YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (toinen jaosto)

16 päivänä heinäkuuta 1998

Asia T-162/96

Sandro Forcheri

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Henkilöstö — Tilapäinen siirto muihin tehtäviin yksikön edun mukaisesti — Viran väliaikainen hoitaminen — Oikeus tasoituskorvaukseen — Hallinnon harkintavalta”

Täydellinen teksti ranskankielellä II-1203

Aihe:

Kanne, jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta vaaditaan yhtäältä kumoamaan 12.12.1995 tehty komission päätös, jolla hylättiin kantajan vaatimus siitä, että hänet määrättäisiin väliaikaisesti hoitamaan hänen tosiasiallisesti hoitamaansa virkaa ja että hänelle maksettaisiin tähän liittyvä tasoituskorvaus, sekä toisaalta kumoamaan 24.7.1996 tehty komission päätös, jossa todetaan, että kantaja toimii yhteistä tullitariffia käsittelevän yksikön 4 päällikkönä tulliliitosta ja välillisestä verotuksesta vastaavan pääosaston (PO XXI) osasto B:ssä (tulliliitto) ja jossa hänet määrätään hoitamaan väliaikaisesti tätä virkaa, siltä osin kuin päätös tulee voimaan 1.8.1996 alkaen yhden vuoden ajaksi eikä toistaiseksi voimassa olevana 29.10.1992 alkaen.

Lopputulos:

Osittainen kumoaminen. Hylkääminen muilta osin.

Tuomion lyhennelmä

Kantaja, joka on A 4 -palkkaluokan virkamies komissiossa, on tulliliitosta ja välillisestä verotuksesta vastaavan pääosaston (PO XXI) osasto B:n (tulliliitto) yhteistä tullitariffia käsittelevän yksikön 4 (yksikkö XXI.B.4) apulaispäällikkö. Kantaja on 29.10.1992 lähtien tosiasiallisesti hoitanut yksikön päällikön tehtäviä esimiehensä, jolle tehtävä edelleenkin virallisesti kuuluu, tilalla, koska esimies oli nimitetty vastuuhenkilöksi Samcommiin (Sanctions Assistance Missions Communication Center), jonka Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestö oli perustanut Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston Serbiaa ja Montenegroa vastaan asettamien pakotteiden täytäntöönpanemiseksi.

Kantaja vaati 18.9.1995 päivätyllä, nimittävälle viranomaiselle osoitetulla kirjeellä Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (henkilöstösäännöt) 90 artiklan 1 kohdan mukaisesti, että hänet nimitetään XXI.B.4-yksikön väliaikaiseksi päälliköksi ja että hänelle maksetaan henkilöstösääntöjen 7 artiklan 2 kohdassa säädetty tasoituskorvaus. Tämä vaatimus hylättiin komission henkilöstöä ja hallintoa käsittelevän pääosaston (POIX) pääjohtajan 12.12.1995 päivätyllä päätöksellä.

Kantaja teki 11.3.1996 henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan mukaisen valituksen tästä hylkäämispäätöksestä. PO IX:n pääjohtaja ilmoitti 24.7.1996 päivätyssä kirjeessään kantajalle päätöksestään määrätä kantaja hoitamaan tehtäviä väliaikaisesti 1.8.1996 lähtien 12 kuukauden ajaksi.

Aineelliset perusteet

Virkamiehen on katsottava hoitavan tilapäisesti muita tehtäviä yksikön edun mukaisesti henkilöstösääntöjen 37 artiklan mukaisessa merkityksessä silloin kun hänet on nimittävän viranomaisen päätöksellä määrätty yksikön edun mukaisesti hoitamaan tilapäisesti jotakin tointa muualla kuin siinä toimielimessä, jonka palveluksessa hän tavallisesti on.

Henkilöstösääntöjen 37 artiklan ensimmäisen kohdan a alakohdassa esitetyssä määritelmässä muiden tehtävien tilapäisestä hoitamisesta yksikön edun mukaisesti ei täsmennetä sen tehtävän luonnetta tai ominaispiirteitä, jota virkamies hoitaa tilapäisesti nimittävän viranomaisen määräämänä muualla kuin siinä toimielimessä, jonka palveluksessa hän tavallisesti on. Mikään erityinen seikka ei osoita, että tämä määritelmä on käsitettävä sen teknisessä merkityksessä henkilöstösääntöjen mukaisesti, jossa tarkoitetaan budjettiviranomaisen päätöksellä perustettua vakinaista virkaa. Ei myöskään vaadita, että kyseinen virka on olemassa tilapäistä siirtoa koskevasta toimenpiteestä riippumatta tai että tilapäinen siirto tapahtuu sellaisen viranomaisen palvelukseen, joiden toimihenkilöt työskentelevät henkilöstösäännöissä esitettyä määritelmää vastaavissa toimissa (65 kohta).

