelystä väärennetyiksi oletettujen tavaroiden, jotka on valmistettu laillisesti yhdessä jäsenvaltiossa ja joita myydään laillisesti toisessa jäsenvaltiossa, yhteisön sisäisessä kauttakuljetuksessa - Perustelut - Teollisoikeuksien ja kaupallisten oikeuksien suojaaminen - Menettelyä ei voida perustella näiden oikeuksien suojaamisella - Kauttakuljetus, joka ei ole osa mallioikeuden ydinsisältöä

(EY:n perustamissopimuksen 30 ja 36 artikla (joista on muutettuina tullut EY 28 ja EY 30 artikla))

Tiivistelmä

$$Jäsenvaltio, joka on malleihin sovellettavan teollis- ja tekijänoikeuksia koskevan lainsäädäntönsä perusteella pannut täytäntöön tulliviranomaisten haltuunottomenettelyjä, jotka kohdistuvat tavaroihin, jotka on laillisesti valmistettu toisessa Euroopan yhteisön jäsenvaltiossa ja jotka on tarkoitettu sen jälkeen, kun ne on kuljetettu ensin mainitun jäsenvaltion alueen kautta, saatettaviksi toisen jäsenvaltion markkinoille, jossa niitä voidaan myydä laillisesti, ei ole noudattanut perustamissopimuksen 30 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 28 artikla) mukaisia velvoitteitaan.

Kyseessä oleva kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan kansalliset tulliviranomaiset voivat auton varaosien mallioikeuden haltijan pyynnöstä ottaa haltuunsa varaosat, joiden oletetaan olevan väärennettyjä tavaroita, kymmenen päivän kuluessa, jona aikana hakija voi saattaa asian toimivaltaisten kansallisten tuomioistuinten käsiteltäväksi, rajoittaa tavaroiden vapaata liikkuvuutta.

Yhteisön sisäisessä kauttakuljetuksessa tavarat kuljetetaan jäsenvaltiosta toiseen yhden tai useamman jäsenvaltion alueen kautta, eikä siihen liity suojatun mallin ulkomuodon käyttämistä, joten se ei ole osa malleja koskevan teollisoikeuden ja kaupallisen oikeuden ydinsisältöä.

Koska tuotteen valmistus ja myynti ovat laillisia niissä jäsenvaltioissa, joissa sitä valmistetaan ja myydään, ja koska kauttakuljetus ei ole osa mallioikeuden ydinsisältöä kauttakuljetusjäsenvaltiossa, on katsottava, että tavaroiden vapaan liikkuvuuden estettä, joka aiheutuu siitä, että tuote otetaan viimeksi mainitun valtion tullissa haltuun sen kauttakuljetuksen estämiseksi, ei voida perustella teollisoikeuksien ja kaupallisten oikeuksien suojelemista koskevilla syillä.

( ks. 22, 43, 45 ja 49 kohta sekä tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Muutoksenhaku - Valitusperusteet - Yhteisöjen tuomioistuimen harjoittaman valvonnan piiriin ei kuulu selvitysaineiston arviointi, paitsi jos se on otettu huomioon vääristyneellä tavalla

2. Muutoksenhaku - Valitusperusteet - Tosiseikkojen virheellinen arviointi - Tutkimatta jättäminen - Hylkääminen

(EY:n perustamissopimuksen 168 a artikla (josta on tullut EY 225 artikla); EY:n tuomioistuimen perussäännön 51 artiklan ensimmäinen kohta)

Tiivistelmä

1. Yhteisöjen tuomioistuimella ei ole muutoksenhaun yhteydessä toimivaltaa määrittää asian tosiseikastoa eikä lähtökohtaisesti myöskään arvioida sitä selvitystä, johon ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on asian tosiseikastoa määrittäessään tukeutunut. Silloin, kun tämä selvitys on saatu asianmukaisesti ja asian selvittämistä sekä todistustaakkaa koskevia menettelysääntöjä ja yleisiä oikeusperiaatteita on noudatettu, ainoastaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tehtävänä on arvioida sille esitetyn selvityksen arvoa todisteina. Lukuun ottamatta sitä tapausta, että oikeudelle toimitettu aineisto on otettu huomioon vääristyneellä tavalla, tämä arviointi ei näin ollen ole sellainen oikeuskysymys, että se sinänsä kuuluisi yhteisöjen tuomioistuimen harjoittaman valvonnan piiriin.

