Julkisasiamiehen ratkaisuehdotus Alber 13 päivänä huhtikuuta 2000. - Eurostock Meat Marketing Ltd vastaan Department of Agriculture for Northern Ireland. - Ennakkoratkaisupyyntö: Court of Appeal in Northern Ireland - Yhdistynyt kuningaskunta. - Maatalous - Eläinten terveys - BSE:hen liittyvät kiireelliset kansalliset toimenpiteet - Erikseen määritetyt riskiainekset. - Asia C-477/98.



Oikeustapauskokoelma 2000 sivu I-10695



Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset

I Johdanto

1 Esillä oleva ennakkoratkaisupyyntö koskee pääosin sen selvittämistä, voiko jäsenvaltio toteuttaa yhä suojatoimenpiteitä terveyden suojelemiseksi, kun on jo annettu vastaava yhteisön säännös, joka ei kuitenkaan ole vielä tullut voimaan.

2 Kysymys on siitä, onko tällainen kansallinen toimenpide - esillä olevassa asiassa sellaisten eläinperäisten tuotteiden tuontikielto, joka liittyy naudan spongiformisen enkefalopatian (jäljempänä BSE) torjumiseen - mahdollinen direktiivin 89/662/ETY 9 artiklan 1 kohdan perusteella (ks. II luvun A kohdan 2 kohdan 11 alakohta), tai kielteisessä tapauksessa EY:n perustamissopimuksen 36 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 30 artikla) perusteella.

3 Pääasian kantaja on Pohjois-Irlannissa toimiva yritys, joka tuo Irlannista kokonaisia naudanpäitä, joista se irrottaa poskilihan. Nämä päät sisältävät kuitenkin ns. riskiainesta (kallo, aivot, silmät jne.), jonka tuonnin Yhdistynyt kuningaskunta on kieltänyt BSE:n torjumiseksi, ja tämän vuoksi lasti, joka oli varustettu direktiivissä 64/433/ETY (ks. II luvun A kohdan 1 kohdan 5 alakohta ja sitä seuraavat alakohdat) tarkoitetulla terveystodistuksella, takavarikoitiin ja hävitettiin.

4 Komission päätöksessä, joka ei ole vielä tullut voimaan (ks. II luvun A kohdan 3 kohdan 12 alakohta ja sitä seuraavat alakohdat) todetaan, että erityinen riskiaines on tuhottava poistettaessa se tuotantopaikalla. Kansallinen tuomioistuin pyrkii selvittämään lisäksi, onko tuotantopaikka sama kuin teurastuspaikka.

II Asiaa koskevat oikeussäännöt

A) Yhteisön lainsäädäntö

1) Terveyttä koskevista ongelmista yhteisön sisäisessä tuoreen lihan kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1964 annettu neuvoston direktiivi 64/433/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 91/497/ETY(1) (jäljempänä tuorelihadirektiivi)

5 Kuten jo vuonna 1964 annetun tuorelihadirektiivin perustelukappaleista käy ilmi, direktiivin tavoitteena oli erityisesti lähentää lihaa koskevat terveysvaatimukset teurastamoissa ja leikkaamoissa sekä varastoinnin ja kuljetuksen aikana (neljäs perustelukappale). Direktiivi ei siis suoraan koske BSE:n torjuntaa. Lähettäjämaan virkaeläinlääkärin laatiman terveystodistuksen antamista pidetään asianmukaisimpana keinona antaa määrämaan toimivaltaisille viranomaisille takeet siitä, että lihalähetys on tuorelihadirektiivin säännösten mukainen (kuudes perustelukappale).

6 Tuorelihadirektiivin 3 artiklassa säädetään seuraavaa:

"1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava:

A. ruhojen, puoliruhojen tai korkeintaan kolmeen kappaleeseen leikattujen puoliruhojen sekä neljännesruhojen osalta, että

a) ne ovat peräisin - - hyväksytystä ja valvotusta teurastamosta - - ,

b) ne ovat peräisin teuraseläimestä, jolle virkalääkäri on suorittanut ante mortem -tarkastuksen - - ,

c) - -

d) virkaeläinlääkäri on suorittanut niille post mortem -tarkastuksen - - ,

e) niissä on - - terveysmerkintä,

f)-h) - -

B. edellä A alakohdassa tarkoitettua pienempien palojen tai luuttomaksi leikatun lihan osalta, että:

a) ne on leikattu luuttomaksi tai muutoin leikattu - - leikkaamossa - - ".

7 Tuorelihadirektiivin alkuperäisen version mukaan jäsenvaltioilla oli oikeus kieltää lihojen tuonti, vaikka säännösten mukaiset tarkastukset ja merkinnät olikin tehty. Tältä osin viidennessä perustelukappaleessa todettiin seuraavaa:

"jäsenvaltioilla on oltava oikeus kieltää sellaisten lihojen tuonti alueelleen, jotka osoittautuvat ihmisravinnoksi kelpaamattomiksi tai jotka eivät ole yhteisön terveyssäännösten mukaisia."

8 Vaikka tämä perustelukappale ei sisällykään enää direktiivin nykyiseen versioon, terveyden suojelemiseksi toteutetut toimenpiteet ovat kuitenkin mahdollisia toiseen direktiiviin tehdyn viittauksen vuoksi. Siten kahdeksannessa perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:

"jäsenvaltioiden välisen kaupan yhteydessä olisi myös sovellettava - - direktiivissä 89/662/ETY vahvistettuja sääntöjä."

2) Eläinlääkärintarkastuksista yhteisön sisäisessä kaupassa sisämarkkinoiden toteuttamista varten 11 päivänä joulukuuta 1989 annettu neuvoston direktiivi 89/662/ETY(2)

9 Kyseisen direktiivin pääasiallisena tarkoituksena on se, että kaupan pidettäväksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden eläinlääkärintarkastuksia ei enää suoriteta rajoilla vaan alkuperävaltiossa ja määrävaltiossa.

