ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 5.2.2010 – Mergel ym. vastaan SMHV

(asia C‑80/09 P)

Muutoksenhaku – Yhteisön tavaramerkki – Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta – Rekisteröinnin esteet – Sanamerkki Patentconsult – Ehdoton hylkäysperuste – Kuvailevuus – Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton

1. Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Tosiseikkojen virheellinen arviointi – Tutkimatta jättäminen – Unionin tuomioistuimen harjoittaman valvonnan piiriin ei kuulu unionin yleisessä tuomioistuimessa esitettyjen tosiseikkojen arviointi, paitsi jos ne on otettu huomioon vääristyneellä tavalla (EY 225 artikla; Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäinen kohta) (ks. 25 kohta)

2. Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Ehdottomat hylkäysperusteet – Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran ominaisuuksia – Käsite (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 37 kohta)

Aihe

Valitus yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-335/07, Mergel ym. vastaan SMHV, 16.12.2008 antamasta tuomiosta, jolla kyseinen tuomioistuin hylkäsi kanteen, jolla vaadittiin kumoamaan SMHV:n neljännen valituslautakunnan 25.6.2007 tekemä päätös, jolla hylättiin valitus tutkijan päätöksestä evätä sanamerkin ”Patentconsult” rekisteröiminen yhteisön tavaramerkiksi luokkiin 35, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten – Yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaroiden tai palvelujen ominaisuuksia, muodostuvan tavaramerkin erottamiskyky

Ratkaisu

1) Valitus hylätään.
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esitettyjen perusteiden ja perustelujen pelkkä toistaminen – Tutkimatta jättäminen (SEUT 256 artiklan 1 kohdan toinen alakohta; Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäinen kohta; unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 112 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 81–84 kohta)

2. Euroopan yhteisöjen omat varat – Tuontitullien palauttaminen tai peruuttaminen (Neuvoston asetuksen N:o 2913/92 239 artikla; neuvoston asetus N:o 710/95; neuvoston asetus N:o 2584/98; neuvoston asetus N:o 1531/2002; komission asetus N:o 2454/93; komission asetus N:o 2376/94) (ks. 99–103, 107–109, 114, 115 ja 118–135 kohta)

3. Oikeudenkäyntimenettely – Asian selvittämistoimet – Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen harkintavalta (Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 64 artiklan 3 kohdan d alakohta) (ks. 137 ja 138 kohta)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Valitus yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-225/07 ja T-364/07, Thomson Sales Europe vastaan komissio, 29.9.2009 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi valittajan nostaman kanteen, jossa vaadittiin kumoamaan 7.5.2007 tehty komission päätös REM nro 03/05, jossa Ranskan viranomaisille ilmoitettiin, ettei niiden 14.9.2005 tehdyssä hakemuksessa tarkoitettuja Thaimaassa valmistetuista väritelevisiovastaanottimista kannettavia tuontitulleja ollut perusteltua peruuttaa, ja 20.7.2007 päivätyn komission sen kirjeen kumoaminen, jolla ei vahvistettu, että valittajalta ei kannettaisi jälkitullauksin kyseisiin televisiovastaanottimiin liittyviä tuontitulleja – Menettely, joka liittyy tullikoodeksin 239 artiklan nojalla palautettavaksi vaadittuihin tulleihin ja tullikoodeksin 220 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla tapahtuvaan kyseisten tullien kantamatta jättämiseen jälkitullauksin – Puolustautumisoikeuksien kunnioittamatta jättäminen – Tosiseikkojen oikeudellisessa luonnehdinnassa tapahtunut virhe

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

1) Valitus hylätään.

2) Thomson Sales Europe velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 1.7.2009 – Marinova vastaan Université Libre de Bruxelles ja komissio

(asia C-29/09 P)

”Muutoksenhaku — Tutkimushankkeen rahoittamista yhteisön varoista koskeva sopimus — Välityslauseke — Sellaisen henkilön nostama kanne, joka ei ole kyseisen sopimuksen osapuoli — Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimivallan puuttuminen”

Muutoksenhaku — Valitusperusteet — Oikeudellisen virheen määrittämättä jättäminen — Tutkimatta jättäminen (EY 225 artikla; yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäinen kohta; yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 112 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 17 ja 20 kohta)

Aihe

Valitus, joka on tehty ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kuudes jaosto) yhdistetyissä asioissa T-213/08 ja T-213/08 AJ, Marinova vastaan komissio ja Université libre de Bruxelles, 5.11.2008 antamasta määräyksestä, jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on todennut, ettei sillä ole toimivaltaa tutkia kannetta, jonka Marinova on nostanut sellaisen välityslausekkeen perusteella, joka sisältyy komission ja Université libre de Bruxellesin (ULB) välillä tehtyyn, tutkimushankkeen rahoittamista yhteisön varoista koskevaan sopimukseen – Kantajan ja ULB:n välillä kyseisen tutkimushankkeen osalta tehdystä työsopimuksesta johtuvat velvollisuudet – Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimivallan puuttuminen

Ratkaisu

1) Valitus hylätään.

