Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 28.10.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale di Milano – Italia) – Associazione per gli Studi Giuridici sull'll Immigrazione (ASGI), Avvocati per niente onlus (APN), Associazione NAGA – Organizzazione di volontariato per l'Assistenza Socio-Sanitaria e per i Diritti di Cittadini Stranieri, Rom e Sinti v. Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento per le politiche della famiglia, Ministero dell'Economia e delle Finanze

(Asia C-462/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2003/109/EY - Pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asema - 11 artikla - Direktiivi 2011/98/EU - Sellaisten kolmansista maista tulleiden työntekijöiden oikeudet, jotka ovat yhdistelmäluvan haltijoita - 12 artikla - Direktiivi 2009/50/EY - Sellaisten kolmansien maiden kansalaisten oikeudet, jotka ovat EU:n sinisen kortin haltijoita - 14 artikla - Direktiivi 2011/95/EU - Kansainvälistä suojelua saavien henkilöiden oikeudet - 29 artikla - Yhdenvertainen kohtelu - Sosiaaliturva - Asetus (EY) N:o 883/2004 - Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittaminen - 3 artikla - Perhe-etuudet - Sosiaalihuolto - Sosiaalinen suojelu - Tavaroiden ja palvelujen saatavuus - Jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa kolmansien maiden kansalaisilta evätään oikeus perhekorttiin)

(2022/C 2/14)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale di Milano

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Associazione per gli Studi Giuridici sull’Immigrazione (ASGI), Avvocati per niente onlus (APN), Associazione NAGA – Organizzazione di volontariato per l’Assistenza Socio-Sanitaria e per i Diritti di Cittadini Stranieri, Rom e Sinti

Vastaajat: Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento per le politiche della famiglia, Ministero dell’Economia e delle Finanze

Tuomiolauselma

Kolmansien maiden kansalaisille jäsenvaltion alueella oleskelua ja työskentelyä varten myönnettävää yhdistelmälupaa koskevasta yhden hakemuksen menettelystä sekä jäsenvaltiossa laillisesti oleskelevien kolmansista maista tulleiden työntekijöiden yhtäläisistä oikeuksista 13.12.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/98/EU 12 artiklan 1 kohdan e alakohtaa ja kolmansien maiden kansalaisten maahantulon ja oleskelun edellytyksistä korkeaa pätevyyttä vaativaa työtä varten 25.5.2009 annetun neuvoston direktiivin 2009/50/EY 14 artiklan 1 kohdan e alakohtaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan näissä direktiiveissä tarkoitetuilta kolmansien maiden kansalaisilta evätään perheille myönnettävä kortti, joka antaa mahdollisuuden hinnanalennuksiin ja alempiin maksuihin ostettaessa tavaroita ja palveluja, joita tarjoavat kyseisen jäsenvaltion hallituksen kanssa tästä sopimuksen tehneet julkiset ja yksityiset toimijat.

Pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asemasta 25.11.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/109/EY 11 artiklan 1 kohdan d alakohtaa on tulkittava siten, että ettei se ole esteenä tällaiselle lainsäädännölle myöskään siltä osin kuin tällainen kortti ei kyseisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaan kuulu sosiaaliturvan, sosiaaliavun tai sosiaalisen suojelun käsitteiden soveltamisalaan.

Vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle 13.12.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/95/EU 29 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä tällaiselle lainsäädännölle, jos mainittu kortti kuuluu sellaisen viranomaisten perustaman tukijärjestelmän piiriin, johon turvautuu henkilö, jolla ei ole riittäviä varoja huolehtia perustarpeistaan ja perheensä perustarpeista.

Direktiivin 2003/109 11 artiklan 1 kohdan f alakohtaa, direktiivin 2011/98 12 artiklan 1 kohdan g alakohtaa ja direktiivin 2009/50 14 artiklan 1 kohdan g alakohtaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä tällaiselle lainsäädännölle.

(1) EUVL C 433, 14.10.2020.