Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Palvelujen tarjoamisen vapaus - Rajoitukset - Jäsenvaltio, joka kieltää toisiin jäsenvaltioihin sijoittautuneita asianajajia, jotka harjoittavat toimintaansa sen alueella, perustamasta sinne tarpeellista infrastruktuuria - Tällainen kielto ei ole sallittu

(EY:n perustamissopimuksen 59 artikla (josta on muutettuna tullut EY 49 artikla))

2. Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Sijoittautumisvapaus - Asianajajat - Ammattiin pääsy - Asumisedellytys - Asumisedellytys ei ole sallittu

(EY:n perustamissopimuksen 52 artikla (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla))

3. Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Sijoittautumisvapaus - Työntekijät - Vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustaminen - Direktiivi 89/48/ETY - Kelpoisuuskoe - Jäsenvaltioiden velvoitteiden ulottuvuus

(Neuvoston direktiivin 89/48/ETY 1 artiklan g alakohdan toinen alakohta)

Tiivistelmä

1. Jäsenvaltio ei noudata EY:n perustamissopimuksen 59 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 49 artikla) mukaisia velvoitteitaan, jos se pitää voimassa yleisen kiellon, jonka mukaan muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneet asianajajat, jotka harjoittavat toimintaansa tässä jäsenvaltiossa palvelujen tarjoamisen vapauden nojalla, eivät saa perustaa tähän jäsenvaltioon palvelujen tarjoamisen kannalta tarpeellista infrastruktuuria.

Näin on siksi, että palvelujen tarjoamisen tilapäisyys ei välttämättä sulje pois perustamissopimuksessa tarkoitetun palvelujen tarjoajan mahdollisuutta luoda itselleen tiettyjä toimintaedellytyksiä (myös hankkimalla käyttöönsä työhuoneen, vastaanottopaikan tai liikehuoneiston) palveluja vastaanottavaan jäsenvaltioon, jos nämä toimintaedellytykset ovat tarpeellisia kyseisten palvelujen tarjoamiseksi.

( ks. 22, 23 ja 57 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta )

2. Jäsenvaltio ei noudata EY:n perustamissopimuksen 52 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla) mukaisia velvoitteitaan, jos se edellyttää, että muihin jäsenvaltioiden sijoittautuneiden asianajajien, jotka haluavat harjoittaa toimintaansa tässä jäsenvaltiossa, on asuttava sen tuomioistuimen tuomiopiirissä, jonka asianajajayhteisöön he kuuluvat. Mainitussa artiklassa taattuun sijoittautumisoikeuteen kuuluu nimittäin oikeus perustaa ammattisääntöjä noudattaen yhteisön alueella useampi kuin yksi toimipaikka ja ylläpitää näitä toimipaikkoja, ja asumisvelvollisuus estää tämän oikeuden käyttämisen.

( ks. 27, 28 ja 57 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta )

3. Vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä annetun direktiivin 89/48/ETY 1 artiklan g alakohdan toisessa alakohdassa säädetään, että kelpoisuuskokeen järjestämiseksi vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset "tekevät jäsenvaltion edellyttämän koulutuksen ja hakijan saaman koulutuksen vertailuun perustuvan luettelon aiheista, jotka eivät sisälly hakijan tutkintotodistukseen tai muuhun muodollista kelpoisuutta osoittavaan asiakirjaan".

Vaikka on totta, että tässä säännöksessä ei edellytetä, että jäsenvaltiot antavat säännökset kaikista kelpoisuuskokeen yksityiskohdista, tällä säännöksellä ei kuitenkaan vapauteta jäsenvaltioita velvollisuudesta täsmentää ja julkistaa ammatin harjoittamisen kannalta välttämättömät aihepiirit ja kelpoisuuskokeeseen liittyvät menettelysäännöt, jotta hakijat saisivat tietää yleispiirteissään sen kokeen luonteen ja sisällön, johon he mahdollisesti joutuvat osallistumaan.

Jos tällaisia säännöksiä ei ole annettu, vaarana on, että kyseisessä artiklassa edellytetyn vertailun tapauskohtainen suorittaminen on mielivaltaista tai syrjivää, minkä vuoksi on katsottava, että tällaisella kansallisella lainsäädännöllä ei ole pantu tyhjentävästi täytäntöön direktiiviä 89/48/ETY.

( ks. 51, 53, 54 ja 57 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta )