ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 153/11

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 30.4.2009 (Court of Appealin (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — The Queen, Christopher Mellorin hakemuksesta v. Secretary of State for Communities and Local Government

(Asia C-75/08) (1)

(Direktiivi 85/337/ETY - Hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi - Velvollisuus julkistaa hankkeen ympäristövaikutusten arvioinnin tekemättä jättämistä koskevan päätöksen perustelut)

2009/C 153/22

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Pääasian asianosaiset

Kantaja: The Queen, Christopher Mellorin hakemuksesta

Vastaaja: Secretary of State for Communities and Local Government

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Court of Appeal (Civil Division) — Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY (EYVL L 175, s. 40) 4 artiklan tulkinta — Velvollisuus julkistaa direktiivin liitteessä II mainittuihin luokkiin kuuluvan hankkeen ympäristövaikutusten arvioinnin tekemättä jättämistä koskevan päätöksen perustelut

Tuomiolauselma

1) Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 26.5.2003 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/35/EY, 4 artiklaa on tulkittava siten, että siinä ei edellytetä, että päätöksen, jossa todetaan, että kyseisen direktiivin liitteessä II tarkoitetun hankkeen ympäristövaikutusten arviointi ei ole välttämätön, on itsessään sisällettävä ne syyt, joiden perusteella toimivaltainen viranomainen päätti, ettei arviointi ollut välttämätön. Jos kuitenkin henkilö, jota asia koskee, esittää tätä koskevan pyynnön, toimivaltaisella hallintoviranomaisella on velvollisuus ilmoittaa hänelle ne perustelut, joiden nojalla kyseinen päätös tehtiin, tai antaa merkitykselliset tiedot ja asiakirjat vastauksena esitettyyn pyyntöön.

2) Jos jäsenvaltion päätöksessä olla tekemättä direktiivin 85/337 liitteessä II tarkoitetusta hankkeesta ympäristövaikutusten arviointia kyseisen direktiivin 5 ja 10 artiklan mukaisesti ilmoitetaan ne perustelut, joihin se perustuu, kyseinen päätös on riittävästi perusteltu, kun niiden, joita asia koskee, on päätökseen sisältyvien perustelujen ja heidän tietoonsa jo saatettujen seikkojen sekä mahdollisesti niiden tarvittavien lisätietojen, jotka kansallisella toimivaltaisella viranomaisella on velvollisuus antaa pyydettäessä, avulla mahdollista arvioida, onko kyseinen päätöksen riitauttaminen tarkoituksenmukaista.

(1) EUVL C 107, 26.4.2008.
1)

Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut yhteisön oikeuden ja erityisesti EY 39 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt lainsäädännössään voimassa edellytyksen, jonka mukaan muiden Espanjan lipun alla purjehtivien alusten kuin kauppa-alusten, joiden bruttovetoisuus on alle 100 rekisteritonnia, jotka kuljettavat rahtia tai alle 100 matkustajaa ja jotka liikennöivät ainoastaan sellaisten satamien tai toimipisteiden välillä, jotka sijaitsevat Espanjan valtion suvereniteettiin kuuluvilla alueilla tai alueilla, joilla Espanjan valtio käyttää suvereeneja oikeuksiaan tai lainkäyttövaltaansa, kapteenin tai yliperämiehen tehtävissä toimivialla henkilöillä on oltava Espanjan kansalaisuus.
2)

Direktiivin 85/577 5 artiklan 2 kohta ei ole pääasiassa kyseessä olevan kaltaisissa olosuhteissa esteenä kansalliselle säännölle, jonka mukaan kuluttajalla on silloin, kun hän peruuttaa kotonaan käydyissä neuvotteluissa, joiden aiheena ei ole ollut hänen kutsunsa, sopimansa liittymisen henkilöyhtiön muodossa toimivaan suljettuun kiinteistörahastoon, hänen oikeuksiensa ja velvoitteidensa arvoon, joka on laskettu sen mukaan, mikä osuuden arvo oli peruuttamishetkellä, perustuva vaade kyseistä yhtiötä kohtaan sillä seurauksella, että hän saa mahdollisesti takaisin joko vähemmän kuin hänen sijoituksensa arvo oli tai että hänellä on velvollisuus osallistua kyseisen rahaston tappioiden kattamiseen.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 24/3

