YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (neljäs jaosto)

19 päivänä helmikuuta 1998

Asia T-169/96

Jean-Pierre Pierard

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Komission virkamiesten ja toimihenkilöiden edustus hallinnollisissa ja henkilöstösääntöjen mukaisissa elimissä — Euroopan unionin ulkopuolella toimessa oleva henkilöstö — Lausunnon antamisen raukeaminen”

Täydellinen teksti ranskankielellä II-205

Aihe:

Kanne, jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan komission keskushenkilöstökomitean tekemän päätöksen, jolla hylättiin Chambellantin tekemät ehdotukset nimityksistä henkilöstösääntöjen mukaisiin ja hallinnollisiin elimiin, ja siltä osin kuin on tarpeen, kumoamaan komission kantajan valituksesta tekemän nimenomaisen hylkäämispäätöksen.

Lopputulos:

Lausunnon antaminen raukeaa.

Tuomion lyhennelmä

Kantaja on yksi komission Euroopan unionin ulkopuolella toimessa olevan henkilöstön kolmesta edustajasta, jotka valittiin vuonna 1994 komissiossa toimitetuissa vaaleissa keskushenkilöstökomiteaan.

Uusi keskushenkilöstökomitea kokoontui henkilöstösääntöjen mukaisten ja hallinnollisten elinten jäsenten nimittämiseksi. Chambellant, joka myös on Euroopan unionin ulkopuolella toimessa olevan henkilöstön edustaja, ilmoitti 11.4.1995 tämän edellä mainitun henkilöstön nimissä keskushenkilöstökomitean puheenjohtajalle, että ”alueellisesti valittujen henkilöiden ryhmä” aikoi ehdottaa keskushenkilöstökomitealle useiden edustajiensa nimittämistä komission eri komiteoihin ja elimiin.

Keskushenkilöstökomitean puheenjohtaja Rijnoudt hylkäsi 11.10.1995 päivätyllä ja Chambellantille osoitetulla kirjeellä tämän hakemuksen seuraavilla perusteluilla: ”[11.4.1995 päivätyssä kirjeessä olevan ehdotuksen] käytännön toteutus on mahdotonta jo siksi, että unionin ulkopuolella toimivan henkilöstön edustus ei enemmistön mielestä koostu ’paikallisesta’ komiteasta lähtöisin olevista edustajista. Vaikka 11.4. päivätty kirje voidaan katsoa 24 alueellisesti valitun henkilön hakemukseksi, tähän hakemukseen ei voida suostua, koska komissio ei ole vieläkään, useiden vuosien jälkeen päättänyt unionin ulkopuolella toimivan henkilöstön henkilöstösääntöjen mukaisen edustuksen lopullisesta muodosta. Siten en voi kuin toistaa 14.6. ja 15.6.1995 pidetyn kokouksen pöytäkirjaan otetun toteamukseni, joka kuuluu seuraavasti ’Chambellantin (11.4.1995 päivättyyn) kirjeeseen, sellaisena kuin se on tämänhetkisessä muodossaan, ei voida vastata myöntävästi muun muassa siitä syystä, että unionin ulkopuolella toimiva henkilöstö ei ole järjestäytynyt paikallişkomiteoiksi’”.

Kantaja valitti 20.12.1995 henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan mukaisesti ”keskushenkilöstökomitean 11.10.1995 tekemästä päätöksestä, jonka mukaan Jean-Noël Chambellantin hakemusta ei hyväksytä”.

Oikeusriidan kohteen häviäminen

Komissio esittää, että se on 22.10.1997 muuttanut henkilöstökomitean kokoonpanoa ja toimintaa koskevia sääntöjä (säännöt). Se on siten antanut lopulliset säännöt Euroopan unionin ulkopuolella toimessa olevan henkilöstön edustamisesta, joten komission mukaan tämän kanteen kohde on hävinnyt. Komissio korostaa, että Euroopan unionin ulkopuolella toimessa olevan henkilöstön edustamista koskevien lopullisten sääntöjen antamisen syynä oli se, että aikaisemmin oli olemassa ainoastaan väliaikainen järjestelmä, mistä syystä ei missään tapauksessa voida katsoa, että tällä myönnettäisiin, että siirtymäkauden järjestelmä olisi mahdollisesti lainvastainen (21 kohta).

Kantaja ja vastaaja ovat suostuneet siihen, että voidaan katsoa, että oikeusriidan kohde on hävinnyt komission sääntöihin tekemien muutosten takia ja että näin ollen ei ole enää syytä lausua asiassa (23 kohta).

Koska pääasian oikeusriidan kohde on hävinnyt kokonaan, ei ole myöskään syytä tutkia, olisiko kanne pitänyt ottaa tutkittavaksi (25 kohta).

Viittaukset: asia T-73/91, Gavilán v. parlamentti, 12.3.1992 (Kok. 1992, s. II-1555,30 kohta).

Ratkaisu:

Lausunnon antaminen käsiteltävänä olevasta kanteesta raukeaa.