FI Euroopan unionin virallinen lehti C 118/15

Valitus, jonka Comunidad Autónoma de Cataluña ja Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI) ovat tehneet 5.2.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-465/13, Comunidad Autónoma de Cataluña ja CTTI v. komissio, 26.11.2015 antamasta tuomiosta

(Asia C-67/16 P)

(2016/C 118/18)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Valittajat: Comunidad Autónoma de Cataluña ja Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI) (edustajat: asianajajat J. L. Buendia Sierra ja A. Lamadrid de Pablo)

Muut osapuolet: Euroopan komissio ja SES Astra

Vaatimukset

Valittajat vaativat, että unionin tuomioistuin

— kumoaa 26.11.2015 annetun unionin yleisen tuomioistuimen tuomion

— ratkaisee lopullisesti kumoamiskanteen ja kumoaa 19.6.2013 annetun komission päätöksen (1)

— velvoittaa Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valituksenalaisella tuomiolla vahvistettiin komission valtiontukipäätös, joka liittyi Espanjan viranomaisten toteuttamiin useisiin toimenpiteisiin, joilla pyrittiin takaamaan se, että maanpäällisen digitaalitelevision signaali ulottuisi syrjäisille alueille, joilla elää vain 2,5 prosenttia väestöstä. Päätöksessä myönnettiin, että kun asiaa tarkasteltiin aineellisesti, että kyseistä palvelua tarjottu markkinoilla ilman valtion interventiota. Tästä huolimatta siinä katsottiin, ettei kyse ole yleistä taloudellista etua koskevasta palvelusta sen vuoksi, että kun asiaa tarkasteltiin muodollisesti, viranomaiset eivät olleet määritelleet ja osoittaneet sitä ”selvästi”. Siinä todettiin myös, ettei näillä joka tapauksessa ollut oikeutta valita tiettyä teknologiaa yleishyödyllistä taloudellista palvelua organisoidessaan.

Ensimmäinen ja ainoa valitusperuste: SEUT 14 artikan, SEUT 106 artiklan 2 kohdan ja SEUT 107 artiklan 1 kohdan sekä EUT-sopimuksen pöytäkirjan N:o 26 yleistä etua koskevia palveluja ja EUT-sopimuksen pöytäkirjan N:o 29 jäsenvaltioiden julkisen palvelun yleisradiotoimintaa koskevia määräyksiä tulkittaessa on tapahtunut oikeudellisia virheitä

Valituksenalaisessa tuomiossa on erityisesti seuraavat virheet:

— ilmeiselle arviointivirheelle asetettu raja on selvästi ylitetty tutkittaessa, olivatko viranomaiset selvästi määritelleet ja osoittaneet yleishyödyllisen taloudellisen palvelun

— jäsenvaltioiden laajaa harkintamarginaalia, jota käytetään sekä yleishyödyllistä taloudellista palvelua määritettäessä että organisoitaessa ja joka käsittää näin ollen yleishyödyllisen taloudellisen palvelun tarjoamistavat sekä konkreettisen teknologian valinnan, oli aiheettomasti rajoitettu, ja näin on siitä riippumatta, sisältyivätkö nämä määrittelytoimenpiteeseen vai erilliseen toimenpiteeseen

— sovellettavaa Espanjan oikeutta on tulkittu väärin

— Siinä ei ole katsottu, että yleishyödyllisen taloudellisen palvelun määrittäminen ja sen tarjoamisen antaminen yhdelle tai useammalle yritykselle voi tapahtua yhdellä tai useammalla toimenpiteellä

— siinä ei ole katsottu, etteivät yleishyödyllisen taloudellisen palvelun määrittäminen ja sen tarjoamisen antaminen edellyttäneet tietyn konkreettisen muotoilun tai ilmaisun käyttämistä, vaan aineellista ja toiminnallista tarkastelua

— siinä katsottiin, ettei EUT-sopimuksen pöytäkirjan N:o 29 eikä EU-sopimuksen yleisradiotoimintaa koskevia määräyksiä voitu soveltaa.

(1) Valtiontuesta SA.28599 (C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09)), jota Espanjan kuningaskunta on myöntänyt maanpäällisen verkon digitaalitelevisiolle syrjäisillä ja vähemmän kaupungistuneilla alueilla (Castilla-La Manchan ulkopuolella) 19.6.2013 annettu komission päätös 2014/489/EU (EUVL 2014, s. 217, s. 52).