ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 27–29, 63 ja 117 kohta)
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 16, 48 ja 51 kohta)
8.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman laajalti tunnetun tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki – Aikaisemman laajalti tunnetun tavaramerkin tuottaman suojan ulottaminen tavaroihin tai palveluihin, jotka eivät ole samankaltaisia – Todisteet, jotka haltijan on esitettävä – Tuleva muu kuin hypoteettinen vaara epäoikeutetusta hyväksikäytöstä tai haitan aiheuttamisesta (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta) (ks. 68 kohta)
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 19, 20, 22 ja 58 kohta)
104

Siltä osin kuin on kyse yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamisesta, johon kantaja vetoaa, on lopuksi muistutettava, että laskeakseen käsiteltävässä asiassa vientiä harjoittavien tuottajien vientihinnan alittavuutta koskevan laskelman yhteydessä komissio vähensi myynti-, yleis- ja hallintokustannukset ja voiton etuyhteydessä olevien yritysten myyntihinnoista varmistaakseen unionin tuotannonalan ja vientiä harjoittavien tuottajien hintojen objektiivisen ja tasapuolisen vertailun palauttamalla ne samaan kaupan portaaseen ensimmäisen täydentävän hinnan alittavuutta koskevan laskelman yhteydessä velvoitteidensa mukaisesti (ks. vastaavasti tuomio 10.4.2019, Jindal Saw ja Jindal Saw Italia v. komissio, T‑301/16, EU:T:2019:234, 176 kohta).
235

Siltä osin kuin on lopuksi kysymys markkoilla tapahtuneesta muutoksesta, jonka pitäisi kantajien mukaan tehdä perustelluksi, että komissio noudattaisi sakkojen osalta lievempää linjaa, on todettava, että tätä kysymystä on käsitelty riidanalaisen päätöksen 567 perustelukappaleessa, jossa komissio on todennut, että vaikka rikkominen oli päättynyt melko kauan sitten, sakon määräämistä koskevan päätöksen tekeminen on edelleen tärkeää erityisesti Italian betoniteräsmarkkinoiden kannalta, jotta päätöksen adressaateina olevia yrityksiä ehkäistäisiin uusimasta näin vakavia menettelytapoja.
99

Kantaja kiinnitti ensiksi komission huomion erityisesti siihen seikkaan, että PKP Cargo oli valtion määräysvallassa oleva yritys ja että sen ja hallituksen tiiviiden suhteiden vuoksi Puolan kilpailuviranomainen voi osoittautua sallivaksi ja jopa puolueelliseksi kyseiseen yritykseen nähden. Kantajan mukaan Puolan kilpailuviranomaisen pääjohtaja on nimittäin yhtäältä täysin riippuvainen maan hallituksesta, sillä hänet nimittää ja erottaa pääministeri ilman, että laissa täsmennetään hänen toimikautensa pituutta ja hänen erottamisensa perusteita. Se tosiseikka, että pääministeri on erottanut tämän viranomaisen pääjohtajan useaan otteeseen vuodesta 2014 lähtien, paljastaa tämän riippuvuuden. Toisaalta PKP S.A., joka on PKP Cargon emoyhtiö, on jäsenenä Puolan kansallisessa säätiössä, joka on edelleen kantajan mukaan Puolan suurimpien valtion yritysten perustama ja rahoittama järjestö, jonka tavoitteena on puolustaa ja edistää mediakampanjoilla oikeuslaitoksen uudistamista Puolassa.
83

