ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Unionin yleisen tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 6.5.2019 – Bernis ym. vastaan EKP

(asia T-283/18)

(Kumoamiskanne – Talous- ja rahaliitto – Pankkiunioni – Yhteinen kriisinratkaisumekanismi (SRM) luottolaitoksia ja tiettyjä sijoituspalveluyrityksiä varten – Kriisinratkaisumenettely, jota sovelletaan, kun yhteisö on kykenemätön tai todennäköisesti kykenemätön jatkamaan toimintaansa – Emo- ja tytäryhtiö – EKP:n arvio, jonka mukaan yhteisö on kykenemätön tai todennäköisesti kykenemätön jatkamaan toimintaansa – Asetus (EU) N:o 806/2014 – Valmistelevat toimet – Toimet, jotka eivät voi olla kanteen kohteena – Tutkimatta jättäminen)

Kumoamiskanne – Kannekelpoiset toimet – Käsite – Toimet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia – Valmistelevat toimet – Jääminen kyseisen käsitteen ulkopuolelle – Euroopan keskuspankin arvio, jonka mukaan luottolaitos on kykenemätön tai todennäköisesti kykenemätön jatkamaan toimintaansa – Tutkimatta jättäminen

(SEUT 263 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 806/2014 18 artiklan 1 kohdan a alakohta)

(ks. 29–32, 34, 36 ja 49 kohta)

Aihe

SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus saada kumotuiksi 23.2.2018 päivätyt EKP:n päätökset, joissa tämä arvioi, että ABLV Bank AS ja tämän tytäryhtiö ABLV Bank Luxembourg SA olivat yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta 15.7.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 806/2014 (EUVL 2014, L 225, s. 1) 18 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla kykenemättömiä tai todennäköisesti kykenemättömiä jatkamaan toimintaansa

Ratkaisu

1) Kanne jätetään tutkimatta.
Tehokkaasta oikeussuojasta, joka on taattava julkisten hankintojen alalla, johtuvien vaatimusten perusteella on katsottava, että kun hylätty tarjoaja onnistuu osoittamaan erityisen vakavan fumus boni jurisin olemassaolon, häntä ei voida vaatia osoittamaan, että hänen välitoimihakemuksensa hylkääminen voi aiheuttaa hänelle korjaamattoman vahingon, sillä muutoin tehokasta oikeussuojaa, johon hänellä on oikeus Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan perusteella, loukattaisiin liiallisesti ja perusteettomasti. Tätä kiireellisyyden arviointiin sovellettavien edellytysten lievennystä, jonka oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin oikeuttaa, sovelletaan kuitenkin vain sopimuksen tekemistä edeltävään vaiheeseen, kunhan unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annetun asetuksen N:o 966/2012 118 artiklan 2 ja 3 kohdassa sekä asetuksen N:o 966/2012 soveltamissäännöistä annetun asetuksen N:o 1268/2012 171 artiklan 1 kohdassa säädettyä odotusaikaa noudatetaan. Silloin kun hankintaviranomainen on tehnyt sopimuspuoleksi valitun kanssa sopimuksen tämän ajan päätyttyä ja ennen välitoimihakemuksen tekemistä, edellä mainittu lievennys ei enää ole perusteltu.

Julkisten hankintojen alaa koskevaa kiireellisyysedellytyksen lievennystä ei voida soveltaa sellaisen välitoimihakemuksen osalta, joka on pantu vireille sen jälkeen, kun sopimuspuoleksi valitun kanssa on allekirjoitettu sopimus, koska kuten kantajan sopimuksen tekemistä edeltävässä vaiheessa hankintaviranomaiselle osoittama kirje, jotta se harkitsisi sopimuspuolen valintaa koskevaa päätöstään uudelleen, osoittaa, kantajalla oli riittävät tiedot mainitun päätöksen mahdollisen laittomuuden toteamiseksi välitoimihakemuksen jättämistä varten ennen kuin hankintaviranomaisen ja sopimuspuoleksi valitun välillä tehtiin sopimus. Jos välitoimihakemus olisi esitetty ajoissa, kantaja olisi voinut sen perusteella saada unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 157 artiklan 2 kohdan nojalla määräyksen sopimuspuolen valintaa koskevan päätöksen täytäntöönpanon lykkäämisestä välitoimimenettelyn ajaksi jo ennen kuin toinen osapuoli oli esittänyt huomautuksensa.