10 Direktiivi ei siis kohdistu ensisijaisesti epitsoottisten eläintautien, esimerkiksi BSE:n, torjumiseen ja vastaavien, terveyden suojelemiseksi tarkoitettujen toimenpiteiden toteuttamiseen. Tämän vuoksi sen 13. perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:

"Mitä tulee epitsoottisiin eläintauteihin, terveystilanne jäsenvaltioissa on yhä edelleen erilainen, ja sillä aikaa kun yhteisössä suunnitellaan keinoja näiden tautien torjumiseksi, kysymys yhteisön sisäisen eläinkaupan tarkastamisesta on toistaiseksi sivuutettava ja sallittava asiakirjoihin perustuva tarkastus kuljetuksen aikana; ottaen huomioon yhdenmukaistamisen nykytila ja odotettaessa yhteisön määräysten valmistumista, olisi tavaroiden, joita yhdenmukaiset määräykset eivät koske, täytettävä määrävaltion vaatimukset edellyttäen, että viimeksi mainitut ovat perustamissopimuksen 36 artiklan mukaisia."

11 Kuitenkin "Yhteiset säännökset" otsikolla nimetyn III luvun 9 artiklassa säädetään tilanteesta, jossa puhkeaa sairauksia, jotka saattavat merkitä vakavaa vaaraa eläimille tai ihmisten terveydelle, seuraavaa:

"9 artikla

1. Kunkin jäsenvaltion on välittömästi ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle, jos sen alueella puhkeaa direktiivissä 82/894/ETY(3) tarkoitettujen tautien lisäksi jokin zoonoosi, sairaus tai muu seikka, joka saattaa olla vakava vaara eläimille tai ihmisten terveydelle.

Alkuperämaana olevan jäsenvaltion on välittömästi toteutettava valvonta tai yhteisön määräämät varotoimenpiteet, ja erityisesti niissä määrätyt puskurivyöhykkeet tai toteutettava muut soveliaiksi katsomansa toimenpiteet.

Määrävaltiona tai kauttakulkuvaltiona oleva jäsenvaltio, joka on 5 artiklassa tarkoitetun tarkastuksen(4) aikana todennut yhden tai useamman ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun taudin esiintymisen, voi tarvittaessa toteuttaa yhteisön säännöksissä tarkoitetut varotoimenpiteet.

Ennen 4 kohdan mukaisten toimenpiteiden toteuttamista määrävaltiona oleva jäsenvaltio voi vakavista ihmisten tai eläinten terveyteen liittyvistä syistä toteuttaa väliaikaiset suojatoimenpiteet kyseisten laitosten osalta(5) tai jos kyseessä ovat epitsoottiset eläintaudit, yhteisön säännöksissä olevan suoja-alueen osalta.(6)

Jäsenvaltioiden toimenpiteistä on toimitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille viipymättä tieto.

2. ja 3. - -

4. Kaikissa tapauksissa komissio tutkii tilanteen pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa mahdollisimman pian. Se hyväksyy tarvittavat toimenpiteet 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden osalta ja tilanteen vaatiessa lähtötuotteisiin tai näistä tuotteista saatuihin tuotteisiin 17 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen.(7) Komissio seuraa tilannetta ja samalla tavoin menettelemällä muuttaa tai kumoaa tehdyt päätökset tilanteen kehittymisen perusteella.

5. - - "

3) Riskiaineksen käytön kieltämisestä tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden vuoksi 30 päivänä heinäkuuta 1997 tehty komission päätös 97/534/EY(8) (jäljempänä komission päätös)

12 Tämän päätöksen, jonka komissio oli tehnyt BSE-kriisin yhteydessä, ja joka perustui muun muassa edellä mainittuun direktiiviin 89/662/ETY ja erityisesti sen 9 artiklan 4 kohtaan, 2 artiklan mukaan erikseen määritellyn riskiaineksen käyttö kaikkiin tarkoituksiin on kielletty. Päätöksen 1 artiklan mukaan erikseen määritetyllä riskiaineksella tarkoitetaan - esillä olevan asian kannalta - yli 12 kuukauden ikäisten nautaeläinten kalloa, mukaan lukien aivot ja silmät, nielurisoja ja selkäydintä.

13 Erikseen määritellyn riskiaineksen käsittelyn osalta komission päätöksen 4 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:

"1. Erikseen määritelty riskiaines on värjättävä väriaineella poistettaessa se ja

a) se on hävitettävä polttamalla, tai

b) jos väriaineen väri on havaittavissa prosessoinnin jälkeen, on riskiaines prosessoitava ja sen jälkeen poltettava, haudattava, poltettava polttoaineena tai muuten hävitettävä vastaavalla menetelmällä, jolla estetään TSE:n(9) tarttumisen vaara."

14 Komission päätöksen 19 perustelukappaleen mukaan on varmistettava, että kysymyksessä olevat kudokset, toisin sanoen erikseen määriteltävä riskiaines, "poistetaan ja värjätään tuotantopaikalla ja myöhemmin hävitetään polttamalla - - ".

15 Päätöksen 10 artiklan mukaan päätöstä oli sovellettava 1.1.1998 alkaen. Tämän jälkeen voimaantulopäiväksi säädettiin 1.4.1998, tämän jälkeen 31.12.1999 ja viimeiseksi 30.6.2000.(10)

16 Näitä lykkäyksiä perusteltiin aina sillä, että kyseisellä päätöksellä laajaan tuotevalikoimaan olevien vaikutusten ja uusien tieteellisten lausuntojen tarkastelemiseen tarvitaan lisää aikaa. Lisäksi pysyvä eläinlääkintäkomitea ei ole antanut myönteistä lausuntoa komission alkuperäisestä toimenpidesuunnitelmasta.

17 Ohimennen on huomautettava, että samoista syistä ja BSE:n syitä ja tartuntamahdollisuuksia koskevien pitkien, riitaisten keskustelujen johdosta myöskään komission ehdotusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi "säännöistä tiettyjen, tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden estämiseksi ja niiden torjumiseksi"(11) ei ole vielä hyväksytty.

