FI Euroopan unionin virallinen lehti C 90/17

Valitus, jonka Nuova Agricast Srl ja Cofra srl ovat tehneet 17.2.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-362/05 ja T-363/05, Nuova Agricast Srl ja Cofra srl v. komissio, 2.12.2008 antamasta tuomiosta

(Asia C-67/09 P)

2009/C 90/28

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Valittajat: Nuova Agricast Srl ja Cofra srl (edustaja: M. A. Calabrese)

Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

Valittajat vaativat yhteisöjen tuomioistuimelta seuraavaa:

Ensisijainen vaatimus

— valituksen kohteena oleva tuomio on kumottava, myös siltä osin kuin siinä todetaan, että 29.5.2000 päivättyyn kirjeeseen ei sisälly mitään virhettä, ja näin ollen on hylättävä myös komission pääasiassa esittämä vastavaatimus;

— 2.3.2006 toteutettuihin prosessinjohtotoimiin sisältyvät kysymykset on ratkaistava, ja on todettava, että ottaen huomioon ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyissä kanteissa esitetyt toiminnat, komissio on rikkonut vakavalla ja ilmeisellä tavalla yhteisön oikeutta ja on aiheuttanut taloudellista vahinkoa valittajille;

— asia on palautettava ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen, jotta se ratkaisee kysymykset, jotka eivät sisältyneet 2.3.2006 toteutettuihin prosessinjohtotoimiin;

— oikeudenkäyntikulujen osalta i) komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut molemmissa oikeusasteissa, ii) tai oikeudenkäyntikuluista on päätettävä myöhemmin,

tai mikäli katsotaan, että pääasiaa ei voida ratkaista:

Toissijainen vaatimus:

— valituksen kohteena oleva tuomio on kumottava, myös siltä osin kuin siinä todetaan, että 29.5.2000 päivättyyn kirjeeseen ei sisälly mitään virhettä, ja näin ollen on hylättävä myös komission pääasiassa esittämä vastavaatimus;

— asia on palautettava ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle;

— oikeudenkäyntikuluista on päätettävä myöhemmin.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

ENSIMMÄINEN VALITUSPERUSTE: oikeudellinen virhe, koska on katsottu, että komissio saattoi hyväksyä järjestelmän, joka on oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteiden sekä samaan tukijärjestelmään osallistuvien yritysten syrjintäkiellon periaatteen vastainen; tämän seurauksena EY 87 artiklan ja sen yhteisöjen tuomioistuinten oikeuskäytännön rikkominen, jonka mukaan EY 88 artiklassa määrätyllä menettelyllä ei voida milloinkaan poiketa yhteisön oikeuden säännöistä tai periaatteista ja jonka mukaan komissio ei voi hyväksyä järjestelmiä, joilla rikotaan yhteisön oikeuden muita sääntöjä tai oikeusperiaatteita.

Valittajat väittävät, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tulkitessaan vuonna 1997 tehtyä päätöstä valituksen kohteena olevan tuomion 81 kohdassa tulkinnut tuossa päätöksessä hyväksyttyä koko tukijärjestelmää siten, että se on yhteensoveltumaton oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteiden sekä syrjintäkiellon periaatteen kanssa, ja näin on, koska vaikka kyseisessä järjestelmässä tällä tavoin tulkittuna annettiin täsmällisiä vakuutuksia yrityksille, jotka olivat tehneet ensimmäistä kertaa vuonna 1999 järjestetyssä toisessa tarjouskilpailussa hakemuksen siitä, että myös ne olisivat voineet tarvittaessa muotoilla uudelleen hakemukset myöhemmässä tarjouskilpailussa, tällainen hakemusten uudelleen muotoileminen oli loogisesti mahdotonta, koska 31.12.1999 jälkeen tällaista tarjouskilpailua ei voitu enää järjestää, vaikka se olisi varattu pelkästään uudelleen muotoilluille hakemuksille. Tästä valittajat päättelevät, että järjestelmällä on rikottu, mikäli sitä tulkitaan tällä tavoin, sekä oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteita että syrjintäkiellon periaatetta, koska vain yrityksille, jotka ovat osallistuneet ensimmäistä kertaa vuonna 1999 järjestettyyn toiseen tarjouskilpailuun, ei ole sallittu sitä, mikä on sallittu kaikille aikaisempiin tarjouskilpailuihin osallistuneille yrityksille.

TOINEN VALITUSPERUSTE: Oikeudellinen virhe, koska on laiminlyöty selvittää, voitiinko vuonna 1997 tehtyä hyväksymispäätöstä koskeva tulkinta korvata toisella tulkinnalla, jolla kunnioitettaisiin edellä mainittuja oikeusperiaatteita. Tämän seurauksena sen oikeuskäytännön rikkominen, jonka mukaan tuomioistuimella on velvollisuus tehdä tätä koskeva selvitys ja korvaava tulkinta.

Valittajat väittävät, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tulkitessaan yleisesti ja abstraktisti vuonna 1997 tehdyssä päätöksessä hyväksyttyä järjestelmää, laiminlyönyt selvittää, voitiinko sen vuonna 1997 tehdystä päätöksestä tekemä tulkinta korvata toisella tulkinnalla, jolla kunnioitettaisiin edellä mainittuja oikeusperiaatteita, ja onko se sen vuoksi tehnyt oikeudellisen virheen, koska se on rikkonut oikeuskäytäntöä, jonka mukaan kun yhteisön oikeuden johdetun oikeuden säännöstä voidaan tulkita useammalla tavalla, on suosittava sitä tulkintaa, joka on yhteensopiva EY:n perustamissopimuksen kanssa, eikä tulkintaa, joka on perustamissopimuksen vastainen.

KOLMAS VALITUSPERUSTE: Valittajat väittävät, että valituksen kohteena olevaan tuomioon, siltä osin kuin (50 ja 51 kohta) siinä on todettu, että 29.5.2000 päivättyyn kirjeeseen ei sisälly mitään virhettä, sisältyy kyseisen kirjeen tulkintaa koskeva virhe ja tosiseikkojen virheellinen arviointi, ja että se on kumottava, ja että on hylättävä myös komission pääasiassa esittämä vastavaatimus, jolla vaaditaan hylkäämään valittajien esittämät väitteet, joiden mukaan komissio on tehnyt virheen 29.5.2000 päivätyssä kirjeessä siten, että annetaan ymmärtää, että Italian viranomaiset eivät olisi edes maininneet 16.5.2000 pidetyssä kokouksessa, että oli olemassa yrityksiä, jotka kuuluivat kolmatta tarjouskilpailua koskevaan ryhmään.