2) Daniela Marinova vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 1.7.2009 – Marinova vastaan Université Libre de Bruxelles ja komissio

(asia C-29/09 P)

”Muutoksenhaku — Tutkimushankkeen rahoittamista yhteisön varoista koskeva sopimus — Välityslauseke — Sellaisen henkilön nostama kanne, joka ei ole kyseisen sopimuksen osapuoli — Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimivallan puuttuminen”

Muutoksenhaku — Valitusperusteet — Oikeudellisen virheen määrittämättä jättäminen — Tutkimatta jättäminen (EY 225 artikla; yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäinen kohta; yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 112 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 17 ja 20 kohta)

Aihe

Valitus, joka on tehty ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kuudes jaosto) yhdistetyissä asioissa T-213/08 ja T-213/08 AJ, Marinova vastaan komissio ja Université libre de Bruxelles, 5.11.2008 antamasta määräyksestä, jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on todennut, ettei sillä ole toimivaltaa tutkia kannetta, jonka Marinova on nostanut sellaisen välityslausekkeen perusteella, joka sisältyy komission ja Université libre de Bruxellesin (ULB) välillä tehtyyn, tutkimushankkeen rahoittamista yhteisön varoista koskevaan sopimukseen – Kantajan ja ULB:n välillä kyseisen tutkimushankkeen osalta tehdystä työsopimuksesta johtuvat velvollisuudet – Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimivallan puuttuminen

Ratkaisu

1) Valitus hylätään.
Valitus yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-37/04, Região autónoma dos Açores vastaan neuvosto, 1.7.2008 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on jättänyt tutkimatta kanteen, jolla vaadittiin tiettyjä yhteisön kalastusalueita ja kalavaroja koskevan pyyntiponnistuksen hallinnoinnista, asetuksen (ETY) N:o 2847/93 muuttamisesta sekä asetusten (EY) N:o 685/95 ja (EY) N:o 2027/95 kumoamisesta 4.11.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1954/2003 (EUVL L 289, s. 1) osittaista kumoamista – Vaatimus siitä, että riidanalaisen säädöksen on koskettava kantajaa erikseen
Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 5.5.2009 – WWF-UK vastaan neuvosto

(asia C-355/08 P)

Muutoksenhaku – Asetus (EY) N:o 2371/2002 – Alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien kuuleminen toimenpiteistä, jotka koskevat vesialueille pääsyä ja vesiluonnonvarojen käyttöoikeutta sekä kestävän kalastustoiminnan harjoittamista – Asetus (EY) N:o 41/2007 – Suurimpien sallittujen saaliiden vahvistaminen vuodeksi 2007 turskan kalastuksessa – Alueellisen neuvoa-antavan toimikunnan jäsenet, jotka ovat esittäneet eriävän vähemmistöön jääneen mielipiteen tämän toimikunnan kertomuksessa, joka koskee kyseisiä suurimpia sallittuja saaliita – Tällaisen jäsenen nostama kanne asetuksen N:o 41/2007 kumoamiseksi – Tutkimatta jättäminen – Selvästi perusteeton valitus

1. Kumoamiskanne – Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt – Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet – Asetus suurimpien sallittujen saaliiden vahvistamisesta vuodeksi 2007 turskan kalastuksessa alueilla, jotka kuuluvat turskakantojen elvytystoimenpiteistä annetun asetuksen soveltamisalaan (EY 230 artiklan neljäs kohta; neuvoston asetus N:o 423/2004; neuvoston asetus N:o 41/2007) (ks. 41–45 ja 48 kohta)

2. Oikeudenkäyntimenettely – Väliintulo – Asianosaisten oikeus vastata väliintulijan argumentteihin – Oikeus, joka kuuluu presidentin harkintavaltaan (Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 116 artiklan 5 kohta) (ks. 55 kohta)

