ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

käytetään kiinteää portaittaista järjestelmää sen määrittämiseksi, mikä osuus esitetyistä musiikkiteoksista kuuluu kyseisen hallinnointiyhteisön valikoimaan, edellyttäen, ettei ole olemassa muuta menetelmää, jonka mukaan on mahdollista tarkemmin yksilöidä ja mitata näiden teosten käyttö ja jolla voidaan saavuttaa sama hyväksyttävä päämäärä, joka on musiikin tekijöiden, säveltäjien ja kustantajien etujen suojaaminen, nostamatta kuitenkaan suhteettomasti sopimusten hallinnoinnista ja tekijänoikeudella suojattujen musiikkiteosten käytön valvonnasta aiheutuvia kuluja, mikä kansallisen tuomioistuimen on varmistettava sen käsiteltävänä olevan yksittäistapauksen valossa ja ottaen huomioon kaikki asian olosuhteet, mukaan luettuna toimitettujen tietojen saatavuus ja luotettavuus sekä olemassa olevat tekniset välineet.
1)

Vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta (Solvenssi II) 25.11.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/138/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 11.12.2013 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2013/58/EU, 274 artiklaa on tulkittava siten, että toimivaltaisen viranomaisen päätös, jolla peruutetaan asianomaisen vakuutusyrityksen toimilupa ja määrätään väliaikainen selvittäjä, voi olla tässä artiklassa tarkoitettu ”päätös vakuutusyrityksen likvidaatiomenettelyn aloittamisesta” vain, jos kyseisen vakuutusyrityksen kotijäsenvaltion lainsäädännössä säädetään joko, että tällä väliaikaisella selvittäjällä on oikeus muuttaa kyseisen vakuutusyrityksen omaisuus rahaksi ja jakaa tuotto kyseisen yrityksen velkojien kesken, tai, että saman vakuutusyrityksen toimiluvan peruuttamisesta seuraa automaattisesti likvidaatiomenettelyn aloittaminen ilman, että eri viranomaisen on tätä varten tehtävä muodollinen päätös.
Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 8.10.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Yhdistynyt kuningaskunta) – United Biscuits (Pensions Trustees) Limited ja United Biscuits Pension Investments Limited v. Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

(Asia C-235/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - 135 artiklan 1 kohdan a alakohta - Vakuutustoimintaa koskeva vapautus - Omaisuudenhoitajien edunvalvojalle suorittamat eläkerahastojen hallinnointipalvelut - Mitään korvausvelvollisuutta riskin toteutuessa ei ole - Ammatillinen eläkejärjestelmä - Kansallinen verokäytäntö - Vakuutustoiminnan harjoittaminen - Yhtiöt, joilla on toimilupa - Yhtiöt, joilla ei ole toimilupaa - Vakuutustoiminnan käsite)

(2020/C 414/05)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Pääasian asianosaiset

Valittajat: United Biscuits (Pensions Trustees) Limited ja United Biscuits Pension Investments Limited

Vastapuoli: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Tuomiolauselma

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 135 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että ammatillisen eläkejärjestelmän hoitamiseksi suoritettuja sijoitusten hallinnointipalveluja, joihin ei liity mitään korvausvelvollisuutta riskin toteutuessa, ei voida pitää kyseisessä säännöksessä tarkoitettuna vakuutustoimintana eikä niihin näin ollen voida soveltaa mainitussa säännöksessä tällaisen toiminnan osalta säädettyä arvonlisäverovapautusta.

