ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely – Edellytykset kansallisten hallintoviranomaisten oikeudellisten yksikköjen lausuntojen esittämiselle yhteisöjen tuomioistuimessa

(Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 45 artiklan 2 kohdan b alakohta)

Tiivistelmä

Olisi sen yleisen edun vastaista, jonka mukaan kansallisten hallintoviranomaisten on voitava hyötyä oikeudellisten yksiköittensä riippumattomina antamista lausunnoista, jos sallittaisiin, että silloin kun tällaiset asiakirjat eivät ole julkisia kansallisen lainsäädännön mukaan, niitä voidaan esittää yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltävänä olevassa oikeudenkäyntiasiassa ilman, että asianomaisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on antanut luvan tähän asiakirjojen esittämiseen tai että yhteisöjen tuomioistuin on määrännyt niiden esittämisestä työjärjestyksensä 45 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.

(ks. 19 kohta)
11

Näin ollen Commissione tributaria provinciale di Napoli on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset: ”1) Koskeeko [kuudennen direktiivin] 13 artiklan B kohdan c alakohdassa säädetty vapautus arvonlisäveroa, joka on suoritettu sellaisia tavaroita hankittaessa, jotka käytetään vapautettuihin toimiin, vaiko tapausta, jossa henkilö, joka on hankkinut tavaroita, jotka on tarkoitettu tällaisten toimien toteuttamiseen, päättää tämän jälkeen luovuttaa kyseiset tavarat muille henkilöille? 2) Sisältyykö kyseiseen säännökseen ehdottomia ja riittävän täsmällisiä normeja, joita voidaan soveltaa välittömästi kansallisessa oikeusjärjestyksessä? 3) Mitä merkitystä on direktiivin välittömän sovellettavuuden kannalta [kuudennen direktiivin 13 artiklan B kohdan säännöksellä], jonka mukaan jäsenvaltioiden on pannessaan täytäntöön [c alakohdassa mainittuja sääntöjä] vahvistettava edellytykset ’veropetosten, veron kiertämisen ja muiden väärinkäytösten estämiseksi’?”
I-B-2  - 1YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (seitsemäs jaosto)
22 päivänä tammikuuta 2007
Asia C-373/05 P
Bart Nijs
vastaan
Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin
Muutoksenhaku – Henkilöstö – Päätös olla ylentämättä virkamiestä 
palkkaluokkaan LA 5 – Kannetta edeltävä hallinnon sisäinen valitus – Sisäisen 
valituksen kohteen ja perusteen samanlaisuus – Selvästi perusteeton valitus
Täydellinen teksti ranskan kielellä   .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . II-B-2 - 3
Aihe:  Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaos -
to) asiassa T-377/04, Nijs vastaan tilintarkastustuomioistuin, 
26.5.2005 antamasta määräyksestä (ei julkaistu oikeustapausk o-
k
oelmassa), jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti 
tutkimatta kanteen, jossa vaadittiin kumoamaan tilintarkastu s-
tuomioistuimen päätös olla ylentämättä kantajaa kääntäjä-revii -
sorin palkkaluokkaan (LA 5) vuoden 2003 ylennyskierroksen yh -
teydessä
R
atkaisu:  Valitus hylätään . Nijs velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti -
kulut .
I-B-2  - 2TIIVISTELMÄ – ASIA C-373/05 P
Tiivistelmä
Henkilöstö – Kanne – Kannetta edeltävän hallinnon sisäisen valituksen puuttuminen – 
Tutkimatta jättäminen
(Henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohta ja 91 artiklan 2 kohta)
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Liikenne – Meriliikenne – Palvelujen tarjoamisen vapaus – Meriliikenteen kabotaasipalvelut (Neuvoston asetuksen N:o 3577/92 6 artiklan 3 kohta) (vrt. 18 ja 22 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)