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 6.10.2009 (Oberster Gerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — PAGO International GmbH v. Tirolmilch registrierte Genossenschaft mbH

(Asia C-301/07) (1)

(Tavaramerkit - Asetuksen (EY) N:o 40/94 9 artiklan 1 kohdan c alakohta - Yhteisössä laajalti tunnettu tavaramerkki - Laajan tunnettuuden maantieteellinen ulottuvuus)

2010/C 24/04

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberster Gerichtshof

Pääasian asianosaiset

Kantaja: PAGO International GmbH

Vastaaja: Tirolmilch registrierte Genossenschaft mbH

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Oberster Gerichtshof — Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1) 9 artiklan 1 kohdan c alakohdan tulkinta — Yhteisössä laajalti tunnetun tavaramerkin haltijan oikeudet — Vain yhdessä jäsenvaltiossa laajalti tunnettu tavaramerkki — Tavaramerkin suojaaminen koko yhteisössä tai vain yhdessä jäsenvaltiossa

Tuomiolauselma

Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 9 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että jotta yhteisön tavaramerkki saa tässä säännöksessä säädettyä suojaa, merkittävän osan tämän tavaramerkin kattamien tavaroiden tai palvelujen kohderyhmästä on tunnettava se olennaisessa osassa Euroopan yhteisöä ja että, kun otetaan huomioon pääasian olosuhteet, kyseisen jäsenvaltion alueen voidaan katsoa muodostavan olennaisen osan yhteisön aluetta.

(1) EUVL C 223, 22.9.2007.
2)

Vanhempainlomaa koskevan puitesopimuksen 2 lausekkeen 6 ja 8 kohta eivät ole esteenä sille, että työntekijälle pysyvän työkyvyttömyyden perusteella maksettavan eläkkeen laskennassa otetaan huomioon se, että hän on käyttänyt mahdollisuutta osa-aikaiseen vanhempainlomaan, jonka aikana hän on suorittanut sosiaaliturvamaksuja ja hänelle on kertynyt eläke-etuuksia saadun palkan suhteessa.
1)

Maataloustuotteiden kaupan osalta toteutettavista siirtymätoimenpiteistä Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian liittymisen vuoksi 10.11.2003 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1972/2003 4 artiklan 1 ja 2 kohta, sokerialalla sovellettavista siirtymätoimenpiteistä Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian unioniin liittymisen vuoksi 14.1.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 60/2004 6 artiklan 3 kohta ja sokerin, isoglukoosin ja fruktoosin ylijäämämäärien määrittämisestä Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian osalta 31.5.2005 annettu komission asetus (EY) N:o 832/2005 eivät ole esteenä 7.4.2004 annetun ylijäämävarastomaksulain (Üleliigse laovaru tasu seadus), sellaisena kuin se on muutettuna 25.1.2007, kaltaiselle kansalliselle toimenpiteelle, jonka mukaan toimijan ylijäämävaraston määrä lasketaan vähentämällä 1.5.2004 tosiasiallisesti hallinnassa olleesta varastosta siirtovarasto, joka on määritelty 1. päivänä toukokuuta neljänä edeltävänä toimivuotena pidettyjen varastojen keskiarvoksi kerrottuna kyseisen jäsenvaltion maataloustuotteiden tuotannon kasvua samana ajanjaksona vastaavalla kertoimella 1,2.
2)