B) Kansallinen lainsäädäntö

18 Department of Agriculture for Northern Ireland antoi 29.12.1997, toisin sanoen melko pian komission alkuperäisen päätöksen voimaantulon ensimmäisen lykkäämisen jälkeen, direktiivin 89/662/ETY 9 artiklan 1 kohdan mukaisen vuoden 1997 Specified Risk Material (Northern Ireland) Orderin (Pohjois-Irlantia koskeva erikseen määritettyjä riskiaineksia koskeva asetus, jäljempänä vuoden 1997 asetus) BSE-riskin ehkäisemiseksi tarkoitetun toimintaohjelmansa puitteissa.

19 Vuoden 1997 asetuksen 6 §:n 1 momentti kuuluu seuraavasti:

"Yhdistyneen kuningaskunnan, Kanaalisaarten ja Man-saaren ulkopuolelta ei saa tuoda Pohjois-Irlantiin

a) 1 luokan erikseen määritettyä riskiainesta - - b) - -

- - ."

20 1 luokan erikseen määritetty riskiaines sisältää edellä mainitun säännöksen mukaisesti Yhdistyneen kuningaskunnan ulkopuolella teurastetun tai kuolleen, yli 12 kuukauden ikäisen nautaeläimen kallon, mukaan lukien aivot ja silmät, nielurisat ja selkäytimen. Tämä määritelmä vastaa komission päätöksen 1 artiklan mukaista erikseen määritetyn riskiaineksen määritelmää.

Kyseisen määritelmän mukaan poskilihaa ei pidetä erikseen määritettynä riskiaineksena.

III Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset

21 Pääasian kantaja Eurostock toimii Newryssä, County Downissa, Pohjois-Irlannissa. Kansallisen tuomioistuimen mukaan se "toimii lihakaupan alalla ja erityisesti irrottaa poskilihan naudanpäistä ja jalostaa sen elintarvikekäyttöön". Kyseinen toiminta sisältää muun muassa luiden irrottamisen Pohjois-Irlannissa Irlannin tasavallasta tuoduista naudanpäistä, ja näin irroitetun lihan viennin Yhdistyneen kuningaskunnan muihin osiin ja vuodesta 1987 lähtien Ranskaan. Kun naudanpäistä on irrotettu poskiliha elintarvikekäyttöön, kantaja käsittelee kallon jäännökset niin kuin ne olisi luokiteltu erikseen määritetyksi riskiainekseksi.

22 Vuoden 1997 asetuksen 14 §:n nojalla vastaaja takavarikoi 9.1.1998 kantajan Irlannista Yhdistyneeseen kuningaskuntaan tuoman naudanpäälastin ja julisti sen käyttökelvottomaksi. Tämä lasti oli varustettu tuorelihadirektiivin mukaisesti annetuilla "terveystodistuksilla"(12), joissa todettiin kyseessä olevan lihan soveltuvan elintarvikekäyttöön. Nämä naudanpäät vedettiin pois markkinoilta ilman niiden edeltävää tarkastusta siitä syystä, että kyseinen lasti oli tuotu vuoden 1997 asetuksen 6 §:n 1 momentin vastaisesti.

23 Court of Appeal in Northern Ireland, jossa edellä mainittuihin tosiseikkoihin perustuva riita-asia on vireillä, on epävarma vuoden 1997 asetuksen laillisuudesta sekä komission päätöksen tulkinnasta, siltä osin kuin päätöksen mukaan erikseen määritetty riskiaines on poistettava ja värjättävä tuotantopaikalla ja myöhemmin hävitettävä.

24 Tämän vuoksi Court of Appeal esitti yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat kysymykset:

"1) Saako jäsenvaltio toteuttaa direktiivin 89/662/ETY 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti väliaikaisia suojatoimenpiteitä, jos komissio on tehnyt päätöksen 97/543/EY tämän direktiivin 9 artiklan 4 kohdan nojalla, mutta lykännyt päätöksen voimaantuloa?

2) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, minkä asteista varmuutta, todennäköisyyttä tai mahdollisuutta edellytetään sen suhteen, että komissio saattaa tämän päätöksen voimaan, ennen kuin jäsenvaltio saa toteuttaa sellaisia väliaikaisia toimenpiteitä?

3) Onko komission päätöksen 97/534/EY 4 artiklan 1 kohdan oikean tulkinnan mukaan

a) erikseen määritetty riskiaines poistettava ja värjättävä tuotantopaikalla,

ja

b) tarkoitetaanko tuotantopaikalla tässä yhteydessä paikkaa, jossa eläimet teurastetaan?

4) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, saako jäsenvaltio kuitenkin vedota EY:n perustamissopimuksen 36 artiklan ihmisten terveyden suojelemista koskeviin perusteisiin perustellakseen toimenpiteet, jotka sisältävät kiellon maahantuoda toisesta jäsenvaltiosta

a) päätöksessä tarkoitettua erikseen määritettyä riskiainesta

tai

b) nautaeläinten päitä, jotka sisältävät tällaista erikseen määritettyä riskiainesta?"

IV Asianosaisten väitteet

25 Kantajan lisäksi esillä olevaan ennakkoratkaisumenettelyyn ovat osallistuneet Saksan, Ranskan, Alankomaiden sekä Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukset sekä komissio. Esitän seuraavassa yhteenvedon asianosaisten väitteistä.

