ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 252/11

Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 24.6.2011 (Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlbergin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — projektart Errichtungsgesellschaft mbH:n, Eva Maria Pepicin ja Herbert Hilben vireille panema asia

(Asia C-476/10) (1)

(Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta - Pääomien vapaa liikkuvuus - ETA-sopimuksen 40 artikla ja liite XII - Tilanne, jossa Liechtensteinin ruhtinaskunnan kansalainen ostaa Vorarlbergin osavaltiossa (Itävalta) sijaitsevan vapaa-ajan asunnon - Ennakkolupamenettely - Sallittavuus)

2011/C 252/22

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg

Pääasian asianosaiset

projektart Errichtungsgesellschaft mbH, Eva Maria Pepic ja Herbert Hilbe

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg — Perustamissopimuksen 67 artiklan täytäntöönpanosta 24.6.1988 annetun neuvoston direktiivin 88/361/ETY (EYVL L 178, s. 5) 6 artiklan 4 kohdan tulkinta — ETA-sopimuksen osapuolena olevan valtion (Liechtenstein) kansalainen ostaa EU-valtiossa sijaitsevan vapaa-ajan asunnon — Kyseisen jäsenvaltion kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan tällaiset hankinnat ovat lupamenettelyn alaisia

Määräysosa

Euroopan talousalueesta 2.5.1992 tehdyn sopimuksen 40 artiklaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen lainsäädäntö, joka perustuu perustamissopimuksen 67 artiklan [joka on kumottu Amsterdamin sopimuksella] täytäntöönpanosta 24.6.1988 annetun neuvoston direktiivin 88/361/ETY 6 artiklan 4 kohtaan ja jossa kielletään Liechtensteinin ruhtinaskunnan kansalaiselta unionin jäsenvaltiossa sijaitsevan vapaa-ajan asunnon hankkiminen, on sen kanssa ristiriidassa, mistä seuraa, että kansallisen viranomaisen on jätettävä kyseinen kansallinen lainsäädäntö huomioon ottamatta.

(1) EUVL C 328, 4.12.2010.
1)

Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 26.5.2003 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/35/EY, 1 artiklan 2 kohdassa ja 10 a artiklassa sekä ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 24.9.1996 annetun neuvoston direktiivin 96/61/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2003/35, 2 artiklan 14 kohdassa ja 15 a artiklassa, jotka on toistettu ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 15.1.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/1/EY 2 artiklan 15 kohdassa ja 16 artiklassa, tarkoitetuilla siihen yleisöön kuuluvilla, jota asia koskee, on oltava oikeus hakea muutosta päätökseen, jolla jäsenvaltion oikeuslaitokseen kuuluva elin on ratkaissut hanketta koskevan lupahakemuksen, siitä riippumatta, millainen osa niillä on ollut hakemuksen käsittelyssä, kun ne ovat osallistuneet tässä elimessä toimitettuun menettelyyn ja esittäneet tässä yhteydessä kantansa.
1)