Neuvoston asetusta (EY) N:o 1347/2001 on tulkittava siten, että se ei vaikuta aiempien, kolmansille kuuluvien sellaisten tavaramerkkien pätevyyteen, joissa mainitaan sana ”Bavaria” ja jotka on rekisteröity hyvässä uskossa ennen suojatun maantieteellisen merkinnän ”Bayerisches Bier” rekisteröintihakemuksen jättämistä, ja tällaisten tavaramerkkien jotakin maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 14.7.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2081/92 13 artiklassa tarkoitettua tapausta edustavaa käyttöä koskevaan mahdollisuuteen, edellyttäen, että näitä tavaramerkkejä eivät koske jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY 3 artiklan 1 kohdan c ja g alakohdassa säädetyt mitättömyysperusteet tai 12 artiklan 2 kohdan b alakohdassa säädetyt menettämisperusteet.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 141/3

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 23.4.2009 (Rechtbank van koophandel te Antwerpenin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — VTB-VAB NV (C-261/07) v. Total Belgium NV (C-261/07) ja Galatea BVBA (C-299/07) v. Sanoma Magazines Belgium NV (C-299/07)

(Yhdistetyt asiat C-261/07 ja 299/07) (1)

(Direktiivi 2005/29/EY - Sopimattomat kaupalliset menettelyt - Kuluttajille tehtävät yhdistetyt tarjoukset kieltävä kansallinen lainsäädäntö)

2009/C 141/05

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Rechtbank van koophandel te Antwerpen

Pääasian asianosaiset

Kantajat: VTB-VAB NV (C-261/07) ja Galatea BVBA (C-299/07)

Vastaajat: Total Belgium NV (C-261/07) ja Sanoma Magazines Belgium NV (C-299/07)

Oikeudenkäynnin kohde

Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistäsisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/29/EY (EUVL L 149, s. 22) tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään kylkiäistarjousten tekeminen kuluttajille

Tuomiolauselma

Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2005/29/EY on tulkittava siten, että sen vastainen on pääasioissa kyseessä olevan kansallisen lainsäädännön kaltainen lainsäädäntö, jossa muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta ja yksittäistapauksen konkreettisia olosuhteita huomioon ottamatta kielletään kaikki myyjän kuluttajalle tekemät yhdistetyt tarjoukset.

(1) EUVL C 199, 25.8.2007.
1)

Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 29 artiklan 1 kohtaa ja 3 kohdan a alakohtaa sekä tietyistä asetuksen N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93, sellaisena kuin se on muutettuna 11.3.2002 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 444/2002, 145 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että silloin, kun tavaroissa on näiden tavaroiden vapaaseen liikkeeseen luovuttamisen jälkeen havaittuja sellaisia viallisuuksia, joiden on kuitenkin osoitettu olleen olemassa ennen sitä ja jotka johtavat sopimukseen perustuvan vastuuvelvollisuuden perusteella myyjä-valmistajan ostajan hyväksi myöhemmin suorittamiin korvauksiin, jotka vastaavat ostajan omien jälleenmyyjien ostajalta laskuttamia korjauskustannuksia, tällaiset korvaukset saattavat alentaa näiden tavaroiden kauppa-arvoa ja siten niiden tullausarvoa, joka ilmoitettiin myyjä-valmistajan sekä ostajan välillä alun perin sovitun hinnan perusteella.
—

koska se ei ole antanut tämän direktiivin 1 artiklan 2 kohdan b alakohdan, c alakohdan toisen alakohdan ja d alakohdan ja 13 kohdan toisen alakohdan, 14 artiklan 4 kohdan, 17 artiklan 10 kohdan a ja c alakohdan, 34 artiklan 8 kohdan, 36 artiklan 2 kohdan, 39 artiklan 2 kohdan, 45 artiklan 1 kohdan ja 3 kohdan a ja c alakohdan, 48 artiklan 1–4 kohdan ja 6 kohdan c alakohdan, 49 artiklan 2 kohdan toisen luetelmakohdan ja 3–5 kohdan, 50 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdan, 52 artiklan 1 kohdan, 57 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan d ja e alakohdan ja 3 kohdan ensimmäisen virkkeen sekä 65 artiklan 2 kohdan täysimääräisen ja asianmukaisen täytäntöönpanon edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja
1)