Viittaukset: asia 56/81, Novi v. komissio, 14.1.1982 (Kok. 1982, s. 1).

Asiassa saadun selvityksen perusteella on katsottava, että kantajan esimies on siirretty tilapäisesti muihin tehtäviin yksikön edun mukaisesti siitä lähtien kun hän on toiminut vastuuhenkilönä Samcommin johdossa.

Virkamiehen määrääminen hoitamaan väliaikaisesti jotakin virkaa henkilöstösääntöjen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti ei edellytä, että tämä virka olisi avoinna. Henkilöstösääntöjen 7 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan kun virkamies määrätään hoitamaan väliaikaisesti jotakin virkaa, häntä ei nimitetä tähän virkaan. Toiseksi henkilöstösääntöjen 7 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaan virkamiehen määrääminen hoitamaan väliaikaisesti jotakin virkaa on mahdollista esimerkiksi tilapäisesti muihin tehtäviin yksikön edun mukaisesti siirretyn tai pitkällä sairaslomalla olevan virkamiehen korvaamiseksi. Henkilöstösääntöjen 38 artiklan f ja g alakohdasta käy ilmi, että tilapäisesti muihin tehtäviin siirretty virkamies säilyttää virkansa ja että tilapäisen siirron päättyessä virkamies palaa välittömästi hoitamaan aiemmin hoitamaansa virkaa. On selvää, että pitkällä sairaslomalla oleva virkamies säilyttää virkansa (82-84 kohta).

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-163/89, Sebastiani vastaan parlamentti (Kok. 1991, s. II-715)25.9.1991 antamalla tuomiolla, johon vastaaja vetoaa ja jossa katsottiin, että mikäli avointa virkaa ei ole, virkamiehen määrääminen hoitamaan väliaikaisesti jotakin virkaa on mahdotonta, ei ole käsiteltävänä olevan asian kannalta merkitystä, sillä toisin kuin tässä asiassa, edellä mainitussa asiassa ei ollut olemassa virkaa, jonka hoitaminen väliaikaisesti olisi tullut kysymykseen, koska ainut saman ura-alueen ja kantajan palkkaluokkaa korkeamman palkkaluokan virka siirrettiin toiseen yksikköön.

Viittaukset: asia 35/69, Lampe v. komissio, 9.7.1970 (Kok. 1970, s. 609, 8-10 kohta) ja em. asia Sebastiani v. parlamentti, tuomion 48 kohta.

Koska virkamies saa henkilöstösääntöjen 7 artiklan 2 kohdan nojalla määrättyjä etuuksia hallinnolta, tämän kohdan soveltaminen edellyttää nimittävän viranomaisen nimenomaista päätöstä. Koska päätös virkamiehen määräämisestä hoitamaan väliaikaisesti jotakin virkaa tehdään yksikön etua koskevan arvioinnin perusteella, asianomainen ei voi vedota oikeuteen tulla määrätyksi hoitamaan virkaa väliaikaisesti ainoastaan sillä perusteella, että hän hoitaa tähän virkaan kuuluvia tehtäviä.

Viittaukset: julkisasiamies Roemerin ratkaisuehdotus asiassa 24/69, Nebe v. komissio, 14.4.1970 (Kok. 1970, s. 145, 153); julkisasiamies Roemerin ratkaisuehdotus em. asiassa Lampe v. komissio (Kok. 1970, s. 617,619); em. asia Lampe v. komissio, tuomion 4 ja 6 kohta; asia 23/74, Küster v. parlamentti, 12.3.1975 (Kok. 1975 s. 353, 14-17 kohta) ja yhdistetyt asiat 198/81-202/81, Micheli ym. v. komissio, 2.12.1982 (Kok. 1982, s. 4145, 15 kohta).

