ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 236/18

Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 21.5.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt korkein hallinto-oikeus – Suomi) – Kansaneläkelaitoksen vireille panema asia

(Asia C-269/14) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Julkiset hankinnat - Direktiivi 2004/18/EY - 1 artiklan 4 kohta - Palvelukonsessio - Käsite - Sosiaaliturvaviranomaisen ja taksiyhtiöiden välinen sopimuskokonaisuus, joka koskee vakuutettujen matkakustannusten sähköistä suorakorvausmenettelyä ja kuljetusten tilausjärjestelyä))

(2015/C 236/24)

Oikeudenkäyntikieli: suomi

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Korkein hallinto-oikeus

Pääasian asianosainen

Kansaneläkelaitos

Tuomiolauselma

Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY 1 artiklan 4 kohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen sopimuskokonaisuuden voidaan katsoa olevan mainitussa säännöksessä tarkoitettu palvelukonsessio, mikäli hankintaviranomainen on siirtänyt sille kuuluvan liiketoiminnallisen riskin täysimääräisesti tai merkittävissä määrin, mikä kansallisen tuomioistuimen on selvitettävä siten, että se ottaa huomioon kaikki mainitun sopimuskokonaisuuden kohteena olevien toimenpiteiden ominaispiirteet.

(1) EUVL C 261, 11.8.2014.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 363/5

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 10.9.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht München – Saksa) – Fliesen-Zentrum Deutschland GmbH v. Hauptzollamt Regensburg

(Asia C-687/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Polkumyynti - Kiinasta peräisin olevien keraamisten laattojen tuonnissa käyttöön otettu polkumyyntitulli - Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 917/2011 - Pätevyys - Asetus (EY) N:o 1225/2009 - 2 artiklan 7 kohdan a alakohta - Normaaliarvo - Määrittäminen kolmannessa maassa, joka on markkinatalousmaa, käytettävän hinnan perusteella - Soveltuvan kolmannen maan valinta - Huolellisuusvelvollisuus - Puolustautumisoikeudet - Perusteluvelvollisuus - Otanta))

(2015/C 363/06)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Finanzgericht München

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Fliesen-Zentrum Deutschland GmbH

Vastaaja: Hauptzollamt Regensburg

Tuomiolauselma

Ennakkoratkaisukysymyksen tarkastelussa ei ole tullut esiin mitään sellaista seikkaa, joka vaikuttaisi lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien keraamisten laattojen tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöönotetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 12.9.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 917/2011 pätevyyteen.

(1) EUVL C 78, 15.3.2014.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 279/9

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 25.6.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Administratīvā apgabaltiesa – Latvia) – VAS ”Ceļu satiksmes drošības direkcija” ja Latvijas Republikas Satiksmes ministrija v. Kaspars Nīmanis

(Asia C-664/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Liikenne - Ajokortti - Ajokortin uusiminen jäsenvaltiossa - Edellytys asuinpaikasta kyseessä olevassa jäsenvaltiossa - Kotipaikan rekisteröinti))

(2015/C 279/10)

Oikeudenkäyntikieli: latvia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Administratīvā apgabaltiesa

Pääasian asianosaiset

Kantajat: VAS ”Ceļu satiksmes drošības direkcija” ja Latvijas Republikas Satiksmes ministrija

Vastaaja: Kaspars Nīmanis

Tuomiolauselma

Ajokorteista 20.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/126/EY 12 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan ainoa keino, jolla ajokortin myöntämistä tai sen uusimista tässä jäsenvaltiossa hakeva henkilö voi todistaa täyttävänsä mainitussa 12 artiklassa tarkoitettua vakinaista asuinpaikkaa kyseisessä jäsenvaltiossa koskevan edellytyksen, josta säädetään tämän direktiivin 7 artiklan 1 kohdan e alakohdassa ja 3 kohdan b alakohdassa, on se, että hän osoittaa rekisteröineensä kotipaikkansa tämän jäsenvaltion alueelle.