( ks. 48 kohta )

2. Perustamissopimuksen 168 a artiklan (josta on tullut EY 225 artikla) ja EY:n tuomioistuimen perussäännön 51 artiklan mukaan valituksessa saadaan tukeutua vain oikeussääntöjen rikkomista koskeviin perusteisiin eikä valitusta siis miltään osin saa kohdistaa tosiasiakysymysten arviointiin. Ainoastaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on toimivaltainen toisaalta määrittämään ratkaisun perustaksi asetettavan tosiseikaston, lukuun ottamatta sellaisia tapauksia, joissa määritetyn tosiseikaston paikkansapitämättömyys käy ilmi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle toimitetusta aineistosta, ja toisaalta arvioimaan tätä tosiseikastoa.

( ks. 63 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Verotus - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Pääoman hankinnasta kannettavat välilliset verot - Osakeyhtiöille niiden perustamisen, niiden yhtiöjärjestysten julkaisemisen ja muuttamisen sekä niiden yhtiöpääoman korottamisen yhteydessä määrättävät muut erityismaksut kuin pääoman hankintavero eivät ole sallittuja

(Neuvoston direktiivin 69/335/ETY 10 artiklan c alakohta)

Tiivistelmä

$$Jäsenvaltio, joka on määrännyt pääoman hankintaveron lisäksi muita erityismaksuja osakeyhtiöille ja rajavastuuyhtiöille niiden perustamisen, niiden yhtiöjärjestysten julkaisemisen ja muuttamisen sekä niiden yhtiöpääoman korottamisen yhteydessä, ei ole noudattanut pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista annetun direktiivin 69/335/ETY 7 ja 10 artiklan mukaisia velvoitteitaan.

Näissä yhteyksissä kannettavat maksut kuuluvat direktiivin 10 artiklan c alakohdassa säädetyn kiellon soveltamisalaan seuraavin perustein: yhtiön perustamissopimukset kuuluvat pakollisesti niihin, jotka notaarin on vahvistettava, jolloin notaarin antama todistus tällaisten asiakirjojen aitoudesta on direktiivin 69/335/ETY 10 artiklan c alakohdassa tarkoitettu yhtiön toiminnan harjoittamista koskeva ennakkomuodollisuus; yhtiöpääoman korottamisen julkaiseminen on pakollista niin, että vaikka se ei tosin muodollisesti ole pääomayhtiöiden toiminnan harjoittamisen edellytykseksi asetettu menettely, se on silti ehtona tämän toiminnan harjoittamiselle ja jatkamiselle; ja yhtiön alkuperäisen tai muutetun yhtiöjärjestyksen julkaiseminen on näiden yhtiöiden lakisääteinen velvollisuus ja sitä on näin ollen pidettävä tapauksen mukaan joko näiden yhtiöiden toiminnan harjoittamista koskevana ennakkomuodollisuutena taikka muodollisuutena, joka on edellytyksenä tämän toiminnan harjoittamiselle taikka jatkamiselle.