(1) EUVL C 172, 20.5.2019.
C 423/11

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 21.10.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil d’État – Ranska) – Eco TLC v. Ministre d’État, ministre de la Transition écologique et solidaire ja Ministre de l’Économie et des Finances

(Asia C-556/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Valtiontuki - SEUT 107 artiklan 1 kohta - Valtion varojen käsite - Laajennettu tuottajavastuu - Kierrätysyhteisö, jolle viranomaiset ovat myöntäneet luvan periä maksuja tiettyjen tuotteiden markkinoille saattajilta, jotta yhteisö huolehtisi niiden puolesta niille kuuluvasta, kyseisistä tuotteista syntyvän jätteen käsittelyä koskevasta lakisääteisestä velvollisuudesta - Kierrätysyhteisön maksama taloudellinen tuki sopimuksen tehneille lajittelun hoitaville toimijoille)

(2020/C 423/16)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d’État

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Eco TLC

Vastaaja: Ministre d’État, ministre de la Transition écologique et solidaire ja Ministre de l’Économie et des Finances

Muu osapuoli: Fédération des entreprises du recyclage

Tuomiolauselma

SEUT 107 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että järjestelyä, jossa voittoa tavoittelematon yksityinen kierrätysyhteisö, jolla on viranomaisten antama lupa, perii tietyn tuoteryhmän markkinoille saattajilta, jotka allekirjoittavat sen kanssa tätä koskevan sopimuksen, maksuja vastikkeena palvelusta, jossa se huolehtii niiden puolesta kyseisistä tuotteista syntyvien jätteiden käsittelystä, ja maksaa kyseisten jätteiden lajittelusta ja hyödyntämisestä vastaaville toimijoille avustuksia, joiden määrä määritetään luvassa ympäristö- ja sosiaalisten tavoitteiden perusteella, ei ole pidettävä tässä määräyksessä tarkoitettuna valtion varoilla toteutettuna toimenpiteenä siltä osin kuin nämä avustukset eivät ole jatkuvasti julkisessa määräysvallassa, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on varmistettava.

(1) EUVL C 328, 30.9.2019.
Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 10.9.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht München – Saksa) – BMW Bayerische Motorenwerke AG v. Hauptzollamt München

(Asia C-509/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Tulliliitto - Unionin tullikoodeksi - Asetus (EU) N:o 952/2013 - 71 artiklan 1 kohdan b alakohta - Tullausarvo - Ohjelmistolla varustettujen elektronisten tuotteiden maahantuonti)

(2020/C 390/18)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Finanzgericht München

Pääasian asianosaiset

Kantaja: BMW Bayerische Motorenwerke AG

Vastaaja: Hauptzollamt München

Tuomiolauselma

Unionin tullikoodeksista 9.10.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 71 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että siinä sallitaan maahantuodun tavaran tullausarvon määrittämiseksi se, että tavaran kauppa-arvoon lisätään sellaisen ohjelmiston taloudellinen arvo, joka on luotu Euroopan unionissa ja jonka ostaja on antanut ilmaiseksi kolmanteen maahan sijoittautuneen myyjän käytettäväksi.

(1) EUVL C 328, 30.9.2019.
C 390/11

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 10.9.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil – Slovenia) – Tax-Fin-Lex d.o.o. v. Ministrstvo za notranje zadeve

(Asia C-367/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Julkiset palveluhankinnat - Direktiivi 2014/24/EU - 2 artiklan 1 kohdan 5 alakohta - Hankintasopimuksen käsite - Vastiketta vastaan tehdyn sopimuksen käsite - Tarjoajan tekemä tarjous, jossa hinta on 0 euroa - Tarjouksen hylkääminen - 69 artikla - Poikkeuksellisen alhainen tarjous)

(2020/C 390/14)

Oikeudenkäyntikieli: sloveeni

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Tax-Fin-Lex d.o.o.

Vastaaja: Ministrstvo za notranje zadeve

Muu osapuoli: LEXPERA d.o.o.:

Tuomiolauselma

Julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta 26.2.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/24/EU, sellaisena kuin se on muutettuna 18.12.2017 annetulla komission delegoidulla asetuksella (EU) 2017/2365, 2 artiklan 1 kohdan 5 alakohtaa on tulkittava siten, että se ei ole oikeusperusta tarjoajan tarjouksen hylkäämiselle julkisia hankintoja koskevassa menettelyssä yksin sillä perusteella, että tarjouksessa tarjottu hinta on 0 euroa.