(ks. 25, 26, 31, 32, 34 ja 37 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 27.2.2018 – SD vastaan EIGE

(asia T-263/17)

(Henkilöstö – Väliaikaiset toimihenkilöt – Määräaikainen sopimus – Päätös olla uusimatta sopimusta – Uusimista koskeva vaatimus, jolla on sama kohde kuin henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla valituksella – Tutkimatta jättäminen)

1. Henkilöstökanne–Edeltävä hallinnollinen valitus–Käsite–Tuomioistuimen toimivaltaan kuuluva määrittely–Henkilölle vastainen toimi, josta on mahdollista valittaa vain kerran (Henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohta) (ks. 28 ja 39 kohta)

2. Henkilöstökanne–Edeltävä hallinnollinen valitus–Määräajat–Liittyminen oikeusjärjestyksen perusteisiin–Peruste, jonka tuomioistuin tutkii viran puolesta (Henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artikla) (ks. 40 ja 41 kohta)

3. Henkilöstökanne–Kumoamisvaatimukseen liittyvä vahingonkorvausvaatimus–Kumoamisvaatimuksen tutkimatta jättäminen, joka johtaa vahingonkorvausvaatimuksen tutkimatta jättämiseen (Henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artikla) (ks. 45 kohta)

Aihe

SEUT 270 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee yhtäältä EIGE:n 26.8.2016 tekemän sellaisen implisiittisen päätöksen kumoamista, jolla hylätään kantajan 26.4.2016 esittämä vaatimus siitä, että hänen palvelukseen ottamista koskeva sopimuksensa uusittaisiin toisen kerran, ja siltä osin kuin on tarpeen sellaisen EIGE:n 20.1.2017 tekemän päätöksen kumoamista, jolla on hylätty kantajan 3.10.2016 tekemä valitus 26.8.2016 tehdystä implisiittisestä päätöksestä, ja joka koskee toisaalta korvauksen saamista vahingosta, joka kantajalle on väitetysti kyseisistä päätöksistä aiheutunut

Ratkaisu

1) Kanne jätetään tutkimatta.
25

Tässä tapauksessa on todettava ensinnäkin, että kannekirjelmän on allekirjoittanut asianajaja, jolla on oikeus oikeudenkäyntiasiakirjojen laatimiseen unionin yleisessä tuomioistuimessa. On näet kiistatonta, että Alexiadis on eurooppalaisen asianajajayhteisön jäsen ja että hänellä on niin ollen oikeus oikeudenkäyntiasiakirjojen laatimiseen unionin yleisessä tuomioistuimessa. Se, että kannekirjelmä on jätetty e-Curia-sovelluksessa Alexiadisin käyttäjätunnusta ja salasanaa käyttäen, vastaa e-Curia-päätöksen 3 artiklan perusteella sen allekirjoittamista.
Asia T-170/16

Guardian Glass España, Central Vidriera, SLU

vastaan

Euroopan komissio

Kumoamiskanne – Valtiontuki – Jäsenvaltion alueellisen viranomaisen myöntämät veroedut – Sisämarkkinoille soveltumattomaksi todettu tukiohjelma – Päätöksen täytäntöönpano – Velvollisuus selvittää tuensaajien yksilöllinen tilanne – Komissio ei ole ottanut kantaa – Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena – Tutkimatta jättäminen

Tiivistelmä – Unionin yleisen tuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 11.10.2017

Sen määrittämiseksi, onko toimella SEUT 263 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettuja sitovia oikeusvaikutuksia, on tarkastelun kohteeksi otettava sen asiasisältö. Tällaisten vaikutusten olemassaolo on osoitettava asianomaisen toimen asiasisällön perusteella eikä se voi perustua muihin tekijöihin eikä erityisesti käsitykseen, joka toimen adressaateilla saattaa siitä olla. Tällainen käsitys on nimittäin luonteeltaan subjektiivinen. Kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset eivät voi riippua tekijöistä, jotka voivat vaihdella viranomaisten, yritysten tai yksityisten mukaan. (ks. 68, 114 ja 115 kohta)

Tilanteessa, jossa on kyse tukiohjelmasta, komission ei tarvitse analysoida kyseisen ohjelman perusteella yksittäistapauksissa myönnettyjä tukia. Se voi tyytyä tutkimaan kyseisen ohjelman yleispiirteitä olematta velvollinen tutkimaan jokaista yksittäistä soveltamistapausta. Kun komissio on yleisesti ja abstraktisti tehnyt päätöksen tietystä valtiontukiohjelmasta ja julistanut sen sisämarkkinoille soveltumattomaksi sekä määrännyt tämän ohjelman perusteella maksetut määrät perittäviksi takaisin, jäsenvaltion tehtäviin kuuluu tarkistaa kunkin takaisinperintätoimenpiteen kohteena olevan yrityksen yksilöllinen tilanne. (ks. 70 ja 71 kohta)

