Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Valtiontuki – Komission ja kansallisten tuomioistuinten toimivalta – Kansallisten tuomioistuinten rooli

(EY 88 artiklan 3 kohta)

2. Valtiontuki – Sääntöjenvastaisen tuen takaisin periminen – Tilanteen saattaminen ennalleen – Kansallisten tuomioistuinten velvollisuudet

(EY 88 artiklan 3 kohta)

3. Valtiontuki – Sääntöjenvastaisen tuen takaisin periminen – Tilanteen saattaminen ennalleen – Kansallisten tuomioistuinten velvollisuudet ja toimivalta

(EY 88 artiklan 3 kohta)

Tiivistelmä

1. Valtiontukien valvontajärjestelmän toteuttaminen, sellaisena kuin se on seurausta EY 88 artiklasta ja siihen liittyvästä unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä, kuuluu yhtäältä komissiolle ja toisaalta kansallisille tuomioistuimille. Tältä osin kansallisilla tuomioistuimilla ja komissiolla on erilliset mutta toisiaan täydentävät tehtävät. Sen arvioiminen, soveltuvatko tukitoimenpiteet yhteismarkkinoille, kuuluu komission yksinomaiseen toimivaltaan, jonka käyttämistä unionin tuomioistuimet valvovat, kun taas kansalliset tuomioistuimet huolehtivat yksityisten oikeuksien suojaamisesta siinä tapauksessa, että EY 88 artiklan 3 kohdassa määrättyä velvoitetta ilmoittaa valtiontuista etukäteen komissiolle on rikottu.

Tukitoimenpide, joka on toteutettu EY 88 artiklan 3 kohtaan perustuvien velvollisuuksien vastaisesti, on sääntöjenvastainen. Kansallisten tuomioistuinten on tehtävä kyseisen EY 88 artiklan 3 kohdan rikkomisesta kaikki päätelmät niiden kansallisen lainsäädännön mukaisesti sekä tukitoimenpiteiden toteuttamista koskevien toimien pätevyyden osalta että tämän määräyksen vastaisesti myönnetyn rahallisen tuen takaisin perimisen osalta.

(ks. 25–29 kohta)

2. Looginen seuraus tuen sääntöjenvastaiseksi toteamisesta on tuen poistaminen perimällä se takaisin aikaisemman tilanteen palauttamiseksi. Tuen palauttamisen seurauksena tuensaaja menettää markkinoilla kilpailijoihinsa verrattuna saamansa edun ja kilpailutilanne saatetaan vastaamaan valtiontuen maksamista edeltänyttä tilannetta. Jotta palauttaminen voitaisiin suorittaa, on keskeistä, että kansalliset tuomioistuimet yksilöivät tuensaajan tai tuensaajat.

Kun tuki on myönnetty takauksen muodossa, tämän tuen saajia voivat olla joko lainanottaja tai lainanantaja tai tietyissä tapauksissa molemmat yhdessä. Kun jäsenvaltion viranomaiset takaavat luottolaitoksen lainanottajalle myöntämän lainan, tämä lainanottaja saa nimittäin tavallisesti taloudellisen edun ja siten EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, koska sille aiheutuvat taloudelliset kustannukset ovat pienemmät kuin ne, jotka sille olisivat aiheutuneet, jos sen olisi pitänyt hankkia tämä sama rahoitus ja tämä sama takaus markkinahintaan.

Myös lainanantaja voi kuitenkin saada taloudellista hyötyä kyseessä olevasta takauksesta etenkin, jos ei voida heti sulkea pois sitä, että takaus on annettu lainanantajan olemassa olevan saatavan tarpeisiin lainanottajan velan uudelleenjärjestelyn yhteydessä. Jos näin on, lainanantaja olisi saanut mainitun takauksen avulla varsinaisen taloudellisen edun, koska sen saatavan vakuudet ovat parantuneet viranomaisen sen saatavalle antaman takauksen vuoksi ilman, että takauksen kohteena olevan lainan ehtoja olisi muutettu. Kansallisen tuomioistuimen on kaikki käsiteltävän asian erityispiirteet huomioon ottaen yksilöitävä mainitun takauksen edunsaaja tai edunsaajat ja määrättävä perittäväksi takaisin kyseessä olevan tuen kokonaismäärä.

(ks. 33, 34, 37, 39, 40, 42 ja 43 kohta)

3. Valtiontukien alalla sellaisen sääntöjenvastaisen tuen osalta, joka on myönnetty viranomaisen takauksen muodossa sellaisen lainan kattamiseksi, jonka rahoitusyhtiö on myöntänyt yritykselle, joka ei olisi voinut saada tällaista rahoitusta normaalein markkinaehdoin, unionin oikeudessa ei takauksen kumoamisen yhteydessä määrätä mistään tietystä päätelmästä, joka kansallisten tuomioistuinten olisi välttämättä tehtävä tuen täytäntöönpanoa koskevien toimenpiteiden pätevyydestä.

Koska niiden toimenpiteiden, jotka kansallisten tuomioistuinten on toteutettava EY 88 artiklan 3 kohdan rikkomistapauksissa, tavoitteena on kuitenkin olennaisin osin kilpailutilanteen saattaminen vastaamaan kyseessä olevan tuen maksamista edeltänyttä tilannetta, näiden on varmistettava, että toimenpiteet, jotka ne toteuttavat kyseisten toimenpiteiden pätevyyden suhteen, mahdollistavat tällaisen tavoitteen saavuttamisen. Kansallisten tuomioistuinten on näin ollen asian olosuhteet huomioon ottaen tarkistettava, voiko takauksen kumoaminen osoittautua yksittäistapauksessa muita toimenpiteitä tehokkaammaksi kilpailutilanteen palauttamiseksi ennalleen. Saattaa esiintyä tilanteita, joissa sopimuksen kumoaminen voi soveltua paremmin siihen, että kilpailutilanne saatetaan vastaamaan ennen tuen myöntämistä vallinnutta kilpailutilannetta, koska se voi johtaa siihen, että osapuolet palauttavat vastavuoroisesti saamansa suoritukset tai etu häviää tulevaisuudessa.

Näin ollen kansalliset tuomioistuimet ovat toimivaltaisia kumoamaan takauksen tilanteessa, jossa sääntöjenvastainen tuki on pantu täytäntöön viranomaisen myöntämällä takauksella sellaisen lainan kattamiseksi, jonka rahoitusyhtiö on myöntänyt yritykselle, joka ei olisi voinut saada tällaista rahoitusta normaalein markkinaehdoin. Tätä toimivaltaa käyttäessään kyseisillä tuomioistuimilla on velvollisuus varmistaa tuen takaisin periminen, ja tätä varten ne voivat kumota takauksen muun muassa silloin, kun lievempien prosessuaalisten toimenpiteiden puuttuessa tämä kumoaminen voi johtaa kilpailutilanteen saattamiseen vastaamaan mainitun takauksen myöntämistä edeltänyttä kilpailutilannetta tai helpottaa sitä.

(ks. 44–49 kohta ja tuomiolauselma)