FI Euroopan unionin virallinen lehti C 211/43

Kanne 4.7.2007 — Heineken Nederland ja Heineken v. komissio

(Asia T-240/07)

(2007/C 211/81)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Asianosaiset

Kantajat: Heineken Nederland NV ja Heineken NV (edustajat: asianajajat T. Ottervanger ja M. A. de Jong)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

— päätös, joka on osoitettu muun muassa kantajille, on kumottava kokonaan tai osittain

— kantajien maksettavaksi määrätty sakko on kumottava tai sen määrää on alennettava

— komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantajat riitauttavat EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan soveltamista koskevasta menettelystä (asia N:o COMP/B-2/37.766 — Alankomaiden olutmarkkinat) 18.4.2007 tehdyn päätöksen, jolla kantajien maksettavaksi määrätään sakko.

Kantajat vetoavat kanteensa tueksi ensiksi joukkoon menettelyllisiä perusteita. Kantajat vetoavat ensinnäkin tutkimuksen aikana tapahtuneeseen hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen ja asetuksen N:o 1/2003 27 rikkomiseen sillä perusteella, ettei komissio ole antanut kantajille tilaisuutta tutustua muiden yritysten puolustuskirjelmiin. Toiseksi kantajat esittävät, ettei komissio ole suorittanut tutkimustaan huolellisesti ja puolueettomasti. Kolmanneksi kantajat vetoavat siihen, että kilpailuasioista vastaavan komission jäsenen toiminta on loukannut syyttömyysolettamaa. Neljänneksi komissio on ylittänyt kohtuullisena pidettävän määräajan, mikä on loukannut kantajien puolustautumisoikeuksia.

Kantajat vetoavat myös EY 81 artiklan rikkomiseen. Kantajat vetoavat tältä osin ensinnäkin vääristyneeseen todisteluun sekä syyttömyysolettaman loukkaamiseen ja perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin. Toiseksi kantajat riitauttavat sen, että kyse olisi sopimuksista ja/tai yhdenmukaistetuista menettelytavoista. Kolmanneksi kantajat väittävät, että komissio on virheellisesti määrittänyt kyseisen rikkomisen keston.

Kantajat vetoavat lisäksi joukkoon perusteita, jotka koskevat sakon määrän vahvistamista. Kantajat vetoavat ensinnäkin asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 3 kohdan rikkomiseen, sakkojen määrittämistä koskevien suuntaviivojen virheelliseen soveltamiseen, yhdenvertaisuusperiaatteen, oikeusvarmuuden periaatteen ja suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen sekä perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin. Kantajien mukaan komissio on määrittänyt rikkomisen vakavuuden virheellisesti, koska se on jättänyt ottamatta huomioon rikkomisen merkityksettömän vaikutuksen markkinoihin ja koska se on määrittänyt relevantit maantieteelliset markkinat virheellisesti. Komissio on kantajien mukaan määrittänyt virheellisesti myös sakon perusmäärän ja ehkäisevän vaikutuksen aikaansaamiseksi ja keston huomioon ottamiseksi sovellettavan kertoimen. Komissio ei ole ottanut riittävästi huomioon lieventäviä asianhaaroja, minkä lisäksi hallinnollisen menettelyn kohtuuttoman pitkä kesto on johtanut suhteettoman suureen sakkoon, koska komission suhtautuminen sakkojen määriin jyrkentyi sen kuluessa.

Kantajat väittävät lopuksi, että se sakon määrän alentaminen, jonka komissio suoritti hallinnollisen menettelyn kohtuuttoman keston takia, on suhteettoman vähäinen.