ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
53

On todettava, että selvittääkseen, onko suhteellisuusperiaatetta loukattu, unionin yleinen tuomioistuin on ottanut valituksenalaisen tuomion 117 kohdassa huomioon riidanalaisilla toimilla tavoitellun yleistä etua koskevan tavoitteen. Tuomionsa 118 kohdassa se on myöntänyt riidanalaisten toimien aiheuttaneen valittajalle vahinkoa siltä osin kuin niillä loukataan valittajan omaisuudensuojaa ja mainetta. Unionin yleinen tuomioistuin on kuitenkin ottanut tuomionsa 119 kohdassa huomioon kansainvälisen rauhan ja turvallisuuden säilyttämistä koskevan tavoitteen ja todennut, että riidanalaiset toimet koskevat vain osaa valittajan varoista, että jäädytetyt varat on mahdollista vapauttaa tietyissä olosuhteissa ja ettei neuvosto väitä, että valittaja olisi itse osallistunut ydinaseiden levittämiseen.
19

Mainittuun tariffitietoon sisältyy pääasiassa kyseessä olevan tavaran kuvaus, jonka kansallinen tuomioistuin toistaa ennakkoratkaisupyynnössään. Kuvaus on seuraava: ”– – kyse on sellaisten yksittäisten teknisten elementtien yhdistelmästä, jotka on liitetty pääosin epäjalosta metallista koostuvaan tornia muistuttavaan rakennelmaan. Tornijärjestelmä muodostaa asejärjestelmän perustan ja on varustettu lähinnä jäljempänä luetelluilla alajärjestelmillä ja komponenteilla: sähkökäytöillä, vakaimella, optisilla ja elektronisilla näkö- ja tähtäinlaitteilla, mukaan lukien näytöt ja ohjauslaitteet miehistölle (ampuja ja johtaja), tulenjohtojärjestelmällä, useilla sensoreilla, säiliöillä ammuksia varten ja laitteilla ammusten syöttämiseksi aseisiin. Järjestelmä on esivalmisteltu automaattitykin ja konekiväärin asentamista varten (kumpikaan näistä aseista ei ole tämän sitovan tariffitiedon kohteena). Mainittujen alajärjestelmien yhteistoiminnalla mahdollistetaan miehistölle päätykin ja konekiväärin käyttö ja siten laukausten kohdennettu ampuminen. Tornijärjestelmä on tarkoitus asentaa liikkuvien meri- ja maakuljetusjärjestelmien katolle siten, että se pystyy pyörimään, tai sitä on tarkoitus käyttää myös liikkumattomissa laitteissa.”
16