2. Liikenne – Meriliikenne – Matkustaja-alusten turvallisuussäännöt ja -määräykset (neuvoston direktiivin 98/18 5 artiklan 2 kohta ja 6 artiklan 3 kohdan a–c, f ja g alakohta) (vrt. 27–31 kohta ja tuomiolauselman 2 kohta)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Ennakkoratkaisupyyntö – Symvoulio tis Epikrateias – Palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta meriliikenteeseen jäsenvaltioissa (meriliikenteen kabotaasi) 7.12.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3577/92 (EYVL L 364, s. 7) 1 artiklan 2 kohdan, 4 artiklan sekä 6 artiklan 3 kohdan tulkinta – Yksityishenkilöiden mahdollisuus vedota mainittuun asetukseen sellaisen kansallisen lainsäädännön pätevyyden riitauttamiseksi, joka on annettu ennen kyseisessä asetuksessa säädetyn poikkeuksen voimassaoloajan päättymistä – Matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä 17.3.1998 annetun neuvoston direktiivin 98/18/EY (EYVL L 144, s. 1) 5 artiklan 2 kohdan ja 6 artiklan 3 kohdan a, b, c, f ja g alakohdan tulkinta – Sellaisen kansallisen lainsäädännön yhteensopivuus tämän direktiivin kanssa, jossa kielletään tietyn iän saavuttaneiden alusten käyttö meriliikenteen palvelujen tarjoamisessa

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

1) Kun otetaan huomioon palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta meriliikenteeseen jäsenvaltioissa (meriliikenteen kabotaasi) 7.12.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3577/92 6 artiklan 3 kohdan säännökset, mainittua asetusta on tulkittava siten, ettei sillä voida ennen 1.1.2004 myöntää yksityishenkilöille oikeuksia koskien kabotaasialaa Kreikan saarilla säännöllisen matkustaja- ja lauttaliikenteen ja bruttovetoisuudeltaan alle 650 tonnin aluksilla harjoitetun liikenteen osalta.

2) Matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä 17.3.1998 annetun neuvoston direktiivin 98/18/EY 5 artiklan 2 kohtaa ja 6 artiklan 3 kohdan a, b, c, f ja g alakohtaa on tulkittava siten, että niiden kanssa on ristiriidassa pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään ehdottomasti tietyn iän saavuttaneiden alusten käyttö kotimaanliikenteessä, kun kyseessä oleva jäsenvaltio ei ole toteuttanut toimenpiteitä turvallisuusmääräysten parantamiseksi mainitun direktiivin 7 artiklan 4 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Valtiontuki

–

Komission päätös, jolla valtiontuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi

–

Tuen palauttamiseen velvoittava kansallinen toimenpide (EY 87 artikla; neuvoston asetuksen N:o 659/1999 14 artikla) (vrt. 38 kohta ja määräysosan 2 kohta)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Ennakkoratkaisupyyntö – Comissione tributaria provinciale di Pordenone – Valtiontukiohjelmasta, jonka Italia on toteuttanut pankkien hyväksi, 11.12.2001 tehdyn komission päätöksen 2002/581/EY (tiedoksiannettu numerolla K(2001) 3955) (EYVL L 184, s. 27) pätevyys

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

1) Esitettyjä kysymyksiä tutkittaessa ei ole ilmennyt sellaisia seikkoja, jotka vaikuttaisivat valtiontukiohjelmasta, jonka Italia on toteuttanut pankkien hyväksi, 11.12.2001 tehdyn komission päätöksen 2002/581/EY pätevyyteen.

2) Kansallinen toimenpide, jossa velvoitetaan tuen palauttamiseen komission sellaisen päätöksen nojalla, jossa tämä tuki on katsottu yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja jossa, kun sitä on tutkittu EY 87 artiklan ja sitä seuraavien artikloiden, EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklan, luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteiden sekä suhteellisuusperiaatteen nojalla, ei ole todettu olevan sen pätevyyteen vaikuttavia seikkoja, ei voi olla edellä mainittujen määräysten ja yleisten periaatteiden vastainen.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Maatalous — Yhteinen markkinajärjestely — Hedelmät ja vihannekset — Tuottajajärjestöt — Maksujen kantaminen sellaisilta luonnonmukaisten tuotteiden tuottajilta, jotka eivät ole liittyneet jäseniksi — Syrjintäkiellon periaate — Tuottajat, joiden tilanne on objektiivisesti tarkastellen erilainen kuin jäseniksi liittyneiden tuottajien tilanne — Asian arvioimisen kuuluminen kansalliselle tuomioistuimelle

