Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Ennakkoratkaisukysymykset – Unionin tuomioistuimen toimivalta – Rajat – Yleiset tai hypoteettiset kysymykset – Unionin tuomioistuimen oman toimivaltansa tutkiminen

(EY 234 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/5 8 artikla)

2. Kilpailu – Yhteisön oikeussäännöt – Jäsenvaltioiden velvollisuudet

(EY 3 artiklan 1 kohdan g alakohta sekä EY 4, EY 10, EY 81 ja EY 98 artikla)

3. Henkilöiden vapaa liikkuvuus – Sijoittautumisvapaus – Asianajajat – Ammatin pysyvä harjoittaminen muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa ammatillinen pätevyys on hankittu – Direktiivi 98/5

(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/5 8 artikla)

Tiivistelmä

1. Olettamana on, että unionin oikeuteen liittyvillä kysymyksillä on merkitystä asian ratkaisun kannalta. Kansallisen tuomioistuimen esittämä pyyntö voidaan jättää tutkimatta ainoastaan, jos on ilmeistä, että pyydetyllä unionin oikeussäännön tulkitsemisella ei ole mitään yhteyttä kansallisessa tuomioistuimessa käsiteltävän asian tosiseikkoihin tai kohteeseen, jos kyseinen ongelma on luonteeltaan hypoteettinen taikka jos unionin tuomioistuimella ei ole tiedossaan niitä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja, jotka ovat tarpeen, jotta se voisi antaa hyödyllisen vastauksen sille esitettyihin kysymyksiin.

Asianajajan ammatin pysyvän harjoittamisen helpottamisesta muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa ammatillinen pätevyys on hankittu, annetun direktiivin 98/5 8 artiklan tulkintaa koskevaa ennakkoratkaisukysymystä ei voida pitää hypoteettisena sen takia, että se on esitetty asianajajaluettelosta poistamiseen tähtäävässä menettelyssä, joka koskee asianajajia, jotka harjoittavat tätä ammattia omassa maassaan tässä samassa jäsenvaltiossa saavutetulla ammattinimikkeellä. Kyseisessä 8 artiklassa asetetun säännön tarkoitus ei nimittäin ole vain myöntää asianajajille, jotka on merkitty luetteloon vastaanottavassa jäsenvaltiossa toisessa jäsenvaltiossa saavutetulla ammattinimikkeellään, samoja oikeuksia, joista nauttivat asianajajat, jotka on merkitty luetteloon tässä vastaanottavassa jäsenvaltiossa siellä saavutetulla ammattinimikkeellä. Tällä säännöllä taataan myös, ettei jälkimmäisiä syrjitä käänteisesti, mikä voisi olla tilanne, jos heille asetettuja sääntöjä ei sovelleta myös asianajajiin, jotka on merkitty luetteloon kyseisessä vastaanottavassa jäsenvaltiossa toisessa jäsenvaltiossa saavutetulla ammattinimikkeellä.

(ks. 28, 31 ja 32 kohta)

2. EY 3 artiklan 1 kohdan g alakohdan, EY 4, EY 10, EY 81 ja EY 98 artiklan kanssa ei ole ristiriidassa kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään osa-aikaisessa palvelussuhteessa olevia virkamiehiä harjoittamasta asianajajan ammattia, vaikka heillä on kelpoisuus harjoittaa tätä ammattia, koska laissa edellytetään heidän poistamistaan asianajajaluettelosta.

EY 10 ja EY 81 artiklaa rikotaan nimittäin silloin, kun jäsenvaltio joko toisaalta määrää yritykset tekemään EY 81 artiklan vastaisia yritysten välisiä yhteistoimintajärjestelyjä, edistää tällaisten järjestelyjen tekemistä taikka vahvistaa niiden vaikutuksia tai toisaalta poistaa omalta sääntelyltään sen valtiollisen luonteen siirtämällä yksityisille toimijoille vastuunsa tehdä taloutta ohjaavia päätöksiä. Kuitenkaan se, että jäsenvaltio määrää, että eri asianajajayhteisöjen hallitusten kaltaisten ammattikunnan elinten on viran puolesta poistettava asianajajaluettelosta sellaiset ammattikunnan edustajat, jotka ovat myös osa-aikaisia virkamiehiä ja jotka eivät ole määräajan sisällä valinneet, haluavatko he edelleen olla merkittyinä asianajajaluetteloon vai jatkavatko he palvelussuhteessa siinä julkisessa yksikössä, jonka palkkaamia he ovat, ei osoita, että tämä jäsenvaltio olisi poistanut lainsäädännöltään sen valtiollisen luonteen. Asianajajayhteisöjen hallituksilla ei nimittäin ole minkäänlaista harkintavaltaa poistaessaan viran puolesta asianajajaluettelosta asianajajia lain nojalla.

