ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
8

Puheena olevan direktiivin 5 artiklassa, jonka otsikkona on ”Sopimattomien kaupallisten menettelyjen kieltäminen”, säädetään seuraavaa: ”1. Sopimattomat kaupalliset menettelyt ovat kiellettyjä. 2. Kaupallinen menettely on sopimaton, mikäli: a) se on huolellisen ammatinharjoittamisen vaatimusten vastainen; ja b) se vääristää olennaisesti tai on omiaan vääristämään olennaisesti menettelyn saavutettavissa tai kohteena olevan keskivertokuluttajan tai, kun kaupallinen menettely on suunnattu tietylle kuluttajaryhmälle, ryhmään kuuluvan keskivertohenkilön taloudellista käyttäytymistä tuotteeseen nähden. – – 4. Sopimattomia ovat erityisesti kaupalliset menettelyt, jotka ovat: a) harhaanjohtavia 6 ja 7 artiklassa esitetyn mukaisesti; tai b) aggressiivisia 8 ja 9 artiklassa esitetyn mukaisesti. 5. Liitteessä I on luettelo niistä kaupallisista menettelyistä, joita pidetään kaikissa olosuhteissa sopimattomina. Samaa luetteloa on sovellettava kaikissa jäsenvaltioissa ja sitä voidaan muuttaa ainoastaan muuttamalla tätä direktiiviä.”
Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 4.7.2012 – Trevisanato vastaan komissio

(asia C-25/12 P)

Muutoksenhaku – Työjärjestyksen 119 artikla – Vaatimus komission velvoittamisesta ottamaan kantaa direktiivin tulkintaan ja täytäntöönpanoon – Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen

1. Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Oikeudellisen virheen määrittämättä jättäminen – Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen (SEUT 256 artikla; Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäinen kohta; unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 112 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 15–18 kohta)

2. Oikeudenkäyntimenettely – Perustellulla määräyksellä tehty päätös – Edellytykset – Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat tai joka on selvästi täysin perusteeton – Määräys, joka on annettu vastineen puuttuessa, on sallittu (Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 111 artikla) (ks. 21–23 kohta)

Aihe

Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-510/11, Trevisanato vastaan komissio, 13.12.2011 antamasta määräyksestä, jolla hylättiin kanne, jossa vaadittiin komission velvoittamista ottamaan kantaa kantajan kanteluun – Komission laiminlyönti antaa sitova lausunto työntekijöiden joukkovähentämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20.7.1998 annetun neuvoston direktiivin 98/59/EY (EYVL L 225, s. 16) soveltamisalasta – Unionin yleisen tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen – Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 111 artiklan soveltamisen edellytykset

Ratkaisu

1) Valitus hylätään.
2.

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on laajalti tunnettu — Sen edellytykset, että aikaisemman laajalti tunnetun tavaramerkin suoja ulottuu tavaroihin tai palveluihin, jotka eivät ole samankaltaisia (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 5 kohta) (ks. 68 ja 69 kohta)
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa

Avainsanat Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Tosiseikkojen ja todisteiden virheellinen arviointi – Tutkimatta jättäminen – Unionin tuomioistuimen harjoittaman valvonnan piiriin ei kuulu selvitysaineiston arviointi, paitsi jos se on otettu huomioon vääristyneellä tavalla (SEUT 256 artiklan 1 kohta; Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäinen kohta) (ks. 35 kohta) Oikeudenkäynnin kohde Aihe Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-291/09, Carrols Corp. vastaan SMHV, 1.2.2012 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi kumoamiskanteen SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 7.5.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 632/2008-1), joka koskee Carrols Corp:n ja Giulio Gambettolan välistä mitättömyysmenettelyä Päätöksen päätösosa Ratkaisu 1) Valitus hylätään. 2) Carrols Corp. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 28.2.2013 – Carrols vastaan SMHV

(asia C-171/12 P)

”Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Asetus (EY) N:o 40/94 — 51 artiklan 1 kohdan b alakohta — Yhteisön kuviomerkki Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL — Mitättömäksi julistamista koskeva vaatimus, jonka on esittänyt kansallisen kuviomerkin Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL ja kansallisen sanamerkin POLLO TROPICAL haltija — Ehdottomat mitättömyysperusteet — Vilpillinen mieli — Tutkimatta jättäminen”

