96.

Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa Tribunal de grande instance de Perpignanin esittämiin kysymyksiin seuraavasti: Ensimmäinen kysymys SEUT 34 artikla ja vastavuoroisen tunnustamisen periaate, luettuna yhdessä ravintolisiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 10.6.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/46/EY kanssa, ovat esteenä sellaiselle kansalliselle säännölle, jolla kielletään toisessa jäsenvaltiossa laillisesti tuotettujen ja kaupan pidettyjen ravintolisien tuonti sillä perusteella, että tietyn ravintoaineen pitoisuus näissä ravintolisissä ylittää enimmäismäärän, joka on vahvistettu ilman erityisesti kyseisen direktiivin 5 artiklan 1 ja 2 kohdassa asetettujen vaatimusten mukaista etukäteen suoritettua tieteellistä riskinarviointia. Kun tällainen riskinarviointi on suoritettu etukäteen, SEUT 34 artiklan ja vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen, luettuna yhdessä direktiivin 2002/46 kanssa, mukaan jäsenvaltioiden on sallittava tuojien hakea muutosta tähän etukäteen suoritettuun riskinarviointiin sellaisen tieteellisen näytön perusteella, jota jäsenvaltio ei ole aiemmin ottanut huomioon. Tällaisen uuden tieteellisen näytön arviointimenettelyjen on oltava helposti käytettävissä, niiden keston on oltava kohtuullinen, ja tehtyihin päätöksiin on voitava hakea muutosta kansallisista tuomioistuimista. Toinen kysymys SEUT 34 artikla ja vastavuoroisen tunnustamisen periaate, luettuna yhdessä direktiivin 2002/46 kanssa, ovat esteenä sellaiselle kansalliselle säännölle, jolla kielletään toisessa jäsenvaltiossa laillisesti tuotettujen ja kaupan pidettyjen ravintolisien tuonti sillä perusteella, että tietyn ravintoaineen pitoisuus näissä ravintolisissä ylittää enimmäismäärän, joka on vahvistettu ilman erityisesti kyseisen direktiivin 5 artiklan 1 ja 2 kohdassa asetettujen vaatimusten mukaista etukäteen suoritettua tieteellistä riskinarviointia. Kun tällainen riskinarviointi on suoritettu etukäteen, kyseiset periaatteet ja unionin oikeuden säännökset ja määräykset eivät ole esteenä sille, että tulokseksi saadut enimmäismäärät esitetään joko a) kahden tai useamman ravintoaineen ryhmille tai b) moninkertaisina suositeltuina päiväannoksina. Kolmas ennakkoratkaisukysymys SEUT 34 artikla ja direktiivi 2002/46 eivät lähtökohtaisesti ole esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa ravintolisissä sallittujen vitamiinien ja kivennäisaineiden enimmäismäärät on asetettu pelkästään kansallisten tieteellisten lausuntojen perusteella. SEUT 34 artiklassa ja direktiivissä 2002/46 ei edellytetä, että jäsenvaltiot mukauttavat enimmäismääränsä tuoreisiin kansainvälisiin tieteellisiin lausuntoihin pelkästään siksi, että niissä hyväksytyt turvalliset enimmäismäärät ovat kansallisissa tieteellisissä lausunnoissa hyväksyttyjä suuremmat samoissa käyttöolosuhteissa. Kansallisen tuomioistuimen on päätettävä kunkin tapauksen tosiseikkojen perusteella, perustuuko kyseinen kansallinen toimenpide kattavaan riskinarviointiin, joka on suoritettu käytettävissä olevien tuoreimpien ja merkityksellisimpien tutkimustietojen perusteella riippumatta siitä, ovatko ne kansallisia vai kansainvälisiä.