(1) EUVL C 263, 5.8.2019.
C 271/10

Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 11.6.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugali) – Vodafone Portugal – Comunicações Pessoais, SA v. Autoridade Tributária e Aduaneira

(Asia C-43/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - 2 artiklan 1 kohdan c alakohta - Soveltamisala - Verolliset liiketoimet - Vastikkeellinen palvelujen suoritus - Korvaus, joka on maksettava, jos asiakkaat eivät noudata sopimuksen mukaista vähimmäisvoimassaoloaikaa - Luokitteleminen)

(2020/C 271/14)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Vodafone Portugal – Comunicações Pessoais, SA

Vastaaja: Autoridade Tributária e Aduaneira

Tuomiolauselma

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 2 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että määriä, jotka talouden toimija saa siinä tapauksessa, että palvelusopimus, jossa määrätään sitovan tilausjakson noudattamisesta vastikkeena tälle asiakkaalle edullisempien kaupallisten ehtojen myöntämisestä, päätetään ennenaikaisesti asiakkaasta johtuvasta syystä, on pidettävänä vastikkeena vastikkeellisesta palvelujen suorituksesta tässä säännöksessä tarkoitetulla tavalla.

(1) EUVL C 139, 15.4.2019.
Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 25.6.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberlandesgericht Düsseldorf – Saksa) – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. v. Deutsche Apotheker- und Ärztebank eG

(Asia C-380/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Kuluttajansuoja - Direktiivi 2013/11/EU - Vaihtoehtoinen riitojenratkaisu - 13 artiklan 1 ja 2 kohta - Pakolliset tiedot - Tietojen saatavuus)

(2020/C 279/16)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberlandesgericht Düsseldorf

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

Vastaaja: Deutsche Apotheker- und Ärztebank eG

Tuomiolauselma

Kuluttajariitojen vaihtoehtoisesta riidanratkaisusta sekä asetuksen (EY) N:o 2006/2004 ja direktiivin 2009/22/EY muuttamisesta 21.5.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/11/EU (vaihtoehtoista kuluttajariitojen ratkaisua koskeva direktiivi) 13 artiklan 1 ja 2 kohtaa on tulkittava siten, että elinkeinonharjoittajan, joka pitää verkkosivustollaan saatavilla kauppa- tai palvelusopimusten yleisiä ehtoja mutta joka ei tee kuluttajien kanssa sopimuksia kyseisen verkkosivuston välityksellä, on annettava näissä yleisissä sopimusehdoissa tiedot, jotka koskevat yhtä tai useampaa vaihtoehtoista riidanratkaisuelintä, jonka piiriin kyseinen elinkeinonharjoittaja kuuluu, jos elinkeinonharjoittaja on sitoutunut käyttämään tai on velvollinen käyttämään kyseistä elintä tai kyseisiä elimiä kuluttajien kanssa syntyneiden riitojen ratkaisemiseksi. Tässä yhteydessä ei ole riittävää, että mainittu elinkeinonharjoittaja joko esittää nämä tiedot mainitulla verkkosivustolla saatavilla olevissa muissa asiakirjoissa tai verkkosivuston muissa osissa tai antaa kuluttajalle mainitut tiedot tehtäessä sopimusta, johon näitä yleisiä ehtoja sovelletaan, niistä erillisessä asiakirjassa.

(1) EUVL C 288, 26.8.2019.
1)

Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/211/EY 395 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on ottanut käyttöön uusia yksinkertaistamistoimenpiteitä, joilla laajennetaan nollaverokantaa ja poikkeusta vuoden 1973 arvonlisäveroasetuksessa (termiinimarkkinat) (Value Added Tax (Terminal Markets) Order 1973), sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1975 arvonlisävero(muutos)asetuksella (termiinimarkkinat) (Value Added Tax (Terminal Markets) (Amendment) Order 1975) säädettyyn arvonlisäveron kirjaamista koskevaan normaaliin vaatimukseen toimittamatta Euroopan komissiolle hakemusta Euroopan unionin neuvoston luvan saadakseen.
C 68/15

Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 19.12.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Krajský súd v Trnave – Slovakia) – RN v. Home Credit Slovakia a.s.