Direktiivin 2013/33 9 artiklassa, jonka otsikko on ”Säilöön otetuille hakijoille myönnettävät takeet”, säädetään seuraavaa: ”1. Hakijan säilöönoton on oltava mahdollisimman lyhytkestoinen, ja hakijaa on pidettävä säilöön otettuna ainoastaan niin kauan kuin 8 artiklan 3 kohdassa säädetyt perusteet ovat sovellettavissa. Edellä 8 artiklan 3 kohdassa säädettyjen säilöönottoperusteiden vuoksi tärkeät hallinnolliset menettelyt on hoidettava asianmukaisella huolellisuudella. Säilöönoton jatkamista ei voida perustella hallinnollisten menettelyjen viivästymisellä, joka ei johdu hakijasta. 2. Oikeus- tai hallintoviranomaisten on annettava hakijoiden säilöönottomääräykset kirjallisina. Säilöönottomääräyksessä on ilmoitettava määräyksen perusteena olevat tosiseikat ja oikeudelliset seikat. 3. Kun hallintoviranomaiset antavat säilöönottomääräyksen, jäsenvaltioiden on varmistettava viran puolesta tai hakijan pyynnöstä, että oikeusviranomainen tutkii viipymättä säilöönoton laillisuuden. Viran puolesta tehtävän säilöönoton laillisuuden tutkimisesta on päätettävä mahdollisimman nopeasti säilöönoton alkamisesta. Hakijan pyynnöstä siitä on päätettävä mahdollisimman nopeasti asiaankuuluvien menettelyjen aloittamisesta. Jäsenvaltioiden on tätä varten määritettävä kansallisessa lainsäädännössä määräaika laillisuuden tutkimiselle joko viran puolesta ja/tai hakijan pyynnöstä. Mikäli laillisuuden tutkimisen yhteydessä osoittautuu, että säilöön ottamista on pidettävä laittomana, asianomainen hakija on vapautettava välittömästi. 4. Säilöön otetulle hakijalle on ilmoitettava välittömästi kirjallisesti kielellä, jota hän ymmärtää tai jota hänen voidaan kohtuudella olettaa ymmärtävän, säilöönoton perusteet ja kansallisen lainsäädännön mukaiset menettelyt, joilla säilöönottomääräykseen voidaan hakea muutosta, sekä mahdollisuudesta vaatia maksutonta oikeusapua ja edustusta. 5. Oikeusviranomaisen on tarkasteltava säilöönoton perusteita säännöllisin väliajoin viran puolesta ja/tai hakijan pyynnöstä, varsinkin jos säilöönotto pitkittyy, ilmenee merkityksellisiä seikkoja tai saadaan uusia tietoja, jotka saattavat vaikuttaa säilöönoton laillisuuteen. – –”
4

Asetuksen N:o 854/2004 5 artiklan 1 ja 4 kohdassa, 5 kohdan a alakohdassa ja 7 kohdassa säädetään seuraavaa: ”1) Virkaeläinlääkärin on suoritettava liitteessä I olevan I jakson II luvun yleisten vaatimusten ja IV jakson erityisten vaatimusten mukaisesti tuoretta lihaa markkinoille saattavissa teurastamoissa, riistankäsittelylaitoksissa ja leikkaamoissa tarkastustehtäviä, jotka koskevat erityisesti: – – – – 4) Viralliset avustajat voivat avustaa virkaeläinlääkäriä liitteessä I olevassa I ja II jaksossa tarkoitetun virallisen valvonnan suorittamisessa III jakson I luvun mukaisesti. Tällöin heidän on työskenneltävä osana riippumatonta tarkastusryhmää. a) Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niillä on riittävästi virallista henkilökuntaa suorittamaan liitteessä I edellytetty virallinen valvonta III jakson II luvussa määritellyn tarkastustiheyden mukaisesti. – – 7) Jäsenvaltioiden on varmistettava, että virkaeläinlääkäreillä ja virallisilla avustajilla on tarvittava pätevyys ja että he osallistuvat koulutukseen liitteessä I olevan III jakson IV luvun mukaisesti.”
3

Asetuksen N:o 40/94 8 artiklassa, jonka otsikko oli ”Suhteelliset hylkäysperusteet”, säädettiin seuraavaa: ”1. Aikaisemman tavaramerkin haltijan vastustuksesta tavaramerkkiä ei rekisteröidä: – – b) jos sen vuoksi, että se on sama tai samankaltainen kuin aikaisempi, samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten oleva tavaramerkki, sen alueen yleisön keskuudessa, jolla aikaisempi tavaramerkki on suojattu, on sekaannusvaara, joka sisältää vaaran tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välisestä mielleyhtymästä. – – 5. Jos aikaisempi yhteisön tavaramerkki on yhteisössä laajalti tunnettu ja aikaisempi kansallinen tavaramerkki on kyseisessä jäsenvaltiossa laajalti tunnettu, 2 kohdassa tarkoitetun aikaisemman tavaramerkin haltijan vastustuksesta tavaramerkkiä ei myöskään rekisteröidä, jos se on sama tai samankaltainen kuin aikaisempi tavaramerkki ja se rekisteröitäisiin sellaisia tavaroita tai palveluja varten, jotka eivät tosin ole samankaltaisia kuin tavarat tai palvelut, joita varten aikaisempi tavaramerkki on rekisteröity, mutta joiden osalta rekisteröitävän tavaramerkin käyttäminen ilman perusteltua syytä merkitsisi aikaisemman tavaramerkin erottamiskyvyn tai maineen epäoikeutettua hyväksikäyttöä taikka olisi niille haitaksi.”
Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19.12.1978 annetun neuvoston direktiivin 79/7/ETY 4 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan vertikaalisen osa-aikatyön tapauksessa ei oteta niiden päivien laskennassa, joilta vakuutusmaksuja on maksettu, huomioon päiviä, joina ei ole työskennelty, mikä lyhentää näin ollen työttömyysetuuden maksamisaikaa, kun on todettu, että enemmistö vertikaalista osa-aikatyötä tekevistä työntekijöistä on naisia, joihin tällainen lainsäädäntö vaikuttaa kielteisesti.