26 Kantaja on väittänyt pääasiaa koskevassa menettelyssä, että vuoden 1997 asetuksella toteutettu kielto on EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 28 artikla) vastainen, tavaroiden vapaan liikkuvuuden määrällistä rajoitusta vaikutukseltaan vastaava toimenpide eikä sitä voida perustella tai oikeuttaa yhteisön oikeuden nojalla. Ensimmäisen kysymyksen osalta se korostaa, että tuodut naudanpäät oli tarkastettu alkuperäjäsenvaltiossa ja ne oli varustettu tuorelihadirektiivin mukaisella terveystodistuksella. Kantajan mukaan direktiivin 89/662/ETY 9 artiklan mukaisia periaatteita sovelletaan vain tilanteessa, jossa jäsenvaltio ilmoittaa sairauksien tai muiden seikkojen, jotka voivat merkitä vakavaa vaaraa eläimille tai ihmisten terveydelle, puhkeamisesta. Se päättelee tästä, että 9 artiklan 1 kohdan neljättä alakohtaa sovelletaan vain hätätapauksissa, joissa suojatoimenpiteiden toteuttaminen on perusteltua ihmisten tai eläinten terveyden suojeluun liittyvistä vakavista syistä. Kantaja katsoo, että tällaisia toimenpiteitä voidaan toteuttaa vain odotettaessa komission toteutettavaa toimenpidettä. Se arvioi, että vaikka direktiivin 89/662/ETY mukaisesti komissiolla on laaja harkintavalta suojatoimenpiteiden toteuttamiseksi, tämä ei kuitenkaan merkitse sitä, että myös jäsenvaltioilla on tällainen laaja harkintavalta. Koska komissio on jo tehnyt 9 artiklan 4 kohdan perusteella päätöksen, ei voida enää katsoa, että tällaisia toimenpiteitä ei ole toteutettu, vaikka päätös ei olisikaan vielä tullut voimaan. Jäsenvaltio ei enää ole oikeutettu toteuttamaan yksipuolisia toimenpiteitä. Vuoden 1997 asetuksen antaminen suojatoimenpiteenä ei siten ollut enää perusteltua, minkä lisäksi sen soveltamisala on laajempi kuin komission päätöksen tavoiteltu soveltamisala.

27 Asianosaisina olevat jäsenvaltiot(13) ja komissio korostavat ensiksi BSE:hen liittyviä huomattavia riskejä. Ne lähtevät siitä periaatteesta, että kun yhteisön toimenpide ei ole vielä tullut voimaan, jäsenvaltiot voivat direktiivin 89/662/ETY 9 artiklan nojalla toteuttaa suojatoimenpiteitä ihmisten ja eläinten terveyden suojeluun liittyvistä vakavista syistä.

28 Asian käsittelyyn osallistuneiden mukaan toiseen kysymykseen ei ole tarpeen vastata. Kantaja lähtee siitä, ettei ole olemassa vuoden 1997 asetuksen antamisen oikeuttavia olosuhteita, koska komissio oli ainoastaan lykännyt päätöksensä voimaantuloa. Toisten asian käsittelyyn osallistuneiden mielestä kansallisen toimenpiteen laillisuutta koskeva kysymys riippuu direktiivin 89/662/ETY 9 artiklan 1 kohdan neljännen alakohdan mukaisesti ainoastaan tässä alakohdassa tarkoitettujen tosiseikkojen täyttymisestä (yhteisön toimenpiteen odottaminen, vakavat terveyden suojeluun liittyvät syyt) eikä toteuttavan yhteisön toimenpiteen mahdollisesta sisällöstä tai sen voimaantulopäivästä.

29 Kolmannen kysymyksen osalta - joka koski erikseen määritetyn riskiaineksen poistamispaikkaa - kantaja ja Saksan hallitus katsovat, että tämän on tapahduttava lihanleikkaamossa. Koska komission päätöksessä ei kielletä naudanpäiden kuljetusta, tehokkain ja järkevin ratkaisu on kantajan mukaan tuotteiden tähän liittyvä tarkastus lihanleikkaamossa. Saksan hallitus vetoaa tuorelihadirektiivin säännöksiin, joiden mukaan pään lihakset voidaan poistaa vain lihanleikkaamoissa. Alankomaiden ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukset katsovat, että liha on poistettava välittömästi eläimen teurastuksen jälkeen, koska tämä on tehokkain keino ristikontaminaation välttämiseksi.

30 Neljännen kysymyksen osalta ainoastaan kantaja katsoo, ettei perustamissopimuksen 36 artiklalla voida oikeuttaa esillä olevassa asiassa vuoden 1997 asetuksen kaltaista toimenpidettä. Se katsoo, että yhteisö on käyttänyt lainsäädäntövaltaansa, vaikka kysymyksessä oleva päätös ei olekaan vielä tullut voimaan. Se katsoo, ettei jäsenvaltioilla ollut enää mahdollisuutta yksipuoliseen toimintaan. Alankomaiden ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukset sekä komissio katsovat, ett vuoden 1997 asetus on perusteltu perustamissopimuksen 36 artiklan nojalla, koska tällä alalla ei ole toteutettu täydellistä yhdenmukaistamista ja BSE:hen liittyvät erityiset riskit oikeuttavat ihmisten ja eläinten terveyden vahvistetun suojelun jäsenvaltioiden toimenpiteillä.

V Arviointi asiasta

a) Ensimmäinen kysymys

31 Ensimmäisellä kysymyksellään kansallinen tuomioistuin pyrkii selvittämään, voiko jäsenvaltio toteuttaa direktiivin 89/662/ETY 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja suojatoimenpiteitä, kun komissio on tehnyt saman direktiivin 9 artiklan 4 kohdan nojalla päätöksen, mutta lykännyt tämän päätöksen voimaantuloa.

32 Tällaisessa tapauksessa on lähdettävä siitä, että komission toimenpiteitä vielä odotetaan 9 artiklan 1 kohdan sanamuodon mukaan ("ennen toimenpiteiden toteuttamista"). Tästä muotoilusta käy ilmi, että toimenpiteiden on oltava tehokkaita. Tähän ei riitä pelkkä muodollinen päätöksenteko. Kuten edellä mainitun tekstin sanamuodosta käy ilmi, toimenpiteillä pyritään suojautumaan tiettyjen sairauksien uhkaamilta riskeiltä sekä torjumaan terveydelle vaaraa merkitseviä seikkoja. Tämä on mahdollista vain, jos tällaiset toimenpiteet voidaan panna täytäntöön, mikä edellyttää päätöksen voimaantuloa. Koska ihmisille ja eläimille aiheutuvan vaaran vuoksi on tarpeen toimia nopeasti, jäsenvaltion on voitava toteuttaa suojatoimenpiteitä niin kauan kuin komission vastaavat toimenpiteet eivät ole mahdollisia.

33 EY:n perustamissopimuksen 129 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 152 artikla) mukaan kaikilla yhteisön toimenpiteillä on myötävaikutettava "ihmisten terveyden korkeatasoisen suojelun toteuttamiseen". Komission tällaisia toimenpiteitä odottaessaan, jäsenvaltioiden on siten voitava taata tämä terveyden korkeatasoinen suojelu toteuttamalla itse suojatoimenpiteitä.