(asia C-290/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Kuluttajansuoja - Direktiivi 2008/48/EY - Kulutusluottosopimukset - 10 artiklan 2 kohta - Luottosopimuksissa mainittavat tiedot - Todellinen vuosikorko - Todellisen vuosikoron tarkan prosenttiluvun ilmoittamatta jättäminen - Suuruudeltaan 21,5 - 22,4 prosentin vaihteluvälinä ilmaistu korkokanta)

(2020/C 68/13)

Oikeudenkäyntikieli: slovakki

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Krajský súd v Trnave

Pääasian asianosaiset

Kantaja: RN

Vastaaja: Home Credit Slovakia a.s.

Tuomiolauselma

Kulutusluottosopimuksista ja neuvoston direktiivin 87/102/ETY kumoamisesta 23.4.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/48/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 14.11.2011 annetulla komission direktiivillä 2011/90/EU, 10 artiklan 2 kohdan g alakohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että todellista vuosikorkoa ei ilmaista kulutusluottosopimuksessa yhtenä ainoana korkokantana vaan vaihteluvälinä, jossa viitataan vähimmäis- ja enimmäiskorkokantaan.

(1) EUVL C 213, 24.6.2019.
Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 15.4.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale amministrativo regionale per il Lazio – Italia) – Federazione nazionale delle imprese elettrotecniche ed elettroniche (Anie) ym. (asia C-798/18) ja Athesia Energy Srl ym. (asia C-799/18) v. Ministero dello Sviluppo economico ja Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

(Yhdistetyt asiat C-798/18 ja C-799/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Ympäristö - Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 ja 17 artikla - Oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteet - Energiaperuskirja - 10 artikla - Sovellettavuus - Direktiivi 2009/28/EY - 3 artiklan 3 kohdan a alakohta - Uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistäminen - Aurinkosähkölaitosten sähköntuotanto - Tukijärjestelmän muuttaminen)

(2021/C 217/02)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale amministrativo regionale per il Lazio

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Federazione nazionale delle imprese elettrotecniche ed elettroniche (Anie) ym. (C-798/18) ja Athesia Energy Srl ym. (asia C-799/18)

Vastapuolet: Ministero dello Sviluppo economico ja Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

Muut osapuolet: Elettricità Futura – Unione delle imprese elettriche italiane ja Confederazione generale dell’agricoltura italiana – Confagricoltura

Tuomiolauselma

Jollei tarkistuksista, jotka ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on suoritettava ottaen huomioon kaikki merkitykselliset seikat, muuta johdu, uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä sekä direktiivien 2001/77/EY ja 2003/30/EY muuttamisesta ja myöhemmästä kumoamisesta 23.4.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/28 3 artiklan 3 kohdan a alakohtaa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 ja 17 artiklaa, luettuina yhdessä oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteiden kanssa, on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa säädetään aurinkosähkölaitosten tuottaman energian sellaisten kannustinten määrän alentamisesta tai maksamisen lykkäämisestä, jotka on myönnetty aiemmin hallinnollisilla päätöksillä ja vahvistettu näiden laitosten toiminnanharjoittajien ja valtionyhtiön välillä tehdyillä ad hoc sopimuksilla, kun asianomainen säännöstö koskee kannustimia, joista on jo määrätty mutta jotka maksetaan vasta myöhemmin.