Jos jäsenvaltiolla on yllättäviä ja ennalta arvaamattomia vaikeuksia valtiontukipäätöksen täytäntöönpanossa, sen on käännyttävä komission puoleen. Komission kirjeet, jotka on lähetetty kansallisille viranomaisille komission sellaisen päätöksen täytäntöönpanon yhteydessä, jolla tukiohjelma todetaan lainvastaiseksi ja sisämarkkinoille soveltumattomaksi ja velvoitetaan asianomaisten tukien takaisin perimiseen mutta jossa ei yksilöidä yksittäisiä kyseisten tukien saajia eikä määritetä täsmällisiä takaisin maksettavia määriä, eivät ole sitovia. Tässä yhteydessä komissio yksinomaan ilmaisee mielipiteensä siitä, ovatko asianomaisen jäsenvaltion ehdottamat täytäntöönpanotoimet hyväksyttäviä unionin oikeuden kannalta viimeksi mainitun kohtaamat vaikeudet huomioiden. (ks. 72, 74 ja 75 kohta)
Vastuu kansallisesti yleisiksi katsotuista eduista kuuluu jäsenvaltioille. Näin ollen ne voivat muun muassa valtiontukien alalla puolustaa näitä etuja välitoimimenettelyssä ja hakea välitoimien määräämistä vetoamalla siihen, että riitautettu toimenpide saattaa vakavasti vaarantaa niiden valtiollisten tehtävien hoitamisen ja yleisen järjestyksen. Jäsenvaltiot voivat myös vedota sellaisiin vahinkoihin, jotka koskevat jotakin niiden talouden kokonaista alaa, erityisesti jos riitautettu toimenpide saattaa aiheuttaa epäedullisia seurauksia työllisyyden tai elinkustannusten osalta. Sen sijaan ei riitä, että ne vetoavat vahinkoon, joka kohdistuu rajalliseen määrään yrityksiä, jos nämä yritykset yksitellen tarkasteltuina eivät muodosta kokonaista kansantalouden alaa.

Kiireellisyyden arviointiin sovellettavien edellytysten lieventäminen on hyväksytty vain rajoittavia toimenpiteitä koskevissa asioissa yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alalla, julkisia hankintoja koskevissa asioissa ja oikeutta tutustua asiakirjoihin koskevissa asioissa; näissä asioissa on vaikuttanut järjestelmään liittyvistä syistä äärimmäisen vaikealta tai jopa mahdottomalta täyttää työjärjestyksessä määrätyt edellytykset, joita on perinteisesti tulkittu oikeuskäytännössä.

Mainittuja asioita lukuun ottamatta kantajan on osoitettava vakavan ja korjaamattoman vahingon uhka, koska edes painava fumus boni juris ei voi korvata kiireellisyysedellytyksen täyttymättä jäämistä.

(ks. 24 ja 37–43 kohta)
3.

Maatalous–Yhtenäinen lainsäädäntö–Aitojen perinteisten tuotteiden (APT) järjestelmä–Asetus N:o 1151/2012–Hakemus tuotteen tai elintarvikkeen nimityksen kirjaamisesta aitojen perinteisten tuotteiden rekisteriin–Väitemenettely–Vastaväiteilmoituksen toimittaminen asuinvaltion viranomaisille–Kolmen kuukauden määräaika, joka alkaa rekisteröintihakemuksen julkistamisesta virallisessa lehdessä ja jonka kuluessa jäsenvaltion on toimitettava mainittu ilmoitus komissiolle–Mainitun määräajan noudattamatta jättäminen–Komissiolla ei ole velvollisuutta ottaa huomioon väiteilmoituksen toimittamispäivää (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1151/2012 51 artiklan 1 kohdan ensimmäinen ja toinen alakohta) (ks. 35, 38 ja 39 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 28.11.2016 – SureID vastaan EUIPO (SUREID)

(asia T-128/16)

(EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin SUREID rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta - Selvästi täysin perusteeton kanne)

1. EU-tavaramerkki-EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen-Ehdottomat hylkäysperusteet-Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia-Tarkoitus-Vapaana pitämisen tarve (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 15 kohta)

