Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Ehdottomat hylkäysperusteet – Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran ominaisuuksia – Sanamerkki TDI

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

2. Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Ehdottomat hylkäysperusteet – Erottamiskyvyn puuttuminen – Poikkeus – Erottamiskyvyn syntyminen käytön perusteella – Edellytykset

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 3 kohta)

3. Yhteisön tavaramerkki – Valitusmenettely – Kanne yhteisöjen tuomioistuimissa – Valituslautakunnan päätöksen laillisuus – Riitauttaminen uusiin tosiseikkoihin vetoamalla – Hyväksymisedellytykset

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 63 artiklan 2 kohta)

4. Yhteisön tavaramerkki – Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston päätökset – Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen – Periaatteen ulottuvuus

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 73 artikla)

5. Yhteisön tavaramerkki – Valitusmenettely – Valitus, joka on tehty asian ensimmäisenä asteena ratkaisseen sisämarkkinoiden harmonisointiviraston elimen päätöksestä ja joka on siirretty valituslautakuntaan – Kyseisten kahden asteen välinen toiminnallinen jatkuvuus – Valituslautakunnalle kuuluvat tehtävät – Ulottuvuus

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 74 artiklan 2 kohta)

6. Yhteisön tavaramerkki – Valitusmenettely – Kanne yhteisöjen tuomioistuimissa – Oikeussuojan tarve – Olennaisten menettelymääräysten rikkomiseen perustuva kanneperuste – Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston sidottu toimivalta – Intressin puuttuminen

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 63 artikla)

Tiivistelmä

1. Sanamerkkiä TDI, jonka rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi on haettu Nizzan sopimukseen pohjautuvan luokituksen luokkaa 12, ”moottoriajoneuvot ja niiden rakenneosat”, ja luokkaa 37, ”moottoriajoneuvojen korjaus ja huolto”, varten, voidaan yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla käyttää osoittamaan tavaramerkkihakemuksen kohteena olevien tavaroiden ja palvelujen olennaisia ominaisuuksia. Kun kyse on moottoriajoneuvoista ja niiden rakenneosista, kyseisellä merkillä, joka on lyhenne sanoista ”turbo diesel injection” tai ”turbo direct injection”, osoitetaan nimittäin niiden laatua tai tyyppiä, ja kun kyse on korjauksesta ja huollosta, kyseisellä merkillä osoitetaan niiden käyttötarkoitusta, jolloin kohdeyleisön näkökulmasta katsottuna sanamerkin TDI sekä tavaramerkkihakemuksen kohteena olevien tavaroiden ja palvelujen ominaisuuksien välillä on riittävän suora ja konkreettinen suhde, jotta edellä mainittua säännöstä voidaan soveltaa.

(ks. 31, 34, 35, 37 ja 39 kohta)

2. Se, että tavaramerkki yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla saavuttaa erottamiskyvyn käytön perusteella, edellyttää ensiksikin sitä, että ainakin merkittävä osa kohdeyleisöstä tunnistaa tavaramerkin perusteella kyseiset tavarat tai palvelut tietyn yrityksen tavaroiksi tai palveluiksi. Erottamiskyvyn syntymistä käytön perusteella koskevien edellytysten täyttymistä ei voida kuitenkaan näyttää toteen pelkästään tiettyjen prosenttiosuuksien kaltaisten yleisten ja abstraktien kriteerien perusteella.

Toiseksi käytön perusteella saavutettu erottamiskyky on osoitettava siinä merkittävässä osassa yhteisöä, jonka osalta tavaramerkiltä puuttui tuo ominaisuus kyseisen asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b, c ja d alakohdan mukaisesti.

Kolmanneksi tietyssä yksittäistapauksessa on otettava huomioon sellaiset seikat kuten tällä tavaramerkillä markkinoitujen tavaroiden markkinaosuus, tavaramerkin käyttämisen intensiivisyys, maantieteellinen laajuus ja kesto sekä se, missä määrin yritys on käyttänyt varoja tavaramerkin tunnetuksi tekemiseen. Näyttö erottamiskykyiseksi tulemisesta voidaan saada muun muassa kauppakamarien ja muiden liike-elämän yhteenliittymien antamien lausuntojen sekä kyselytutkimusten perusteella.

Neljänneksi erottamiskyvyn on täytynyt syntyä käytössä ennen hakemuksen jättämistä.