Pääasiassa kyseessä olevan kaltaisten monitorien luokitteleminen alanimikkeeseen 8471 60 90 tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muodostavan yhdistetyn nimikkeistön, sellaisena kuin tämä liite on muutettuna 11.9.2003 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1789/2003, 84 ryhmän 5 huomautuksen B kohdan a alakohdassa tarkoitettuina yksikköinä, jotka ovat tyyppiä, jota käytetään ”pääasiassa” automaattisessa tietojenkäsittelyjärjestelmässä, ei ole mahdotonta pelkästään siitä syystä, että niillä voidaan toistaa sekä automaattisesta tietojenkäsittelykoneesta että muista lähteistä tulevia signaaleja.
1)

Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 31.3.2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2004/27/EY, 2 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, ettei direktiiviä 2001/83, sellaisena kuin se on direktiivillä 2004/27 muutettuna, sovelleta tuotteeseen, jonka mahdollista lääkeominaisuutta sen vaikutuksen perusteella ei ole tieteellisesti todettu.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 82/4

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 12.2.2009 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rechtsanwalt Christopher Seagon Frick Teppichboden Supermärkte GmbH:n maksukyvyttömyysmenettelyn selvittäjänä v. Deko Marty Belgium NV

(Asia C-339/07) (1)

(Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Maksukyvyttömyysmenettelyt - Toimivaltainen tuomioistuin)

(2009/C 82/07)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Christopher Seagon Frick Teppichboden Supermärkte GmbH:n maksukyvyttömyysmenettelyn selvittäjänä

Vastaaja: Deko Marty Belgium NV

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesgerichtshof — Maksukyvyttömyysmenettelyistä 29.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1346/2000 (EYVL L 160, s. 1) 3 artiklan 1 kohdan ja tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (EYVL 2001, L 12, s. 1) 1 artiklan 2 kohdan b alakohdan tulkinta — Sen jäsenvaltion tuomioistuimen, jossa sijaitsee velallisen pääintressien keskus, toimivalta tehdä päätöksiä, jotka johtuvat välittömästi maksukyvyttömyysmenettelystä ja liittyvät siihen läheisesti — Sellaista maksua, jonka velallinen on suorittanut yhtiölle, jonka kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa, koskeva takaisinsaantikanne (Insolvenzanfechtungsklage)

Tuomiolauselma

Maksukyvyttömyysmenettelyistä 29.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1346/2000 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että sen jäsenvaltion, jonka alueella maksukyvyttömyysmenettely on aloitettu, tuomioistuimilla on toimivalta tutkia maksukyvyttömyyteen perustuva takaisinsaantikanne, joka on nostettu sellaista vastaajaa vastaan, jonka sääntömääräinen kotipaikka on muussa jäsenvaltiossa.

(1) EUVL C 269, 10.11.2007.
2)

Direktiivin 95/46 9 artiklaa on tulkittava siten, että ensimmäisen kysymyksen a–d kohdassa mainittuja toimintoja on kansallisen lainsäädännön nojalla julkisista asiakirjoista peräisin olevien tietojen osalta pidettävä kyseisessä säännöksessä tarkoitettuna ”ainoastaan journalistisia tarkoituksia varten” harjoitettuna henkilötietojen käsittelynä, jos kyseisten toimintojen ainoana tarkoituksena on tietojen, mielipiteiden tai ajatusten ilmaiseminen yleisölle, minkä arvioiminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävä.
1)

