C 110/16

Valitus, jonka Bankia S.A., Asociación Española de Banca, Unicaja Banco, SA, Liberbank, S.A., Banco de Sabadell, S.A., Banco Gallego S.A., Catalunya Banc, S.A., , Banco de Santanader, S.A., Santander Investment, S.A., Naviera Séneca, A.I.E. Caixabank, S.A., Industria de Diseño Textil, S.A., Naviera Nebulosa de Omega, A.I.E., Banco Mare Nostrum, S.A., Abanca Corporación Bancaria, S.A., Ibercaja Banco, S.A., Banco Grupo Cajatres, S.A.U., Naviera Bósforo, A.I.E., Joyería Tous, S.A., Corporación Alimentaria Guissona, S.A., Naviera Muriola, A.I.E., Poal Investments XXI, S.L., Poal Investments XXII, S.L., Naviera Cabo Vilaboa C-1658, A.I.E., Naviera Cabo Domaio, C-1659, A.I.E., Caamaño Sistemas Metálicos, S.L., Blumaq, S.A., Grupo Ibérica de Congelados, S.A., RNB, S.L., Inversiones Antaviana, S.L., Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A.U., Banco de Albacete, S.A., Bodegas Muga, S.L. ja Aluminios Cortizo, S.A.U. ovat tehneet 3.12.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kahdeksas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-515/13 RENV ja T-719/13 RENV, Espanja ym. v. komissio, 23.9.2020 antamasta tuomiosta

(Asia C-662/20 P)

(2021/C 110/15)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Valittajat: Bankia S.A., Asociación Española de Banca, Unicaja Banco, SA, Liberbank, S.A., Banco de Sabadell, S.A., Banco Gallego S.A., Catalunya Banc, S.A., , Banco de Santanader, S.A., Santander Investment, S.A., Naviera Séneca, A.I.E. Caixabank, S.A., Industria de Diseño Textil, S.A., Naviera Nebulosa de Omega, A.I.E., Banco Mare Nostrum, S.A., Abanca Corporación Bancaria, S.A., Ibercaja Banco, S.A., Banco Grupo Cajatres, S.A.U., Naviera Bósforo, A.I.E., Joyería Tous, S.A., Corporación Alimentaria Guissona, S.A., Naviera Muriola, A.I.E., Poal Investments XXI, S.L., Poal Investments XXII, S.L., Naviera Cabo Vilaboa C-1658, A.I.E., Naviera Cabo Domaio, C-1659, A.I.E., Caamaño Sistemas Metálicos, S.L., Blumaq, S.A., Grupo Ibérica de Congelados, S.A., RNB, S.L., Inversiones Antaviana, S.L., Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A.U., Banco de Albacete, S.A., Bodegas Muga, S.L., y Aluminios Cortizo, S.A.U. (edustajat: J.L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero ja A. Lamadrid de Pablo, abogados)

Muut osapuolet: Euroopan komissio, Lico Leasing, S.A.U ja Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, S.A

Vaatimukset

Valittajat vaativat, että unionin tuomioistuin

— tutkii kaikki valitusperusteet ja hyväksyy ne

— kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-515/13 RENV ja T-719/13 RENV, Espanjan kuningaskunta ym. v. komissio, 23.9.2020 antaman tuomion (1)

— kumoaa valtiontuesta SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06) Espanjan soveltama tiettyihin rahoitusleasingsopimuksiin sovellettava verojärjestelmä (Espanjan tax lease -järjestelmä) 17.6.2013 tehdyn komission päätöksen (2), erityisesti sen 1 artiklan 1 kohdan siltä osin kuin siinä todetaan Espanjan tax lease -järjestelmä lainvastaiseksi valtiontueksi, ja toissijaisesti sen 4 artiklan 1 kohdan siltä osin kuin siinä määrätään tuki perittäväksi kokonaisuudessaan takaisin taloudellisten etuyhtymien sijoittajilta

— velvoittaa Euroopan komission korvamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittajat vaativat unionin tuomioistuinta kumoamaan valituksenalaisen tuomion seuraavin perustein:

Ensimmäinen valitusperuste: Unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut ja soveltanut virheellisesti SEUT 107 artiklan 1 kohtaa valikoivuuden käsitteen osalta. Valittajat katsovat erityisesti, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen tarkastellessaan tax lease -järjestelmän ”alakohtaista valikoivuutta” (ensimmäinen alaperuste). Toissijaisesti siinä tapauksessa, että unionin tuomioistuin hylkää valituksen ensimmäisen alaperusteen, valittajat katsovat, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen tulkittuaan veroviranomaisten harkintavaltaa koskevaa unionin tuomioistuinten oikeuskäytäntöä (toinen alaperuste).

Toinen valitusperuste: Unionin yleinen tuomioistuin on soveltanut virheellisesti luottamuksensuojan periaatetta.

Kolmas valitusperuste: Unionin yleinen tuomioistuin on soveltanut virheellisesti tuen takaisinperimistä koskevia periaatteita.

(1) EU:T:2020:434.

(2) EUVL 2014, L 114, s. 1.