34 Lisäksi myös 9 artiklan rakenteesta - ja sen tarkoituksesta ja päämäärästä - johtuu, että näitä terveydelle aiheutuvia riskejä vastaan on taisteltava "paikan päällä", jonka vuoksi jäsenvaltioilla on siten erityinen merkitys. Koska niillä on loppujen lopuksi merkittävä vastuu, vaadittavan tehokkuuden vuoksi niiden on myös kyettävä toimimaan, koska olisi mahdotonta taata toimiva terveyden suojelu tilanteessa, jossa komission päätöksestä huolimatta - esimerkiksi poliittisista syistä tai jatkuvien erimielisyyksien vuoksi - olisi vielä odotettava pitkään ennen tällaisen päätöksen voimaantuloa. Tällaisessa tapauksessa jäsenvaltiolla on oltava mahdollisuus toteuttaa suojatoimenpiteitä ihmisten terveyden suojelun vuoksi. On myös vastattava myönteisesti kysymykseen siitä, ovatko kysymyksessä 9 artiklan 1 kohdassa näiden toimenpiteiden toteuttamiseksi edellytetyt "vakavat ihmisten tai eläinten terveyteen liittyvät syyt".

35 Kun komissio on toteuttanut toimenpiteitä, jotka eivät ole vielä tulleet voimaan, tämä voi enintään vaikuttaa jäsenvaltion toteuttamien suojatoimenpiteiden sisältöön. Koska jäsenvaltion suojatoimenpiteiden ei tule olla komission odotettujen toimenpiteiden vastaisia, tarvittaessa ne olisi sovitettava mahdollisuuksien mukaan komission vastaisiin ehdotuksiin niiden julkaisemisen jälkeen. Tämä ei kuitenkaan vaikuta jäsenvaltioiden toimivaltaan toteuttaa näitä toimenpiteitä.

36 Vuoden 1997 asetus sisältää yleisen kiellon tuoda erikseen määritettyä riskiainesta Pohjois-Irlantiin. Ottaen huomioon direktiivin 89/662/ETY 9 artiklan 1 kohdan neljännen alakohdan sanamuodon, voitaisiin kysyä, onko vuoden 1997 asetus todellisuudessa tällainen suojatoimenpide, koska siinä säädetään yleisestä tuontikiellosta, eikä sitä kohdisteta tiettyihin yrityksiin tai suoja-alueisiin. On totta, että direktiivin 89/662/ETY 2 artiklan mukaan laitoksilla ei tarkoiteta pelkästään maataloustuotantoon erikoistuneita laitoksia vaan myös työstämislaitoksia. Kantajan yritystä on pidettävä tällaisena viimeksi mainittuna laitoksena. Kuitenkin vuoden 1997 asetuksen yleisen vaikutuksen vuoksi voitaisiin katsoa, ettei kysymys ole laitoksiin ja suoja-alueisiin rajoittuvasta toimenpiteestä. Myös direktiivin 9 artiklan 2 kohdassa säädetään toimenpiteiden tutkimisesta paikan päällä, mikä viittaa paikallistettaviin toimenpiteisiin. Koska tarkoituksena on nimenomaisesti mahdollistaa terveydelle aiheutuvien vaarojen vastainen taistelu, ei olisi loogista tulkita kyseistä säännöstä näin suppeasti. Ottaen huomioon kysymyksessä oleva riski, on oltava mahdollista toteuttaa kaikki suunnitellut toimenpiteet, eli myös sellaiset, joilla on yleisiä vaikutuksia.

37 Tuontikielto ei myöskään ole tuorelihadirektiivin vastainen. Vaikka vientiliha on tarkastettu ja merkitty säännösten mukaisesti, määrävaltiot voivat direktiivin 89/6627/ETY 9 artiklan 1 kohdan neljännen alakohdan mukaisesti toteuttaa suojatoimenpiteitä terveyden suojeluun liittyvistä syistä. Tämä käy ilmi tuorelihadirektiivin kahdeksannessa perustelukappaleessa (ks. edellä 8 kohta) olevasta viittauksesta direktiiviin 89/662/ETY. Siten määrävaltiot voivat toteuttaa suojatoimenpiteitä estääkseen sellaisen lihan tuonnin, joka aiheuttaa merkittäviä vaaroja terveydelle, vaikka se onkin katsottu ihmisten käyttöön hyväksytyksi.

38 Yleinen tuontikielto merkitsee tuonnin määrällistä rajoitusta, mutta se on perusteltu terveyden suojeluun liittyvistä syistä. Kuitenkin kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on ratkaista, onko toimenpide vaikutukseltaan syrjivä ja onko se asianmukainen ja suhteellinen. Vuoden 1997 asetuksen 6 §:n 1 momentin mukaan erikseen määrätyn riskiaineksen tuonti Yhdistyneestä kuningaskunnasta, Kanaalisaarilta ja Man-saarelta Pohjois-Irlantiin ei ole kielletty. Tällainen tuonti edellyttää tapauskohtaisesti pidempiä kuljetusmatkoja kuin Irlannista peräisin oleva tuonti. Koska kuljetuksen katsotaan nimenomaisesti vaikuttavan ristikontaminaatioihin, kansallisen tuomioistuimen on otettava tämä seikka huomioon arvioinnissaan. Koska se ei ole esittänyt tältä osin kysymyksiä ja koska tosiseikkoja koskevat tiedot puuttuvat, en voi ottaa tähän yksityiskohtaisemmin kantaa.

39 Siten kansallisen tuomioistuimen ensimmäiseen kysymykseen on vastattava, että jäsenvaltio voi toteuttaa direktiivin 89/662/ETY 9 artiklan 1 kohdan neljännen alakohdan mukaisia suojatoimenpiteitä tilanteessa, jossa komissio on tehnyt päätöksen saman direktiivin 9 artiklan 4 kohdan nojalla, mutta se on lykännyt tämän päätöksen voimaantuloa.

b) Toinen kysymys

40 Toisessa ennakkoratkaisukysymyksessä pyritään selvittämään, minkä asteista varmuutta, todennäköisyyttä tai mahdollisuutta edellytetään sen suhteen, että komissio saattaa voimaan mainitun päätöksen, jotta jäsenvaltio voi toteuttaa direktiivin 89/662/ETY 9 artiklan 1 kohdan neljännen alakohdan mukaisia suojatoimenpiteitä.

