EUROOPAN UNIONIN VIRKAMIESTUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS

13 päivänä helmikuuta 2014

Asia F‑5/14 R

CX

vastaan

Euroopan komissio

Henkilöstö – Väliaikainen oikeussuoja – Kurinpitomenettely – Viraltapano – Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus

Aihe: SEUT 278 artiklaan ja EA 157 artiklaan sekä SEUT 279 artiklaan, jota sovelletaan Euratomin perustamissopimukseen sen 106 a artiklan nojalla, perustuva hakemus, jossa CX vaatii virkamiestuomioistuinta lykkäämään sen 16.10.2013 tehdyn päätöksen täytäntöönpanoa, jolla Euroopan komissio pani hänet kurinpitotoimena viralta 1.11.2013 alkaen. Samana päivänä hakija nosti virkamiestuomioistuimessa kanteen, jossa hän vaati ensisijaisesti tämän päätöksen kumoamista. Pääasian kanne kirjattiin virkamiestuomioistuimen kirjaamossa numerolla F‑5/14.

Ratkaisu: CX:n välitoimihakemus hylätään. Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

Tiivistelmä

1. Väliaikainen oikeussuoja – Täytäntöönpanon lykkääminen –Myöntämisedellytykset – Fumus boni juris – Pääasian kanteen tueksi esitettyjen perusteiden tutkiminen ensi arviolta

(SEUT 278 artikla; virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 102 artiklan 2 kohta)

2. Väliaikainen oikeussuoja – Tutkittavaksi ottamisen edellytykset – Kannekirjelmä – Muotovaatimukset – Yhteenveto kanneperusteista – Oikeudelliset perusteet, joita ei ole esitetty kannekirjelmässä – Viittaus kaikkiin liitteisiin – Tutkimatta jättäminen

(Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 21 artiklan ensimmäinen kohta sekä liitteessä I olevan 7 artiklan 3 kohta; virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 34 ja 35 artikla)

3. Virkamiehet – Kurinpitojärjestelmä – Kurinpitomenettely – Määräajat – Hallinnon velvollisuus toimia kohtuullisessa ajassa – Arvioiminen – Noudattamatta jättäminen – Erityiset olosuhteet – Todistustaakka

(Henkilöstösääntöjen liitteessä IX oleva 22 artikla)

4. Virkamiehet – Kurinpitojärjestelmä – Kurinpitomenettely – Määräajat – Hallinnon velvollisuus toimia kohtuullisessa ajassa – Noudattamatta jättäminen – Seuraukset

(Henkilöstösääntöjen liitteessä IX oleva 22 artikla)

5. Väliaikainen oikeussuoja – Täytäntöönpanon lykkääminen – Välitoimet – Myöntämisedellytykset – Vakava ja korjaamaton vahinko – Kaikkien kysymyksessä olevien intressien vertailu – Unionin taloudellisten etujen suojaaminen, joka saa etusijan hakijan intressiin nähden

(SEUT 278 artikla ja SEUT 279 artikla; virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 102 artiklan 2 kohta; komission päätös 1999/352)

1. Sen määrittämiseksi, täyttyykö fumus boni jurista koskeva edellytys, on tarkasteltava, ovatko hakijan pääasian kanteen tueksi esittämät väitteet ensi näkemältä perusteltuja, eli onko niistä siis vähintään yksi niin vakavasti otettava, että sitä ei voida sivuuttaa välitoimimenettelyssä.

(ks. 30 kohta)

Viittaukset:

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑215/07 R, Donnici v. parlamentti, 15.11.2007, 39 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen

2. Vaikka kannekirjelmää, joka täyttää sekä välitoimimenettelyssä että pääasian menettelyssä virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 34 ja 35 artiklassa asetetut muotovaatimukset, voidaan tukea ja täydentää tietyiltä osin viittaamalla kannekirjelmän liitteenä oleviin asiakirjoihin, liitteillä on puhtaasti todistuksellinen ja täydentävä tehtävä. Liitteitä ei siis voida käyttää kannekirjelmässä pääpiirteittäin esitetyn kanneperusteen kehittämiseen esittämällä väitteitä tai perusteluita, joita kannekirjelmässä ei ole esitetty, vaan kantajan on esitettävä kannekirjelmässä täsmälliset väitteet, joista asiassa on lausuttava, sekä vähintään pääpiirteittäin oikeudelliset seikat ja tosiseikat, joihin nämä väitteet perustuvat.

Näin ollen välitoimista päättävä tuomari ei voi ottaa huomioon tosiseikkoja koskevista perusteista ja oikeudellisista perusteista esitettyä yhteenvetoa, sellaisena kuin se ilmenee pääasian kannekirjelmästä, joka on liitetty välitoimihakemukseen ja johon tässä hakemuksessa viitataan.

(ks. 31 ja 32 kohta)

Viittaukset:

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑340/03, France Télécom v. komissio, 30.1.2007, 167 kohta

Virkamiestuomioistuin: asia F‑49/08, Giannini v. komissio, 2.7.2009, 86 kohta

3. Vaikka henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevassa 22 artiklassa vahvistetut määräajat, kuten yleensä kurinpitomenettelyä koskevat määräajat, eivät ole pakottavia, niissä vahvistetaan kuitenkin hyvää hallintotapaa koskeva sääntö, jonka tarkoituksena on estää sekä hallintoviranomaisen että virkamiesten etujen mukaisesti se, että kurinpitomenettelyn päätteeksi tehtävää päätöstä perusteettomasti viivytetään.