2. EU-tavaramerkki-EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen-Ehdottomat hylkäysperusteet-Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia-Käsite-Tavaramerkki, joka muodostuu sanasta tai uudissanasta, joka syntyy eri osien yhdistämisestä (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 16–19 kohta)

3. EU-tavaramerkki-EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen-Ehdottomat hylkäysperusteet-Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia-Sanamerkki SUREID (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 22, 32 ja 33 kohta)

Aihe

Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 18.1.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 1478/2015-4), joka koskee hakemusta sanamerkin SUREID rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
Unionin yleisen tuomioistuimen määräys (neljäs jaosto) 13.7.2017 – myToys.de vastaan EUIPO – Laboratorios Indas (myBaby)

(asia T‑519/15)

(EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin myBaby rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi EU-sanamerkki, EU-kuviomerkki ja kansallinen sanamerkki MAYBABY, May BaBy ja MAY BABY - Liitännäinen valitus - Asetuksen (EY) N:o 216/96 8 artiklan 3 kohta - Pelkästään vahvistava päätös - Tutkimatta jättäminen)

1. Tuomioistuinmenettely–Ehdottomat prosessinedellytykset–Peruste, jonka tuomioistuin tutkii viran puolesta–Perustellulla määräyksellä tehty päätös–Edellytys–Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen (Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 129 artikla) (ks. 32 kohta)

2. Kumoamiskanne–Kanne, joka kohdistuu sellaiseen päätökseen, jolla vahvistetaan aikaisempi päätös, josta ei ole nostettu ajoissa kannetta–Tutkimatta jättäminen–Aikaisemman päätöksen vahvistavan päätöksen käsite–Vaatimuksen, jossa vedotaan uusiin ja olennaisiin tosiseikkoihin, johdosta tehty päätös ei kuulu käsitteen alaan (SEUT 263 artikla; neuvoston asetuksen N:o 207/2009 65 artiklan 5 kohta) (ks. 35 ja 38–42 kohta)

Aihe

EUIPO:n toisen valituslautakunnan 17.6.2015 (asia R 1002/2014-2) tekemästä päätöksestä nostettu kanne, joka koskee Laboratorios Indasin ja myToys.de:n välistä väitemenettelyä

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.

2) myToys.de GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Laboratorios Indas, SA:n oikeudenkäyntikulut.
3)

InAccess Networks Integrated Systems – Applications Services for Telecommunication and Related Equipment Commercial and Industrial Co. SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
2.

EU-tavaramerkki — EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Haettu tavaramerkki, joka muodostuu yhdestä tai useammasta nimestä — Sekaannusvaaran arviointi samojen kriteerien mukaan, joita sovelletaan muihin tavaramerkkiryhmiin (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 20 kohta)
49

Lisäksi on huomattava, että ilmoituksen, joka koskee rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevien henkilöiden nimien merkitsemistä luetteloon, julkaisemista Euroopan unionin virallisessa lehdessä ei voida rinnastaa näiden toimenpiteiden tiedoksi antamiseen suoraan asianomaisille henkilöille ja yhteisöille. Kun toimi on annettu tiedoksi suoraan, voidaan olettaa, että se on toimitettu adressaatin saataville tiedoksiantopäivänä. Näin ei kuitenkaan ole, kun yksittäistapausta koskevat toimet, kuten rajoittavat toimenpiteet, annetaan asianomaisille henkilöille ja yhteisöille tiedoksi epäsuorasti julkaisemalla ilmoitus Euroopan unionin virallisessa lehdessä. On nimittäin niin, että 2.5.1991 tehdyn työjärjestyksen 102 artiklan 1 kohdassa määrätään 14 päivän määräajasta, jonka päätyttyä voidaan kohtuudella olettaa, että Euroopan unionin virallinen lehti on tosiasiassa saatavilla kaikissa jäsenvaltioissa ja kolmansissa maissa. Näin ollen kyseisessä määräyksessä tarkoitettua määräajan pidentämistä 14 päivällä on voitava soveltaa kaikkiin toimiin, jotka on annettu tiedoksi julkaisemalla ne Euroopan unionin virallisessa lehdessä, myös yksittäistapausta koskeviin toimiin, jotka on annettu asianomaisille tiedoksi julkaisemalla ilmoitus Euroopan unionin virallisessa lehdessä (tuomio 3.7.2014, Zanjani v. neuvosto, T‑155/13, ei julkaistu, EU:T:2014:605, 42 ja 43 kohta ja tuomio 3.7.2014, Sorinet Commercial Trust Bankers v. neuvosto, T‑157/13, ei julkaistu, EU:T:2014:606, 44 ja 45 kohta).
34

