Kanne 18.2.2022 – Arhs developments v. komissio

(Asia T-88/22)

(2022/C 294/46)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Arhs developments SA (Belvaux, Luxemburg) (edustajat: asianajajat P. Teerlinck, M. Gherghinaru ja L. Panepinto)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan 11.2.2022 päivätyn päätöksen ARES (2022) 1027365, jolla komissio päätti, ettei kantajan tarjous menestynyt hankintamenettelyssä DIMOS V – Erä 2 (BUDG. Viite: BUDG19/PO/04, COM. Viite: BUDG/2020/OP/0001)

— velvoittaa komission maksamaan kantajalle 6 945 492,5 euroa korotettuna hyvityskoroilla riidanalaisen päätöksen antamispäivästä lukien siihen saakka, kunnes unionin yleinen tuomioistuin antaa tuomion, joka sisältää oikeudellisen arvion vahingon määrästä, sekä viivästyskoroilla vahingonkorvausvelvollisuuden vahvistavan tuomion antamispäivästä lukien siihen saakka, kunnes maksu on suoritettu kokonaisuudessaan

— velvoittamaan komission vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vetoaa kanteensa tueksi yhteen ainoaan kanneperusteeseen, joka perustuu varainhoitoasetuksen (1) 167 artiklan 2 kohdan rikkomiseen, kyseisen asetuksen 160 artiklan 1 kohdassa vahvistettujen avoimuuden, tasapuolisen kohtelun ja syrjimättömyyden periaatteiden loukkaamiseen, kyseisen asetuksen liitteessä I (Hankinta) olevien 18.2 ja 20 kohdan rikkomiseen sekä perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin.

— Kantaja väittää, että 11.2.2022 päivätty päätös ARES (2022) 1027365 annettiin vastoin varainhoitosetuksen 167 artiklan 2 kohtaa, varainhoitoasetuksen 160 artiklan 1 kohdassa vahvistettuja avoimuuden, tasapuolisen kohtelun ja syrjimättömyyden periaatteita sekä kyseisen asetuksen liitteessä I (Hankinta) olevia 18.2 ja 20 kohtaa, kun otetaan huomioon, että komissio käytti palvelutasosopimusta valintaperusteena, vaikka kyseisessä asiakirjassa mainittuja vaatimuksia ei voida missään tapauksessa pitää valintaperusteena. Palvelutasosopimuksilla viitataan nimittäin suoritettavan palvelun laatuun eikä tarjoajan kykyyn suorittaa palvelu. Koska komissio käytti palvelutasosopimusta virheellisesti valintaperusteena, koko hankinnan myöntämismenettely on lainvastainen.

— Lisäksi väitetään, että komissio rikkoi edellä mainittuja säännöksiä ja perusteluvelvollisuutta, sillä sen esittämät perustelut palvelutasosopimusten luonnehtimiselle valintaperusteeksi ovat virheellisiä ja riittämättömiä.

— Esillä oleva kanneperuste sisältää täten kaksi osaa: — Kantaja väittää ensinnäkin, ettei palvelutasosopimus liity tarjoajan kykyyn toteuttaa sopimus vaan suoritettavan palvelun laatuun. — Toiseksi komission esittämät perustelut palvelutasosopimuksen luonnehtimiselle valintaperusteeksi ovat perusteettomia ja niillä rikotaan esillä olevassa kanneperusteessa mainittuja säännöksiä. Vahingonkorvausvaatimuksen tueksi kantaja väittää, että riidanalaisen päätöksen lainvastaisuudesta aiheutui sille vahinkoa, joka käsittää

— menetetyn mahdollisuuden tulla valituksi osapuoleksi sopimukseen, joka koskee hankintamenettelyn DIMOS V erän 2 mukaisten palvelujen tarjoamista

— hankintamenettelyyn osallistumisen kulut ja kustannukset.

(1) Unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä, asetusten (EU) N:o 1296/2013, (EU) N:o 1301/2013, (EU) N:o 1303/2013, (EU) N:o 1304/2013, (EU) N:o 1309/2013, (EU) N:o 1316/2013, (EU) N:o 223/2014, (EU) N:o 283/2014 ja päätöksen N:o 541/2014/EU muuttamisesta sekä asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 kumoamisesta 18.7.2018 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) 2018/1046 (EUVL 2018, L 193, s. 1).