Muutoksenhaku — Valitusperusteet — Tosiseikkojen ja todisteiden virheellinen arviointi — Tutkimatta jättäminen — Unionin tuomioistuimen harjoittaman valvonnan piiriin ei kuulu selvitysaineiston arviointi, paitsi jos se on otettu huomioon vääristyneellä tavalla (SEUT 256 artiklan 1 kohta; Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäinen kohta) (ks. 35 kohta)

Aihe

Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-291/09, Carrols Corp. vastaan SMHV, 1.2.2012 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi kumoamiskanteen SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 7.5.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 632/2008-1), joka koskee Carrols Corp:n ja Giulio Gambettolan välistä mitättömyysmenettelyä

Ratkaisu

1) Valitus hylätään.
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Ennakkoratkaisukysymykset – Unionin tuomioistuimen toimivalta – Rajat – Kysymykset, joilla ei ilmiselvästi ole merkitystä, ja hypoteettiset kysymykset, joihin ei voida antaa hyödyllistä vastausta – Kysymykset, joilla ei ole yhteyttä pääasian oikeudenkäynnin kohteeseen (SEUT 267 artikla) (ks. 19 kohta)

2. Maatalous – Yhteinen markkinajärjestely – Sokeri – Tuotantomaksu – Tarkoitus – Tuotantomaksu ei ole luonteeltaan verorasite – Maksu, joka on EY 37 artiklan perusteella sääntöjenmukaisesti toteutettu yhteisen maatalouspolitiikan toimenpide (Neuvoston asetuksen N:o 318/2006 19 perustelukappale ja 16 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1234/2007 51 artikla) (ks. 24–37 kohta)

3. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Perustelut – Perusteluvelvollisuuden laajuus – Sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä annettu asetus N:o 318/2006 (EY 253 artikla; neuvoston asetuksen N:o 318/2006 19 perustelukappale ja 16 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1234/2007 51 artikla) (ks. 39–41 kohta)

4. Maatalous – Yhteinen markkinajärjestely – Sokeri – Tuotantomaksu – Laskentaperuste – Yrityksille jaettu kiintiö – Suhteellisuusperiaatetta ja syrjintäkiellon periaatetta ei ole loukattu (Neuvoston asetuksen N:o 318/2006 14 perustelukappale ja 16 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1234/2007 51 artikla) (ks. 45–48 ja 50–54 kohta)

5. Euroopan unionin oikeus – Periaatteet – Suhteellisuus – Yhteinen maatalouspolitiikka – Täytäntöönpanotoimenpiteet – Yhteisön lainsäätäjän harkintavalta – Tuomioistuinvalvonta – Rajat – Toimenpiteen ilmeinen soveltumattomuus tavoiteltuun päämäärään nähden (ks. 51 ja 52 kohta)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Ennakkoratkaisupyyntö – Tribunal de première instance de Bruxelles – Sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 20.2.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 318/2006 (EUVL L 58, s. 1) 16 artiklan pätevyys – EY 37 artiklan 2 kohdan ja EY 253 artiklan tulkinta – Sokeriruokoalaan kohdistettu tuotantomaksu – Oikeudellisen perustan puuttuminen – Selkeiden ja yksiselitteisten perustelujen puuttuminen – Syrjintä muihin tuotantoaloihin nähden sekä syrjintä muihin maatalousaloihin ja muihin kuin maatalousaloihin nähden – Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

Ennakkoratkaisukysymyksen tarkastelussa ei ole tullut esiin mitään seikkaa, joka voisi vaikuttaa sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 20.2.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 318/2006 16 artiklan ja maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22.10.2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 51 artiklan pätevyyteen.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Sosiaalipolitiikka – Työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu – Työajan järjestäminen – Oikeus palkalliseen vuosilomaan – Unionin sosiaalioikeuden periaate, jolla on erityinen merkitys

(Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artiklan 2 kohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88 7 artikla)