(1) EUVL C 71, 8.3.2014.
1)

Pääasiassa kyseessä olevan kaltaiset ihmisille tarkoitetut ja lääkemääräystä edellyttävät lääkkeet, joilla ei ole jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten myöntämää tai ihmisille ja eläimille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön lupa- ja valvontamenettelyistä ja Euroopan lääkeviraston perustamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 726/2004 mukaista myyntilupaa, kuuluvat ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 31.3.2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2004/27/EY, soveltamisalaan sen 2 artiklan 1 kohdan nojalla, jos ne on valmistettu teollisesti tai niiden valmistuksessa on käytetty teollista prosessia. Näihin lääkkeisiin ei voida soveltaa direktiivin, sellaisena kuin se on muutettuna, 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua poikkeusta, ellei niitä ole valmistettu ennen niiden valmistusta kirjoitetun lääkemääräyksen mukaisesti ja ellei niitä ole erikseen valmistettu etukäteen yksilöidylle potilaalle. Mainittuihin lääkkeisiin ei voida soveltaa direktiivin 2001/83, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2004/27, 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua poikkeusta, ellei niitä ole tarkoitettu toimitettavaksi suoraan potilaille näitä palvelevasta ja lääkkeet valmistaneesta apteekista. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävänä on arvioida, täyttyvätkö näiden säännösten soveltamisedellytykset käsiteltävissä pääasioissa.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 236/11

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 21.5.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Düsseldorf – Saksa) – Verder LabTec GmbH & Co. KG v. Finanzamt Hilden

(Asia C-657/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Sijoittautumisvapaus - SEUT 49 artikla - Rajoitukset - Piileviin arvonnousuihin kohdistuvan veron jaksotettu kantaminen - Jäsenvaltioiden välisen verotusvallan jaon säilyttäminen - Oikeasuhteisuus))

(2015/C 236/14)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Finanzgericht Düsseldorf

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Verder LabTec GmbH & Co. KG

Vastaaja: Finanzamt Hilden

Tuomiolauselma

SEUT 49 artiklaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion verolainsäädännölle, jossa säädetään, että kun kyseisen jäsenvaltion alueella sijaitsevan yhtiön hyödykkeitä siirretään sen toisen jäsenvaltion alueella sijaitsevaan kiinteään toimipaikkaan, ensiksi mainitun jäsenvaltion alueella näistä hyödykkeistä syntyneet piilevät arvonnousut on tuloutettava, näitä piileviä arvonnousuja on verotettava ja niihin kohdistuvan veron kantaminen on jaksotettava kymmenelle vuodelle.

(1) EUVL C 71, 8.3.2014.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 198/8

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 16.4.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgerichtshof – Itävalta) – Karoline Gruber v. Unabhängiger Verwaltungssenat für Kärnten, EMA Beratungs- und Handels GmbH ja Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend

(Asia C-570/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Ympäristö - Direktiivi 2011/92/EU - Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi - Ostoskeskuksen rakentaminen - Sitä koskevan hallinnollisen päätöksen, että ympäristövaikutusten arviointia ei tehdä, sitova vaikutus - Yleisön osallistumisen puuttuminen))

(2015/C 198/10)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Verwaltungsgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Karoline Gruber

Muut osapuolet: Unabhängiger Verwaltungssenat für Kärnten, EMA Beratungs- und Handels GmbH ja Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend

Tuomiolauselma

Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 13.12.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/92/EU 11 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jonka nojalla hallinnollisella päätöksellä, jossa todetaan, ettei ole tarpeen suorittaa hankkeen osalta ympäristövaikutusten arviointia, on sitova vaikutus naapureihin, joilta on suljettu pois oikeus nostaa mainitusta hallinnollisesta päätöksestä kanne, edellyttäen, että nämä naapurit, jotka kuuluvat kyseisen direktiivin 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun yleisöön, jota asia koskee, täyttävät kansallisessa oikeudessa riittävästä edusta tai oikeuksien heikentymisestä säädetyt kriteerit. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävänä on tarkistaa, täyttyykö tämä edellytys siinä vireillä olevassa asiassa. Jos täyttyy, sen on todettava, että hallinnollisella päätöksellä siitä, ettei tällaista arviointia suoriteta, ei ole sitovaa vaikutusta mainittuihin naapureihin nähden.

