Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Yhteinen kauppapolitiikka - Polkumyynniltä suojautuminen - Lopullisten polkumyyntitullien käyttöön ottaminen - Neuvoston toimivalta - Yhteisön etujen arviointi - Tuomioistuinten harjoittaman valvonnan rajat - Välitoimihakemus, jossa vaaditaan neuvoston velvoittamista hyväksymään komission ehdotus lopullisten polkumyyntitullien käyttöön ottamisesta - Välitoimihakemuksen hylkääminen

(EY:n perustamissopimuksen 185 ja 186 artikla; neuvoston asetuksen N:o 384/96 9 artiklan 4 kohta ja 10 artiklan 2 kohta)

2 Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkääminen - Negatiivisen toimenpiteen keskeyttämistä koskeva hakemus - Hylkääminen

(EY:n perustamissopimuksen 185 ja 186 artikla)

3 Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkääminen - Lykkäämisen edellytykset - Kiireellisyys - Vakava ja korjaamaton vahinko - Taloudellinen vahinko

(EY:n perustamissopimuksen 185 ja 186 artikla; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

4 Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkääminen - Lykkäämisen edellytykset - Kiireellisyys - Kantajan oma intressi - Kyseisen alan yritykset - Yhdistykset, jotka edustavat kyseisen alan yritysten kollektiivisia etuja

(EY:n perustamissopimuksen 185 ja 186 artikla; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

5 Polkumyyntiä koskevan perusasetuksen N:o 384/96 9 artiklan 4 kohdan ja 10 artiklan 2 kohdan nojalla neuvoston velvollisuutena on päättää asetuksessa vahvistetun menettelyn mukaisesti lopullisten polkumyyntitullien käyttöön ottamisesta ja tarvittaessa väliaikaisten polkumyyntitullien kantamisesta lopullisesti. Antaessaan neuvostolle tämän toimivallan yhteisön lainsäätäjä on jättänyt neuvoston tehtäväksi päättää, hyväksyykö se ja missä määrin komission ehdotuksen, eikä neuvostolla siis ole ensi arviolta velvollisuutta hyväksyä ehdotusta joka tapauksessa.

Asetuksessa säädetyn menettelyn tässä vaiheessa neuvosto harjoittaa sitä laajaa harkintavaltaa, joka on myönnetty yhteisöjen toimielimille niiden päättäessä tähän asetukseen liittyvistä suojatoimenpiteistä, arvioituaan erityisesti yhteisön etuja, mikä edellyttää monitahoisten taloudellisten tilanteiden arvioimista. Ilman että välitoimista päättävän tuomarin on tarpeen täsmentää neuvoston harkintavallan rajoja erityisesti verrattuna komission tutkimukseen liittyvään harkintavaltaan, on todettava, että kantajien vaatimus, jonka mukaan neuvoston on hyväksyttävä komission ehdotus lopullisten tullien käyttöön ottamisesta, merkitsee ensi arviolta puuttumista tähän neuvoston toimivaltaan, mikä ei ole yhteensopivaa yhteisön eri toimielinten välisen toimivallanjaon kanssa, eikä vaatimusta siis voida hyväksyä.

6 Silloin kun täytäntöönpanon lykkääminen koskee negatiivista toimenpidettä ja kun sillä ei erityisesti velvoiteta kyseistä toimielintä hyväksymään vaadittuja toimenpiteitä, se ei millään tavalla koske kantajien etua eikä välitoimista päättävä tuomari voi siis määrätä siitä.

7 Täytäntöönpanon lykkäämistä koskevan hakemuksen tai välitoimihakemuksen kiireellisyyttä koskevaa edellytystä on arvioitava sillä perusteella, minkälainen tarve on antaa väliaikaismääräys, jotta vältyttäisiin vakavan ja korjaamattoman vahingon aiheutumiselta välitoimea hakevalle asianosaiselle. Tämän asianosaisen tehtävänä on näyttää toteen, ettei pääasian ratkaisua voida odottaa ilman, että siitä aiheutuu tälle asianosaiselle tämän luonteista vahinkoa.

Puhtaasti taloudellisen vahingon ei voida kuin poikkeustapauksissa katsoa olevan korjaamatonta tai edes vaikeasti korjattavissa olevaa, koska se voidaan myöhemmin korvata rahalla.

8 Näyttääkseen toteen hakemuksensa kiireellisyyden tutkittaessa täytäntöönpanon lykkäämistä tai välitoimien myöntämistä koskevia edellytyksiä, kantajat, jotka ovat yksityisiä oikeussubjekteja, kyseisen alan yrityksiä tai näiden viimeksi mainittujen yritysten kollektiivisia etuja edustava yhdistys, eivät kuitenkaan voi tyytyä vetoamaan sellaisiin etuihin, jotka eivät ole niiden omia, eivätkä, erityisesti yhdistyksen ollessa kyseessä, sellaisiin etuihin, jotka eivät, ollenkaan ja tapauksesta riippuen, vastaa niitä etuja, joiden puolustaminen on yhdistyksen tehtävänä. Välitoimista päättävän tuomarin tehtävänä on ottaa huomioon muut esillä olevaan asiaan liittyvät edut, kuten esimerkiksi työllisyyden turvaamista koskeva etu, ratkaistessaan, voidaanko välitoimihakemus hyväksyä.