Näin ollen päätöksen 2007/436 ja asetuksen N:o 1150/2000 säännöksistä ilmenee suoraan, että jäsenvaltioiden on itse arvioitava, onko kyseessä perinteisten omien varojen menetys ja onko olemassa velvollisuus maksaa tällaisia varoja. Jäsenvaltioiden tehtävänä on todeta unionin perinteiset omat varat ja asettaa kyseiset varat käytettäviksi kyseisissä toimissa säädettyjen edellytysten täyttyessä ilman, että komission päätös on tarpeen. Kyseisissä toimissa säädetty omien varojen käyttöön asettamista koskevan velvollisuuden täytäntöönpano on siis jäsenvaltioiden vastuulla.
d)

korvataan 8 artikla seuraavasti: ”8 artikla 1. Virkamiehellä, joka on oikeutettu ulkomaankorvaukseen tai maastamuuttokorvaukseen, on oikeus saada kalenterivuosittain 2 kohdassa säädetyin rajoituksin omalta osaltaan, ja jos hänellä on oikeus kotitalouslisään, puolisonsa ja 2 artiklassa tarkoitettujen huollettavanaan olevien henkilöiden osalta kiinteämääräinen korvaus matkakuluista asemapaikasta 7 artiklan mukaisesti määritetylle lähtöpaikkakunnalle. – – 2. Kiinteämääräinen korvaus suoritetaan virkamiehen asemapaikan ja hänen palvelukseenottopaikkakuntansa tai lähtöpaikkakuntansa välisen matkan mukaan laskettavan kilometrikorvauksen perusteella; Jos 7 artiklan mukaisesti määritetty lähtöpaikkakunta sijaitsee unionin jäsenvaltioiden alueiden ulkopuolella sekä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen liitteessä II mainittujen maiden ja alueiden ja Euroopan vapaakauppaliiton jäsenvaltioiden alueiden ulkopuolella, kiinteämääräinen korvaus suoritetaan virkamiehen asemapaikan ja sen jäsenvaltion pääkaupungin, jonka kansalainen hän on, välisen maantieteellisen etäisyyden mukaan laskettavan kilometrikorvauksen perusteella. Virkamies, jonka lähtöpaikkakunta sijaitsee unionin jäsenvaltioiden alueiden ulkopuolella sekä unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen liitteessä II mainittujen maiden ja alueiden ja Euroopan vapaakauppaliiton jäsenvaltioiden alueiden ulkopuolella, ja joka ei ole minkään jäsenvaltion kansalainen, ei ole oikeutettu kiinteämääräiseen korvaukseen. Kilometrikorvaus on: 0 euroa kilometriltä matkaosuudelta, jonka pituus on 0–200 km 0,3790 euroa kilometriltä matkaosuudelta, jonka pituus on 201–1 000 km 0,6316 euroa kilometriltä matkaosuudelta, jonka pituus on 1 001–2 000 km 0,3790 euroa kilometriltä matkaosuudelta, jonka pituus on 2 001–3 000 km 0,1262 euroa kilometriltä matkaosuudelta, jonka pituus on 3 001–4 000 km 0,0609 euroa kilometriltä matkaosuudelta, jonka pituus on 4 001–10 000 km 0 euroa kilometriltä matkaosuudelta, jonka pituus ylittää 10 000 km Edellä oleviin lisätään kiinteämääräinen lisäkorvaus seuraavasti: — 189,48 euroa, jos asemapaikan ja lähtöpaikkakunnan välinen maantieteellinen etäisyys on 600–1 200 kilometriä, — 378,93 euroa, jos asemapaikan ja lähtöpaikkakunnan välinen maantieteellinen etäisyys on yli 1200 kilometriä. Edellä olevat kilometrikorvaukset ja kiinteämääräiset korvaukset päivitetään vuosittain palkkojen päivitystä vastaavasti. – – 4. Tämän artiklan 1, 2 ja 3 kohtaa sovelletaan virkamiehiin, joiden asemapaikka sijaitsee jäsenvaltioiden alueella. – – Kiinteämääräinen korvaus perustuu turistiluokan lentomatkan kustannuksiin.”
Kanteen tutkittavaksi ottamista on arvioitava ottamalla huomioon tilanne, joka vallitsi silloin, kun kannekirjelmä jätettiin. Kanne on siis jätettävä tutkimatta, jos sen nostamisen edellytykset eivät täyty tuona ajankohtana. Tällaisia näkökohtia voidaan soveltaa tilanteisiin, joissa kantaja vaatii vaatimusten mukauttamista koskevalla kirjelmällä kumoamaan uuden toimen, jolla korvataan tai muutetaan toimi, jolla on sama kohde ja joka on jo ollut kumoamisvaatimuksen kohteena.