Aihe

Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-91/07, WWF-UK vastaan neuvosto, 2.6.2008 antamasta määräyksestä, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti tutkimatta vaatimuksen yhteisön vesialueilla ja yhteisön aluksiin sellaisilla muilla vesialueilla, joilla sovelletaan saalisrajoituksia, sovellettavien eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuodeksi 2007 21.12.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 41/2007 (EUVL L 15, s. 1) osittaisesta kumoamisesta sikäli kuin siinä vahvistetaan ”suurimmat sallitut saaliit” (TAC) vuodeksi 2007 turskan kalastuksessa alueilla, jotka kuuluvat neuvoston asetuksen (EY) N:o 423/2004 (EUVL L 70, s. 8) soveltamisalaan – Vaatimus, jonka mukaan riidanalaisen toimen on koskettava henkilöä erikseen

Ratkaisu

1) Valitus hylätään.

2) WWF-UK Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
34

Pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen rekisteröintivelvollisuuden mahdollisen oikeuttamisperusteen osalta yhteisöjen tuomioistuin on jo katsonut yhtäältä EY 43 artiklan olevan esteenä sille, että ensimmäisessä jäsenvaltiossa voimassa olevan kansallisen lainsäädännön mukaan kyseisessä jäsenvaltiossa asuva itsenäinen ammatinharjoittaja velvoitetaan rekisteröimään siellä ajoneuvo, jonka on antanut hänen käyttöönsä toiseen jäsenvaltioon sijoittautunut yhtiö, jossa hän työskentelee, kun yhtiön ajoneuvoa ei ole tarkoitus käyttää vakinaisesti lähinnä ensimmäisessä jäsenvaltiossa eikä sitä tosiasiassa käytetä siellä tällä tavalla (ks. em. yhdistetyt asiat Nadin ym., tuomion 55 kohta ja em. asia Leroy, määräyksen 13 kohta); yhteisöjen tuomioistuin on myös katsonut toisaalta, että EY 49 artikla on esteenä sille, että ensimmäisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaan tässä jäsenvaltiossa asuvan henkilön on rekisteröitävä kyseisessä jäsenvaltiossa toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelta leasingyhtiöltä vuokrattu ajoneuvo, kun kyseistä ajoneuvoa ei ole tarkoitus käyttää vakinaisesti ensimmäisessä jäsenvaltiossa eikä sitä tosiasiassa käytetä siellä tällä tavalla (ks. em. asia Leroy, määräyksen 14 kohta).
Asia C-166/08

Rikosasia,

jossa vastaajana on

Guido Weber

(Amtsgericht Büdingenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

”Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta — Direktiivi 89/397/ETY — Elintarvikkeiden virallinen valvonta — Asianomaisten oikeus hankkia asiassa vastanäyttöä — Asianomaisen käsite”

Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 19.5.2009 I ‐ 4255

Määräyksen tiivistelmä

Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Elintarvikkeiden virallinen valvonta – Direktiivi 89/397

(Neuvoston direktiivin 89/397 7 artiklan 1 kohdan toinen alakohta)

Virallisesta elintarvikkeiden tarkastuksesta annetun direktiivin 89/397 7 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että tässä säännöksessä tarkoitetuksi ”asianomaiseksi” on katsottava sellainen yhtiö, joka on tuonut maahan ja pitänyt sen jälkeen kaupan elintarviketta ja jonka toimitusjohtaja voidaan saattaa tästä tuotteesta vähittäismyymälässä otettujen näytteiden analyysin perusteella rikosoikeudelliseen tai hallinnollisia sakkoja koskevaan vastuuseen elintarvikkeen kunnon ja merkintöjen takia.

(ks. 34 kohta ja määräysosa)
Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 6.10.2008 – SAFBA ym. vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

(yhdistetyt asiat C‑175/07–C-184/07)

Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta – Sokeri – Tuotantomaksut – Kiintiöjärjestelmän soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt – Jalostettujen tuotteiden sisältämien sokerimäärien huomioon ottaminen – Vietävän ylijäämän määrittäminen – Keskimääräisen tappion määrittäminen

Maatalous – Yhteiset markkinajärjestelyt – Sokeri – Tuotantomaksut (Neuvoston asetuksen N:o 1260/2001 15 artiklan 1 kohdan b, c ja d alakohta; komission asetuksen N:o 314/2002, sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksella N:o 38/2004, 6 artiklan 4 ja 5 kohta; komission asetus N:o 1686/2005) (ks. 20–24 ja 26–29 kohta sekä tuomiolauselman 1–2 kohta)