(ks. 51–54 kohta)

3. Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) valituslautakunnan päätöksen lainmukaisuutta ei voida riitauttaa vetoamalla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa tosiseikkoihin, jotka tosin liittyvät kyseisen päätöksen tekemistä edeltävään aikaan, mutta joihin ei kuitenkaan ole vedottu virastossa käydyssä hallinnollisessa menettelyssä. Asia voi olla toisin ainoastaan silloin, jos osoitetaan, että valituslautakunnan piti viran puolesta ottaa huomioon nämä tosiseikat hallinnollisessa menettelyssä ennen päätöksen tekemistä kyseisessä asiassa.

Yhteisön toimenpiteen lainmukaisuutta on nimittäin arvioitava niiden tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen perusteella, jotka olivat olemassa toimenpiteen toteuttamisen ajankohtana. Toisaalta yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 63 artiklan 2 kohdan nojalla valituslautakunnan päätöksen kumoaminen ja muuttaminen on mahdollista ainoastaan silloin, kun kyseistä päätöstä rasittaa aineellisoikeudellinen virhe tai muotovirhe. Yhteisöjen lainkäyttöelimen käsiteltäväksi saatetun kanteen tarkoituksena on siten ainoastaan tarkastaa valituslautakunnan päätöksen lainmukaisuus eikä aloittaa asian käsittelyä uudestaan.

(ks. 63 kohta)

4. Vaikka pitää paikkansa, että yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 73 artiklan mukaan sisämarkkinoiden harmisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) päätökset voivat perustua ainoastaan sellaisiin syihin, joihin osapuolet ovat voineet ottaa kantaa, ja että tämä säännös koskee sekä tosiseikkoihin että oikeudellisiin seikkoihin perustuvia syitä ja lisäksi myös todisteita, tosiseikkojen arviointi kuuluu päätökseen itseensä. Oikeus tulla kuulluksi ulottuu nimittäin kaikkiin tosiseikkoihin tai oikeudellisiin seikkoihin, jotka ovat päätöksen perusteena, mutta ei lopputulokseen, jonka hallintoviranomainen aikoo hyväksyä.

(ks. 71 ja 75 kohta)

5. Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) valituslautakuntien tutkiessa uudelleen viraston niiden elinten tekemiä päätöksiä, jotka ovat ratkaisseet asian ensimmäisenä asteena, ja kun otetaan huomioon näiden elinten ja valituslautakunnan välillä vallitseva toiminnallinen jatkuvuus, valituksen johdosta annettava ratkaisu riippuu siitä, voitaisiinko sillä hetkellä, jolloin valituksen johdosta annetaan ratkaisu, antaa lainmukaisesti uusi päätös, jonka päätöslauselma on sama kuin valituksen kohteena olevalla päätöksellä. Vaikka valituksen kohteena oleva päätös ei ole miltään osin lainvastainen, valituslautakunnat voivat siten hyväksyä valituksen sellaisten uusien tosiseikkojen perusteella, joihin valituksen tehnyt asianosainen on vedonnut, tai vieläpä kyseisen asianosaisen esittämien uusien todisteiden perusteella, jollei yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 74 artiklan 2 kohdasta muuta johdu.

Jos siis sillä hetkellä, jolloin valituksen johdosta annetaan ratkaisu, voidaan antaa uusi päätös, jonka päätöslauselma on sama kuin valituksen kohteena olevalla päätöksellä, valitus on periaatteessa hylättävä, vaikka valituksen kohteena olevaa päätöstä rasittaa menettelyvirhe. Näin on myös siinä tapauksessa, että tällaisesta virheestä olisi ollut seurauksena ensimmäisen päätöksen oikeudellisen tai tosiseikkoja koskevan perustan epätäydellisyys kyseisen asianosaisen oltua estynyt vetoamasta oikeussääntöön tai esittämästä tosiseikkaa tai todistetta menettelyn aikana. Tällainen virhe voidaan nimittäin korjata valitusmenettelyssä, koska valituslautakunnan on – edellyttäen, että valitusmenettelyssä ei esitetä uusia tosiseikkoja tai todisteita – perustettava päätöksensä samaan oikeudelliseen ja tosiseikkoja koskevaan perustaan, johon asian ensimmäisenä asteena ratkaisseen elimen olisi pitänyt perustaa oma päätöksensä.

Jollei edellä mainitusta säännöksestä muuta johdu, viimeksi mainitussa elimessä käytävää menettelyä ja valituslautakunnassa käytävää menettelyä ei siten ole erotettu toisistaan.

(ks. 81 ja 82 kohta)

6. Kantajalla, joka riitauttaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) valituslautakunnan päätöksen, ei ole minkäänlaista perusteltua intressiä päätöksen kumoamiseen muotovirheen takia silloin, kun päätöksen kumoaminen johtaisi ainoastaan uuteen päätökseen, joka on aineellisoikeudellisesti samanlainen kuin kumottu päätös.

(ks. 97 kohta)