Kantaja ensinnäkin viittaa 6.7.2010 annetun tuomion Aer Lingus Group v. komissio (T-411/07, EU:T:2010:281) 25 kohtaan, jonka mukaan keskittymä on toteutettu vasta sitten, kun yritys hankkii määräysvallan eli mahdollisuuden käyttää ratkaisevaa vaikutusvaltaa toisessa yrityksessä, ja kyseisen tuomion 85 kohtaan, jossa todetaan, että koska tosiasiallista määräysvaltaa ei ole hankittu, riidanalaista osakeomistusta ei voida rinnastaa keskittymään, joka on jo toteutettu. Toiseksi kantaja väittää, että 13.9.2010 annetussa tuomiossa Éditions Odile Jacob v. komissio (T-279/04, ei julkaistu, EU:T:2010:384) unionin yleinen tuomioistuin hyväksyi varastointirakenteen, koska määräysvalta ei ollut siirtynyt ennen hyväksynnän saamista. Kantajan mukaan unionin yleinen tuomioistuin vahvisti kyseisessä tuomiossa, että osakkeiden siirtäminen pelkästään niiden vastaanottamista varten perustetulle yritykselle ei johda lopullisen ostajan määräysvallan hankkimiseen eikä siksi kuulu asetuksen N:o 139/2004 7 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Kolmanneksi kantaja toteaa, että unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi 26.10.2017 antamansa tuomion Marine Harvest v. komissio (T-704/14, EU:T:2017:753) 148 kohdassa ja sitä seuraavissa kohdissa, jotka koskevat asetuksen N:o 139/2004 johdanto-osan 20 perustelukappaletta, ajatuksen, jonka mukaan keskittymän varhaisen toteuttamisen tapauksessa kahta toimea on pidettävä ”yhtenä keskittymänä” pelkästään siitä syystä, että ne ovat läheisesti yhteydessä toisiinsa. Kantajan mukaan 4.3.2020 annetun tuomion Marine Harvest v. komissio (C‑10/18 P, EU:C:2020:149) 44 kohdasta ilmenee, ettei asetuksen N:o 139/2004 20 perustelukappale muodosta oikeusperustaa, jonka perusteella voitaisiin päätellä ”yhden keskittymän” olemassaolo. Komission vastinekirjelmässään ilmaisema kanta, jonka mukaan kahdesta toimenpiteestä koostuva ”yksi taloudellinen hanke” voi johtaa ”yhteen keskittymään”, olisi siksi hylättävä. Kantaja viittaa lisäksi 26.10.2017 annetun tuomion Marine Harvest v. komissio (T-704/14, EU:T:2017:753) 128 kohtaan, jonka mukaan määräysvallan hankkimisen ajankohta on merkityksellinen peruste. Kantaja väittää lisäksi, ettei yhden keskittymän käsitteeseen voida vedota keskittymän varhaisen toteuttamisen osoittamiseksi ja että unionin yleinen tuomioistuin täsmensi kyseisen tuomion 151 kohdassa, että jos nämä toimet yhdessä arvioituina eivät riitä siirtämään määräysvaltaa kohdeyrityksessä, ei ole ”mitään mieltä” pitää niitä yhtenä keskittymänä. Lopuksi kantajan mukaan komissio itse totesi 23.7.2014 annetun komission päätöksen C(2014) 5089 final (asia COMP/M.7184 – Marine Harvest / Morpol) 105 kohdassa sakon määräämisestä keskittymästä, joka on toteutettu neuvoston asetuksen N:o 139/2004 4 artiklan 1 kohdan ja 7 artiklan 1 kohdan vastaisesti, että se, onko kyse saman toimen kahdesta vaiheesta, toisin sanoen ”yhden keskittymän” olemassaolo, on ”merkityksetöntä” asetuksen N:o 139/2004 7 artiklan 1 kohdan yhteydessä.
107

Toiseksi on huomattava, että kaikki pyydetyt asiakirjat asiakirjoja D 3.1 ja D 8.7 lukuun ottamatta on avustussopimuksen liitteessä I luokiteltu luottamuksellisiksi maininnalla ”luottamuksellinen, osoitettu konsortion jäsenille (mukaan lukien komission yksiköt ja/tai REA:n yksiköt)” (”confidential, only for members of the consortium (including the Commission Services and/or REA Services)”).
92