( ks. 27-30 ja 44 kohta sekä tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Henkilöiden vapaa liikkuvuus Poikkeukset Ulkomaalaisasioita koskevat päätökset Direktiivin 64/221/ETY 8 artiklassa tarkoitettu maahantuloa jäsenvaltion alueelle koskeva päätös Käsite Päätös, jolla sellaiselta yhteisön kansalaiselta, jolta puuttuu oleskelulupa ja joka on päästetty tilapäisesti maahan, evätään oikeus tulla kyseisen valtion alueelle, ei kuulu käsitteen alaan Lykkäävällä vaikutuksella sen johdosta, että päätökseen on haettu muutosta tuomioistuimessa, ja luvalla työskennellä muutoksenhaun ratkaisua odotettaessa ei ole vaikutusta

(Neuvoston direktiivin 64/221/ETY 8 ja 9 artikla)

Tiivistelmä

$$Ulkomaalaisten liikkumista ja oleskelua koskevien, yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteen sekä kansanterveyteen perustuvien erityistoimenpiteiden yhteensovittamisesta annetun direktiivin 64/221/ETY 8 ja 9 artiklaa on tulkittava siten, ettei 8 artiklassa tarkoitettuna "maahantuloa koskevana päätöksenä" voida pitää jäsenvaltion viranomaisten tekemää päätöstä, jolla sellaiselta yhteisön kansalaiselta, jolta puuttuu oleskelulupa, evätään oikeus tulla kyseisen valtion alueelle sellaisessa tapauksessa, jossa asianomainen on päästetty tilapäisesti maahan odotettaessa päätöstä, joka tehdään sen jälkeen, kun kyseisen henkilön asian tutkimisen kannalta tarpeelliset tutkimukset on tehty, ja jossa valtiossa hän on siten ollut lähes seitsemän kuukautta ennen kuin hänelle on ilmoitettu kyseisestä päätöksestä, koska tällaisen henkilön on saatava hyväkseen direktiivin 64/221/ETY 9 artiklassa tarkoitetut menettelylliset takeet.

Sillä ajalla, joka toimivaltaisen viranomaisen päätöksen jälkeen on kulunut sen takia, että asianomainen on päätöksen täytäntöönpanoa lykkäävin vaikutuksin hakenut kyseiseen päätökseen muutosta tuomioistuimessa, ja luvalla työskennellä muutoksenhaun ratkaisua odotettaessa ei ole merkitystä sen kannalta, miten kyseinen päätös direktiivin 64/221/ETY mukaan luokitellaan.

( ks. 43 kohta ja tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Verotus Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen Valmisteverot Direktiivi 92/83/ETY Alkoholi ja alkoholijuomat Vapautukset yhdenmukaistetusta valmisteverosta Direktiivin 27 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetut tuotteet Edellytykset vapautuksen myöntämiselle

(Neuvoston direktiivin 92/83/ETY 27 artiklan 1 kohta)

2. Yhteisön oikeus Tulkinta Erikieliset säädöstekstit Kieliversioiden eroavuudet

3. Verotus Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen Valmisteverot Direktiivi 92/83/ETY Alkoholi ja alkoholijuomat Vapautukset yhdenmukaistetusta valmisteverosta Jäsenvaltioiden oikeus toimia veropetosten, veron kiertämisen ja vapautusten väärinkäytön estämiseksi

(Neuvoston direktiivin 92/83/ETY 27 artiklan 5 kohta)

Tiivistelmä

1. Alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta annetun direktiivin 92/83/ETY 27 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan sanamuodosta käy ilmi, että valmisteverosta vapautuksen myöntäminen tai epääminen on sidoksissa denaturointimenetelmään. Jos denaturointimenetelmä on hyväksytty yhteisön tasolla, alkoholista ei tarvitse kyseisen artiklan a alakohdan nojalla suorittaa valmisteveroa. Jos muuhun tarkoitukseen kuin nautittavaksi valmistetun tuotteen sisältämä alkoholi taas on denaturoitu jäsenvaltiossa hyväksytyllä tavalla, on aiheellista soveltaa saman artiklan b alakohdan mukaista vapautusta. Jos denaturointimenetelmää ei ole hyväksytty yhteisön säännöksissä tai kansallisessa oikeusjärjestyksessä, tuotetta ei vapauteta valmisteverosta. Olisi näin ollen direktiivin 92/83/ETY vastaista evätä vapautus 27 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetyt edellytykset täyttävältä tuotteelta pelkästään siitä syystä, että tuotteen todellisen käyttötarkoituksen ei katsota vastaavan taloudellisen toimijan tuotteelle antamaa nimitystä. Yhteisön lainsäädännössä ei ole pidetty puhtaan alkoholin käyttämistä eikä alkoholin enimmäispitoisuutta arviointiperusteina vapautusmahdollisuutta sovellettaessa.