Kannekirjelmän mukauttaminen unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon oikeudenkäynnin kuluessa toimitetulla asiakirjalla on oikeudenkäyntiin liittyvä toimi, joka vastaa kanteen nostamista kannekirjelmällä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta unionin yleisen tuomioistuimen myöhempää päätöstä kanteen tutkittavaksi ottamisesta.

Näin ollen vaatimusten mukauttamista koskeva kirjelmä, jonka kantajan edustaja jätti unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon kantajan kuoleman jälkeisenä ajankohtana, on jätettävä tutkimatta.

(ks. 80, 82–84 ja 89 kohta)
4.

Kumoamiskanne — Kannekelpoiset toimet — Toimet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia — Komission päätös aloittaa virallinen tutkintamenettely valtion toimenpiteestä, jonka täytäntöönpano on käynnissä ja katsoa se väliaikaisesti uudeksi tueksi, on kannekelpoinen toimi (SEUT 107 artiklan 1 kohta, SEUT 108 artiklan 3 kohta ja SEUT 263 artikla) (ks. 22–28 ja 43 kohta)
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Laiminlyöntikanne – SEUT 265 artiklan toisessa kohdassa tarkoitettu kannan määrittely ennen kanteen nostamista – Tutkimatta jättäminen (SEUT 265 artiklan toinen kohta) (ks. 20 kohta)

2. Laiminlyöntikanne – Toimielimelle osoitettu vaatimus ryhtyä toimenpiteisiin – Pakollisuus – Kanne, joka on nostettu ennen toimielimellä vastaamista varten olevan määräajan päättymistä, jätetään tutkimatta (SEUT 265 artiklan toinen kohta) (ks. 21 kohta)

3. Laiminlyöntikanne – Laiminlyönti – Käsite – Toimimatta jättäminen – Toimi, joka ei täytä asianomaisen toiveita, ei kuulu käsitteen piiriin (SEUT 265 artikla) (ks. 25 kohta)

4. Laiminlyöntikanne – Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt – Oikeussuojaintressi – Jo syntyneen ja edelleen olemassa olevan intressin edellytys – Arviointi kanteen nostamishetkellä – Kanne, josta ei voi olla kantajalle hyötyä, jätetään tutkimatta (SEUT 265 artikla) (ks. 30–33 kohta)

5. Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Elintarvikkeita koskevat ravitsemus- ja terveysväitteet – Asetus N:o 1924/2006 – Tällaisten väitteiden käytön edellytykset – Siirtymätoimenpiteiden soveltaminen väitteisiin, joiden arviointi on meneillään asetuksen N:o 1924/2006 voimaan tullessa (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1924/2006 13 artiklan 1 kohta ja 28 artiklan 5 ja 6 kohta) (ks. 35–38 kohta)

6. Euroopan unionin oikeus – Periaatteet – Oikeusvarmuus – Käsite (ks. 51 kohta)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Vaatimus todeta, että komissio on syyllistynyt laiminlyöntiin, koska se on sääntöjenvastaisesti jättänyt määräämättä Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen (EFSA) tekemään arvioinnin kasviperäisten aineiden terveysväitteistä ennakkoedellytyksenä elintarvikkeita koskevista ravitsemus- ja terveysväitteistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1924/2006 (EUVL L 404, s. 9) 13 artiklan 3 kohdan mukaisen sallittujen terveysväitteiden lopullisen luettelon antamiseksi

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

1) Kanne jätetään tutkimatta.

2) Bionorica SE velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
4.

Tulliliitto — Yhteinen tullitariffi — Kehittyvien maiden hyväksi käyttöön otettu yleinen tullietuusjärjestelmä — Yleiseen tullietuusjärjestelmään perustuvan hyödyn väliaikainen peruuttaminen — Kolmannelta peräisin olevat tiedot sen jälkeen, kun komissio on aloittanut menettelyn, ovat sallittuja (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus N:o 978/2012; neuvoston asetus N:o 2820/98; komission asetuksen N:o 1083/2013 1 artiklan 2 kohta) (ks. 26 ja 35–37 kohta)