(ks. 49 kohta ja tuomiolauselman 2 kohta)
Asia C-656/15 P

Euroopan komissio

vastaan

TV2/Danmark A/S

Muutoksenhaku – Valtiontuki – SEUT 107 artiklan 1 kohta – Julkinen yleisradiopalvelu – Tanskan viranomaisten toteuttamat toimenpiteet tanskalaisen yleisradioyhtiön TV2/Danmarkin hyväksi – Valtiontuen tai valtion varoista myönnetyn tuen käsite

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 9.11.2017

Valtiontuki – Käsite – Valtion varoista peräisin olevat tuet – Valtion varojen käsite – Julkisen yleisradioyhtiön tulot, jotka se saa mainosaikansa markkinoinnista, josta vastaa toinen julkinen yritys – Valtion perustamien, omistamien ja valtuuttamien julkisten yritysten hallinnoimat tulot – Kuuluminen käsitteen alaan

(SEUT 107 artiklan 1 kohta)

SEUT 107 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että valtion varoja ovat julkisen yleisradioyhtiön tulot, jotka se saa mainosaikansa markkinoinnista, josta vastaa toinen julkinen yritys, koska sitä kokonaisuutta, jota kautta kyseiset tulot kulkevat siihen saakka, kunnes ne siirretään mainitulle yleisradioyhtiölle, säännellään kansallisessa lainsäädännössä, jonka nojalla valtion erityisesti valtuuttamien julkisten yritysten tehtävänä on hallinnoida mainittuja tuloja

Kyseisessä määräyksessä tarkoitetun valtion varoilla toteutetun toimenpiteen käsitteen on näet tarkoitus kattaa valtion suoraan myöntämien etujen lisäksi sellaisen julkisen tai yksityisen elimen välityksellä myönnetyt edut, jonka valtio on nimennyt tai perustanut tuen hallinnoimista varten. Unionin oikeudessa ei tältä osin voida hyväksyä sitä, että valtiontukia koskevat oikeussäännöt voitaisiin kiertää pelkästään sillä, että luodaan sellaisia riippumattomia toimielimiä, joiden tehtävänä on tukien jakaminen.

Kun julkisten yritysten varat ovat valtion määräysvallassa ja siis sen käytettävissä, kyseiset varat kuuluvat lisäksi SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun valtion varojen käsitteen alaan. Valtio voi nimittäin käyttämällä määräysvaltaansa kyseisten yritysten suhteen ohjata niiden varojen käyttöä rahoittaakseen tarvittaessa muille yrityksille myönnettäviä erityisiä etuja. Sillä, että asianomaisia varoja hallinnoivat viranomaisesta erilliset yksiköt tai että ne ovat yksityistä alkuperää, ei ole tältä osin merkitystä.

(ks. 44, 45, 47, 48, 50, 51 ja 53 kohta)
Kun EHTY:n perustamissopimuksen määräysten nojalla tehdyn päätöksen, jossa todetaan HT 65 artiklan rikkominen, kumoamisen jälkeen ja kyseisen perustamissopimuksen voimassaolon päätyttyä komissio tekee kumotun päätöksen uudelleen nojautuen asetuksen N:o 1/2003 7 artiklan 1 kohtaan ja 23 artiklan 2 kohtaan, uutta päätöstä edeltävän menettelyn on oltava kyseisessä asetuksessa vahvistettujen menettelysääntöjen mukainen, vaikka menettely on aloitettu ennen asetuksen voimaantuloa.