(1) EUVL C 122, 1.4.2019.
Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 9.9.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesverwaltungsgericht – Itävalta) – Adler Real Estate AG, Petrus Advisers LLP ja GM v. Finanzmarktaufsichtsbehörde (FMA)

(Asia C-605/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Jäsenvaltiossa sijaitsevilla tai toimivilla säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otetut arvopaperit - Avoimuusvaatimus - ”Yhdessä toimivien henkilöiden” yhtiöistä hankkimista ”huomattavista omistusosuuksista” ilmoittaminen - Direktiivi 2004/109/EY - 3 artiklan 1a kohdan neljäs alakohta - Käsite ”tiukemmat vaatimukset” - Direktiivi 2004/25/EY - Kyseisen direktiivin 4 artiklan mukaisesti nimetyn viranomaisen harjoittama ”valvonta”)

(2021/C 462/04)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesverwaltungsgericht

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Adler Real Estate AG, Petrus Advisers LLP ja GM

Vastaaja: Finanzmarktaufsichtsbehörde (FMA)

Tuomiolauselma

Säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettavien arvopaperien liikkeeseenlaskijoita koskeviin tietoihin liittyvien avoimuusvaatimusten yhdenmukaistamisesta ja direktiivin 2001/34/EY muuttamisesta 15.12.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/109/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 22.10.2013 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2013/50/EU, 3 artiklan 1a kohdan neljännen alakohdan iii alakohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä jäsenvaltion säännöstölle, jossa osakkeiden haltijoille tai direktiivin 2004/109, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2013/50, 10 tai 13 artiklassa tarkoitetuille luonnollisille henkilöille tai oikeushenkilöille asetetaan tässä neljännessä alakohdassa tarkoitettuja, huomattavasta omistusosuudesta ilmoittamista koskevia vaatimuksia, jotka ovat tiukempia kuin direktiivissä 2004/109, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2013/50, säädetyt vaatimukset ja jotka käyvät ilmi laeista, asetuksista tai hallinnollisista määräyksistä, jotka koskevat muun muassa julkisia ostotarjouksia, ja jossa toimivaltaa varmistaa näiden vaatimusten noudattaminen ei kuitenkaan anneta kyseisen jäsenvaltion viranomaiselle, joka on nimetty julkisista ostotarjouksista 21.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/25/EY 4 artiklan mukaisesti.

(1) EUVL C 445, 10.12.2018.
C 35/3

Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 26.11.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Högsta förvaltningsdomstolen – Ruotsi) – Skatteverket v. Sögård Fastigheter AB

(Asia C-787/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan arvonlisäveron vähennyksen oikaisun tekee muu kuin alun perin vähennyksen tehnyt verovelvollinen - Se, että yhtiö myy yksityishenkilöille sellaisen kiinteistön, jonka se itse ja kiinteistön aikaisemmin omistanut yhtiö on antanut vuokralle - Se, että arvonlisäverovelvollisuus päättyy myytäessä kiinteistö yksityishenkilöille)

(2021/C 35/03)

Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Högsta förvaltningsdomstolen

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Skatteverket

Vastapuoli: Sögård Fastigheter AB

Tuomiolauselma

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettua neuvoston direktiiviä 2006/112/EY on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään kyseisen direktiivin 188 artiklan 2 kohdan nojalla, että kiinteistön luovuttajalla ei ole velvollisuutta oikaista ostoihin sisältyvästä arvonlisäverosta tehtyä vähennystä silloin, kun hankkija käyttää kyseistä kiinteistöä yksinomaan sellaisissa liiketoimissa, joiden osalta arvonlisävero saadaan vähentää, ja jossa säädetään myös, että hankkijalla on velvollisuus oikaista kyseistä vähennystä jäljellä olevalta oikaisukaudelta silloin, kun se puolestaan luovuttaa kiinteistön kolmannelle, jonka ei ole tarkoitus käyttää kiinteistöä tällaisissa liiketoimissa.