(Neuvoston asetuksen N:o 1035/72 15 b artiklan 1 ja 8 kohta)

Tiivistelmä

Hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen N:o 1035/72, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 3284/83, 15 b artiklan 1 ja 8 kohtaa on tulkittava seuraavasti:

– Jäsenvaltio, joka on soveltanut kyseistä 1 kohtaa siten, että se velvoittaa tietyn tuottajajärjestön alueella toimivat tuottajat, jotka eivät kuulu tähän tuottajajärjestöön, noudattamaan tiettyjä tämän tuottajajärjestön laatimia tuotantoa ja myyntiä koskevia sääntöjä, ei voi syrjintäkiellon periaatetta loukkaamatta soveltaa kyseisen säännöksen 8 kohtaa ja asettaa viimeksi mainituille velvollisuutta suorittaa kokonaan tai osittain maksut, jotka järjestön jäsentuottajat maksavat, tutkimatta sitä, ovatko nämä tuottajat – toimivatpa he tai eivät sellaisella lailla säännellyllä tuotantolinjalla, kuten luonnonmukaisten tuotteiden tuotantolinja – objektiivisesti tarkasteltuna erilaisessa tilanteessa kuin jäsentuottajat.

– Tuottajat, jotka eivät ole tuottajajärjestön jäseniä, ovat objektiivisesti tarkasteltuna erilaisessa tilanteessa kuin tuottajat, jotka ovat jäseniä, silloin kun järjestön hyväksymät säännöt eivät sovellu tai soveltuvat ainoastaan poikkeuksellisesti heidän tuotteisiinsa ja kun järjestön toimenpiteistä on vain välillisesti tai välittömästi poikkeuksellista hyötyä kyseisille tuotteille.

– Kansallisten tuomioistuinten asiana on arvioida tältä osin esitettyä todistusaineistoa.

(ks. 30 kohta ja määräysosa)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Ennakkoratkaisukysymykset - Tutkittavaksi ottaminen - Kysymykset, jotka on esitetty antamatta riittäviä tietoja asiaa koskevista tosiseikoista ja lainsäädännöstä - Kysymykset, joihin ei voida antaa hyödyllistä vastausta

(EY 234 artikla; EY:n tuomioistuimen perussäännön 20 artikla)

Tiivistelmä

$$Jotta yhteisön oikeutta voidaan tulkita siten, että tulkinnasta on hyötyä kansalliselle tuomioistuimelle, tämän on määriteltävä esittämiinsä kysymyksiin liittyvät tosiseikat ja oikeudelliset seikat tai ainakin selostettava ne tosiseikkoja koskevat olettamukset, joihin nämä kysymykset perustuvat. On lisäksi välttämätöntä, että tuomioistuin perustelee jotenkin sen, miksi se on valinnut ne yhteisön oikeuden säännöt, joiden tulkinnasta kysymykset on esitetty, ja sen, miten nämä säännöt ja pääasiassa sovellettava kansallinen lainsäädäntö liittyvät toisiinsa. Tämän osalta ennakkoratkaisupyynnöissä annetut tiedot eivät ole tarpeen ainoastaan sen vuoksi, että yhteisöjen tuomioistuin voi niiden perusteella antaa vastauksia, joista on hyötyä, vaan myös siksi, että jäsenvaltioiden hallituksilla ja muilla osapuolilla on näiden tietojen perusteella mahdollisuus esittää huomautuksia yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 20 artiklan mukaisesti. Yhteisöjen tuomioistuimen on huolehdittava siitä, että tämä mahdollisuus turvataan, kun otetaan huomioon se, että edellä mainitun määräyksen nojalla ainoastaan ennakkoratkaisupyynnöt annetaan tiedoksi näille osapuolille.