2. Sosiaalipolitiikka – Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY) tekemä osa-aikatyötä koskeva puitesopimus – Direktiivi 97/81 – Työajan järjestäminen – Direktiivi 2003/88 – Oikeus palkalliseen vuosilomaan – Kansallinen lainsäädäntö tai käytäntö, jonka mukaan siirryttäessä kokoaikatyöstä osa-aikatyöhön kokoaikatyössä työskentelyn aikana ansaittua oikeutta palkalliseen vuosilomaan vähennetään – Lomaoikeuden laskemista jälkikäteen pro rata temporis -periaatteen mukaisesti ei voida hyväksyä

(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88 7 artiklan 1 kohta; neuvoston direktiivin 97/81, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/23, liitteessä olevan 4 lausekkeen 2 kohta)

Tiivistelmä

1. Ks. määräyksen teksti.

(ks. 27–29 kohta)

2. Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista annetun direktiivin 2003/88 7 artiklan 1 kohtaa ja Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY) tekemästä osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta annetun direktiivin 97/81 – sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/23 – liitteenä olevan osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen 2 kohtaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaisille kansallisille säännöksille tai käytännölle, joiden mukaan sellaisten palkallisten vuosilomapäivien määrää, joita kokoaikainen työntekijä ei ole voinut käyttää viiteajanjaksona, vähennetään sillä perusteella, että hän on siirtynyt osa-aikatyötä koskevaan järjestelmään, suhteutettuna sen erotuksen mukaisesti, kuinka monta viikoittaista työpäivää kyseinen työntekijä teki yhtäältä ennen siirtymistä osa-aikatyöhön ja toisaalta sen jälkeen.

Siirryttäessä kokoaikatyöstä osa-aikatyöhön osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen 2 kohdassa mainittua pro rata temporis -periaatetta ei nimittäin voida soveltaa jälkikäteen sellaiseen vuosilomaoikeuteen, joka on ansaittu sellaisen ajanjakson perusteella, jona henkilö on työskennellyt kokoaikaisesti, ellei ole olemassa erityisesti minkäänlaista asiallista syytä, jolla tällainen vähennys voitaisiin oikeuttaa.

(ks. 31, 36 ja 42 kohta sekä tuomiolauselma)
Kuten eurooppalaisen maksamismääräysmenettelyn käyttöönotosta annetun asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklan 1 kohdan b alakohdasta ilmenee, on niin, että jotta vastapuoli voi perustellusti pyytää eurooppalaisen maksamismääräyksen uudelleen tutkimista kyseisen säännöksen nojalla, on välttämätöntä – ylivoimaista estettä lukuun ottamatta –, että kolme edellytystä täyttyvät samanaikaisesti, eli ensimmäiseksi edellytetään, että vastapuoli ei ole voinut vastustaa vaatimusta vastustamiselle asetetussa määräajassa poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi, toiseksi edellytetään vastapuolesta riippuvan syyn puuttumista sekä kolmanneksi edellytetään, että vastapuoli toimii viipymättä. Se, että yksi näistä edellytyksistä ei täyty, on esteenä sille, että vastapuoli voi tehokkaasti väittää täyttävänsä kyseisessä säännöksessä asetetut edellytykset.

(ks. 24 kohta)
Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-267/10, Land Wien vastaan komissio, 20.9.2011 antamasta määräyksestä, jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi kantajan kanteen, jossa vaadittiin yhtäältä sellaisen 25.3.2010 tehdyn komission päätöksen kumoamista, jolla lopetettiin Mochovcen ydinvoimalan (Slovakian tasavalta) kolmatta ja neljättä yksikköä koskevaa laajennushanketta koskevan kantajan kantelun käsittely, ja toisaalta sitä, että on todettava, että komissio on syyllistynyt SEUT 265 artiklassa tarkoitettuun laiminlyöntiin, koska kaikkia pyydettyjä kyseistä hanketta koskevia asiakirjoja ei ole toimitettu kantajalle Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43) vastaisesti – Asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden loukkaaminen sekä SEUT 263 artiklan neljännen kohdan ja Euratomin perustamissopimuksen rikkominen
Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 19.9.2012 – Levy ja Sebbag