Koska kumotun toimen korvaamiseen tähtäävä menettely voidaan lähtökohtaisesti aloittaa uudelleen juuri siitä vaiheesta, jossa lainvastaisuus tapahtui, komissiolla ei ole velvollisuutta tehdä päätöstä uudesta väitetiedoksiannosta, ennen kuin se tekee uudelleen päätöksen, jossa todetaan HT 65 artiklan rikkominen ja joka oli kumottu sen vuoksi, ettei komissiolla ollut toimivaltaa sen tekemiseen EHTY:n perustamissopimuksen, joka ei ollut enää voimassa päätöksen tekemisen ajankohtana, määräysten nojalla.

Asetuksella N:o 1/2003 käyttöön otetussa järjestelmässä, sellaisena kuin se on täsmennettynä [SEUT 101] ja [SEUT 102] artiklan mukaisten komission menettelyjen kulusta annetulla asetuksella N:o 773/2004, säädetään kuitenkin, että jäsenvaltioiden kilpailuviranomaiset kutsutaan osallistumaan suulliseen kuulemiseen, joka väitetiedoksiannon vastaanottajan pyynnöstä järjestetään väitetiedoksiannon lähettämisen jälkeen. Tästä seuraa, että komissio on asetuksen N:o 773/2004 12 ja 14 artiklan mukaisesti velvollinen varaamaan asianosaisille tilaisuuden esittää perustelunsa suullisessa kuulemisessa, johon komissio on kutsunut jäsenvaltioiden kilpailuviranomaiset.

Asetuksissa N:o 1/2003 ja N:o 773/2004 säädetyssä menettelyssä suullinen kuuleminen, johon jäsenvaltioiden kilpailuviranomaiset kutsutaan viimeksi mainitun asetuksen 14 artiklan 3 kohdan mukaisesti, on siinä määrin merkittävä, että tällaisen kuulemisen laiminlyönti merkitsee olennaisten menettelymääräysten rikkomista. Kun asetuksessa N:o 773/2004 säädettyä oikeutta tällaiseen kuulemiseen ei ole kunnioitettu, yrityksen, jonka oikeuksia on siten loukattu, ei tarvitse osoittaa, että loukkaaminen on voinut vaikuttaa sen vahingoksi menettelyn kulkuun ja riidanalaisen päätöksen sisältöön. Näin ollen kyseinen menettely on väistämättä virheellinen siitä riippumatta, onko tästä oikeuksien loukkaamisesta mahdollisesti aiheutunut asianomaiselle yritykselle haitallisia seurauksia.

(ks. 26, 28, 31, 32, 36, 38, 42, 43 ja 45–47 kohta)
Asia C-633/15

London Borough of Ealing

vastaan

Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

(First-tier Tribunalin (Tax Chamber) esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

Ennakkoratkaisupyyntö – Verotus – Arvonlisävero – Direktiivi 2006/112/EY – Läheisesti urheiluun liittyvien palvelujen suoritusten vapautukset – 133 artikla – Vapautuksen epääminen, jos vaarana on arvonlisäverovelvollisia kaupallisia yrityksiä haittaava kilpailun vääristyminen – Voittoa tavoittelemattomien julkisoikeudellisten laitosten suorittamat palvelujen suoritukset

