FI Euroopan unionin virallinen lehti C 37/4

Valitus, jonka S.A.BA.R. SpA on tehnyt 19.11.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-176/07, S.A.BA.R. SpA v. Euroopan yhteisöjen komissio, 17.9.2007 antamasta määräyksestä

(Asia C-501/07 P)

(2008/C 37/05)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Valittajt: S.A.BA.R. SpA (edustajat: avvocato E. Coffrini ja avvocato F. Tesauro)

Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

— Valituksen kohteena oleva ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys on kumottava ja/tai sitä on kokonaisuudessaan muutettava ja on tehtävä asianmukaiset oikeudelliset päätelmät.

— Ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyn kanteen mukaiset vaatimukset on hyväksyttävä.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valtiontuesta, joka koskee Italian myöntämiä verovapautuksia ja halpakorkoisia lainoja yleishyödyllisille laitoksille, joiden osake-enemmistö on julkisessa omistuksessa, 5.6.2002 (1) tehdyllä komission päätöksellä todettiin yhteismarkkinoille soveltumattomiksi valtiontuiksi lain N:o 549/1995 3 §:n 70 momentin ja asetuksen N:o 331/1993 66 §:n 14 momentin, sellaisina kuin ne ovat muutettuina, mukainen vapautus tuloverosta sellaisille osakeyhtiöille, joiden osake-enemmistö on julkisen sektorin omistuksessa ja jotka harjoittavat yleishyödyllistä toimintaa. Komission päätös ei koskenut tiettyjä yksilöityjä yhtiöitä, vaan se koski lain N:o 241/1990 22 artiklaan mukaisesti perustettuja yhtiöitä, joiden osake-enemmistö on julkisen sektorin omistuksessa. Päätöstä ei tämän vuoksi annettu tiedoksi millekään yhtiölle (eikä sitä annettu tiedoksi kantajalle), koska adressaatteja ei ollut yksilöity. Italian valtio pani kyseisen päätöksen täytäntöön 15.2.2007 antamallaan asetuksella N:o 10 ja antoi takaisinperimistä koskevan tehtävän Agenzie delle Entratelle (veroviranomaisille). Tämän johdosta Guastallan Agenzia delle Entrate lähetti 20.3.2005 kantajayhtiölle seuraavat maksumääräykset: N:o 3796, päivätty 15.3.2007, pääoma 1 912 128,47 euroa, minkä lisäksi korkoja 2 192 225 euroa; N:o 3799, päivätty 15.3.2007, pääoma 815 406,94 euroa, minkä lisäksi korkoja 783 529 euroa, N:o 3800, päivätty 15.3.2007, pääoma 439 549,29 euroa, minkä lisäksi korkoja 712 588 euroa.

Koska kantajayhtiö ei kuitenkaan ole yhtiö, jonka osake-enemmistö on julkisen sektorin omistuksessa, vaan se on kokonaan julkinen yhtiö, ”komission päätelmiä ja sen tekemää päätöstä” ei voida soveltaa kantajayhtiöön.

Kantaja vastaa in house -periaatteella kahdeksan osakkeenomistajana olevan kunnan julkisista palveluista ja se on perustettu nimenomaisesti tähän tarkoitukseen asiaa koskevan lainsäädännön mukaisesti.

Kantaja hallinnoi näitä julkisia palveluja monopoliasemassa pääasiallisesti paikallisesti ja siten, että se ei voi vaikuttaa vapaaseen kilpailuun, jota ei voi esiintyä, kun ei ole markkinoita.

Yhtiö, jonka pääoma on kokonaan julkisessa omistuksessa, on vain sen osakkeenomistajana olevien kuntien välillinen toimielin, ja kunnat ovat komission riitauttaman taloudellisen tuen todellisia saajia.

Kantajalle myönnettyä vapautusta verosta ei voida objektiivisesti eikä subjektiivisesti luokitella valtiontueksi ja EY 87 artiklan vastaiseksi.

Edellä esitetyistä syistä komission päätöksestä nostettiin kanne ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa. Kanne rekisteröitiin asianumerolla T-176/07 ja se osoitettiin neljännen jaoston ratkaistavaksi. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ratkaisi asian 17.9.2007 antamallaan määräyksellä tutkimatta jättämisestä; perusteluna oli se, että ei ollut noudatettu EY 230 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua määräaikaa, jonka mukaan kumoamiskanne on pantava vireille kahden kuukauden kuluessa tapauksen mukaan joko säädöksen julkaisemista tai siitä, kun se on annettu kantajalle tiedoksi, taikka jollei sitä ole julkaistu tai annettu tiedoksi, siitä, kun kantaja on saanut siitä tiedon ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 102 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

Kantaja katsoo, että tämä päätelmä on perusteeton myös asioissa 730/79 17.9.1980 annetun tuomion (2), asiassa 323/82 14.11.1984 annetun tuomion (3) ja asiassa T-358/94 12.12.1996 annetun tuomion (4) valossa sekä ennen kaikkea yhteisöjen tuomioistuimen kolmannen jaoston asiassa C-346/03 23.2.2006 antaman tuomion (5) valossa, minkä vuoksi kantaja vaatii määräyksen muuttamista.

Kantaja toteaa, että kanne ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa nostettiin heti kun kantajayhtiö sai tietoonsa, että se oli yksi komission tekemän päätöksen adressaateista, toisin sanoen silloin, kun se sai tiedon Agenzia delle Entraten lähettämistä maksumääräyksistä.

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräystä koskevana toisena valitusperusteena kantaja esittää, että määräyksessä on sovellettu EY 225 artiklaa virheellisesti.

Komission päätöksen kumoamista koskevan vaatimuksen on katsottava liittyvän kiinteästi yhteen sen vaatimuksen kanssa, että on todettava, että päätös ei koske kantajaa, minkä vuoksi kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräystä on muutettava myös kyseisen tuomioistuimen asiallisen toimivallan todetun puuttumisen osalta.

(1) EUVL 2003, L 77, s. 21.

(2) Kok. 1980, s. 2671.

(3) Kok. 1984, s. 3809.

(4) Kok. 1996, s. II-2109.

(5) Kok. 2005, s. I-6159.