41 Kuten ensimmäisen kysymyksen suhteen esitetyistä huomautuksista käy ilmi, jäsenvaltion toiminnalle direktiivin 89/662/ETY 9 artiklan 1 kohdan neljännen alakohdan nojalla on riittävää se, että komission tekemä päätös ei vielä ole voimassa olevaa oikeutta, toisin sanoen ettei se ole vielä tullut voimaan. Jäsenvaltioiden toimivalta toteuttaa yksipuolisia suojatoimenpiteitä ei riipu komission tietyn päätöksen voimaantulon todennäköisyydestä. Ratkaisevaa on ainoastaan se, ettei tällä alalla jo sovelleta yhteisön toimenpidettä.

42 Kun yhteisön säädöksen antaminen on tulosta kattavasta poliittisesta keskustelusta, johon kaikki jäsenvaltiot osallistuvat, ei voida olettaa, että yksittäinen jäsenvaltio ennakoi tämän keskustelun lopputuloksen ja että se sopeuttaa oman toimenpiteensä siihen. Sen on ainoastaan noudatettava sovellettavaa primääri- ja sekundäärioikeutta mahdollisia toimenpiteitä toteuttaessaan.

43 On kuitenkin huomautettava, että tämän jäsenvaltioiden toimivallan seurauksena ei voi olla yhteisön toimenpiteen päämäärän vaarantaminen yksipuolisten toimenpiteiden toteuttamisen vuoksi. Erityisesti BSE:n kaltaisten arkaluonteisten eläinten sairauksien alalla yksittäisellä kansallisella säädöksellä ei saada vaarantaa tai jopa estää yhteisön lainsäätäjän tavoitteleman päämäärän toteutumista.

c) Kolmas kysymys

44 Kolmannen ennakkoratkaisukysymyksen osalta kansallinen tuomioistuin tiedustelee, onko komission päätöksen 4 artiklan 1 kohdan oikean tulkinnan mukaan erikseen määritetty riskiaines poistettava ja värjättävä tuotantopaikalla, ja tarkoitetaanko tuotantopaikalla tässä tarkoituksessa paikkaa, jossa eläin teurastetaan.

45 Ensiksi on huomautettava uudelleen, että komission päätös ei ole vielä tullut voimaan, eikä se siten ole pääasian oikeudenkäynnin aikana sovellettava, voimassa oleva säännös. Yhteisöjen tuomioistuin on kieltäytynyt useaan otteeseen ottamasta kantaa olettamuksenvaraisiin kysymyksiin.(14) Tämän kieltäytymisen perustellakseen se on katsonut, että mahdollinen vastaus olettamuksenvaraiseen ennakkoratkaisukysymykseen ei ole objektiivisesti ottaen tarpeen riita-asian ratkaisemiseksi. Yhteisöjen tuomioistuin on katsonut, että siltä puuttuu ilmeisen selvästi toimivalta lausua kysymyksistä, jotka objektiivisesti ottaen eivät vaikuta pääasiassa annettavaan ratkaisuun.

46 Yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan on kuitenkin yksinomaan kansallisen tuomioistuimen tehtävänä harkita ja perustella EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 234 artikla) mukaisessa menettelyssä, onko ennakkoratkaisu tarpeen asian ratkaisemiseksi.(15)

47 Esillä olevassa asiassa voidaan ajatella, että jäsenvaltion toimenpide, toisin sanoen vuoden 1997 asetus, vastaa niin laajalti komission päätöstä, että kansallisen tuomioistuimen ratkaisu siinä vireillä olevassa riita-asiassa riippuu yhteisön säädöksen tulkinnasta. Ennakkoratkaisupyynnön sanamuodosta ei kuitenkaan saada tähän mitään selvitystä.

48 Jos yhteisöjen tuomioistuin kuitenkin arvioi, että komission päätöksen 4 artiklan 1 kohdan osalta vastaus sille esitettyyn kysymykseen on tarpeen, on tehtävä seuraavat huomautukset.

49 Komission päätöksen 4 artiklan 1 kohdasta käy ilmi ainoastaan se, että erikseen määritetty riskiaines värjätään maalilla "poistettaessa" se, ja se joko hävitetään polttamalla tai prosessoidaan ja sen jälkeen poltetaan, haudataan, poltetaan polttoaineena tai muuten hävitetään vastaavalla menetelmällä, jolla estetään tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden tarttumisen vaara.

50 Päätöksestä ei kuitenkaan käy ilmi, että olisi kiellettyä tai päinvastoin tarpeen kuljettaa naudanpäät - olettaen että vaadittavia turvatoimenpiteitä on noudatettu - teurastamoista leikkaamoihin. Päätöksen 19 perustelukappaleessa todetaan tältä osin, ettei ole olemassa tehokasta tapaa valvoa tai testata, onko tiettyjä kudoksia käytetty tuotteiden valmistuksessa. Tämän vuoksi sen varmistamiseksi, ettei kyseisiä kudoksia tai nesteitä ole käytetty yhteisössä kaupattavaksi saatettavien tuotteiden valmistuksessa, on varmistettava, että kyseiset tuotteet poistetaan ja värjätään tuotantopaikalla, ja myöhemmin hävitetään polttamalla sen jälkeen, kun ne on ensin tarvittaessa renderoitu. Päätöksessä ei ole tehty muuta viittausta paikkaan, jossa erikseen määritetty riskiaines on poistettava, värjättävä ja hävitettävä. Myös tuotantopaikkaa koskeva määritelmä puuttuu.