(1) EUVL C 24, 25.1.2014.
1)

Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97, sellaisena kuin se on muutettuna 18.12.2006 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1992/2006, 13 artiklan 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että jäsenvaltiossa asuva henkilö, joka kuuluu asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna, soveltamisalaan ja joka työskentelee muutamana päivänä viikossa satunnaisesta työstä tehdyn sopimuksen perusteella toisessa jäsenvaltiossa, on työskentelyjäsenvaltion lainsäädännön alainen sekä niinä päivinä, joina hän tekee palkattua työtä, että niinä päivinä, joina hän ei tee työtä.
Julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21.12.1989 annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 11.12.2007 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2007/66/EY, 1 artiklan 1 kohdan kolmatta alakohtaa sekä julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY 2 artiklaa, 44 artiklan 1 kohtaa ja 53 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että ne eivät lähtökohtaisesti estä sitä, että tarjoajien jättämien tarjousten arvioinnin lainvastaisuus todetaan pelkästään sen seikan nojalla, että sopimuspuoleksi valitulla on ollut merkittäviä yhteyksiä hankintaviranomaisen nimittämiin tarjouksia arvioineisiin asiantuntijoihin. Hankintaviranomaisen on joka tapauksessa tarkastettava mahdollisten eturistiriitojen olemassaolo ja toteutettava tarkoituksenmukaiset toimenpiteet estääkseen, paljastaakseen ja poistaakseen ne. Kun tutkitaan muutoksenhakua, jolla pyritään hankintasopimuksen antamista koskevan päätöksen kumoamiseen asiantuntijoiden puolueellisuuden vuoksi, hävinneeltä tarjoajalta ei voida vaatia, että se näyttää konkreettisesti toteen asiantuntijoiden toiminnan puolueellisuuden. Kansallisessa lainsäädännössä on lähtökohtaisesti määriteltävä, onko toimivaltaisten hallinto- ja oikeusviranomaisten otettava huomioon se seikka, onko asiantuntijoiden mahdollinen puolueellisuus vaikuttanut hankintasopimuksen antamista koskevaan päätökseen vai ei, ja missä määrin niiden on tehtävä näin.

Direktiivin 89/665, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2007/66, 1 artiklan 1 kohdan kolmatta alakohtaa sekä direktiivin 2004/18 2 artiklaa, 44 artiklan 1 kohtaa ja 53 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että niissä vaaditaan, että kohtuullisen valistuneella ja tavanomaisen huolellisella tarjoajalla, joka on voinut ymmärtää tarjouspyynnön ehdot vasta sillä hetkellä, jona hankintaviranomainen arvioituaan tarjouksia antoi tyhjentävät tiedot päätöksensä perusteista, on oikeus riitauttaa tarjouspyynnön laillisuus kansallisessa laissa säädetyn määräajan päättymisen jälkeen. Tällaista oikeutta voidaan käyttää siihen asti, kun määräaika muutoksen hakemiselle hankintasopimuksen antamista koskevaan päätökseen päättyy.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 138/13

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 5.3.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tallinna ringkonnakohus – Viro) – Tallinna Ettevõtlusamet v. Statoil Fuel & Retail Eesti AS

(Asia C-553/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Välilliset verot - Valmisteverot - Direktiivi 2008/118/EY - 1 artiklan 2 kohta - Valmisteveron alainen nestemäinen polttoaine - Vähittäismyynnistä kannettava vero - Erityistarkoituksen käsite - Ennalta määrätty kohdentaminen - Julkisen liikenteen järjestäminen kaupungin alueella))

(2015/C 138/16)

Oikeudenkäyntikieli: viro

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tallinna ringkonnakohus

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Tallinna Ettevõtlusamet

Vastapuoli: Statoil Fuel & Retail Eesti AS

Tuomiolauselma

Valmisteveroja koskevasta yleisestä järjestelmästä ja direktiivin 92/12/ETY kumoamisesta 16.12.2008 annetun neuvoston direktiivin 2008/118/EY 1 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että sen perusteella ei voida katsoa, että sikäli kuin pääasiassa kyseessä olevan kaltainen vero kohdistuu valmisteveron alaisen nestemäisen polttoaineen vähittäismyyntiin, sillä on kyseisessä säännöksessä tarkoitettu erityistarkoitus, kun sillä pyritään rahoittamaan kyseisen veron asettaneen julkisyhteisön alueella julkisen liikenteen järjestäminen, joka on tehtävä, joka kyseisen julkisyhteisön on edellä mainitun veron olemassaolosta riippumatta täytettävä ja rahoitettava, vaikka kyseisellä verolla saatavia tuloja on käytetty yksinomaan tämän toiminnan toteuttamiseksi. Kyseistä säännöstä on näin ollen tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jolla otetaan käyttöön tällainen valmisteveron alaisten nestemäisten polttoaineiden vähittäismyynnistä kannettava vero.

