2.

Valituksen kohteena olevassa tuomiossa on myös rikottu tai sovellettu väärin teollisoikeuksia koskevan Italian lain 8 §:n 3 momenttia. Toisin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on katsonut, tätä säännöstä sovelletaan itse asiassa ainoastaan sellaisiin henkilöiden nimiin, joista on tullut yleisesti tunnettuja kaupallisen toiminnan ulkopuolella: sen vuoksi sitä ei voida soveltaa nimeen ”Elio Fiorucci”, joka on asiassa esitettyjen kiistattomien tosiseikkojen valossa tullut alun perin tunnetuksi kaupallisen toiminnan piirissä. Tällaista teollisoikeuksia koskevan Italian lain 8 §:n 3 momentin tulkintaa tukee ennen kaikkea kyseisen säännöksen sanamuoto, jossa nimenomaisesti todetaan, että sen tarkoituksena on rajoittaa säännöksessä tarkoitettu henkilönimien suoja nimiin, jotka ovat tulleet yleisesti tunnetuiksi ”taiteen, kirjallisuuden, tieteen, politiikan tai urheilun alalla”. Tätä päätelmää vahvistaa edelleen Italian tavaramerkkilainsäädännön systemaattinen analyysi, josta käy ilmi, että kaupallista tunnettuutta suojataan teollisoikeuksia koskevan Italian lain 12 §:n 1 momentin b ja f alamomenteissa, kun taas saman lain 8 §:n 3 momentti koskee ainoastaan kaupallisen toiminnan ulkopuolella syntynyttä tunnettuisuutta. Ei ole myöskään mahdollista soveltaa samaan merkkiin samanaikaisesti molempia näistä säännöksistä, koska se johtaisi kahteen yksinomaiseen tavaramerkkioikeuteen, jotka ovat keskenään ristiriidassa. Elio Fiorucci on näin ollen rekisteröimällä oman sukunimensä tavaramerkiksi (joka on sittemmin luovutettu Edwinille) luopunut käyttämästä nimensä tunnettuutta kaupallisia tarkoituksia varten. Täten Elio Fiorucci ei voi vedota teollisoikeuksia koskevan Italian lain 8 §:n 3 momenttiin Edwinin tavaramerkin ”Elio Fiorucci” julistamiseksi mitättömäksi. Toisaalta sellainen teollisoikeuksia koskevan Italian lain 8 §:n 3 momentin tulkinta, jota Edwin on vaatinut ja josta seuraa, ettei mainittu säännös sovellu käsiteltävänä olevaan tapaukseen, on johdonmukainen kyseisen säännöksen tarkoituksen kanssa, kun säännöksen tarkoituksena on estää vapaamatkustajamaista hyväksikäyttöä siten, että joku rekisteröi merkin, joka on tullut tunnetuksi toisen henkilön ansiosta. Edwinin syyksi ei voida lukea vapaamatkustajamaista käyttäytymistä, koska hankkimalla ”Fiorucci”-tavaramerkit huomattavaan hintaan Edwin maksoi kalliin hinnan oikeudesta nauttia tunnetun milanolaisen muotisuunnittelijan nimeen liittyvästä maineesta. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen perustelu, jonka mukaan teollisoikeuksia koskevan Italian lain 8 §:n 3 momentissa säädetty suoja on laajempi ja riippumaton kaupallisella toiminnan piirissä hankittuja erottavia tunnuksia varten säädetystä suojasta, ei ole vakuuttava. Johtavan italialaisen oikeuskirjallisuuden mukaan tunnusten, jotka eivät ole kaupallisesti tunnettuja, odotusoikeus ei ole teollisoikeuksia koskevan Italian lain 8 §:n 3 momentin nojalla absoluuttinen. Ennen kaikkea tämä oikeus ei ole kuitenkaan laajempi kuin teollisoikeuksia koskevan Italian lain 12 §:n 1 momentin b ja f alamomentissa säädetty sellaisten tunnusten vastaava oikeus, jotka ovat kaupallisesti tunnettuja. Se, että näiden säännösten soveltamisalat ovat päällekkäisiä, vahvistaa edelleen, ettei niitä voida soveltaa samanaikaisesti. Toisin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on katsonut ylimalkaisessa päätelmässään, teollisoikeuksia koskevan Italian lain 8 §:n 3 momenttia (aiemmin 21 §:n 3 momentin m alamomentti) koskevan italialaisen oikeuskirjallisuuden huolellinen ja yksityiskohtainen analyysi osoittaa, että vallitseva näkemys on, että kyseinen säännös soveltuu ainoastaan tunnuksiin, jotka ovat tulleet tunnetuiksi kaupallisen toiminnan ulkopuolella. Tämän seikan vahvistavat myös ne muutamat tuomiot, jotka italialaiset tuomioistuimet ovat tähän mennessä antaneet teollisoikeuksia koskevan Italian lain 8 §:n 3 momentin tulkinnasta. Myöskään se ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen perustelu ei ole vakuuttava, jonka mukaan Elio Fiorucci tultuaan tunnetuksi kaupallisen toiminnan ulkopuolella (erityisesti taiteen, kulttuurin, ekologian ja lastensuojelun alalla) voisi kuitenkin joka tapauksessa vedota teollisoikeuksia koskevan Italian lain 8 §:n 3 momentin mukaiseen suojaan. Johtavan italialaisen oikeuskirjallisuuden mukaan kun muiden jo rekisteröimä ja tunnetuksi tullut nimi tulee yleisesti tunnetuksi kaupallisen toiminnan ulkopuolella, sen haltija (tässä tapauksessa Elio Fiorucci) ei voi vedota teollisoikeuksia koskevan Italian lain 8 §:n 3 momenttiin, koska etusija on tällöin aiemmin rekisteröidyn tunnetun tavaramerkin (tässä tapauksessa tunnuksen ”Fiorucci”) haltijan (tässä tapauksessa Edwinin) suojaamisessa.