Pääasiassa kysymyksessä olevan kaltaisessa ympäristön pilaantumisen tilanteessa — Sen vuoksi, että ympäristövastuusta ympäristövahinkojen ehkäisemisen ja korjaamisen osalta 21.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/35/EY ajallista ja/tai aineellista soveltamista koskevat edellytykset eivät täyty, tämä tilanne kuuluu kansallisen lainsäädännön alaan kuitenkin siten, että perustamissopimuksen säännöksiä noudatetaan ja sanotun kuitenkaan rajoittamatta muiden johdetun oikeuden säännösten noudattamista. — Direktiivi 2004/35 ei ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka nojalla toimivaltainen viranomainen voi tämän direktiivin puitteissa toimiessaan lähteä olettamasta, että on olemassa syy-yhteys — myös hajakuormituksesta aiheutuneen saastumisen yhteydessä — toiminnanharjoittajien ja todetun pilaantumisen välillä, ja että näin on sen vuoksi, että niiden laitokset sijaitsevat saastuneen alueen läheisyydessä. Saastuttaja maksaa -periaatteen mukaisesti on kuitenkin niin, että jotta voidaan tällä tavoin olettaa, että tällainen syy-yhteys on olemassa, tällä viranomaisella on oltava käytettävissään uskottavia todisteita tämän olettaman perustaksi, kuten se, että toiminnanharjoittajan laitos sijaitsee todetun pilaantumisen läheisyydessä ja että tunnistetut ympäristöä pilaavat aineet ja kyseisen toiminnanharjoittajan toiminnassaan käyttämät ainekset vastaavat toisiaan. — Direktiivin 2004/35 3 artiklan 1 kohtaa, 4 artiklan 5 kohtaa ja 11 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että kun toimivaltainen viranomainen päättää kohdistaa ympäristövahinkoja korjaavia toimenpiteitä toiminnanharjoittajaan, jonka toiminta kuuluu direktiiviin liitteen III soveltamisalaan, sen ei tarvitse osoittaa, että toiminnanharjoittaja, jonka toiminnasta ympäristölle aiheutuvan vahingon katsotaan aiheutuneen, olisi syyllistynyt tuottamukseen, laiminlyöntiin tai tahallisuuteen. Tämän viranomaisen on sen sijaan yhtäältä tutkittava etukäteen, mikä on todetun pilaantumisen alkuperä, ja sillä on tältä osin harkintavaltaa menettelytapojen, käytettävien keinojen ja tutkinnan keston suhteen. Toisaalta tämän viranomaisen on kansallisia todistelua koskevien sääntöjen mukaisesti osoitettava, että toiminnanharjoittajan, jota korjaavat toimenpiteet koskevat, ja kyseisen pilaantumisen välillä vallitsee syy-yhteys. — Koska toiminnanharjoittajilla on korjausvelvollisuus vain siltä osin kuin ne ovat myötävaikuttaneet pilaantumiseen tai pilaantumisriskiin, toimivaltaisen viranomaisen on lähtökohtaisesti määritettävä taso, jolla kukin toiminnanharjoittaja on myötävaikuttanut pilaantumiseen, jonka se pyrkii korjaamaan, ja otettava huomioon kunkin myötävaikutus laskettaessa korjaavien toimenpiteiden kustannuksia, jotka se perii näiltä toiminnanharjoittajilta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 2004/35 9 artiklassa säädettyä.
5)

Direktiivin 89/105 4 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että: — jäsenvaltioiden on kaikissa tapauksissa säädettävä sellaisen yrityksen, jota koskee toimenpide kaikkia lääkkeitä tai tiettyjä lääkeryhmiä koskevaksi hintasuluksi tai näiden hintojen alentamiseksi, mahdollisuudesta hakea poikkeusta tällaisten toimenpiteiden nojalla määrätystä hinnasta, — niiden on huolehdittava, että tällaisesta hakemuksesta tehdään perusteltu päätös, ja — kyseessä olevan yrityksen konkreettinen osallistuminen mainittuja toimenpiteitä koskevaan päätöksentekoon ilmenee yhtäältä siinä, että sen on perusteltava riittävästi poikkeushakemuksensa perusteena olevat erityiset seikat, ja toisaalta siinä, että sen on esitettävä yksityiskohtaisia täydentäviä tietoja, mikäli hakemukseen liitetyt tiedot ovat riittämättömät.
Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 1.8.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal da Relação de Évora – Portugali) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on TL

(Asia C-242/22 PPU) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Kiireellinen ennakkoratkaisumenettely - Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa - Direktiivi 2010/64/EU - Oikeus tulkkaukseen ja käännöksiin - 2 artiklan 1 kohta ja 3 artiklan 1 kohta - Käsite ”keskeinen asiakirja” - Direktiivi 2012/13/EU - Tiedonsaantioikeus rikosoikeudellisissa menettelyissä - 3 artiklan 1 kohdan d alakohta - Soveltamisala - Tilanne, jossa direktiiviä ei ole saatettu osaksi kansallista oikeutta - Välitön oikeusvaikutus - Perusoikeuskirjan 47 ja 48 artikla - Ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehty eurooppalainen yleissopimus - 6 artikla - Ehdollinen vankeustuomio, johon liittyy koeaika - Koeaikaan liittyvien velvollisuuksien noudattamatta jättäminen - Keskeistä asiakirjaa ei ole käännetty eikä tulkki ole ollut läsnä asiakirjaa laadittaessa - Ehdollisen rangaistuksen määrääminen täytäntöönpantavaksi - Täytäntöönpantavaksi määräämistä koskevien oikeudenkäyntiasiakirjojen käännösten puuttuminen - Vaikutukset täytäntöönpantavaksi määräämisen pätevyyteen - Menettelyvirhe, jonka seurauksena on suhteellinen pätemättömyys)