(1) EUVL C 15, 18.1.2014.
1)

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 15 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, ettei kantaja, joka on pääasiassa kyseessä olevissa olosuhteissa kuluttajana hankkinut haltijavelkakirjan kolmannelta elinkeinonharjoittajalta tekemättä sopimusta velkakirjan liikkeeseenlaskijan kanssa – mikä kansallisen tuomioistuimen on tarkistettava –, voi vedota kyseisessä säännöksessä säädettyyn toimivaltaan kyseistä liikkeeseenlaskijaa vastaan nostamassaan kanteessa, joka perustuu lainaehtoihin, tiedonanto- ja valvontavelvollisuuksien laiminlyöntiin sekä esitteeseen liittyvään vastuuseen.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 118/4

Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 12.2.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Naczelny Sąd Administracyjny – Puola) – Minister Finansów v. Oil Trading Poland sp. z o.o.

(Asia C-349/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Valmisteverot - Direktiivit 92/12/ETY ja 2008/118/EY - Soveltamisala - Kivennäisöljyt ja energiatuotteet - Voiteluöljyt, jotka on tarkoitettu muuhun käyttöön kuin moottoripolttoaineeksi tai lämmityspolttoaineeksi - Soveltamisalan ulkopuolelle jääminen - Energiatuotteiden kulutuksesta kannettava valmistevero, jonka osalta jäsenvaltio on säätänyt samanlaisista säännöistä kuin yhdenmukaistettuun valmisteverojärjestelmään sovellettavat säännöt - Rajojen ylitykseen liittyvien muodollisuuksien käsite - SEUT 110 artikla - Maksuaika, joka on eräissä tapauksissa lyhyempi yhteisöhankinnoille kuin kotimaan markkinoilta hankituille tavaroille))

(2015/C 118/06)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Naczelny Sąd Administracyjny

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Minister Finansów

Vastapuoli: Oil Trading Poland sp. z o.o.

Tuomiolauselma

Valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnasta 25.2.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/12/ETY 3 artiklan 3 kohtaa ja valmisteveroja koskevasta yleisestä järjestelmästä ja direktiivin 92/12/ETY kumoamisesta 16.12.2008 annetun neuvoston direktiivin 2008/118/EY 1 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä sillä, että näiden direktiivien soveltamisalaan kuulumattomista tuotteista, kuten voiteluöljyistä, jotka on tarkoitettu käytettäviksi muuhun tarkoitukseen kuin moottoripolttoaineeksi tai lämmityspolttoaineeksi, kannetaan vero, jota säännellään säännöillä, jotka ovat samanlaiset kuin mainituissa direktiiveissä tarkoitetun yhdenmukaistetun valmisteverojärjestelmän säännöt, kunhan tällaisen veron kantaminen näistä tuotteista ei aiheuta rajojen ylitykseen liittyviä muodollisuuksia jäsenvaltioiden välisessä kaupassa.

(1) EUVL C 274, 21.9.2013.
Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 14.1.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Centrale Raad van Beroep – Alankomaat) – Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv) v. M. S. Demirci ym.

(Asia C-171/13) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - ETY – Turkki-assosiaatiosopimus - Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Asumista koskevien edellytysten poistaminen - Kansallisen lainsäädännön perusteella myönnettävät täydentävät etuudet - Asumista koskeva edellytys - Soveltaminen entisiin turkkilaisiin siirtotyöläisiin - Turkin kansalaiset, jotka ovat saaneet vastaanottavan jäsenvaltion kansalaisuuden)

(2015/C 073/04)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Centrale Raad van Beroep

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

Vastapuolet: M. S. Demirci, D. Cetin, A. I. Önder, R. Keskin, M. Tüle ja A. Taskin

Tuomiolauselma

Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta turkkilaisiin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 19.9.1980 tehdyn assosiaationeuvoston päätöksen N:o 3/80 määräyksiä, tarkasteltuina myös Brysselissä 23.11.1970 allekirjoitetun lisäpöytäkirjan, joka tehtiin, hyväksyttiin ja vahvistettiin yhteisön puolesta 19.12.1972 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2760/72, 59 artiklan valossa, on tulkittava siten, etteivät jäsenvaltion kansalaiset, jotka ovat työskennelleet turkkilaisina työntekijöinä tämän jäsenvaltion laillisilla työmarkkinoilla, voi vedota päätöksen N:o 3/80 6 artiklaan sillä perusteella, että he ovat säilyttäneet Turkin kansalaisuuden, vastustaakseen sosiaaliturvajärjestelmän soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja saatettuna ajan tasalle 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97 ja sellaisena kuin se on muutettuna 13.4.2005 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 647/2005, 4 artiklan 2 a kohdassa tarkoitetun maksuihin perustumattoman erityisetuuden maksamiselle jäsenvaltion lainsäädännössä asetettua, asumista koskevaa vaatimusta.