Tämä jäsenvaltioiden harkintavalta osatavoitteiden määrittelyssä ja niiden keskinäisessä tasapainottamisessa vahvistetaan suuntaviivojen 220 kohdassa, jossa tunnustetaan, että tuotannon riittävyyttä edistävä tuki ”voi olla ristiriidassa fossiilisille polttoaineille myönnettävien ympäristölle haitallisten tukien asteittaisen poistamistavoitteen kanssa”(Aid for generation adequacy may contradict the objective of phasing out environmentally harmful subsidies including for fossil fuels) ja siten poiketa suuntaviivojen 30 kohdassa tarkoitetusta yleisestä yhteisen edun mukaisesta tavoitteesta ”parantaa ympäristönsuojelun tasoa”. Harkintavallan käyttöä rajoittaa kuitenkin suuntaviivojen 220 kohtaan niin ikään sisältyvä suositus, jonka mukaan ”jäsenvaltioiden olisi ensisijaisesti harkittava sellaisia vaihtoehtoisia tapoja saavuttaa tuotannon riittävyys, jotka eivät vaikuta kielteisesti ympäristön tai talouden kannalta haitallisten tukien poistamistavoitteeseen, esimerkiksi helpottamalla kysynnän hallintaa ja lisäämällä yhteenliittämiskapasiteettia”. (Member States should therefore primarily consider alternative ways of achieving generation adequacy which do not have a negative impact on the objective of phasing out environmentally or economically harmful subsidies, such as facilitating demand side management and increasing interconnection capacity)
162

On kuitenkin katsottu, että jäljennöksen toimittaminen hallinnollisen tutkimuksen päätteeksi laadituista raporteista – mahdollisesti versioina, joista luottamukselliset tiedot on poistettu – on tarpeen, kun otetaan huomioon perusoikeuskirjan 41 artiklassa taattu hyvän hallinnon periaate ja avustamisvelvollisuus, sillä niiden mukaisesti toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava asianosaisille heidän avustamispyyntönsä tuloksista, erityisesti kun todetaan, että työpaikkakiusaamista on tapahtunut, kuten käsiteltävässä asiassa on tehty (ks. vastaavasti tuomio 3.10.2019, DQ ym. v. parlamentti, T-730/18, EU:T:2019:725, 109 kohta).
153

Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan sen määrittämiseksi, onko toimien tai päätösten tarkoituksena tuottaa oikeusvaikutuksia suhteessa kolmansiin osapuoliin SEUT 263 artiklassa tarkoitetulla tavalla, on tarkasteltava pikemminkin näiden toimien tai päätösten asiasisältöä kuin niiden muotoa ja tutkittava, tuottavatko ne sitovia oikeusvaikutuksia, jotka voivat vaikuttaa kolmannen osapuolen etuihin muuttaen tämän oikeusasemaa selvästi (ks. vastaavasti määräys 21.6.2007, Suomi v. komissio, C‑163/06 P, EU:C:2007:371, 40 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja määräys 2.9.2009, E.ON Ruhrgas ja E.ON Földgáz Trade v. komissio, T-57/07, ei julkaistu, EU:T:2009:297, 30 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Näin ei ole sellaisten sisäisten toimenpiteiden osalta, joilla ei ole toimenpiteen toteuttaneen unionin toimielimen, elimen tai laitoksen ulkopuolelle ulottuvia vaikutuksia (ks. vastaavasti tuomio 17.7.1959, Phoenix-Rheinrohr v. korkea viranomainen, 20/58, EU:C:1959:14, s. 181). Kun on kyse toimista tai päätöksistä, jotka tehdään monivaiheisessa menettelyssä eli esimerkiksi sisäisessä menettelyssä, näin ei ole myöskään sellaisten toimien tai päätösten osalta, jotka ovat pelkästään valmistelevia, koska niissä ei määritetä minkään mainittuun menettelyyn liittyvän näkökohdan osalta unionin toimielimen, elimen tai laitoksen lopullista suhtautumista (ks. vastaavasti tuomio 7.3.2002, Satellimages TV5 v. komissio, T‑95/99, EU:T:2002:62, 32–41 kohta). On lopuksi todettava, että näin ei myöskään ole pelkkien täytäntöönpanotoimien tai ‑päätösten osalta (ks. vastaavasti tuomio 25.2.1988, Les Verts v. parlamentti, 190/84, EU:C:1988:94, 7 ja 8 kohta; ks. vastaavasti myös julkisasiamies Ruiz-Jarabo Colomerin ratkaisuehdotus Ismeri Europa v. tilintarkastustuomioistuin, C‑315/99 P, EU:C:2001:243, 47 kohta).
81