(1) EUVL C 72, 25.2.2019.
C 378/3

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 3.9.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italia) – Vivendi SA v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

(Asia C-719/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Sähköinen viestintä - Euroopan unionin perusoikeuskirjan 11 artiklan 2 kohta - Tiedotusvälineiden vapaus ja moniarvoisuus - Sijoittautumisvapaus - SEUT 49 artikla - Direktiivi 2002/21/EY - 15 ja 16 artikla - Kansallinen säännöstö, jossa kielletään yritystä, jolla on huomattava markkinavoima jollakin alalla, hankkimasta ”huomattavaa taloudellista ulottuvuutta” jollakin toisella alalla - Sähköisen viestinnän alalla ja tiedotusvälineiden alalla saatujen tulojen laskeminen - Sähköisen viestinnän alan määritelmä - Rajoittaminen markkinoihin, joihin on kohdistettu ennakkosääntelyä - Osakkuusyhtiöiden tulojen huomioon ottaminen - Eri tulorajojen vahvistaminen sähköisen viestinnän alalla toimiville yhtiöille)

(2020/C 378/03)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Vivendi SA

Vastaaja: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

Muu osapuoli: Mediaset SpA

Tuomiolauselma

SEUT 49 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä jäsenvaltion säännöstölle, jonka vaikutuksesta silloin, kun toisessa jäsenvaltiossa rekisteröidyn yhtiön mainitussa säännöstössä määritellyltä sähköisen viestinnän alalta saamat tulot ylittävät 40 prosenttia kyseisen alan kokonaistuloista, sen integroidusta viestintäjärjestelmästä saamat tulot eivät saa ylittää 10:tä prosenttia tästä järjestelmästä saaduista tuloista.

(1) EUVL C 103, 18.3.2019.
Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 30.4.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Krajský súd v Trnave – Slovakia) – DHL Logistics (Slovakia) spol. s r. o. v. Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky

(Asia C-810/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (ETY) N:o 2658/87 - Tulliliitto ja yhteinen tullitariffi - Tariffiluokittelu - Yhdistetty nimikkeistö - Alanimike 8525 80 91 - Digitaalikamerat - Videokameranauhurit - Digitaalinen videokamera, jolla voidaan ottaa ja tallentaa yksittäisiä kuvia ja lyhyitä videojaksoja, joiden resoluutio on pienempi kuin 800 x 600 pikseliä)

(2020/C 240/18)

Oikeudenkäyntikieli: slovakki

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Krajský súd v Trnave

Pääasian asianosaiset

Kantaja: DHL Logistics (Slovakia) spol. s r. o.

Vastaaja: Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky

Tuomiolauselma

Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteessä I esitetyn yhdistetyn nimikkeistön, sellaisena kuin se on peräkkäin muutettuna 19.9.2008 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1031/2008, 30.9.2009 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 948/2009, 5.10.2010 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 861/2010, 27.9.2011 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 1006/2011 ja 9.10.2012 annetulla komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 927/2012, on tulkittava siten, että digitaaliset videokamerat, joilla on kaksoistoiminto eli samalla sekä yksittäisten kuvien että videojaksojen ottaminen ja tallentaminen, kuuluvat alanimikkeeseen 8525 80 91, vaikka näillä kameroilla on mahdollista ottaa ja tallentaa videojaksoja vain resoluutiolla, joka on pienempi kuin 800 x 600 pikseliä, koska näiden digitaalisten videokameroiden pääasiallinen toiminto on tällaisten jaksojen ottaminen ja tallentaminen, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava.

(1) EUVL C 82, 4.3.2019.
2.

Asetuksen N:o 1013/2006, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2015/2002, 3 artiklan 2 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että sitä sovelletaan tällaiseen jäteseokseen, jos yhtäältä kyseinen seos ei sisällä aineita, jotka kuuluvat mainitun yleissopimuksen liitteessä IX, joka on sisällytetty kyseisen asetuksen liitteessä V olevan 1 osan luetteloon B, olevan nimikkeen B3020 neljänteen luetelmakohtaan, ja jos toisaalta mainitun asetuksen liitteessä IIIA olevassa 1 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tutkittava.