(2022/C 359/13)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal da Relação de Évora

Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

TL

asian käsittelyyn osallistuu: Ministério Público

Tuomiolauselma

Oikeudesta tulkkaukseen ja käännöksiin rikosoikeudellisissa menettelyissä 22.10.2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/64/EU 2 artiklan 1 kohtaa ja 3 artiklan 1 kohtaa sekä tiedonsaantioikeudesta rikosoikeudellisissa menettelyissä 22.5.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/13/EU 3 artiklan 1 kohdan d alakohtaa, luettuina Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan ja 48 artiklan 2 kohdan valossa, ja tehokkuusperiaatetta on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan sen, jonka hyväksi kyseisten direktiivien mainituissa säännöksissä tarkoitetut oikeudet on säädetty, on puhevallan menettämisen uhalla vedottava niiden loukkaamiseen tietyssä määräajassa, jos tämä määräaika alkaa kulua jo ennen kuin asianomaiselle henkilölle on tosiasiallisesti annettu hänen puhumallaan tai ymmärtämällään kielellä tieto yhtäältä hänelle kuuluvan tulkkausta ja käännöksiä koskevan oikeuden olemassaolosta ja laajuudesta ja toisaalta kyseessä olevan keskeisen asiakirjan olemassaolosta ja sisällöstä ja siihen liittyvistä oikeusvaikutuksista.

(1) EUVL C 257, 4.7.2022.
1)

Luonnollisten henkilöiden suojelusta toimivaltaisten viranomaisten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä rikosten ennalta estämistä, tutkimista, paljastamista tai rikoksiin liittyviä syytetoimia tai rikosoikeudellisten seuraamusten täytäntöönpanoa varten sekä näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta ja neuvoston puitepäätöksen 2008/977/YOS kumoamisesta 27.4.2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2016/680 1 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä sen 4 artiklan 2 kohdan ja 6 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että henkilötietojen käsittely palvelee muuta tarkoitusta kuin sitä, johon kyseiset tiedot kerättiin, kun tällaisten tietojen kerääminen on suoritettu rikoksen paljastamiseksi ja sen tutkimiseksi, kun taas mainittu käsittely suoritetaan henkilön syytteeseen asettamiseksi kyseisen rikostutkinnan päätyttyä, ja näin on riippumatta siitä, että kyseistä henkilöä pidettiin mainitun rikoksen uhrina tietojen keräämishetkellä, ja että tällainen käsittely on kyseisen direktiivin 4 artiklan 2 kohdan nojalla sallittu edellyttäen, että siinä noudatetaan kyseisessä säännöksessä säädettyjä edellytyksiä.
1)

Kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/32/EU 23 artiklan 1 kohtaa ja 46 artiklan 1 ja 3 kohtaa, luettuina yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä kansalliselle hallintokäytännölle, jonka nojalla hallintoviranomainen, joka on ratkaissut kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen, toimittaa hakijan edustajalle jäljennöksen tätä hakemusta koskevasta sähköisestä asiakirja-aineistosta erillisten PDF (Portable Document Format) tiedostojen koosteena, jossa ei ole jatkuvaa sivunumerointia ja jonka rakenne voidaan saada näkyville internetissä vapaasti saatavilla olevan maksuttoman ohjelmiston avulla, kunhan yhtäältä tällä toimittamistavalla taataan oikeus tutustua kaikkiin tässä asiakirja-aineistossa oleviin hakijan puolustuksen kannalta merkityksellisiin tietoihin, joiden perusteella tätä hakemusta koskeva päätös on tehty, ja toisaalta mainittu toimittamistapa antaa mahdollisimman todenmukaisen kuvan tämän asiakirja-aineiston rakenteesta ja aikajärjestyksestä, jollei muuta johdu siitä, että yleisen edun mukaiset tavoitteet estävät tiettyjen tietojen ilmaisemisen hakijan edustajalle.
2)