Tässä yhteydessä on huomattava, että neuvoston toimivallan osalta unionin tuomioistuin on todennut, että SEU 16 artikla voi olla neuvoston tietyn toimivallan perustana (tuomio 28.7.2016, neuvosto v. komissio, C-660/13, EU:C:2016:616, 40 kohta). Jos näin on ollut SEU 16 artiklan osalta, ei siis ole syytä jättää omaksumatta kyseistä tulkintaa SEU 17 artiklasta, joka on vastaava komissiota koskeva määräys. Toisin kuin Espanjan kuningaskunta väittää, se siis, että SEU 17 artikla on yleinen määräys, ei merkitse sitä, ettei se voisi olla riittävä oikeusperusta.
4.

Euroopan unionin toimielimet – Yleisön oikeus tutustua asiakirjoihin – Asetus N:o 1049/2001 – Poikkeukset oikeudesta tutustua asiakirjoihin – Tarkastus-, tutkinta- ja tilintarkastustoimien tarkoitusten suoja – Soveltaminen Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkinnan yhteydessä laadittuun hallinnolliseen asiakirja-aineistoon sisältyviin asiakirjoihin – Yleinen olettama siitä, että tällaisten asiakirjojen sisältämien tietojen julkaisemisella loukataan tällaiseen tutkintaan liittyvien intressien suojaa (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukset N:o 1049/2001 ja N:o 883/2013) (ks. 55–57 kohta)
3.

Valtiontuki – Kielto – Poikkeukset – Komission harkintavalta – Komissio on antanut suuntaviivat, joilla se on luonut puitteet sen tutkimiselle, ovatko tuet sisämarkkinoille soveltuvia – Seuraukset – Komissio on itse rajoittanut harkintavaltaansa (SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohta; komission tiedonanto 2014/C 200/1) (ks. 46 kohta)
10.

Euroopan unioni – Toimielinten toimien laillisuuden tuomioistuinvalvonta – Kongon demokraattista tasavaltaa koskevat rajoittavat toimenpiteet – Valvonnan laajuus – Rajoitettu valvonta yleisten sääntöjen osalta – Rajoittavien toimenpiteiden toteuttamisperusteet – Osallistuminen vakavina ihmisoikeusloukkauksina pidettävien tekojen suunnitteluun, johtamiseen tai toteuttamiseen – Ulottuvuus – Oikeusvarmuuden periaatteen, joka edellyttää oikeussääntöjen vaikutusten selkeyttä, täsmällisyyttä ja ennakoitavuutta, noudattaminen (SEU 3 artiklan 5 kohta ja SEU 21 artiklan 2 kohdan b ja c alakohta; SEUT 275 artiklan toinen kohta; neuvoston päätöksen 2010/788/YUTP, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä (YUTP) 2018/1940, 3 artiklan 2 kohdan b alakohta; neuvoston päätöksen (YUTP) 2016/2231 johdanto-osan kolmas ja neljäs perustelukappale; neuvoston asetus N:o 1183/2005) (ks. 170, 171 ja 173–180 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 24.3.2021 – Lego v. EUIPO – Delta Sport Handelskontor (Lelurakennussarjalaatikon osat)