Aihe

Ennakkoratkaisupyyntö – Tribunal de grande instance de Nanterre – Kiintiöjärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sokerialalla 20.2.2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 314/2002 (EYVL L 50, s. 40) pätevyys sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 19.6.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/2001 (EYVL L 178, s. 1) 15 artiklan kannalta sekä suhteellisuusperiaatteen ja syrjintäkiellon periaatteen kannalta – Tuotantomaksujen ja lisämaksun kertoimen vahvistamisesta sokerialalla markkinointivuodeksi 2004/2005 14.10.2005 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1686/2005 (EUVL L 271, s. 12) pätevyys asetuksen (EY) N:o 1260/2001 ja asetuksen (EY) N:o 314/2002 kannalta – Tuotantomaksu, johon sisältyvät ilman vientitukea vietyjen jalostettujen tuotteiden sisältämät sokerimäärät

Ratkaisu

1) Kiintiöjärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sokerialalla 20.2.2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 314/2002, sellaisena kuin se on muutettuna 9.1.2004 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 38/2004, 6 artiklan 4 kohdan tutkiminen siltä osin kuin säännöksessä ei säädetä tuotantomaksun laskemisen osalta siitä, että vietävässä ylijäämässä jätetään huomiotta sokerimäärät, jotka sisältyvät vietyihin jalostettuihin tuotteisiin, joille ei ole myönnetty vientitukea, ei ole tuonut esiin sellaisia seikkoja, jotka voisivat vaikuttaa asetuksen pätevyyteen.
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Yhteisön tavaramerkki

–

Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen

–

Suhteelliset hylkäysperusteet

–

Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 18

–

21 kohta)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-35/04, Athinaïki Oikogeniaki Artopoiia AVEE vastaan SMHV, 15.3.2006 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kumoamiskanteen, jonka hakija, joka haki kuviomerkin ”FERRÓ” rekisteröimistä luokkiin 29, 30 ja 42 kuuluvia tavaroita varten, oli nostanut sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 1.12.2003 tekemästä päätöksestä R 460/2002-1, jolla hylättiin valitus väiteosaston päätöksestä, jolla hylättiin osittain mainitun merkin rekisteröinti sellaisen väitteen johdosta, jonka kansallisen sanamerkin ”FERRERO”, joka on rekisteröity luokkiin 5, 29, 30, 32 ja 33 kuuluvia tavaroita varten, haltija oli esittänyt

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

1) Valitus hylätään.

2) Athinaïki Oikogeniaki Artopoiia AVEE velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Ennakkoratkaisukysymykset – Vastaus, joka on selvästi johdettavissa oikeuskäytännöstä – Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan soveltaminen (Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta) (ks. 20 kohta)

2. Kansanterveyden suojelu – Rehuseokset – Direktiivi 2002/2 (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 178/2002 8 ja 16 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/2 1 artiklan 4 kohta) (ks. 45 kohta ja määräysosan 1 kohta)

3. Kansanterveyden suojelu – Rehuseokset – Direktiivi 2002/2 (EY 233 ja EY 234 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/2 1 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 63 kohta ja määräysosan 2 kohta)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Ennakkoratkaisupyyntö – Consiglio di Stato – Yhteisöjen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-453/03, C-11/04, C-12/04 ja C-194/04, ABNA ym., antaman tuomion oikeusvaikutukset; tällä tuomiolla todettiin rehuseosten liikkuvuudesta annetun neuvoston direktiivin 79/373/ETY muuttamisesta ja komission direktiivin 91/357/ETY kumoamisesta 28.1.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/2/EY (EYVL L 63, s. 23) osittain pätemättömäksi – Toimielinten velvollisuus toteuttaa uusi toimenpide

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

1) Rehuseosten liikkuvuudesta annetun neuvoston direktiivin 79/373/ETY muuttamisesta ja komission direktiivin 91/357/ETY kumoamisesta 28.1.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/2/EY 1 artiklan 4 kohtaa, jossa säädetään velvollisuudesta ilmoittaa rehuseosten merkinnöissä rehuseoksen sisältämien rehuaineiden painoprosenttiosuudet +/- 15 prosentin poikkeamalla, on tulkittava niin, että se ei ole ristiriidassa elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä 28.1.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 178/2002 8 ja 16 artiklan kanssa, joiden tavoitteena on erityisesti estää se, että eläinrehujen merkinnät ja esillepano johtaisivat kuluttajaa harhaan.