Vastaavanlaisista syistä tällaisen kansallisen lainsäädännön ei voida katsoa velvoittavan EY 81 artiklan vastaisiin järjestelyihin tai suosivan niitä.

Näitä toteamuksia ei millään tavoin kumota EY 3 artiklan 1 kohdan g alakohdassa, jonka mukaan Euroopan unionin toimintaan kuuluu järjestelmä, jolla taataan, ettei kilpailu sisämarkkinoilla vääristy, tai EY 4 ja EY 98 artiklassa, joilla pyritään ottamaan käyttöön talouspolitiikka, joka noudattaa vapaaseen kilpailuun perustuvan avoimen markkinatalouden periaatetta.

(ks. 49–53 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)

3. Asianajajan ammatin pysyvän harjoittamisen helpottamisesta muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa ammatillinen pätevyys on hankittu, annetun direktiivin 98/5 8 artiklaa on tulkittava siten, että vastaanottava jäsenvaltio voi vapaasti asettaa siellä asianajajaluetteloon merkityille asianajajille, jotka ovat – joko kokoaikaisesti tai osa-aikaisesti – toisen asianajajan, asianajajien muodostaman yhtymän tai yhteisön tai julkisen tai yksityisen yrityksen palveluksessa, sellaisia rajoituksia, jotka koskevat asianajajan ammatin harjoittamista samanaikaisesti kyseisten työtehtävien kanssa, edellyttäen, että näillä rajoituksilla ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen eturistiriitojen ehkäisemisen tavoitteen saavuttamiseksi ja että niitä sovelletaan kaikkiin asianajajiin, jotka kyseisessä jäsenvaltioissa on merkitty asianajajaluetteloon.

Direktiivin 98/5 8 artiklan on nimittäin katsottava koskevan kaikkia sääntöjä, jotka vastaanottava jäsenvaltio on ottanut käyttöön ehkäistäkseen eturistiriitoja, jotka sen arviointien mukaan voivat seurata tilanteesta, jossa asianajaja on yhtäältä merkitty asianajajaluetteloon ja toisaalta toimii työsuhteessa toiseen asianajajaan, asianajajien muodostamaan yhtymään tai yhteisöön taikka julkiseen tai yksityiseen yritykseen. Näin ollen kyseessä olevassa jäsenvaltiossa luetteloon merkityille asianajajille asetettu kielto toimia palvelussuhteessa julkiseen yksikköön vaikka vain osa-aikaisesti kuuluu direktiivin 98/5 8 artiklassa tarkoitettuihin sääntöihin ainakin siltä osin kuin kyseinen kielto koskee asianajajan ammatin harjoittamista samanaikaisesti, kun asianomainen henkilö toimii julkisen yrityksen palveluksessa. Sitä seikkaa, että tätä lainsäädäntöä voidaan pitää tiukkana, ei sellaisenaan voida arvostella. On välttämätöntä, että asianajajan ammattia harjoitettaessa ei ole eturistiriitoja, mikä merkitsee muun muassa, että asianajajan on oltava riippumaton suhteessaan julkiseen valtaan ja muihin toimijoihin eikä hänen pidä olla millään tavoin näiden vaikutusvallan alainen. On toki aiheellista, että tältä osin vahvistetuilla säännöillä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen eturistiriitojen ehkäisemisen tavoitteen saavuttamiseksi. Lopuksi kyseinen 8 artikla merkitsee, että vastaanottavan jäsenvaltion sääntöjä sovelletaan kaikkiin asianajajiin, jotka on merkitty asianajajaluetteloon tässä jäsenvaltiossa, siitä riippumatta, onko hänet merkitty luetteloon tässä vai toisessa jäsenvaltiossa saavutetulla ammattinimikkeellä.

(ks. 59–62 ja 64 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)