(asia T-515/19)

Yhteisömalli – Mitättömyysmenettely – Rekisteröity yhteisömalli, joka esittää lelurakennussarjalaatikon osaa – Mitättömyysperuste – Suojan edellytysten noudattamatta jättäminen – Asetuksen (EY) N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan b alakohta – Tuotteen ulkoasun piirteet, jotka määräytyvät pelkästään tuotteen teknisen käyttötarkoituksen mukaan – Tuotteen ulkoasun piirteet, jotka on välttämättä on välttämättä toistettava tarkalleen tietyn muotoisina ja kokoisina, jotta niitä voidaan käyttää yhdistämään muita tuotteita – Mallit, joilla on tarkoitus mahdollistaa yhdisteltävässä järjestelmässä keskenään vaihdettavissa olevien tuotteiden kokoaminen tai usealla tavalla yhdistäminen

1. Yhteisömalli – Muutoksenhakumenettely – Kanne unionin tuomioistuimissa – Unionin yleisen tuomioistuimen toimivalta – Tosiseikkojen tutkiminen uudelleen sellaisten todisteiden valossa, jotka esitetään ensimmäistä kertaa tässä tuomioistuimessa ei kuulu kyseisen tuomioistuimen toimivaltaan (Neuvoston asetuksen N:o 6/2002 61 artikla) (ks. 19 kohta)

2. Tuomioistuinmenettely – Näytön esittäminen – Määräaika – Kanteessa mainittavan esitettävän näytön esittäminen myöhässä – Edellytykset – EUIPO:n menettelyn jälkeinen päätöskäytäntö – Hyväksyttävyys (Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 85 artikla) (ks. 21 kohta)

3. Yhteisömalli – Muutoksenhakumenettely – Valitus viraston yksikön päätöksestä – Valituslautakunnan suorittama tutkinta – Ulottuvuus (Neuvoston asetuksen N:o 6/2002 8 artiklan 3 kohta ja 60 artiklan 1 kohta) (ks. 48 ja 49 kohta)

4. Yhteisömalli – Suojan edellytykset – Mallit, jotka määräytyvät niiden teknisen käyttötarkoituksen mukaan – Tuotteen ulkoasun piirteet, jotka määräytyvät pelkästään tuotteen teknisen käyttötarkoituksen mukaan – Arviointiperusteet – Vaihtoehtoisten mallien olemassaolon vaikutuksettomuus (Neuvoston asetuksen N:o 6/2002 johdanto-osan kymmenes perustelukappale ja 8 artiklan 1 ja 2 kohta) (ks. 59–61, 93–96 ja 98 kohta)

5. Yhteisömalli – Luopuminen ja mitättömyys – Aikaisemman mallin olemassaoloon perustuva mitättömyysvaatimus – Todistustaakka (Neuvoston asetuksen N:o 6/2002 4-9 artikla ja 25 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 99 kohta)

6. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Perustelut – Perusteluvelvollisuus – Ulottuvuus – Perustelujen puuttumisen korjaaminen oikeudenkäynnin kuluessa, jota ei voida hyväksyä (SEUT 296 artikla) (ks. 112 kohta)

7. Yhteisömalli – Muutoksenhakumenettely – Kanne unionin tuomioistuimissa – Unionin yleisen tuomioistuimen mahdollisuus muuttaa riidanalaista päätöstä – Rajat (Neuvoston asetuksen N:o 6/2002 61 artiklan 3 kohta) (ks. 119 kohta)

Aihe

Kanne EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 10.4.2019 tekemästä päätöksestä (asia R 31/2018-3), joka koskee Delta Sport Handelskontorin ja Legon välistä väitemenettelyä.

Ratkaisu

1) Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) kolmannen valituslautakunnan 10.4.2019 tekemä päätös (asia R 31/2018-3) kumotaan.