( ks. 14-16 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkääminen - Välitoimet - Ennakkoratkaisumenettelyn yhteydessä tehty hakemus - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivallan puuttuminen

(EY 234, EY 242 ja EY 243 artikla; yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 83 artikla)

2. Yhteisön oikeus - Välitön oikeusvaikutus - Ensisijaisuus - Kansallisessa tuomioistuimessa nostettu kanne seuraamusten määräämiseksi kansallisesta oikeudesta johtuvasta yhteisön oikeuden rikkomisesta - Rikkomista ei ole todettu - Välitoimia koskeva hakemus - Asiaa käsittelevän kansallisen tuomioistuimen velvollisuudet ja toimivalta

(EY 10 ja EY 234 artikla)

Tiivistelmä

1. Ennakkoratkaisumenettelyn yhteydessä yhteisöjen tuomioistuin ei ole toimivaltainen ottamaan käsiteltäväkseen välitoimihakemusta. EY 242 ja EY 243 artiklan ja työjärjestyksensä 83 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuin on toimivaltainen päättämään välitoimista silloin, kun siltä pyydetään sen käsiteltävänä olevan kanteen kohteena olevan säädöksen täytäntöönpanon lykkäämistä ja silloin, kun sen käsiteltäväksi saatetun asian asianosainen pyytää kyseiseen asiaan liittyviä välitoimia. Nämä määräykset eivät koske ennakkoratkaisumenettelyä, joka perustuu kansallisten tuomioistuinten ja yhteisöjen tuomioistuimen väliseen selkeään tehtävien jakoon, jossa yhteisöjen tuomioistuin on ainoastaan toimivaltainen lausumaan mielipiteensä yhteisön lainsäädännön, jonka soveltamista kansallisessa tuomioistuimessa vireillä oleva asia koskee, tulkinnasta tai pätevyydestä, ja jossa tällaisen asian ratkaiseminen kuuluu kansallisen tuomioistuimen yksinomaiseen toimivaltaan.

Koska oikeudenkäyntimenettely ja EY 234 artiklassa säädetty ennakkoratkaisumenettely eroavat huomattavasti toisistaan, jälkimmäiseen ei pitäisi nimenomaisen säännöksen puuttuessa soveltaa sääntöjä, jotka on tarkoitettu ainoastaan oikeudenkäyntimenettelyä varten.

( ks. 6-8 ja 10 kohta )

2. EY 10 artiklassa vahvistetun yhteistyöperiaatteen perusteella kansallisten tuomioistuinten asiana on turvata yhteisön oikeuden oikeussääntöjen välittömään oikeusvaikutukseen perustuva yksityisten oikeussuoja. Yhteisön oikeuden nojalla kansallisella tuomioistuimella on oltava mahdollisuus antaa väliaikaismääräyksiä, kun sen käsiteltävänä on yhteisön oikeuteen perustuvia vaatimuksia, ja kansallisissa tuomioistuimissa yhteisön oikeuden perusteella yksityisille oikeussubjekteille annettava väliaikainen oikeussuoja ei voi vaihdella sen mukaan, riitauttavatko nämä kansallisen lainsäädännön yhteensopivuuden yhteisön oikeuden kanssa vai johdettuun oikeuteen kuuluvien yhteisön toimien pätevyyden.