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 13.7.2017

Verolainsäädännön yhdenmukaistaminen–Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä–Vapautukset–Tietyille yleishyödyllisille toiminnoille myönnettävät vapautukset–Läheisesti urheiluun ja liikuntakasvatukseen liittyvät palvelujen suoritukset–Vapautuksen epääminen, jos vaarana on kilpailun vääristyminen–Näitä palveluja tarjoavat julkisoikeudelliset laitokset–Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan edellä mainittua vapautusta sovelletaan julkisoikeudellisiin laitoksiin, on sallittu (Neuvoston direktiivin 2006/112 132 artiklan kohdan m alakohta ja 133 artiklan ensimmäinen kohta ja toisen kohdan d alakohta) Verolainsäädännön yhdenmukaistaminen–Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä–Vapautukset–Tietyille yleishyödyllisille toiminnoille myönnettävät vapautukset–Läheisesti urheiluun ja liikuntakasvatukseen liittyvät palvelujen suoritukset–Vapautuksen epääminen, jos vaarana on kilpailun vääristyminen–Näitä palveluja tarjoavat voittoa tavoittelemattomat julkisoikeudelliset laitokset–Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan edellä mainittua vapautusta sovelletaan ainoastaan voittoa tavoittelemattomiin julkisoikeudellisiin laitoksiin, on sallittu (Neuvoston direktiivin 2006/112 132 artiklan 1 kohdan m alakohta ja 133 artiklan ensimmäinen kohta ja toisen kohdan d alakohta
Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 20.12.2007 annetulla neuvoston direktiivillä 2007/75/EY, 61 artiklan ensimmäistä kohtaa ja 71 artiklan 1 kohdan ensimmäistä alakohtaa on tulkittava siten, että viittaus tämän direktiivin 156 artiklassa ”tarkoitettuun menettelyyn tai tilanteeseen” käsittää vapaa-alueet.

Direktiivin 2006/112, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2007/75, 71 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että tavaran siirtäminen vapaa-alueella pois tullivalvonnasta ei aiheuta tuonnin arvonlisäveron verotettavan tapahtuman toteutumista tai verosaatavan syntymistä, jos tavara ei ole tullut taloudelliseen vaihdantaan unionissa, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on ratkaistava.

Tässä yhteydessä on kuitenkin palautettava mieleen, että unionin tuomioistuin on todennut, että tullivelan lisäksi voi syntyä arvonlisäverovelka, jos tullivelan aiheuttaneen sääntöjenvastaisen toiminnan perusteella olisi mahdollista olettaa, että tavarat ovat tulleet taloudelliseen vaihdantaan unionissa ja ne ovat näin ollen voineet olla kulutuksen kohteena, mikä aiheuttaisi näin arvonlisäveron osalta verotettavan tapahtuman (tuomio 2.6.2016, Eurogate Distribution ja DHL Hub Leipzig, C-226/14 ja C-228/14, EU:C:2016:405, 65 kohta).

Tässä yhteydessä on – kuten julkisasiamies on todennut ratkaisuehdotuksensa 67–69 kohdassa – periaatteessa oletettava, että tuontitullien alaiset tavarat, jotka on siirretty pois tullivalvonnasta vapaa-alueella ja jotka eivät enää ole kyseisellä alueella, ovat tulleet taloudelliseen vaihdantaan unionissa.

(ks. 54, 55 ja 57 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)
Yhdistetyt asiat C-217/15 ja C-350/15

Rikosasioissa,

joissa vastaajina ovat

Massimo Orsi

ja

Luciano Baldetti

(Tribunale di Santa Maria Capua Veteren esittämät ennakkoratkaisupyynöt)

Ennakkoratkaisupyyntö – Verotus – Arvonlisävero – Direktiivi 2006/112/EY – 2 ja 273 artikla – Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan samasta teosta, joka koskee arvonlisäveron maksamatta jättämistä, määrätään sekä hallinnollinen että rikosoikeudellinen seuraamus – Euroopan unionin perusoikeuskirja – 50 artikla – Ne bis in idem -periaate – Syytteen tai seuraamusten kohteena ei ole sama henkilö

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 5.4.2017

Perusoikeudet – Ne bis in idem -periaate – Rikosoikeudellisen menettelyn käynnistäminen luonnollista henkilöä vastaan sen jälkeen, kun samasta teosta on määrätty verotuksellinen seuraamus oikeushenkilön muodossa toimivalle yhtiölle – Periaatetta ei loukata