Tosiasioiden tapahtumisen aikana voimassa olleessa komission työjärjestyksen 26 artiklassa, jonka mukaan ”jollei komissio toisin päätä, kunkin esimiehen ollessa estynyt hoitamasta tehtäviään hänen sijaisenaan toimii ura-alueeltaan ja palkkaluokaltaan korkeimmassa asemassa oleva palvelusvuosiltaan vanhin läsnä oleva alainen”, ja jossa määrätään ainoastaan automaattisesta sijaisjärjestelmästä, jonka tarkoituksena on yksikön toiminnan jatkuvuuden takaamiseksi, että toinen virkamies toimii välittömästi sellaisen virkamiehen sijaisena, joka on poissa tai estynyt hoitamasta tehtäviään (94 kohta).

Tällainen sijaisjärjestelmä, joka kuuluu hallinnon yksiköiden oikeuteen järjestää toimintansa, eroaa henkilöstösääntöjen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesta järjestelmästä, jossa virkamies voidaan määrätä hoitamaan väliaikaisesti jotakin virkaa. Sijaisuusjärjestelmä toimii automaattisesti heti kun virkamies on estynyt hoitamasta tehtäviään; virkamiehen määrääminen hoitamaan väliaikaisesti jotakin virkaa edellyttää päinvastoin välttämättä nimittävän viranomaisen nimenomaista päätöstä. Tämän johdosta kantaja ei voi perustellusti väittää, että hän hoitaa väliaikaisesti jotakin virkaa 29.10.1992 lähtien henkilöstösääntöjen 2 artiklan, luettuna yhdessä komission työjärjestyksen 26 artiklan kanssa, perusteella (95-98 kohta).

Viittaukset: asia 26/67, Danvin v. komissio, 11.7.1968 (Kok. 1968, s. 463) ja julkisasiamies Gandin ratkaisuehdotus (Kok. 1968, s. 475, 477 ja 478).

Sijaisuus ei kuitenkaan voi kestää kauempaa kuin mitä yksikön toiminnan normaali sujuminen sen tarpeet huomioon ottaen edellyttää ja jokaisessa yksittäistapauksessa on syytä tarkistaa, ettei nimittävä viranomainen ylitä harkintavaltansa rajoja silloin, kun se ei tee päätöstä virkamiehen määräämisestä hoitamaan väliaikaisesti jotakin virkaa. Nimittävä viranomainen ei voi käyttää harkintavaltaansa siten, että hallinnon on mahdollista kiertää sille henkilöstösäännön mukaan kuuluvia velvollisuuksia (99 kohta).

Viittaukset: em. asia Danvin v. komissio; ratkaisuehdotus em. asiassa Nebe v. komissio, s. 159: ratkaisuehdotus em. asiassa Lampe v. komissio, s. 619; julkisasiamies Dutheillet de Lamothen ratkaisuehdotus asiassa 5/70, Prelle v. komissio. 16.12.1970 (Kok. 1970. s. 1075, 1084).

Virkamiehille taataan henkilöstösäännöissä oikeus saada palkkaluokkaansa ja virkaansa vastaavat edut. Henkilöstösääntöjen 7 artiklan 1 kohdan mukaisesta palkkaluokan ja viran vastaavuuden periaatteesta on määrätty virkamiesten eduksi siten, että siinä periaatteessa taataan jokaiselle virkamiehelle, että hänet määrätään hänen palkkaluokkaansa vastaavaan virkaan kyseisen virkamiehen ura-alueella tai virkaryhmässä, eikä hänen palkkaluokkaansa alempaan virkaan. Jokainen virkamies voi tämän periaatteen nojalla myös kieltäytyä siitä, että hänet määrätään hoitamaan virkaa, joka kuuluu korkeampaan palkkaluokkaan kuin se, johon hänet on nimitetty, ellei häntä määrätä hoitamaan tätä virkaa henkilöstösääntöjen 7 artiklan 2 kohdan mukaan väliaikaisesti tiettyjen edellytysten täyttyessä, jotta virkamiehelle, joka hoitaa väliaikaisesti hänen tavanomaisiin tehtäviinsä verrattuna vastuullisempia tehtäviä, taataan näitä vastuullisempia tehtäviä vastaava palkka (100 kohta).