(asia C-540/11)

Pääomien vapaa liikkuvuus – Välitön verotus – Osinkojen verotus – Kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehty kahdenvälinen sopimus – Toisen sopimusvaltion kansallisen lainsäädännön myöhempi muuttaminen, josta seuraa kaksinkertaisen verotuksen ottaminen uudelleen käyttöön – Jäsenvaltioille EY 10 ja EY 293 artiklan perusteella kuuluvat velvollisuudet

1. Ennakkoratkaisukysymykset – Vastaus, joka on selvästi johdettavissa oikeuskäytännöstä – Jo ratkaistun ennakkoratkaisukysymyksen kanssa identtinen kysymys – Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan soveltaminen (Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta) (ks. 13 kohta)

2. Pääomien vapaa liikkuvuus ja maksuliikenteen vapaus – Rajoitukset – Verolainsäädäntö – Osinkoverotus – Kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehty kahdenvälinen sopimus – Toisen sopimusvaltion kansallisen lainsäädännön myöhempi muuttaminen, josta seuraa kaksinkertaisen verotuksen ottaminen uudelleen käyttöön – Hyväksyttävyys – Jäsenvaltioiden toimivaltaan kuuluvat toimet kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi (EY 10, EY 56 ja EY 293 artikla) (ks. 17–19, 21, 22 ja 26–29 kohta sekä määräysosa)

Aihe

Ennakkoratkaisupyyntö – Tribunal de première instance de Bruxelles – EY:n perustamissopimuksen 10 artiklan, 57 artiklan 2 kohdan ja 293 artiklan tulkinta – Sellaisen kansallisen lainsäädännön hyväksyttävyys, jossa sallitaan kaksinkertainen verotus kaksinkertaisen verotuksen välttämistä koskevasta kahdenvälisestä sopimuksesta huolimatta – Kansallisen lainsäädännön muuttaminen sopimuksen tekemisen jälkeen – Saavutetun oikeuden asettaminen kyseenalaiseksi – Pääomien vapaan liikkuvuuden rajoittaminen

Ratkaisu

Koska yhteisön oikeudessa, sellaisena kuin sitä sovellettiin pääasiassa kyseessä olevien tosiseikkojen tapahtumisajankohtana, ei vahvisteta jäsenvaltioiden välisen toimivallan jakoa koskevia yleisiä perusteita, kun on kyse kaksinkertaisen verotuksen poistamisesta Euroopan yhteisössä, EY 56 artiklaa, luettuna yhdessä EY 10 ja EY 293 artiklan kanssa, on tulkittava siten, ettei sen kanssa ole ristiriidassa tilanne, jossa jäsenvaltio, joka on kaksinkertaisen verotuksen välttämistä koskevassa kahdenvälisessä sopimuksessa sitoutunut ottamaan käyttöön järjestelmän, jolla pyritään poistamaan osinkojen kaksinkertainen verotus, kumoaa myöhemmin tämän järjestelmän lainsäädännön muutoksella, jonka vaikutuksesta kaksinkertainen verotus otetaan uudelleen käyttöön.
Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 9.3.2012 – Atlas Transport vastaan SMHV

(asia C‑406/11 P)

Muutoksenhaku – Työjärjestyksen 119 artikla – Yhteisön tavaramerkki – Mitättömyysmenettely – Tutkittavaksi ottaminen valituslautakunnassa – Valituksen perusteet sisältävää kirjelmää ei ole jätetty – Asetus (EY) N:o 40/94 – 59 artikla – Asetus (EY) N:o 2868/95 – 49 säännön 1 kohta – Menettelyn lykkääminen – Asetus (EY) N:o 2868/95 – 20 säännön 7 kohdan c alakohta – Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat ja joka on selvästi perusteeton

1. Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Unionin yleisessä tuomioistuimessa esitettyjen perusteiden ja perustelujen pelkkä toistaminen – Oikeudellisen virheen määrittämättä jättäminen – Tutkimatta jättäminen (SEUT 256 artikla; Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäinen kohta; unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 112 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 31 ja 32 kohta)