Direktiivin 2006/112/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2010/45/EU, 167 ja 168 artiklaa, luettuina petoksen kieltoa koskevan periaatteen valossa, on tulkittava siten, että sellaisen tavaran toiselta ostajalta, joka on ollut kyseistä ostoa edeltäneessä vaiheessa sellaisen veropetoksen kohteena, joka koskee vain osaa arvonlisäverosta, joka valtiolla on oikeus periä, on evättävä oikeus vähentää ostoihin sisältyvä arvonlisävero kokonaisuudessaan, kun tämä ostaja tiesi tai hänen olisi pitänyt tietää veropetoksesta, joka tähän ostoon liittyi.
1)

Luonnollisten henkilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä sekä näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta ja direktiivin 95/46/EY kumoamisesta 27.4.2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/679 (yleinen tietosuoja-asetus) 5 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että kyseisessä säännöksessä säädetty käyttötarkoitussidonnaisuuden periaate ei ole esteenä sille, että rekisterinpitäjä tallentaa aiemmin kerättyjä ja toisessa tietokannassa säilytettyjä henkilötietoja kokeiden tekemistä ja virheiden korjaamista varten luotuun tietokantaan ja säilyttää niitä siinä, jos tällainen myöhempi käsittely sopii yhteen niiden erityisten tarkoitusten kanssa, joita varten henkilötiedot on alun perin kerätty, mikä on ratkaistava kyseisen asetuksen 6 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen edellytysten perusteella.
Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 10.11.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Romania) – Zenith Media Communications SRL v. Consiliul Concurenimenei

(Asia C-385/21) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - SEUT 101 artikla - Kansallisen kilpailuviranomaisen määräämää seuraamus - Sakon määrän määrittäminen - Tuloslaskelmaan kirjatun liikevaihdon huomioon ottaminen - Vaatimus siitä, että kansallinen kilpailuviranomainen ottaa huomioon eri liikevaihdon - Kilpailuviranomaisen kieltäytyminen - Kyseessä olevan yrityksen todellinen taloudellinen tilanne - Suhteellisuusperiaate)

(2023/C 7/09)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Zenith Media Communications SRL

Vastapuoli: Consiliul Concurenţei

Tuomiolauselma

SEU 4 artiklan 3 kohtaa ja SEUT 101 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle tai käytännölle, jonka mukaan laskettaessa yritykselle SEUT 101 artiklan rikkomisesta määrättyä sakkoa kansallinen kilpailuviranomainen on kaikissa olosuhteissa velvollinen ottamaan huomioon kyseisen yrityksen tuloslaskelmaan kirjatun liikevaihdon ilman, että sillä olisi mahdollisuutta tutkia viimeksi mainitun esittämät tiedot, joiden tarkoituksena on osoittaa, ettei mainittu liikevaihto kuvasta mainitun yrityksen todellista taloudellista tilannetta ja että siten on otettava liikevaihtona huomioon tätä tilannetta kuvastava muu määrä, jos nämä tiedot ovat täsmällisiä ja dokumentoituja.