(1) EUVL C 178, 22.6.2013.
2)

Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY 24 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä sen 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa, ja asetuksen N:o 883/2004, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1244/2010, 4 artiklaa on tulkittava siten, että ne eivät ole siltä osin kuin muiden jäsenvaltioiden kansalaisilla ei ole oleskeluoikeutta direktiivin 2004/38 nojalla vastaanottavassa jäsenvaltiossa esteenä tämän jäsenvaltion säännöstölle, jonka nojalla kyseisiltä muiden jäsenvaltioiden kansalaisilta evätään tietyt asetuksen N:o 883/2004 70 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut ”erityiset maksuihin perustumattomat rahaetuudet”, vaikka tällaiset etuudet taataan samassa tilanteessa oleville vastaanottavan jäsenvaltion kansalaisille.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 439/13

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 9.10.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hovrätten för Västra Sverige – Ruotsi) – Rikosoikeudenkäynti Ove Ahlströmiä, Lennart Kjellbergiä, Fiskeri Ganthi AB:tä ja Fiskeri Nordic AB:tä vastaan

(Asia C-565/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Ulkosuhteet - Euroopan yhteisön ja Marokon kuningaskunnan välinen kalastuskumppanuussopimus - Yhteisön aluksilla ei lainkaan mahdollisuutta harjoittaa kalastustoimintaa Marokon kalastusalueilla Marokon viranomaisten myöntämän lisenssin nojalla ilman Euroopan unionin toimivaltaisten viranomaisten myötävaikutusta))

(2014/C 439/18)

Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Hovrätten för Västra Sverige

Rikosoikeudenkäynnin asianosaiset pääasiassa

Ove Ahlström, Lennart Kjellberg, Fiskeri Ganthi AB ja Fiskeri Nordic AB

Tuomiolauselma

Euroopan yhteisön ja Marokon kuningaskunnan välistä kalastuskumppanuussopimusta, joka on hyväksytty yhteisön puolesta 22.5.2006 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 764/2006, ja erityisesti sen 6 artiklaa on tulkittava siten, että sen mukaan yhteisön aluksilla ei ole lainkaan mahdollisuutta harjoittaa kalastustoimintaa Marokon kalastusalueilla Marokon viranomaisten myöntämän lisenssin nojalla ilman unionin toimivaltaisten viranomaisten myötävaikutusta.

(1) EUVL C 15, 18.1.2014.
1)

Maataloustuotteiden vientitukijärjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 15.4.1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o 800/1999, sellaisena kuin se on muutettuna 26.11.2001 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2299/2001, 4 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä maataloustuotteiden tuonti-, vienti- ja ennakkovahvistustodistusmenettelyn soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 9.6.2000 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1291/2000 24 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että se ei ole esteenä vientituen myöntämiselle pääasiassa kyseessä olevien kaltaisissa erityisissä olosuhteissa, joissa vienti on tapahtunut ilman vientitodistusta, jonka olemassaolo on kuitenkin kiistatonta vienti-ilmoituksen tekohetkellä ja jonka viejä on esittänyt toimivaltaisen tullitoimipaikan todistuksen esittämistä varten myöntämässä viikon pituisessa lisäajassa.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 282/11

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 12.6.2014 (Landesarbeitsgericht Hammin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Gülay Bollacke v. K + K Klaas & Kock B.V. & Co. KG

(Asia C-118/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 2003/88/EY - Työajan järjestäminen - Palkallinen vuosiloma - Rahallinen korvaus kuolemantapauksessa))

2014/C 282/15

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landesarbeitsgericht Hamm

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Gülay Bollacke

Vastaaja: K + K Klaas & Kock B.V. & Co. KG

Tuomiolauselma

Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle tai kansalliselle käytännölle, jollaisesta on kyse pääasiassa ja jonka mukaan oikeus palkalliseen vuosilomaan lakkaa synnyttämättä oikeutta pitämättä olevan loman perusteella maksettavaan rahalliseen korvaukseen silloin, kun työsuhde päättyy työntekijän kuoleman johdosta. Tällaisen korvauksen saaminen ei voi riippua asianomaisen etukäteen esittämästä vaatimuksesta.

(1) EUVL C 171, 15.6.2013.