14

First-tier Tribunal (Tax Chamber) päätti siis lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset: ”1) Voiko [kuudennen direktiivin] 13 artiklan B kohdan d alakohdan 6 alakohdassa ja direktiivin 2006/112 135 artiklan 1 kohdan g alakohdassa olevaan käsitteeseen ’erityinen sijoitusrahasto’ sisältyä i) työnantajan perustama ammatillinen eläkejärjestelmä, jolla on tarkoitus tarjota eläke-etuuksia työntekijöille, ja/tai ii) yhteissijoitusrahasto, jossa usean tällaisen eläkejärjestelmän varat yhdistetään sijoitustarkoituksiin, kun kyseisten eläkejärjestelmien yhteydessä a) jäsenen saatavissa olevat eläke-etuudet määritetään etukäteen järjestelmän perustamista koskevissa oikeudellisissa asiakirjoissa (käyttämällä kaavaa, joka perustuu jäsenen työnantajan palveluksessa työskentelyn kestoon ja hänen palkkaansa), eivätkä eläke-etuudet määräydy järjestelmän varojen arvon perusteella, b) työnantaja on velvollinen suorittamaan maksuja järjestelmään, c) ainoastaan työnantajan työntekijät voivat osallistua järjestelmään ja saada sen nojalla eläke-etuuksia (järjestelmään osallistujasta käytetään tässä nimitystä ’jäsen’), d) työntekijä voi vapaasti päättää, liittyykö hän järjestelmään, e) jäsenenä oleva työntekijä on tavallisesti velvollinen suorittamaan järjestelmään maksuja, joiden suuruus on tietty prosenttiosuus hänen palkastaan, f) järjestelmän trustee yhdistää työnantajan ja jäsenten suorittamat maksut, ja ne sijoitetaan (yleensä arvopapereihin), jotta voidaan tarjota rahasto, josta järjestelmän etuudet maksetaan jäsenille, g) jos järjestelmässä on enemmän varoja kuin järjestelmästä tarjottavien etuuksien rahoittamiseen tarvitaan, järjestelmän trustee ja/tai työnantaja voivat järjestelmän ehtojen ja kansalliseen oikeuteen sisältyvien asiaa koskevien säännösten mukaisesti valita yhden tai useamman seuraavista vaihtoehdoista: i) pienentää työnantajan järjestelmään suorittamia maksuja, ii) siirtää koko ylijäämän tai osan siitä työnantajalle tai iii) parantaa jäsenille järjestelmästä tarjottavia etuuksia, h) jos järjestelmässä on vähemmän varoja kuin järjestelmästä tarjottavien etuuksien rahoittamiseen tarvitaan, työnantaja on tavallisesti velvollinen täyttämään vajeen, ja jos työnantaja ei tee tai ei pysty tekemään näin, jäsenten saamia etuuksia vähennetään, i) jäsenet voivat suorittaa järjestelmään ylimääräisiä vapaaehtoisia maksuja, joita ei säilytetä järjestelmässä vaan siirretään kolmannelle osapuolelle sijoitettaviksi ja lisäetuuksien tarjoamiseksi tehtyjen sijoitusten tuottavuuden perusteella (tällaiset järjestelyt ovat arvonlisäverottomia), j) jäsenillä on oikeus siirtää järjestelmässä kertyneet etuutensa (joiden arvo määritetään etuuksilla siirtohetkellä olevan vakuutusmatemaattisen arvon perusteella) muihin eläkejärjestelmiin, k) työnantajan ja jäsenten järjestelmään suorittamia maksuja ei pidetä jäsenvaltion tuloverotuksessa jäsenten tulona, l) jäsenten järjestelmästä saamat eläke-etuudet katsotaan jäsenvaltion tuloverotuksessa jäsenten tuloksi ja m) järjestelmän hallinnointikuluista vastaa työnantaja eivätkä järjestelmän jäsenet? 2) Kun otetaan huomioon i) [kuudennen direktiivin] 13 artiklan B kohdan d alakohdan 6 alakohdassa ja direktiivin 2006/112 135 artiklan 1 kohdan g alakohdassa säädetyn vapautuksen tavoite, ii) verotuksen neutraalisuutta koskeva periaate ja iii) edellä ensimmäisessä kysymyksessä esitetyt olosuhteet, a) onko jäsenvaltiolla oikeus määritellä kansallisessa lainsäädännössä ’erityisten sijoitusrahastojen’ käsitteeseen sisältyvät rahastot siten, että tällaisten rahastojen ulkopuolelle jätetään edellä ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitetun tyyppiset rahastot mutta siihen sisällytetään [arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 20.12.1985 annetussa [neuvoston] direktiivissä 85/611[/ETY (EYVL L 375, s. 3)], sellaisena kuin se on muutettuna [21.1.2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2001/108/EY (EYVL L 41, s. 31; jäljempänä yhteissijoitusyrityksistä annettu direktiivi)], määritellyt yhteissijoitusyritykset ja b) missä määrin (jos lainkaan) seuraavat seikat ovat merkityksellisiä arvioitaessa, onko jäsenvaltion määriteltävä edellä ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitetun tyyppinen rahasto kansallisessa lainsäädännössään erityiseksi sijoitusrahastoksi: — rahaston ominaispiirteet (esitetty edellä ensimmäisessä kysymyksessä), — se, missä määrin rahasto on samanlainen kuin sijoitusvälineet, jotka jäsenvaltio on jo määritellyt erityisiksi sijoitusrahastoiksi, ja näin ollen niiden kilpailija? 3) Jos edellä olevaan toisen kysymyksen b kohdan toiseen luetelmakohtaan vastattaessa on tarpeen määrittää, missä määrin rahasto on samanlainen kuin sijoitusvälineet, jotka jäsenvaltio on jo määritellyt erityisiksi sijoitusrahastoiksi, ja näin ollen niiden kilpailija, onko kyseisen rahaston ja näiden muiden sijoitusvälineiden välisen kilpailun olemassaoloa tai laajuutta tarkasteltava erillään samanlaisuutta koskevasta kysymyksestä?”