EY 82 artiklaa on tulkittava siten, että tekijänoikeusjärjestö, jolla on määräävä markkina-asema yhteismarkkinoiden merkittävällä osalla, ei käytä väärin tätä asemaa, kun se soveltaa tekijänoikeudella suojattujen musiikkiteosten lähettämisestä televisiossa maksettavien korvausten osalta kaupallisiin televisiokanaviin sellaista korvausmallia, jonka mukaan korvausten määrä vastaa osaa televisiokanavien tuloista, sillä edellytyksellä, että tämä osa on kokonaisuudessaan suhteessa televisiossa todella lähetettyjen tai mahdollisesti lähetettävien tekijänoikeudella suojattujen musiikkiteosten määrään nähden ja ettei ole olemassa toista menetelmää, jonka mukaan on mahdollista tarkemmin yksilöidä ja ilmaista määrällisesti näiden teosten käyttö ja katselijat, nostamatta kuitenkaan suhteettomasti sopimusten hallinnoinnista ja tekijänoikeudella suojattujen musiikkiteosten käytön valvonnasta aiheutuvia kuluja.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 313/5

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 23.10.2008 (Bundesfinanzhofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Finanzamt für Körperschaften III in Berlin v. Krankenheim Ruhesitz am Wannsee-Seniorenheimstatt GmbH

(Asia C-157/07) (1)

(Sijoittautumisvapaus - Euroopan talousalueesta (ETA) tehty sopimus - Verolainsäädäntö - ETA:n jäsenvaltiossa sijaitsevan kiinteän toimipaikan, joka kuuluu yhtiölle, jonka sääntömääräinen kotipaikka on Euroopan unionin jäsenvaltiossa, tappioiden verokohtelu)

(2008/C 313/08)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesfinanzhof

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Finanzamt für Körperschaften III in Berlin

Vastaaja: Krankenheim Ruhesitz am Wannsee-Seniorenheimstatt GmbH

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesfinanzhof — Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (EYVL 1994, L 1, s. 1) 31 artiklan tulkinta — Kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehty sopimus, jossa määrätään, että sivuliikkeen voittoja verotetaan sen sijoittautumisvaltiossa — Sivuliikkeestä aiheutuvien tappioiden vähentäminen emoyhtiön verotettavasta voitosta — Sivuliikkeen on mahdotonta siirtää verotuksellisia tappioita tuleville ajanjaksoille — Emoyhtiön kotipaikkavaltio lisää verotuksellisesti sivuliikkeen vähentämät tappiot kokonaisuudessaan

Tuomiolauselma

Euroopan talousalueesta 2.5.1992 tehdyn sopimuksen 31 artikla ei ole esteenä kansalliselle verojärjestelmälle, jossa ensin hyväksytään se, että sellaiselle kiinteälle toimipaikalle aiheutuneet tappiot, joka sijaitsee muussa valtiossa kuin siinä, johon on sijoittautunut yhtiö, jolle kyseinen kiinteä toimipaikka kuuluu, voidaan ottaa huomioon kyseisen yhtiön tuloveron laskennan yhteydessä, mutta säädetään mainittujen tappioiden lisäämisestä verotuksellisesti sillä hetkellä, jolloin kyseiselle kiinteälle toimipaikalle syntyy voittoa, kun valtio, jossa kyseinen toimipaikka sijaitsee, ei myönnä mitään oikeutta siirtää seuraaville verovuosille muuhun valtioon sijoittautuneelle yhtiölle kuuluvalle kiinteälle toimipaikalle syntyneitä tappioita ja kun kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi kyseessä olevien kahden valtion välillä tehdyn sopimuksen nojalla tällaisen yksikön tulot on vapautettu verosta siinä valtiossa, jossa on sen yhtiön kotipaikka, jolle kyseinen toimipaikka kuuluu.

(1) EUVL C 129, 9.6.2007.
1)

Ilmanlaadun arvioinnista ja hallinnasta 27.9.1996 annetun neuvoston direktiivin 96/62/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 29.9.2003 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003, 7 artiklan 3 kohtaa on tulkittava niin, että raja-arvojen tai varoituskynnysten ylittymisen uhatessa yksityisten oikeussubjektien, joita ylittymisen uhka koskee suoraan, on voitava saada toimivaltaiset kansalliset viranomaiset laatimaan toimintasuunnitelma, vaikka heillä olisi kansallisen oikeuden mukaan muita menettelymahdollisuuksia saada kyseiset viranomaiset toteuttamaan ilmansaasteiden torjumista koskevia toimenpiteitä.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 301/12