51 Kyseisen säännöksen tulkitsemiseksi on kuitenkin viitattava tuorelihadirektiiviin. Muilta osin esitettyyn kysymykseen voidaan vastata pelkästään direktiivin perustella. Kyseisen direktiivin 3 artiklan 1 kohdan A alakohdan mukaan ainoastaan ruhot, puoliruhot tai neljännesruhot voidaan kuljettaa pois teurastamoista. Siten erityisesti hygieenisistä syistä teurastamoissa ei voida suorittaa pidemmälle meneviä lihanleikkauksia, vaan ne on suoritettava ainoastaan lihanleikkaamoissa. Tästä johtuu, että teurastamoissa voidaan poistaa ainoastaan ilman uutta lihanleikkausta poistettavissa oleva erikseen määritetty riskiaines, jos teurastamo täyttää samat hygieniaa ja tekniikkaa koskevat edellytykset kuin lihanleikkaamo.

52 Sitä vastoin ei ole säädetty siitä, missä lihanleikkaamossa liha voidaan leikata tai poistaa siitä luut, eikä siitä, kuinka kaukana teurastamosta lihanleikkaamon on sijaittava. Jotta myös tässä yhteydessä taattaisiin terveyden korkeatasoinen suojelu, on kuitenkin oletettava, että on vältettävä liian pitkiä kuljetusaikoja, jotta vältetään ristikontaminaatioiden vaara.

53 Siten kansallisen tuomioistuimen esittämään kolmanteen ennakkoratkaisukysymykseen on vastattava, että erikseen määritetty riskiaines on poistettava, värjättävä ja hävitettävä lihanleikkaamossa.

d) Neljäs kysymys

54 Neljäs kysymys on esitetty sen varalta, että ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi. Kansallinen tuomioistuin tiedustelee, voiko jäsenvaltio vedota EY:n perustamissopimuksen 36 artiklan mukaiseen ihmisten terveyden suojelemiseen perustellakseen toimenpiteitä, jotka sisältävät kiellon maahantuoda erikseen määritettyä riskiainesta tai nautaeläinten päitä, jotka sisältävät tällaista erikseen määritettyä riskiainesta.

55 Ensimmäiseen kysymykseen annetusta vastauksesta johtuu, että riidanalainen vuoden 1997 asetus voitiin periaatteessa antaa direktiivin 89/662/ETY 9 artiklan 1 kohdan neljännen alakohdan nojalla. Tällaisen toimenpiteen toteuttamista koskevaa toimivaltaa on kuitenkin käytettävä noudattaen muita asiaan sovellettavia yhteisön oikeuden säännöksiä, ja sen on vastattava perustamissopimuksen 36 artiklan perusteita.

56 Esillä olevassa asiassa kysymyksessä oleva nautaeläinten päiden tuontikielto merkitsee perustamissopimuksen 30 artiklassa kiellettyä tuonnin määrällistä rajoitusta.

57 Ennen kuin tutkin kysymystä siitä, onko kyseessä oleva toimenpide perusteltavissa perustamissopimuksen 36 artiklan mukaisilla ihmisten terveyden suojelemista koskevilla perusteilla, on varmistettava, onko asiasta annettu yhteisön oikeuden mukaisia harmonisointisäännöksiä. Perustamissopimuksen 36 artiklaan vetoamalla voidaan tosin pitää voimassa sellaisia tavaroiden vapaata liikkuvuutta estäviä rajoituksia, jotka ovat perusteltuja ihmisten terveyden ja elämän suojelemiseksi, koska tätä suojelua pidetään yhteisön oikeudessa perustavanlaatuisena vaatimuksena. Vetoaminen tähän määräykseen ei ole kuitenkaan enää mahdollista, kun yhteisön direktiiveillä on yhdenmukaistettu toimenpiteet, jotka ovat tarpeen sellaisen erityisen tavoitteen toteuttamiseksi, johon pyritään vetoamalla 36 artiklaan.(16)

58 Direktiivissä 89/662/ETY ei säädetä rajoituksista nautaeläinten lihan tai tästä lihasta valmistettujen tuotteiden tuonnille. Siinä säädellään olennaisesti toimivallan jakoa yhteisön sisäisessä kaupassa toteutettavissa eläinlääkärintarkastuksissa, ja sen 9 artiklan 1 kohdan neljännessä alakohdassa säädetään jäsenvaltioiden mahdollisuudesta toteuttaa suojatoimia odotettaessa yhteisön toimenpiteiden toteuttamista.

59 Myöskään tuorelihadirektiivi ei ole asiaa koskeva yhdenmukaistamismääräys. Siinä määritellään ainoastaan terveysvaatimukset, joita on noudatettava lihan, erityisesti naudanlihan, yhteisön sisäisessä kaupassa, eikä siinä säädetä mistään nimenomaisesta säännöstä ihmisten terveydelle erityisesti BSE:stä aiheutuvien vaarojen torjumiseksi.

60 Komission ehdotus asetukseksi säännöistä tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden estämiseksi ja niiden torjumiseksi (ks. edellä 17 kohta), saattaisi olla tällainen yhdenmukaistamistoimenpide; tätä asetusta ei kuitenkaan ole tällä hetkellä vielä annettu.

61 Siten jäsenvaltiot voivat komission päätöksen voimaantuloon asti vedota perustamissopimuksen 36 artiklaan toteuttaakseen tavaroiden vapaan liikkuvuuden rajoituksia, jotka ovat perusteltuja ihmisten terveyden ja elämän suojeluun liittyvistä syistä.

62 Ei ole mitään epäilystä siitä, että vuoden 1997 asetus on annettu BSE:n johdosta ihmisten ja eläinten terveyden suojelemiseksi.