( ks. 11-12 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkääminen - Välitoimien myöntämisedellytykset - Fumus boni juris - Vakava ja korjaamaton vahinko - Välitoimista päättävän tuomioistuimen harkintavalta

(EY:n perustamissopimuksen 185 ja 186 artikla; yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 83 artiklan 2 kohta ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

2 Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkääminen - Myöntämisedellytykset - Kiireellisyys - Samanaikaisesti täytettävät edellytykset - Asiaa ei voida arvioida pelkästään sillä perusteella, että yhteisön toimielimellä on harkintavaltaa

(EY:n perustamissopimuksen 185 ja 186 artikla; yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 83 artiklan 2 kohta ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

1 Välitoimista päättävä tuomioistuin voi lykätä täytäntöönpanoa ja määrätä välitoimista, jos on selvitetty, että niistä määrääminen on ensi arviolta tosiasiallisesti ja oikeudellisesti perusteltua (fumus boni juris) ja että ne ovat kiireellisiä siinä mielessä, että välitoimia hakevan etuja koskevan vakavan ja korjaamattoman vahingon välttämiseksi on tarpeen, että näistä toimista määrätään ja niiden vaikutukset alkavat jo ennen kuin pääasiassa annetaan ratkaisu. Lisäksi niiden on oltava väliaikaisia siten, ettei niillä oteta ennalta kantaa riidanalaisiin oikeus- tai tosiseikkoihin eikä tehdä etukäteen tyhjäksi pääasiassa myöhemmin annettavan ratkaisun vaikutuksia.

Tässä kokonaisarvioinnissa välitoimista määräävällä tuomioistuimella on laaja harkintavalta, ja se voi asian ominaispiirteiden perusteella vapaasti päättää, miten ja millaisessa järjestyksessä se tutkii nämä erilaiset edellytykset, sillä yhteisön oikeudessa ei ole oikeussääntöä siitä, miten tuomioistuimen olisi arvioitava sitä, onko asiassa tarpeen määrätä välitoimia.

2 Toimielimen antaman säädöksen tai muun toimenpiteen täytäntöönpanon lykkäystä tai muita välitoimia koskevien edellytysten on täytyttävä samanaikaisesti, joten välitoimihakemus voidaan hylätä siitä syystä, ettei kiireellisyysedellytys täyty. Välitoimista päättävä tuomioistuin ei kuitenkaan voi pelkästään pyydettyjen toimenpiteiden kiireellisyyttä arvioidessaan kytkeä toisiinsa toimielimen harkintavallan olemassaoloa ja sitä kiireellisyysastetta, jonka osoittamista vaaditaan edellytyksenä välitoimen määräämiselle.

Harkintavallalla voi kylläkin olla merkitystä arvioitaessa kiireellisyysastetta intressivertailun yhteydessä, ja vaatimus ilmeisestä kiireellisyydestä - yhdistettynä vaatimukseen, että fumus boni juris on erityisen vankka - voi olla perusteltu pyydetyn välitoimen luonteen vuoksi tai niiden vaikutusten vuoksi, joita välitoimella voi olla. Kuitenkaan yksin se seikka, että riidanalaisesta toimesta päättäneellä on harkintavaltaa, ei voi ratkaista sitä, millaisia vaatimuksia kiireellisyysedellytykselle on asetettava, jos sitä, onko välitoimihakemus ilmeisen perusteltu (fumus boni juris) ei ole lainkaan pohdittu tai intressivertailua ei ole lainkaan tehty.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Ennakkoratkaisukysymykset - Asian saattaminen yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi - Perustamissopimuksen 177 artiklassa (josta on tullut EY 234 artikla) tarkoitetun kansallisen tuomioistuimen käsite - Käsitteen määrittäminen rakennetta ja toimintaa koskevien arviointiperusteiden avulla - Corte dei Conti ei esillä olevaan ennakkoratkaisupyyntöön liittyvässä asiayhteydessä toimi tuomioistuimen ominaisuudessa, kun sen harjoittama jälkivalvonta on pääosin hallintotoiminnan tulosten arviointia ja tarkastamista

(EY:n perustamissopimuksen 177 artikla (josta on tullut EY 234 artikla))

Tiivistelmä

$$Kansallisen toimielimen kelpoisuus saattaa asia perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi on selvitettävä sekä rakennetta että toimintaa koskevien arviointiperusteiden kannalta. Kansallisen toimielimen voidaan katsoa olevan perustamissopimuksen 177 artiklassa tarkoitettu "tuomioistuin" huolehtiessaan tuomiovallan käyttämiseen liittyvistä tehtävistä, kun taas huolehtiessaan muista, esimerkiksi hallinnollisista tehtävistä, sen ei voida katsoa toimivan tuomioistuimen ominaisuudessa.

