74.

Edellä esitetyn perusteella katson, että Landesarbeitsgericht Berlinin esittämiin ennakkoratkaisukysymyksiin on vastattava seuraavasti: 1) Työntekijöiden joukkovähentämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 98/59/EY 2 artiklan 4 kohtaa on tulkittava siten, että kyseisessä säännöksessä tarkoitetun käsitteen ”yritys, jolla on määräysvalta työnantajaan nähden” on tulkittava tarkoittavan yritystä (jos sellainen on), joka tekee sellaisen strategisen tai liiketoiminnallisen ratkaisun, joka pakottaa työnantajan harkitsemaan tai suunnittelemaan joukkovähentämisiä. Tällaisen yrityksen ei tarvitse olla ainoastaan yritys, jolla on de iure ‑määräysvalta työnantajaan nähden, vaan se voi myös olla yritys, jolla on de facto ‑määräysvalta työnantajaan nähden. Tällaisten yritysten ryhmään ei kuitenkaan kuulu yritys, joka on riippumaton työnantajasta, kuten tavarantoimittaja tai asiakas, jonka toiminta voi vaikuttaa työnantajan liiketoimintaan. Työnantajalla ja yrityksellä, jolla on de facto ‑määräysvalta työnantajaan nähden, on pikemminkin oltava samat kaupalliset intressit sopimusyhteyden tai tosiasiallisen yhteyden muodossa, mitä edustaa yhteinen varallisuusoikeudellinen intressi. Tämän intressin ei tarvitse ilmetä oikeudellisen omistajuuden muodossa. Se voi olla suoraa tai välillistä, eikä intressin tarvitse olla yksinomainen. Myös intressin osittainen omistajuus riittää. Sen määrittäminen, onko tämä intressi riittävä, jotta tietyssä tapauksessa kyse on direktiivin 98/59 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitetusta määräysvallasta, on sellaisen kansallisen tuomioistuimen asia, jolla on toimivalta tutkia todisteita ja esittää niitä koskevia toteamuksia. 2) Työnantajalla on velvollisuus käynnistää direktiivin 98/59 mukainen neuvottelumenettely, kun se tulee tietoiseksi sellaisesta strategisesta ratkaisusta tai toiminnan muutoksesta, joka pakottaa sen harkitsemaan tai suunnittelemaan työntekijöiden joukkovähentämisiä. Jos on olemassa direktiivin 98/59 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu yritys, jolla on määräysvalta työnantajaan nähden, se, että tämä yritys asettaa työnantajalle vaatimuksia, joiden vuoksi työnantajan on taloudellisesti välttämätöntä toteuttaa joukkovähentämisiä, edellyttää, että työnantaja käynnistää neuvottelumenettelyn, ellei se ole jo tehnyt niin. 3) Direktiivin 98/59 2 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että jos 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti joukkovähentämisistä on päättänyt yritys, jolla on määräysvalta työnantajaan nähden, työnantajan on ilmoitettava, mitä sellaisia liiketaloudellisia tai muita syitä yrityksellä, jolla on määräysvalta työnantajaan nähden, on päätöksilleen, jotka ovat johtaneet siihen, että harkitaan joukkovähentämisiä. Ilmoittamisvelvollisuutta ei kuitenkaan sovelleta, jos kyseiset tiedot eivät palvele tarkoitusta antaa työntekijöiden edustajille mahdollisuus tehdä rakentavia ehdotuksia aiotuista joukkovähentämisistä. Kansallisen tuomioistuimen, jolla on toimivalta määrittää tosiseikasto, asiana on päättää asiaa koskevien periaatteiden soveltamisesta tietyssä menettelyssä. 4) Direktiivin 98/59 6 artiklaa on tulkittava siten, että työntekijöillä ja heidän edustajillaan on oltava mahdollisuus käyttää direktiivin mukaisia oikeuksiaan samalla tavalla kuin he voisivat käyttää vastaavia kansallisen lainsäädännön mukaisia oikeuksia. Asiaa koskevat menettelysäännöt eivät saa olla sellaisia, että näiden oikeuksien käyttäminen on käytännössä mahdotonta tai suhteettoman vaikeaa. Kansallisen tuomioistuimen, jolla on toimivalta tutkia todisteita ja esittää niitä koskevia toteamuksia, asia on varmistaa, että vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteita sekä unionin oikeuteen sisältyvää näiden oikeuksien tehokasta suojaa koskevaa edellytystä noudatetaan. Jos kansalliseen lainsäädäntöön sisältyvät sovellettavat säännöt eivät ole näiden periaatteiden mukaisia, niitä on jätettävä soveltamatta. Näin on silloin, jos näissä säännöissä muun muassa edellytetään, että työntekijöiden edustajat, jotka aikovat riitauttaa joukkovähentämisen, näyttävät toteen sellaisia seikkoja, joiden osalta heillä ei voida käytännössä odottaa olevan pääsyä tarvittaviin tietoihin voidakseen tehdä näin.