(1) EUVL C 391, 27.9.2021.
1)

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettua neuvoston direktiiviä 2006/112/EY, luettuna yhdessä tehokkuusperiaatteen ja arvonlisäverotuksen neutraalisuuden periaatteen kanssa, on tulkittava siten, että se on esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan verovelvollinen, jolle toinen verovelvollinen on suorittanut palvelun, ei voi hakea suoraan veroviranomaiselta sellaista arvonlisäveroa vastaavan määrän palauttamista, jonka kyseinen palvelun suorittaja on laskuttanut siltä perusteettomasti ja tilittänyt veronsaajalle, vaikka tämän määrän takaisinperiminen mainitulta palvelun suorittajalta on mahdotonta tai suhteettoman vaikeaa sen vuoksi, että palvelun suorittaja on asetettu likvidaatiomenettelyyn ja vaikka näiden kahden verovelvollisen ei voida katsoa syyllistyneen petokseen tai väärinkäytökseen, jolloin kyseiselle jäsenvaltiolle ei aiheudu verotulojen menetyksen vaaraa.
C 451/6

Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 6.10.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesgerichtshof – Saksa) – flightright GmbH v. American Airlines, Inc.

(Asia C-436/21) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Lentoliikenne - Asetus (EY) N:o 261/2004 - 3 artiklan 1 kohdan a alakohta - Soveltamisala - 2 artiklan f – h alakohta - Lipun käsite - Varauksen käsite - Suoraan toisiinsa liittyvien lentojen käsite - Matkatoimiston välityksellä tehty varaus - 7 artikla - Lennon pitkäaikaisen viivästymisen johdosta matkustajille annettava korvaus - Lennosta vastaavien eri lentoliikenteen harjoittajien suorittamasta useammasta lennosta muodostuva kuljetus - Liityntälento, joka lähtee jäsenvaltiossa sijaitsevalta lentoasemalta, jolla on välilasku Sveitsissä ja jonka lopullinen määräpaikka on kolmannessa maassa)

(2022/C 451/07)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: flightright GmbH

Vastapuoli: American Airlines, Inc.

Tuomiolauselma

Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 2 artiklan h alakohtaa

on tulkittava siten, että

käsite ”suoraan toisiinsa liittyvät lennot” kattaa useista lennoista koostuvan kuljetuksen, jonka suorittavat lennosta vastaavat eri lentoliikenteen harjoittajat, joiden välillä ei ole erityistä oikeussuhdetta, kun lennot on yhdistänyt matkatoimisto, joka on laskuttanut näiden lentojen kokonaismäärän ja antanut yhden ainoan lipun kyseistä kuljetusta varten, joten matkustaja, jonka lento lähtee jäsenvaltion alueella sijaitsevalta lentoasemalta ja jonka saapuminen viimeisen lennon määräpaikkaan on viivästynyt merkittävästi, voi vedota kyseisen asetuksen 7 artiklan mukaiseen korvausta koskevaan oikeuteen.

(1) EUVL C 452, 8.12.2021.
2)

Direktiivin 2001/29 5 artiklan 2 kohdan b alakohtaa ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa annetaan immateriaalioikeuksia hallinnoivien yhteisöjen perustamalle ja niiden määräysvallassa olevalle oikeushenkilölle, jonka tehtäväksi on annettu yksityisestä kopioinnista suoritettavaa hyvitystä koskevasta maksuvelvollisuudesta myönnettävien vapautusten ja maksupalautusten hallinnointi, toimivalta pyytää pääsyä tietoihin, jotka ovat tarpeen sille tällä tavoin annetun valvontavallan käyttämiseksi, mitä vastaan ei voida vedota erityisesti kansallisessa oikeudessa säädettyyn liikekirjanpidon luottamuksellisuuteen, koska tällä oikeushenkilöllä on velvollisuus säilyttää saamiensa tietojen luottamuksellinen luonne.
2)