Viittaukset: em. asia Prelļe v. komissio, tuomion 6 kohta; asia 28/72, Tontodonati v. komissio, 12.7.1973 (Kok. 1973, s. 779, 8 kohta); asia 189/73, Van Reenen v. komissio, 19.3.1975 (Kok. 1975, s. 445, 6 kohta); asia 25/77, De Roubaix v. komissio, 11.5.1978 (Kok. 1978, s. 1081, 17 kohta); asia 218/80, Kruse v. komissio, 22.10.1981 (Kok. 1981, s. 2417, 7 kohta) ja julkisasiamies Rozèsin ratkaisuehdotus s. 2425, 2428 ja asia T-18/90, Jongen v. komissio, 7.5.1991 (Kok. 1991, s. II-187, 27 kohta).

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo ottaen huomioon käsiteltävänä olevaan asiaan liittyvät erityiset olosuhteet, jotka koskevat toimivaltaisten kansainvälisten elinten toimintaa vaikeassa tilanteessa, jonka kehittymistä ei ollut helppoa arvioida, että vastaaja ei ole ylittänyt yksiköiden toiminnan järjestämistä koskevaa toimivaltaansa eikä se myöskään ole rikkonut huolenpitovelvollisuutta koskevaa periaatetta siltä osin kuin se ei tehnyt heti 29.10.1992 jälkeen päätöstä, jolla kantaja olisi määrätty hoitamaan väliaikaisesti kyseessä olevaa virkaa (101 ja 103 kohta).

Nimittävän viranomaisen olisi tilanteen kehittymisen johdosta kuitenkin pitänyt arvioida uudelleen kantajan hallinnollista asemaa. Koska nimittävä viranomainen ei ollut määrännyt kantajaa hoitamaan väliaikaisesti XXI.B.4-yksikön päällikön virkaa siitä lähtien, kun hänen esimiehensä tilapäistä siirtoa muihin tehtäviin oli jatkettu alun perin arvioitua ajanjaksoa huomattavasti pidemmäksi ajaksi, se on selvästi ylittänyt harkintavaltansa rajat ja siten rikkonut sekä henkilöstösääntöjen 7 artiklan 2 kohtaa että huolenpitovelvoitettaan. Tällaisen päätöksen tekemättä jättäminen on virkavirhe, josta hallinto on vastuussa siltä osin kuin se on estänyt kantajaa saamasta tasoituskorvausta, johon hänellä oli oikeus neljännen kuukauden alusta siitä alkaen kun hänet olisi pitänyt määrätä hoitamaan väliaikaisesti kyseessä olevaa virkaa (104, 106 ja 107 kohta).

Lisäksi koska väliaikaisen viran hoitamisen, johon kantaja olisi pitänyt määrätä, tarkoituksena oli toimiminen sijaisena yksikön edun mukaisesti muuta tointa tilapäisesti hoitavalle virkamiehelle, tasoituskorvauksen maksamista ei voitu rajoittaa yhteen vuoteen (108 kohta).

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimella on henkilöstösääntöjen 91 artiklan 1 kohdan mukaisesti täysi harkintavalta taloudellisluonteisissa asioissa. Vastaaja on siten velvoitettava maksamaan kantajalle sen tasoituskorvauksen kuukausierät, johon hänellä olisi ollut oikeus, jos hänet olisi henkilöstösääntöjen mukaisesti määrätty hoitamaan väliaikaisesti XXI.B.4-yksikön päällikön tehtäviä. Koska vastaaja ei ole riitauttanut kantajan vaatimaa korkoa, näihin kuukausieriin lisätään kahdeksan prosentin vuotuinen viivästyskorko (110 kohta).

Muita vaatimuksia ei hyväksytä (111 kohta).

Ratkaisu:

12.12.1995 ja 24.7.1996 tehdyt komission päätökset kumotaan lukuun ottamatta 24.7.1996 tehtyä päätöstä siltä osin kuin kantaja määrätään siinä hoitamaan väliaikaisesti kyseessä olevaa virkaa.

Komissio velvoitetaan maksamaan kantajalle henkilöstösääntöjen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti sen tasoituskorvauksen kuukausierät, johon hänellä olisi ollut oikeus, jos hänet olisi 24.3.1993 määrätty hoitamaan väliaikaisesti XXI.B.4-yksikön päällikön virkaa ja tähän kuukausierään lisätään kahdeksan prosentin vuotuinen viivästyskorko, joka lasketaan niistä päivämääristä alkaen, jolloin nämä kuukausierät olisi pitänyt maksaa, siihen asti kunnes maksu on kokonaisuudessaan suoritettu.

Kanne hylätään muilta osin.