Asiassa, jossa asianosaiset kiistelevät yhteisön oikeuden säännöksen tulkinnasta ja soveltamisesta, yhteisöjen tuomioistuinten tehtävänä on soveltaa riidan ratkaisemisen kannalta merkityksellisiä oikeussääntöjä seikkoihin, jotka asianosaiset ovat sille esittäneet. Sen periaatteen mukaisesti, jonka mukaan tuomioistuimen on viran puolesta tunnettava lain sisältö (iura novit curia -periaate), lain merkityksen määrittäminen ei kuulu sen periaatteen soveltamisalaan, että asianosaiset voivat vapaasti määrätä riidan kohteen, eikä yhteisöjen tuomioistuimilla ole siis velvollisuutta ilmoittaa asianosaisille siitä, minkälaiseen tulkintaan ne aikovat päätyä, jotta asianosaiset voisivat lausua kantansa tältä osin.

Kun on kyse oikeuksista saada henkilöstösääntöjen 72 artiklan 1 kohdassa säädettyjä sairausvakuutusetuuksia, ”muun parisuhteen kuin avioliiton” käsite on yhtenäinen käsite. Kun otetaan huomioon, että kansallisissa lainsäädännöissä on otettu käyttöön hyvin erilaisia oikeudellisia järjestelyitä, joilla tunnustetaan oikeudellisesti erityyppiset liitot, jotka eivät ole avioliittoja, henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 1 artiklan 2 kohdan c alakohdan ensimmäisessä virkkeessä olevaa käsitettä ”virkamies, joka on rekisteröity muun vakiintuneen parisuhteen kuin avioliiton osapuoleksi”, ei sellaisenaan voida tulkita niin, että siinä viitataan ”rekisteröidyn parisuhteen” järjestelmään, joka on selkeästi tunnistettavissa kaikissa jäsenvaltioissa. Tästä näkökulmasta tarkasteltuna ja erilaisten kansallisten oikeusjärjestysten kehityksen nykytilassa ”rekisteröidyn parisuhteen” käsite eroaa näin ollen ”avioliiton” käsitteestä, jonka rajat on selkeästi määritelty kaikissa jäsenvaltioissa.

Tästä seuraa, että henkilöstösäännöissä tarkoitettu ”rekisteröidyn parisuhteen” käsite voidaan määritellä vain kaikkien henkilöstösääntöjen merkityksellisten säännösten perusteella erityisesti niiden tietojen valossa, jotka ovat seurausta henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 1 artiklan 2 kohdan c alakohdassa asetetuista edellytyksistä. Koska ”rekisteröidylle parisuhteelle” ei ole olemassa yleisesti hyväksyttyä määritelmää, vain tämän artiklan ensimmäisessä virkkeessä oleva viittaus tällaiseen parisuhteeseen ei tarjoa riittäviä tietoja siitä, miten tämä käsite on määriteltävä. Sana ”rekisteröity” viittaa lisäksi vain tiettyihin muotoseikkoihin, jotka täsmennetään henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 1 artiklan 2 kohdan c alakohdassa asetetussa ensimmäisessä edellytyksessä, eikä sitä voida näin ollen ymmärtää siten, että siinä asetetaan erityinen ”rekisteröimisen” edellytys, tai siten, että edellytetään, että avioliiton tavoin parisuhteesta ”säädetään lailla”.

Lisäksi ”muun parisuhteen kuin avioliiton” käsitettä, sellaisena kuin se voidaan määritellä henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 1 artiklan 2 kohdan c alakohdassa asetettujen edellytysten perusteella, on luettava asetuksen N:o 723/2004 johdanto-osan kahdeksannen perustelukappaleen valossa, jossa yhteisön lainsäätäjä on halunnut tietyin edellytyksin ulottaa aviopareille myönnetyt etuudet koskemaan ”virkamiehiä, jotka elävät muussa sellaisessa parisuhteessa kuin avioliitossa, jonka jäsenvaltio tunnustaa vakiintuneeksi parisuhteeksi”.

Näin ollen henkilöstösääntöjen mukaisen muun parisuhteen kuin avioliiton olemassaolo merkitsee yhtäältä kahden henkilön, joihin eivät kuulu huollettavina olevat henkilöt, joista säädetään muissa henkilöstösääntöjen säännöksissä, liittoa ja toisaalta muodollisia seikkoja, kuten sellaisen virallisen asiakirjan toimittamista, jossa todistetaan asianomaisten henkilöiden asema muun parisuhteen kuin avioliiton osapuolina, ja sitä, että tämä asiakirja on asianomaisen jäsenvaltion viralliseksi tunnustama.

Kaikista näistä toteamuksista seuraa, että henkilöstösääntöjen merkityksellisten säännösten avulla ”muun parisuhteen kuin avioliiton” käsite voidaan määritellä siten, että se on tietyiltä osin avioliiton kaltainen. Näissä säännöksissä ei kuitenkaan edellytetä, että ”muu parisuhde kuin avioliitto” olisi voitava rinnastaa avioliittoon. Tällaisella vaatimuksella asetettaisiin ylimääräinen edellytys, josta henkilöstösäännöissä ei säädetä ja josta aiheutuisi tiettyjen virkamiesten syrjintää heidän parisuhteensa abstraktin muodon takia, vaikka tämä parisuhde on tunnustettu sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä ja vaikka henkilöstösäännöissä asetetut edellytykset täyttyvät. Vaikka henkilöstösäännöissä ”muun parisuhteen kuin avioliiton” tunnustamiselta edellytetään, että esitetään todiste yhteisestä elämästä, jolle on ominaista tietty vakiintuneisuus, siinä ei edellytetä, että erityisten vastavuoroisten oikeuksien ja velvollisuuksien on sidottava avopuolisoita. Henkilöstösäännöissä edellytetty samankaltaisuus avioliiton kanssa johtuu nimenomaisesti tällaisesta yhteisestä elämästä ja muotoseikkoja koskevasta vaatimuksesta.

(ks. 73, 75–77, 81–86, 91 ja 96 kohta)