( ks. 4042 kohta )

2. Yhteisön säädöksen erikielisten versioiden poiketessa toisistaan kyseessä olevaa säännöstä tai määräystä on tulkittava sen lainsäädännön systematiikan ja tavoitteen mukaan, jonka osa säännös on.

( ks. 49 kohta )

3. Alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta annetun direktiivin 92/83/ETY yleisen systematiikan perusteella jäsenvaltioille kyseisen direktiivin 27 artiklan 5 kohdassa annettu oikeus toimia veropetosten, veron kiertämisen ja muiden väärinkäytösten estämiseksi edellyttää, että jäsenvaltio vähintään vetoaa sellaisiin tosiseikkoihin, joiden avulla voidaan osoittaa veropetoksen, veron kiertämisen tai muun väärinkäytöksen riskin olevan ilmeinen.

( ks. 46 ja 52 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Maatalous Yhteinen maatalouspolitiikka Tiettyjen peltokasvien viljelijöiden tuet Peltokasvien viljelyä ja kesannointia koskevat pinta-alaperusteiset tuet Kesannointi Edeltävänä vuonna sadonkorjuutarkoituksessa viljellyn alan käsite Ala, jolle on kylvetty heinää, joka on sittemmin korjattu ja käytetty säilörehuna, kuuluu käsitteen soveltamisalaan

(Neuvoston asetus N:o 1765/92; komission asetuksen N:o 762/94 2 artiklan 1 kohta)

2. Ennakkoratkaisukysymykset Tulkinta Tulkintatuomioiden ajalliset vaikutukset Taannehtiva vaikutus Rajat Oikeusvarmuus Yhteisöjen tuomioistuimen harkintavalta

(EY:n perustamissopimuksen 177 artikla (josta on tullut EY 234 artikla))

Tiivistelmä

1. Tiettyjen peltokasvien viljelijöiden tukijärjestelmän yhteydessä kesannointijärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen N:o 762/94 2 artiklan ensimmäistä kohtaa on tulkittava siten, että kun kyse on tuottajan velvollisuudesta kesannoida "edeltävänä vuonna sadonkorjuutarkoituksessa viljelty ala", tämän ilmaisun katsotaan käsittävän sellaisen alan, jolle on kylvetty heinää, joka on sittemmin korjattu ja käytetty säilörehuna.

( ks. 38 kohta ja tuomiolauselma )

2. Ainoastaan poikkeustapauksissa yhteisöjen tuomioistuin voi yhteisön oikeusjärjestykseen kuuluvaa yleistä oikeusvarmuuden periaatetta soveltaen rajoittaa kaikkien asianomaisten henkilöiden mahdollisuutta vedota sen tulkitsemaan oikeussääntöön vilpittömässä mielessä perustettujen oikeussuhteiden pätevyyden kyseenalaistamiseksi. Jotta tällainen rajoittava päätös voitaisiin tehdä, kahden olennaisen edellytyksen, eli asianosaisten vilpittömän mielen ja vakavien vaikeuksien uhan, on täytyttävä. Useiden asioiden uudelleentutkimisesta aiheutuvia hallinnollisia ja käytännön vaikeuksia ei voida kuitenkaan pitää vakavina vaikeuksina.

( ks. 4243 kohta )