2) Koska direktiivin 2002/2 1 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetään itsenäinen velvollisuus, joka ei ole yhteydessä muihin tässä direktiivissä säädettyihin velvollisuuksiin, se, että yhteisöjen tuomioistuin julisti mainitun säännöksen pätemättömäksi yhdistetyissä asioissa C-453/03, C-11/04, C-12/04 ja C-194/04, ABNA ym., 6.12.2005 antamallaan tuomiolla, ei ole saanut aikaan oikeudellista tyhjiötä tai epäjohdonmukaisuutta, jonka vuoksi yhteisöjen toimielimet olisivat velvollisia tekemään aineellisia muutoksia direktiiviin 2002/2.

Yhteisön säännöksen pätemättömyys johtuu joka tapauksessa suoraan yhteisöjen tuomioistuimen tuomiosta, jossa se todetaan, ja sekä jäsenvaltioiden viranomaisten että tuomioistuinten on tehtävä tästä johtopäätökset kansallisissa oikeusjärjestyksissään.
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 28 ja 37 kohta)

2. Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Tosiseikkojen virheellinen arviointi – Tutkimatta jättäminen – Yhteisöjen tuomioistuimen harjoittaman valvonnan piiriin ei kuulu selvitysaineiston arviointi, paitsi jos se on otettu huomioon vääristyneellä tavalla (EY 225 artiklan 1 kohta; yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäinen kohta) (ks. 31 kohta)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-203/03, Alecansan vastaan SMHV, 7.2.2006 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi luokkaan 39 kuuluvia tavaroita varten rekisteröidyn kansallisen kuviomerkkityyppisen tavaramerkin COMP USA haltijan nostaman kanteen sen sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 711/2002-1 24.3.2003 tekemän päätöksen kumoamiseksi, jolla hylättiin siitä väiteosaston päätöksestä tehty valitus, jolla hylättiin kuviomerkkityyppisen tavaramerkin COMP USA rekisteröimistä yhteisön tavaramerkiksi luokkiin 9 ja 37 kuuluville tavaroille vastaan tehty väite – Tavaramerkkien samankaltaisuus – Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

1) Valitus hylätään.

2) Alecansan SL velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (neljäs jaosto) 1.6.2006 – Plus Warenhandelsgesellschaft vastaan SMHV

(asia C-324/05 P)

(Valitus – Yhteisön tavaramerkki – Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta – Sekaannusvaara – Tavaramerkkihakemus, joka koskee moniosaista sana- ja kuviomerkkiä, jossa on sanallinen elementti ”Turkish Power” – Sanamerkin POWER haltijan tekemä väite – Väitteen hylkääminen – Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat tai joka on selvästi perusteeton)

1. Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Tosiseikkojen virheellinen arviointi – Tutkimatta jättäminen – Yhteisöjen tuomioistuimen harjoittaman valvonnan piiriin ei kuulu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle toimitettujen tosiseikkojen arviointi, paitsi jos ne on otettu huomioon vääristyneellä tavalla (EY 225 artikla; yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 58 artikla) (ks. 28 ja 29 kohta)

2. Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 43 kohta)

Aihe

Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-34/04, Plus Warenhandelsgesllschaft mbH vastaan SMHV, 22.6.2005 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kanteen, jossa vaadittiin SMHV:n toisen valituslautakunnan sen päätöksen kumoamista, jolla hylättiin kantajan, joka on tavaramerkin POWER haltija, valitus väiteosaston päätöksestä, jolla hylättiin kuviomerkin TURKISH POWER rekisteröintihakemusta vastaan tehty väite – Tavaramerkkien sekaannusvaara

Ratkaisu

Valitus hylätään.
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Liikenne

–

Maantieliikenne

–

Sosiaalilainsäädäntö (neuvoston asetuksen N:o 3820/85 10 artikla) (ks. 24

–

28 ja 30 kohta)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Ennakkoratkaisupyyntö − Korsholms tingsrätt (Suomi) − Tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta 20 päivänä joulukuuta 1985 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 (EYVL L 370, s. 1) 10 artiklan tulkinta − Palkatun kuljettajan ajomatkaan perustuva palkkio

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

Ajomatkaan perustuva palkkiojärjestelmä on tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta 20 päivänä joulukuuta 1985 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 10 artiklan vastainen, paitsi jollei tällaisella järjestelmällä vaaranneta tieliikenneturvallisuutta. Kansallisen tuomioistuimen on selvitettävä pääasian kaikki olosuhteet huomioon ottaen, vaarannetaanko sillä tieliikenneturvallisuus.