63 Kun kysymyksessä on sairaus tai muu seikka, joka saattaa olla vakava vaara eläimille tai ihmisille, kuten BSE, eläinten ja tuotteiden liikkuvuuden kieltäminen ja niiden rajoittaminen tietylle alueelle on sopiva toimenpide, josta myös tuontijäsenvaltio voi päättää. Yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan tällaisen rajoittamisen tehokkuuden kannalta on, tilanteen niin vaatiessa, tarpeen kieltää kokonaan eläinten ja tuotteiden liikkuminen kyseisen jäsenvaltion rajojen yli.(17)

64 Nimenomaan BSE:hen liittyvien riskien ja vaarojen vuoksi on oletettava, että Yhdistyneen kuningaskunnan vuoden 1997 asetuksen muodossa toteuttama suojatoimenpide oli sopiva, tarpeen ja asianmukainen tarkoitetun päämäärän saavuttamiseksi. Toimenpiteen suhteellisen luonteen osalta on huomautettava, että ottaen huomioon vaaran merkittävyyden sekä menettelyn kiireellisyyden, ei ollut mahdollista turvautua vähemmän rajoittavaan toimenpiteeseen, jolla olisi voitu taata terveyden asianmukainen suojelu. Muilta osin viittaan 38 kohdassa tekemiini huomautuksiin.

65 Koska tämä kysymys esitetään kuitenkin vain, jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kielteisesti, siihen ei ole edellä esittämieni huomautusten perusteella tarpeen vastata nimenomaisesti.

VI Oikeudenkäyntikulut

66 Yhteisöjen tuomioistuimelle huomautuksensa esittäneille Yhdistyneen kuningaskunnan, Saksan, Ranskan ja Alankomaiden hallituksille ja komissiolle aiheutuneita oikeudenkäyntikuluja ei voida määrätä korvattaviksi. Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely yhteisöjen tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.

VII Ratkaisuehdotus

67 Näillä perusteilla ehdotan, että ennakkoratkaisukysymyksiin vastataan seuraavasti:

1) Jäsenvaltio voi toteuttaa eläinlääkärintarkastuksista yhteisön sisäisessä kaupassa sisämarkkinoiden toteuttamista varten 11 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/662/ETY 9 artiklan 1 kohdan neljännen alakohdan mukaisia suojatoimenpiteitä tilanteessa, jossa komissio on tehnyt päätöksen saman direktiivin 9 artiklan 4 kohdan nojalla, mutta se on lykännyt tämän päätöksen voimaantuloa.

2) Jäsenvaltioiden toimivalta toteuttaa yksipuolisia suojatoimenpiteitä ei riipu komission tietyn päätöksen voimaantulon todennäköisyydestä asianomaisella alalla; ratkaisevaa on ainoastaan se, ettei tällä alalla jo sovelleta yhteisön toimenpidettä.

3) Terveyttä koskevista ongelmista yhteisön sisäisessä tuoreen lihan kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1964 annetun neuvoston direktiivin 64/433/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 91/497/ETY, mukaisesti kaikkien teurastettujen eläinruhojen, jotka ovat jo puoliruhoja tai neljännesruhoja, leikkaaminen on tehtävä lihanleikkaamossa. Siten myös erikseen määritetty riskiaines on poistettava lihanleikkaamossa.

(1) - Terveyttä koskevista ongelmista yhteisön sisäisessä tuoreen lihan kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1964 annettu neuvoston direktiivi 64/433/ETY (EYVL 1964, s. 2012), sellaisena kuin se on direktiivin 64/433/ETY muuttamisesta ja ajan tasalle saattamisesta direktiivin ulottamiseksi koskemaan tuoreen lihan tuotantoa ja saattamista markkinoille 29 päivänä heinäkuuta 1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/497/ETY (EYVL L 268, s. 69), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna tuoreen lihan tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevan direktiivin 64/433/ETY muuttamisesta 22 päivänä kesäkuuta 1995 annetulla neuvoston direktiivillä 95/23/EY (EYVL L 243, s. 7).

(2) - EYVL L 395, s. 13, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 17.12.1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/118/ETY (EYVL L 62, s. 49).

(3) - Eläintaudeista ilmoittamisesta yhteisössä 21 päivänä joulukuuta 1982 annettu neuvoston direktiivi 82/894/ETY (EYVL L 378, s. 58).

(4) - Kysymyksessä ovat määrävaltiossa tehtävät tarkastukset.

(5) - Direktiivin 2 artiklan 3 kohdan mukaan laitoksella tarkoitetaan jokaista yritystä, joka tuottaa, varastoi tai käsittelee 1 artiklassa tarkoitettuja tuotteita.

(6) - Kursivointi tässä kyseisen tekstin merkityksen vuoksi esillä olevassa asiassa.

(7) - Kysymyksessä on äänestysmenettely pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa.

(8) - EYVL L 216, s. 95.

(9) - Tarttuva spongiforminen enkefalopatia.

(10) - 16.12.1997 tehty komission päätös 97/866/EY (EYVL L 351, s. 69); 31.3.1998 tehty neuvoston päätös 98/248/EY (EYVL L 102, s. 26); 17.12.1998 tehty neuvoston päätös 98/745/EY (EYVL L 358, s. 113) ja 14.12.1999 tehty neuvoston päätös 1999/881/EY (EYVL L 331, s. 78); jokainen näistä päätöksistä on tehty riskiaineksen käytön kieltämisestä tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden vuoksi tehdyn päätöksen 97/534/EY muuttamiseksi.

(11) - (1999 - C 45/02) - KOM(1998) 623 lopullinen - 98/0323 (KOD).

(12) - Alaviite jolla ei ole merkitystä ratkaisuehdotuksen suomenkielisen toisinnon kannalta.

(13) - Lukuun ottamatta Saksan hallitusta, jonka huomautukset rajoittuvat vain kolmanteen kysymykseen.

(14) - Ks. viimeaikaisesta oikeuskäytännöstä esimerkiksi asia C-275/98, Unitron Scandinavia, tuomio 18.11.1999 (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa, 18 kohta sekä siinä tehdyt viittaukset).

(15) - Ks. viimeaikaisesta oikeuskäytännöstä asia C-254/98, tuomio 13.1.2000 (13 kohta sekä siinä tehdyt viittaukset, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).

(16) - Asia C-350/97, Monsees, tuomio 11.5.1999 (Kok. 1999, s. I-2921, 24 kohta) sekä asia C-5/94, Hedley Lomas, tuomio 23.5.1996 (Kok. 1996, s. I-2553, 18 kohta).

(17) - Asia C-180/96, Yhdistynyt kuningaskunta v. komissio, tuomio 5.5.1998 (Kok. 1998, s. I-2265, 57 ja 58 kohta).