2) Kanne hylätään muilta osin.
12.

EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Suhteelliset mitättömyysperusteet – Sellaisen aikaisemman saman tai samankaltaisen tavaramerkin olemassaolo, joka on laajalti tunnettu – Aikaisemman laajalti tunnetun tavaramerkin tuottaman suojan ulottaminen tavaroihin tai palveluihin, jotka eivät ole samankaltaisia – Näyttö, joka haltijan on esitettävä – Tuleva vakava vaara epäoikeutetusta hyväksikäytöstä tai haitasta (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 5 kohta ja 52 artiklan 1 kohdan a alakohta) (ks. 150, 151 ja 156 kohta)
3.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Kuviomerkki BLEND 42 FIRST CZECH BLENDED VODKA sekä sanamerkki ja kuviomerkki 42 BELOW (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 35, 38, 64, 95 ja 105 kohta)
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 21 ja 75 kohta)
1.

Virkamiehet – Palkkaus – Asetuksen N:o 723/2004 voimaantulon jälkeen sovellettavat siirtymäsäännökset – Ylennys, jonka virkamies, joka on otettu palvelukseen ennen 1.5.2004, on saanut 1.5.2004 jälkeen – Kertoimen soveltaminen – Kertoimen tarkoitus ja käyttö (Henkilöstösääntöjen 44 artikla ja liitteessä XIII olevan 2 artiklan 2 kohta, 7 artiklan 1, 2, 6 ja 7 kohta; neuvoston asetus N:o 723/2004) (ks. 38–47 kohta)
3.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet / Harkintaperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 27, 28, 122 ja 123 kohta)
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 26, 27, 62 ja 94 kohta)
4.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Sekaannusvaaran arvioiminen – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 63–66 kohta)
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 16, 17, 60, 64 ja 65 kohta)
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 19 ja 20 kohta)
407

Toiseksi on todettava, että päinvastoin kuin muut alueellisiin rajoituksiin liittyvät sitoumukset, jotka kantaja on riitauttanut, eli jälleenmyyntiä ja ‑vientiä koskeviin rajoituksiin liittyvät sitoumukset (lopullisten sitoumusten 5 ja 6 kohta) sekä toimituspisteisiin liittyvät sitoumukset (lopullisten sitoumusten 1.2 jakso sekä 9–17 kohta), Bulgarian kaasuverkkoon liittyvät sitoumukset koskevat olennaisin osin Bulgarian kaasumarkkinoita, eikä niitä sovelleta useammassa kyseisessä KIE-maassa. Tältä osin Bulgarian kaasuverkkoon liittyvät sitoumukset, joiden otsikkona on ”Changes to the Bulgarian Gas System” (Bulgarian kaasuntoimitusjärjestelmän muutokset), käydään läpi erikseen ja esitetään muista alueellisiin rajoituksiin liittyvistä sitoumuksista erillisinä. Vastaavalla tavalla kyseisiä Bulgarian kaasuverkkoon liittyviä sitoumuksia, joita tarkastellaan riidanalaisen päätöksen 7.1.2 jaksossa, jonka otsikko on ”The Commitment dealing with the Bulgarian gas system” (Bulgarian kaasuntoimitusjärjestelmään liittyvä sitoumus), käsitellään riidanalaisessa päätöksessä erillään kahdesta muusta alueellisiin rajoituksiin liittyvien sitoumusten ryhmästä, joita tarkastellaan kyseisen päätöksen 7.1.1 ja 7.1.3 jaksossa, joiden otsikot ovat ”The Commitment to remove territorial restrictions and measures of an effect equivalent to such restrictions” (alueellisten rajoitusten ja tällaisia rajoituksia vaikutuksiltaan vastaavien toimenpiteiden poistamiseen liittyvä sitoumus) ja ”The Commitment dealing with the changes of gas delivery points” (kaasun toimituspisteiden vaihtamiseen liittyvä sitoumus).