(Euroopan unionin perusoikeuskirjan 50 artikla)

Euroopan unionin perusoikeuskirjan 50 artiklaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä pääasioissa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jossa sallitaan syytteen nostaminen arvonlisäveron maksamatta jättämisen johdosta sen jälkeen, kun saman teon johdosta on määrätty lainvoimaiseksi tullut verotuksellinen seuraamus, jos kyseinen seuraamus on määrätty oikeushenkilön muodossa toimivalle yhtiölle ja mainittu syyte on puolestaan nostettu luonnollista henkilöä vastaan.

(ks. 27 kohta ja tuomiolauselma)
Asia C-699/15

Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

vastaan

Brockenhurst College

(Court of Appealin (England & Wales) (Civil Division) esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

Ennakkoratkaisupyyntö – Verotus – Arvonlisävero – Direktiivi 2006/112/EY – Vapautukset – Vastikkeelliset ravintola- ja viihdepalvelujen suoritukset, jotka oppilaitos suorittaa rajatulle yleisölle

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.5.2017

Verolainsäädännön yhdenmukaistaminen – Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä – Vapautukset – Tietyille yleishyödyllisille toiminnoille myönnettävät vapautukset – Lasten ja nuorten opetuksen, koulu- ja yliopisto-opetuksen, ammattikoulutuksen ja ammatillisen uudelleenkoulutuksen vapauttaminen verosta – Niihin suoraan liittyvät palvelujen suoritukset ja tavaroiden luovutukset – Soveltamisala – Ravintola- ja viihdepalvelujen suoritukset, jotka oppilaitos suorittaa rajatulle yleisölle – Kuuluminen soveltamisalaan – Edellytykset – Kansallisen tuomioistuimen tutkintavelvollisuus

(Neuvoston direktiivin 2006/112 132 artiklan 1 kohdan i alakohta)

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 132 artiklan 1 kohdan i alakohtaa on tulkittava siten, että pääasialliseen opetuspalveluun ”suoraan liittyvinä” ja siten arvonlisäverosta vapautettuina palveluina voidaan pitää toimintoja, joita harjoitetaan olosuhteissa, joista on kyse pääasiassa, ja jotka muodostuvat siitä, että ylemmän asteen opetusta tarjoavan oppilaitoksen opiskelijat suorittavat osana koulutustaan vastikkeellisia ravintola- ja viihdepalveluja ulkopuolisille, silloin, kun kyseiset palvelut ovat välttämättömiä heidän koulutuksensa kannalta ja kun niiden tarkoituksena ei ole lisätulojen hankkiminen kyseiselle laitokselle sellaisilla liiketoimilla, jotka kilpailevat suoraan arvonlisäverovelvollisten kaupallisten yritysten harjoittaman toiminnan kanssa, mikä kansallisen tuomioistuimen on tarkistettava.

(ks. 43 kohta sekä tuomiolauselma)
Asia C-652/15

Furkan Tekdemir

vastaan

Kreis Bergstraße

(Verwaltungsgericht Darmstadtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

Ennakkoratkaisupyyntö – Euroopan unionin ja Turkin välinen assosiaatiosopimus – Päätös N:o 1/80 – 13 artikla – Standstill-lauseke – Jäsenvaltion laillisille työmarkkinoille kuuluvan turkkilaisen työntekijän perheenjäsenten oleskeluoikeus – Uusien rajoitusten perusteena olevan yleisen edun mukaisen pakottavan syyn mahdollinen olemassaolo – Muuttovirtojen tehokas hallinta – Alle 16-vuotiaille kolmansien maiden kansalaisille asetettu oleskelulupavaatimus – Oikeasuhteisuus