Tästä seuraa, että selvitettäessä, onko sellaisen kansallisen toimielimen, jolle on lainsäädännössä annettu eri tyyppisiä tehtäviä, katsottava olevan "tuomioistuin", on selvitettävä, mikä on sen harjoittaman toiminnan erityisluonne juuri siinä normatiivisessa asiayhteydessä, jossa se on saattanut asian yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi. Tätä selvitettäessä merkitystä ei ole sillä, onko kyseisen toimielimen muiden yksiköiden tai jopa sen saman yksikön, joka on saattanut asian yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi mutta joka silloin huolehtii eri tehtävistä kuin tämän ennakkoratkaisupyynnön tapauksessa, katsottava olevan "tuomioistuin".

Corte dei Conti ei toimi tuomioistuimen ominaisuudessa, kun sen esillä olevaan ennakkoratkaisupyyntöön liittyvässä asiayhteydessä harjoittama jälkivalvonta on pääosin hallintotoiminnan tulosten arviointia ja tarkastamista.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Oikeudenkäyntimenettely - Väliintulo - Henkilöstöasiat - Virkamiehen osallistuminen väliintulijana sellaiseen oikeudenkäyntiin, jossa käsitellään toisen virkamiehen nostamaa kumoamiskannetta - Hyväksymisedellytykset

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 37 artiklan toinen kohta; yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 93 ja 123 artikla)

2 Oikeudenkäyntimenettely - Väliintulo - Henkilöt, joilla on oikeus esiintyä väliintulijoina - Oikeudenkäynti, jonka kohde on samanlainen kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käsiteltävänä olevassa toisessa riita-asiassa - Väliintulo-oikeuden epääminen - Puolustautumisoikeudet - Puolustautumisoikeuksia ei ole loukattu

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 37 artiklan toinen kohta, yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 93 ja 123 artikla)

Tiivistelmä

3 Kun kyseessä on virkamiehen pyyntö saada osallistua väliintulijana sellaiseen oikeudenkäyntiin, jossa käsitellään toisen virkamiehen nostamaa kumoamiskannetta, EY:n tuomioistuimen perussäännön 37 artiklan toisen kohdan ilmaisulla "asian ratkaisu koskee heidän oikeuttaan" on katsottava tarkoitettavan sitä, että nimenomaan ratkaisu, joka annetaan kumottavaksi vaaditun toimenpiteen osalta, vaikuttaa asianomaisten etuihin.

Tästä syystä väliintulohakemusta, jonka virkamies on esittänyt saadakseen osallistua oikeudenkäyntiin, jossa käsitellään toisen virkamiehen oman palkkatasonsa määrittelyä koskevasta päätöksestä nostamaa kumoamiskannetta, ei voida hyväksyä.

4 Jos henkilö, joka on pyytänyt lupaa saada osallistua oikeudenkäyntiin väliintulijana, on itse asianosaisena ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa, jonka käsittelyä on lykätty siihen asti, kun yhteisöjen tuomioistuin antaa tuomion siinä asiassa, jonka käsittelyyn hän on pyytänyt saada osallistua väliintulijana, hänen puolustautumisoikeuksiaan ei loukata, jos hänen pyyntönsä saada osallistua oikeudenkäyntiin väliintulijana hylätään tässä viimeksi mainitussa asiassa, jossa esillä oleva tilanne tai jossa esitetyt perustelut ovat samanlaisia kuin hänen omansa.