Direktiivin 2014/24, sellaisena kuin se on muutettuna delegoidulla asetuksella 2017/2365, 57 artiklan 4 kohtaa, luettuna yhdessä direktiivin 2014/25, sellaisena kuin se on muutettuna delegoidulla asetuksella 2017/2364, 80 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan kanssa, on tulkittava siten, että kyseisessä 57 artiklan 4 kohdassa säännellään tyhjentävästi vapaaehtoiset poissulkemisperusteet, joiden nojalla taloudellisen toimijan sulkemista pois hankintamenettelystä voidaan pitää perusteltuna syistä, jotka perustuvat toimijan ammatillisiin ominaisuuksiin, eturistiriitaan tai toimijan tähän menettelyyn osallistumisesta aiheutuvaan kilpailun vääristymiseen liittyviin objektiivisiin tekijöihin. Mainittu 57 artiklan 4 kohta ei kuitenkaan ole esteenä sille, että direktiivin 2014/25, sellaisena kuin se on muutettuna delegoidulla asetuksella 2017/2364, 36 artiklan 1 kohdassa säädetty yhdenvertaisen kohtelun periaate voi estää sen, että kyseisen hankintasopimuksen sopimuspuoleksi valitaan talouden toimijat, jotka muodostavat taloudellisen kokonaisuuden ja joiden tarjoukset – vaikka ne on tehty erikseen – eivät ole itsenäisiä eivätkä riippumattomia.
C 318/5

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 7.7.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bezirksgericht Bleiburg – Itävalta) – LKW WALTER Internationale Transportorganisation AG v. CB, DF ja GH

(Asia C-7/21) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Asiakirjojen tiedoksianto - Asetus (EY) N:o 1393/2007 - 8 artiklan 1 kohta - Viikon määräaika asiakirjan vastaanottamisesta kieltäytymistä koskevan oikeuden käyttämiselle - Jäsenvaltiossa annettu täytäntöönpanomääräys, joka on annettu tiedoksi toisessa jäsenvaltiossa ainoastaan ensiksi mainitun jäsenvaltion kielellä - Ensiksi mainitun jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa säädetään kahdeksan päivän määräajasta tämän määräyksen vastustamiselle - Vastustamiselle asetettu määräaika, joka alkaa kulua samasta ajankohdasta kuin määräaika, jonka kuluessa oikeutta kieltäytyä asiakirjan vastaanottamisesta on käytettävä - Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla - Oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin)

(2022/C 318/06)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bezirksgericht Bleiburg

Pääasian asianosaiset

Kantaja: LKW WALTER Internationale Transportorganisation AG

Vastaajat: CB, DF ja GH

Tuomiolauselma

Oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa (”asiakirjojen tiedoksianto”) ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1348/2000 kumoamisesta 13.11.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1393/2007 8 artiklan 1 kohtaa, kun sitä luetaan yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan kanssa,

on tulkittava siten, että

se on esteenä tiedoksi annettavan asiakirjan antaneeseen viranomaiseen sovellettavalle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan tässä 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu yhden viikon määräaika, jonka kuluessa tällaisen asiakirjan vastaanottaja voi kyseisessä säännöksessä säädettyjen syiden perusteella kieltäytyä ottamasta sitä vastaan, alkaa kulua samasta ajankohdasta kuin määräaika oikeussuojakeinojen käyttämiselle kyseistä asiakirjaa vastaan tässä jäsenvaltiossa.

(1) EUVL C 88, 15.3.2021.
C 284/11

Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 2.6.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunalul Ilfov – Romania) – SR v. EW

(Asia C-196/21) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Oikeudenkäyntiasiakirjojen ja muiden asiakirjojen tiedoksianto - Asetus (EY) N:o 1393/2007 - 5 artikla - Asiakirjan kääntäminen - Hakijan vastattavaksi tulevat kääntämiskulut - Hakijan käsite - Oikeudenkäyntiasiakirjojen tiedoksianto menettelyn väliintulijoille asiaa käsittelevän tuomioistuimen aloitteesta)

(2022/C 284/10)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunalul Ilfov

Pääasian asianosaiset

Kantaja: SR

Vastaaja: EW

muut osapuolet: FB, CX ja IK

Tuomiolauselma

Oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa (”asiakirjojen tiedoksianto”) ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1348/2000 kumoamisesta 13.11.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1393/2007 5 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että kun tuomioistuin määrää oikeudenkäyntiasiakirjojen lähettämisestä kolmansille osapuolille, jotka pyytävät saada osallistua oikeudenkäyntiin väliintulijoina, kyseistä tuomioistuinta ei voida pitää kyseisessä säännöksessä tarkoitettuna hakijana.

(1) EUVL C 263, 5.7.2021.