Näin ollen kurinpitoviranomaisilla on velvollisuus saattaa kurinpitomenettely päätökseen viivyttelemättä ja toimia siten, että jokainen kurinpitomenettelyyn liittyvä toimenpide toteutetaan kohtuullisen ajan kuluessa tätä edeltävästä toimenpiteestä. Tämä joutuisuutta ja kohtuullista aikaa koskeva velvoite koskee myös kurinpitomenettelyn aloittamista erityisesti silloin ja siitä hetkestä lähtien, kun hallinto saa tietoonsa tosiseikat ja toimet, jotka voivat olla virkamiehen henkilöstösääntöjen mukaisten velvollisuuksien rikkomisia.

Menettelyn keston kohtuullisuutta on arvioitava kunkin asian erityisten olosuhteiden perusteella niin, että huomioon otetaan oikeusriidan merkitys asianosaiselle, asian monimutkaisuus sekä se, miten asian vireille saattanut asianosainen ja toimivaltainen viranomainen ovat toimineet.

Kun virkamiestä koskeva menettely on ylittänyt kohtuullisena pidettävän ajan, nimittävän viranomaisen on osoitettava erityiset olosuhteet, jotka oikeuttavat tämän kohtuullisen ajan ylittämisen.

(ks. 36, 37, 42, 44 ja 45 kohta)

Viittaukset:

Yhteisöjen tuomioistuin: asia 207/81, Ditterich v. komissio, 5.5.1983, 26 kohta ja asia C‑185/95 P, Baustahlgewebe v. komissio, 17.12.1998, 29 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑26/89, de Compte v. parlamentti, 17.10.1991, 88 kohta; asia T‑24/98, E v. komissio, 3.7.2001, 52 kohta ja asia T‑307/01, François v. komissio, 10.6.2004, 48 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen

4. Jotta kurinpitomenettelyn kuluessa tapahtunut menettelyvirhe voi johtaa toimen kumoamiseen, edellytetään, että ilman tätä virhettä menettely olisi voinut johtaa toisenlaiseen lopputulokseen.

Kohtuullisessa ajassa toimimista koskevan periaatteen loukkaaminen ei yleensä oikeuta kumoamaan hallinnollisessa menettelyssä liian myöhään tehtyä päätöstä. Kohtuullisessa ajassa toimimista koskevan periaatteen noudattamatta jättäminen vaikuttaa hallinnollisen menettelyn pätevyyteen nimittäin vain silloin, kun liian pitkän ajan kuluminen on omiaan vaikuttamaan hallinnollisessa menettelyssä tehdyn päätöksen sisältöön.

Vaikka sellaisilla toimilla, joihin liittyvän lainvastaisuuden vakavuus on niin ilmeinen, ettei sitä voida mitenkään hyväksyä unionin oikeusjärjestyksessä, ei voida katsoa olleen minkäänlaista oikeusvaikutusta, unionin toimielinten toimen mitättömäksi toteamisen seurausten vakavuus merkitsee kuitenkin sitä, että oikeusvarmuussyistä tällainen toteamus voidaan tehdä ainoastaan täysin poikkeuksellisissa tilanteissa.

(ks. 40, 48 ja 50 kohta)

Viittaukset:

Yhteisöjen tuomioistuin: asia C‑142/87, Belgia v. komissio, 21.3.1990, 48 kohta

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑372/00, Campolargo v. komissio, 23.4.2002, 39 kohta

Unionin yleinen tuomioistuin: asia T 9/09 P, Marcuccio v. komissio, 24.11.2010, 37 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen

Virkamiestuomioistuin: asia F‑116/12, Wahlström v. Frontex, 9.10.2013, 40 kohta

5. Kun välitoimimenettelyssä on vertailtava kysymyksessä olevia intressejä, jos asiassa ei ole esitetty riittävän vakavia ja merkityksellisiä väitteitä, joiden perusteella välitoimihakemuksen vaiheessa täyttyisi fumus boni jurista koskeva edellytys, sellaisen virkamiehen pitäminen palveluksessa, jonka juuri väitetään ryhtyneen unionin taloudellisten etujen vastaisiin toimiin, vaikka hän oli sen palveluksessa ja hänen menettelynsä olisi täytynyt olla moitteetonta, olisi omiaan vaikuttamaan vakavasti toimielinten uskottavuuteen ja yleensä valtioiden ja yleisön luottamukseen niitä kohtaan. Näin ollen vaikka oletettaisiin, että asiassa olisi näytetty aiheutuneen vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa, asianomaisen toimielimen intressin siihen, ettei se joudu pitämään voimassa työsuhdetta tilanteessa, jossa virkamies on pantu viralta kurinpitomenettelyn päätteeksi, täytyy saada etusija suhteessa kyseisen virkamiehen intressiin saada riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanoa lykätyksi.

Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) perustamisesta tehdyn päätöksen 1999/352 johdanto-osasta ilmenee, että unionin toimielimet ja jäsenvaltiot pitävät unionin taloudellisten etujen suojaamista sekä petosten ja kaiken unionin taloudellisia etuja vahingoittavan muun laittoman toiminnan torjuntaa erittäin tärkeänä. Lisäksi on selvää, että yleisen mielipiteen mukaan kysymys julkisten varojen ja eurooppalaisen veronmaksajan suojelemisesta on merkittävä.

(ks. 80 ja 81 kohta)

Viittaukset:

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑198/02 R, N v. komissio, 14.8.2002, 60 kohta