Ratkaisu, jonka yhteisöjen tuomioistuin antaa käsiteltävänään olevassa asiassa, ei näet vaikuta niihin oikeuksiin, joihin väliintulon hakija voi vedota siinä oikeudenkäynnissä, jossa hän on kantajana ja jossa hän voi esittää kanneperusteittensa kannalta asianmukaisina pitämänsä perustelut.
Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 30 päivänä kesäkuuta 1997. - Banco de Fomento e Exterior SA vastaan Amândio Maurício Martins Pechim, Maria da Luz Lima Barros Raposo Pechim ja Confecções Têxteis de Vouzela Ldª (CTV). - Ennakkoratkaisupyyntö: Tribunal Cível da Comarca de Lisboa - Portugali. - Ennakkoratkaisupyyntö - Tutkimatta jättäminen. - Asia C-66/97.



Oikeustapauskokoelma 1997 sivu I-03757



Tiivistelmä



Avainsanat

Ennakkoratkaisukysymykset - Tutkittavaksi ottaminen - Kysymykset, jotka eivät koske yksityiskohtaisia teknisiä seikkoja ja jotka on esitetty ilman mitään selvitystä asiaa koskevista tosiseikoista ja sitä koskevasta lainsäädännöstä

(EY:n perustamissopimuksen 177 artikla; EY:n tuomioistuimen perussäännön 20 artikla)

Tiivistelmä

Jotta yhteisön oikeutta voitaisiin tulkita siten, että tulkinnasta olisi kansalliselle tuomioistuimelle hyötyä, tämän on määriteltävä esitettyihin kysymyksiin liittyvät tosiseikat ja oikeudelliset seikat, tai ainakin selostettava ne tosiasioita koskevat olettamukset, joihin nämä kysymykset perustuvat.

Ennakkoratkaisupyynnöissä olevien tietojen perusteella yhteisöjen tuomioistuin voi antaa asian ratkaisun kannalta hyödyllisiä vastauksia, ja niiden perusteella jäsenvaltioilla ja muilla osapuolilla on myös mahdollisuus esittää huomautuksensa yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 20 artiklan mukaisesti. Yhteisöjen tuomioistuimen on valvottava, että tämä mahdollisuus turvataan, ottaen huomioon se, että edellä mainitun artiklan mukaan ainoastaan ennakkoratkaisupyynnöt ilmoitetaan osapuolille.

On totta, että kansalliselle tuomioistuimelle asetettu vaatimus ennakkoratkaisukysymystä koskevien tosiseikkojen ja oikeudellisten perusteiden selvittämiseen ei ole niin ehdoton silloin, kun kyse on yksityiskohtaisista teknisistä seikoista, joiden osalta yhteisöjen tuomioistuimella on mahdollisuus antaa asianmukainen vastaus, vaikka kansallinen tuomioistuin ei ole antanut tyhjentävää selvitystä oikeudellisesta tilanteesta ja tosiasiatilanteesta.

Kansallisen tuomioistuimen esittämän ennakkoratkaisukysymyksen tutkittavaksi ottamisen edellytykset kuitenkin puuttuvat selvästi, jos ennakkoratkaisupyynnössä ei ole riittävää selvitystä kyseisen tuomioistuimen käsiteltävänä olevan asian oikeudellisesta tilanteesta ja tosiasiatilanteesta ja jos siinä ainoastaan toistetaan pääasian vastaajien ehdottamat kysymykset.
68

Ensinnäkin kantajan reaktioiden osalta on huomautettava, että Yhdistynyt kuningaskunta on toiminut aktiivisesti estääkseen ennakolta vahingon syntymisen. Kuten komissio on esittämissään huomautuksissa itsekin todennut, neljännen köyhyysohjelman hyväksymättä jääminen johtui nimenomaan siitä, että Yhdistynyt kuningaskunta ja Saksan liittotasavalta vastustivat sitä neuvostossa. Yhdistynyt kuningaskunta on lisäksi nostanut kanteen komission vuonna 1995 köyhyyden torjumista koskevan ohjelman toteuttamiseksi tekemien rahoitussitoumusten kumoamiseksi. Yhdistynyt kuningaskunta on istunnossa todennut esittäneensä jo tammikuussa 1996 vastalauseensa komission maksusitoumuksista vanhusten hyväksi toteutettavan ohjelman puitteissa.