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 25.9.2008 (Verwaltungsgericht Giessenin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Hakan Er v. Wetteraukreis

(Asia C-453/07) (1)

(ETY:n ja Turkin välinen assosiaatiosopimus - Assosiaationeuvoston päätös N:o 1/80 - 7 artiklan ensimmäisen kohdan toinen luetelmakohta - Turkkilaisen työntekijän täysi-ikäisen lapsen oleskeluoikeus - Se, ettei ole tehty palkattua työtä - Saavutettujen oikeuksien menettämistä koskevat edellytykset)

(2008/C 301/22)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Verwaltungsgericht Giessen

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Hakan Er

Vastaaja: Wetteraukreis

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Verwaltungsgericht Gießen — Assosiaation kehittämisestä 19.9.1980 tehdyn assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 7 artiklan ensimmäisen kohdan toisen luetelmakohdan sekä Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisestä assosiaatiosta tehtyyn sopimukseen, joka on allekirjoitettu 23.11.1970 ja tehty, hyväksytty ja vahvistettu yhteisön puolesta 19.12.1972 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2760/72 (EYVL L 293, s. 1) liitetyn lisäpöytäkirjan, joka koskee mainitussa sopimuksessa tarkoitettua siirtymävaihetta, 59 artiklan tulkinta — Sellaisen Turkin kansalaisen oleskeluoikeus, joka on tullut jäsenvaltion alueelle alaikäisenä perheen yhdistämisen nojalla — Oleskeluoikeuden menettäminen — Säännönmukaisen taloudellisen toiminnan puuttuminen sen jälkeen, kun asianomainen on tullut täysi-ikäiseksi

Tuomiolauselma

Turkin kansalainen, jolle on annettu oikeus saapua jäsenvaltion alueelle perheenyhdistämisen nojalla silloin, kun hän oli lapsi, ja joka on saanut assosiaation kehittämisestä 19.9.1980 tehdyn päätöksen N:o 1/80, jonka teki assosiaationeuvosto, joka perustettiin Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisellä assosiaatiosopimuksella, 7 artiklan ensimmäisen kohdan toisen luetelmakohdan nojalla oikeuden tehdä vapaasti minkälaista tahansa valitsemaansa palkattua työtä, ei menetä kyseisen työskentelyoikeuden seurauksena olevaa oikeuttaan oleskella kyseisessä jäsenvaltiossa, vaikka hän, nyt 23-vuotias, ei ole ollut palkkatyössä sen jälkeen, kun hän päätti koulun 16-vuotiaana, ja vaikka hän on osallistunut valtion ammatillisia tukitoimia koskeviin ohjelmiin suorittamatta niitä kuitenkaan loppuun saakka.

(1) EUVL C 297, 8.12.2007.
1)

Televiestinnän yhteenliittämisestä soveltaen avoimen verkon tarjoamisen (ONP) periaatteita yleispalvelun ja yhteentoimivuuden varmistamiseksi 30.6.1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/33/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 24.9.1998 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/61/EY, 12 artiklan 7 kohtaa ja kilpailusta telepalvelumarkkinoilla 28.6.1990 annetun komission direktiivin 90/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 13.3.1996 annetulla komission direktiivillä 96/19/EY ja luettuna yhdessä direktiivin 96/19 johdanto-osan 5 ja 20 perustelukappaleen kanssa, 4 c artiklaa on tulkittava niin, että kansallinen sääntelyviranomainen ei voi velvoittaa yleisen verkon kanssa yhteenliitetyn verkon operaattoria maksamaan määräävässä asemassa olevalle yleisen verkon operaattorille yhteenliittämismaksun lisäksi liittymäkustannusmaksua, jonka tarkoituksena on kattaa alijäämä, joka yleisen verkon operaattorille aiheutui tilaajaliittymän tarjoamisesta vuodelta 2003.