2. Yhteisön tavaramerkki – Muutoksenhakumenettely – Valituksen tekemisen määräaika ja valituksen muoto – Perusteet sisältävän kirjelmän jättäminen määräajoissa – Tutkittavaksi ottamisen edellytykset (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 59 artikla; komission asetuksen N:o 2868/95 1 artikla, 49 säännön 1 kohta) (ks. 46 kohta)

Aihe

Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T‑145/08, Atlas Transport GmbH vastaan SMHV, 16.5.2011 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi kanteen SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 24.1.2008 tekemästä päätöksestä (asia R 1023/2007‑1), joka koskee ATLAS Air Inc:n ja Atlas Transport GmbH:n välistä mitättömyysmenettelyä – Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1) 59 artiklan ja asetuksen N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13.12.1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2868/95 (EYVL L 303, s. 1) 20 säännön 7 kohdan c alakohdan tulkinta – Mitättömäksi julistamista koskevan menettelyn lykkäämisen edellytykset – Kansallisessa tuomioistuimessa vireille oleva vaatimus väitteen perustana olevan tavaramerkin julistamisesta mitättömäksi

Ratkaisu

1) Valitus hylätään.
1)

Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93, sellaisena kuin se on muutettuna 28.7.1999 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1662/1999, 454 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että takaajayhdistys voi esittää todisteet rikkomuksen tai säännönvastaisuuden tapahtumapaikasta sen paikan perusteella, jossa TIR-carnet on hyväksytty tai jossa sinetit on kiinnitetty. Jos kyseinen yhdistys onnistuu kumoamaan jäsenvaltion, jonka alueella rikkomus tai säännönvastaisuus on todettu TIR-carnet’lla suoritetun kuljetuksen aikana, tulliviranomaisten toimivaltaa koskevan olettaman sen jäsenvaltion, jonka alueella kyseinen rikkomus tai säännönvastaisuus on tosiasiallisesti tapahtunut, tulliviranomaisten hyväksi, minkä tarkastaminen on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana, toimivalta kantaa tullivelka siirtyy tämän jälkimmäisen valtion tulliviranomaisille.
UNICE:n, CEEP:n ja EAY:n tekemästä osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta 15.12.1997 annetun neuvoston direktiivin 97/81/EY liitteessä olevan osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen 4 lauseketta on tulkittava siten, että se ei ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa velvoitetaan työnantaja julkaisemaan ja säilyttämään osa-aikaisten työntekijöiden työsopimukset ja työaikatiedot, jos asiassa on osoitettu, ettei osa-aikaisia työntekijöitä kohdella tämän säännöstön johdosta epäedullisemmin kuin samankaltaisessa tilanteessa olevia täysipäiväisiä työntekijöitä, tai jos asiassa on – siinä tilanteessa, että tällaista erilaista kohtelua ilmenee – osoitettu, että kyseinen säännöstö on objektiivisista syistä perusteltu eikä sillä ylitetä sitä, mikä on tarpeen säännöstöllä tavoiteltujen päämäärien saavuttamiseksi. Kansallisen tuomioistuimen on toteutettava tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevat tarpeelliset selvitykset erityisesti sovellettavan kansallisen oikeuden suhteen sen arvioimiseksi, onko tilanne näin sen ratkaistavana olevassa asiassa.
19

Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kuudennen direktiivin 26 artiklalla käyttöön otetun erityisen arvonlisäverojärjestelmän tavoitteena on mukauttaa sovellettavat säännöt matkatoimistojen ja turistimatkojen järjestäjien toiminnan erityisluonteeseen. Näiden yritysten suorittamille palveluille on luonteenomaista, että ne koostuvat useimmiten monista etenkin kuljetukseen ja majoitukseen liittyvistä suorituksista, jotka toteutetaan sekä siinä jäsenvaltiossa, jossa yrityksellä on kotipaikka tai kiinteä toimipaikka, että sen ulkopuolella. Palvelujen moninaisuuden ja niiden paikantamisen vuoksi verotuspaikkaa, veron perustetta ja ostoihin sisältyvän veron vähentämistä koskevien yleisten sääntöjen soveltaminen aiheuttaisi näille yrityksille käytännön vaikeuksia, jotka olisivat omiaan haittaamaan näiden toimintaa (ks. em. asia Van Ginkel, tuomion 13–15 kohta; yhdistetyt asiat C-308/96 ja C-94/97, Madgett ja Baldwin, tuomio 22.10.1998, Kok., s. I-6229, 18 kohta ja asia C-149/01, First Choice Holidays, tuomio 19.6.2003, Kok., s. I-6289, 23 ja 24 kohta).
Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 10.7.2012 – Rügen Fisch vastaan SMHV