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 29.3.2017

Kansainväliset sopimukset – ETY:n ja Turkin välinen assosiaatiosopimus – Henkilöiden vapaa liikkuvuus – Työntekijät – Assosiaationeuvoston päätöksen N:o1/80 13 artiklan standstill-lauseke – Soveltamisala – Kansallinen säännöstö, jossa säädetään uusista rajoituksista – Alle 16-vuotiaille kolmansien maiden kansalaisille asetettu oleskelulupavaatimus – Oikeuttaminen yleisen edun mukaisilla pakottavilla syillä – Muuttovirtojen tehokas hallinta – Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen – Edellytykset

(ETY–Turkki-assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 13 artikla)

Assosiaation kehittämisestä 19.9.1980 tehdyn assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 – joka on liitetty Euroopan talousyhteisön ja Turkin väliseen assosiaatiosopimukseen, jonka yhtäältä Turkin tasavalta sekä toisaalta ETY:n jäsenvaltiot ja yhteisö allekirjoittivat 12.9.1963 Ankarassa ja joka tehtiin, hyväksyttiin ja vahvistettiin yhteisön puolesta 23.12.1963 tehdyllä neuvoston päätöksellä 64/732/ETY – 13 artiklaa on tulkittava siten, että muuttovirtojen tehokkaan hallinnan tavoite voi olla yleisen edun mukainen pakottava syy, jolla voidaan oikeuttaa kansallinen toimenpide, joka on otettu käyttöön kyseisen päätöksen voimaantulon jälkeen kyseisessä jäsenvaltiossa ja jolla asetetaan alle 16-vuotiaille kolmansien maiden kansalaisille oleskelulupavaatimus kyseiseen jäsenvaltioon tuloa ja siellä oleskelua varten.

Tällainen toimenpide ei kuitenkaan ole oikeasuhteinen sen tavoitteeseen nähden, koska sen soveltamissäännöt ylittävät kyseisessä jäsenvaltiossa syntyneiden kolmannen maan kansalaisuuden omaavien lasten, joiden vanhemmista jompikumpi on kyseisessä jäsenvaltiossa laillisesti oleskeleva turkkilainen työntekijä, osalta sen, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.

(ks. tuomiolauselma)
SEUT 34 artiklaa on tulkittava siten, että kansallinen säännöstö, jossa säädetään yhtenäisten hintojen vahvistamisesta ihmisille tarkoitettujen reseptilääkkeiden myynnille apteekeista, on mainitussa artiklassa tarkoitettu tuonnin määrällistä rajoitusta vaikutukseltaan vastaava toimenpide, koska tällainen säännöstö vaikuttaa reseptilääkkeiden myyntiin muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneista apteekeista enemmän kuin näiden lääkkeiden myyntiin apteekeista, jotka ovat sijoittautuneet kotimaan alueelle.

Perinteisillä apteekeilla nimittäin on lähtökohtaisesti postimyyntiapteekkeja paremmat mahdollisuudet antaa potilaille yksilöllisiä neuvoja apteekkihenkilöstön välityksellä ja varmistaa lääkehuolto hätätapauksissa. Koska postimyyntiapteekit eivät rajallisen palvelutarjontansa johdosta voi korvata tällaisia palveluja asianmukaisesti, on katsottava, että hintakilpailu voi olla postimyyntiapteekeille tärkeämpi kilpailutekijä kuin perinteisille apteekeille, koska tällainen tekijä on edellytyksenä niiden mahdollisuudelle päästä suoraan jäsenvaltion markkinoille ja pysyä siellä kilpailukykyisinä.

Niinpä on katsottava, että koska verrattuina jäsenvaltioon sijoittautuneisiin apteekkeihin postimyynti on muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneille apteekeille tärkeämpi ja jopa mahdollisesti ainoa tapa päästä suoraan kyseisen jäsenvaltion markkinoille, kun sen markkinoiden erityispiirteet otetaan huomioon, edellä mainittu kansallinen säännöstö ei vaikuta kotimaisten lääkkeiden ja muista jäsenvaltioista peräisin olevien lääkkeiden myyntiin samalla tavalla.

(ks. 24, 25 ja 27 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)