(asia C-582/11 P)

”Muutoksenhaku — Asetus (EY) N:o 40/94 — 7 artiklan 1 ja 2 kohta — Yhteisön tavaramerkki — Sanamerkki SCOMBER MIX — Ehdoton mitättömyysperuste — Kuvailevuus”

Muutoksenhaku — Valitusperusteet — Tosiseikkojen ja selvitysaineiston virheellinen arviointi — Tutkimatta jättäminen — Unionin tuomioistuimen harjoittaman valvonnan piiriin ei kuulu tosiseikkojen ja selvitysaineiston arviointi, paitsi jos ne on otettu huomioon vääristyneellä tavalla (SEUT 256 artiklan 1 kohta; Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäinen kohta) (ks. 46 kohta)

Aihe

Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-201/09, Rügen Fisch vastaan SMHV, 21.9.2011 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin on hylännyt valittajan valituksen SMHV:n neljännen valituslautakunnan 20.3.2009 (asia R 230/2007-4) tekemästä päätöksestä, joka koski Rügen Fisch AG:n ja Schwaaner Fischwaren GmbH:n välistä väitemenettelyä – Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1) 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 51 artiklan 1 kohdan a alakohdan rikkominen – Sanamerkin SCOMBER MIX erottamiskyky

Ratkaisu

1) Valitus hylätään.

2) Rügen Fisch AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 10.7.2012 – Rügen Fisch vastaan SMHV

(asia C-582/11 P)

”Muutoksenhaku — Asetus (EY) N:o 40/94 — 7 artiklan 1 ja 2 kohta — Yhteisön tavaramerkki — Sanamerkki SCOMBER MIX — Ehdoton mitättömyysperuste — Kuvailevuus”

Muutoksenhaku — Valitusperusteet — Tosiseikkojen ja selvitysaineiston virheellinen arviointi — Tutkimatta jättäminen — Unionin tuomioistuimen harjoittaman valvonnan piiriin ei kuulu tosiseikkojen ja selvitysaineiston arviointi, paitsi jos ne on otettu huomioon vääristyneellä tavalla (SEUT 256 artiklan 1 kohta; Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäinen kohta) (ks. 46 kohta)

Aihe

Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-201/09, Rügen Fisch vastaan SMHV, 21.9.2011 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin on hylännyt valittajan valituksen SMHV:n neljännen valituslautakunnan 20.3.2009 (asia R 230/2007-4) tekemästä päätöksestä, joka koski Rügen Fisch AG:n ja Schwaaner Fischwaren GmbH:n välistä väitemenettelyä – Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1) 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 51 artiklan 1 kohdan a alakohdan rikkominen – Sanamerkin SCOMBER MIX erottamiskyky

Ratkaisu

1) Valitus hylätään.
2.

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 29–31 kohta)
Avainsanat



Avainsanat

Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Ehdottomat hylkäysperusteet – Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa säädettyjen perusteiden soveltamisalojen osittainen päällekkäisyys (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta) (ks. 46–48 kohta)

2. Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Tosiseikkojen ja selvitysaineiston virheellinen arviointi – Tutkimatta jättäminen selvitysaineiston vääristämistä lukuun ottamatta (SEUT 256 artiklan 1 kohta; Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäinen kohta) (ks. 58 kohta)

3. Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Peruste, joka esitetään ensimmäistä kertaa vasta muutoksenhaun yhteydessä – Tutkimatta jättäminen (ks. 65 kohta)