JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUS

HENRIK SAUGMANDSGAARD ØE

12 päivänä marraskuuta 2020 ( 1 )

Asia C-515/19

Eutelsat SA

vastaan

Autorité de régulation des communications électroniques et des postes,

Inmarsat Ventures SE, aiemmin Inmarsat Ventures Ltd,

sekä muina osapuolina

Viasat Inc. ja

Viasat UK Ltd

(Ennakkoratkaisupyyntö – Conseil d’État (ylin hallintotuomioistuin, Ranska))

Ennakkoratkaisupyyntö – Sähköiset viestintäverkot ja ‑palvelut – Päätös 2007/98/EY – Radiotaajuuksien yhdenmukaistettu käyttö 2 GHz:n taajuusalueilla – Satelliittivälitteisiä matkaviestintäpalveluja tarjoavat järjestelmät – Päätös N:o 626/2008/EY – Valitseminen ja valtuuttaminen – 2 artiklan 2 kohta – Satelliittivälitteinen matkaviestintäjärjestelmä – Liikkuvan maa-aseman käsite – Täydentävien maanpäällisten tukiasemien käsite – 4 artiklan 1 kohdan c alakohdan ii alakohta – Sitoumus vähintään 60 prosentin peittoon unionin alueesta – 7 artiklan 1 kohta – Noudattamatta jättäminen – Seuraukset

I Johdanto

1. Conseil d’État’n (ylin hallintotuomioistuin, Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö koskee Inmarsat Ventures SE:n, aiemmin Inmarsat Ventures Ltd:n (jäljempänä Inmarsat), perustamaa European Aviation Network ‑järjestelmää (jäljempänä EAN-järjestelmä), jonka on tarkoitus tarjota internetyhteys unionin alueen yli lentäviin lentokoneisiin.

2. Kyseinen pyyntö liittyy kumoamiskanteeseen, jonka Eutelsat SA on nostanut Autorité de régulation des communications électroniques et des postesin (jäljempänä ARCEP) päätöksestä, jolla Inmarsatille myönnettiin lupa käyttää maanpäällisiä tukiasemia EAN-järjestelmässä.

3. Mainittu ARCEPin päätös on jatkoa päätökselle 2009/449/EY, ( 2 ) jolla komissio valitsi Inmarsatin ja Solaris Mobile Limitedin satelliittivälitteisten matkaviestintäjärjestelmien operaattoreiksi, joilla on lupa käyttää 2 GHz:n taajuusaluetta, päätöksen 2007/98/EY ( 3 ) ja päätöksen N:o 626/2008/EY ( 4 ) mukaisesti.

4. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen kysymysten tarkoituksena on olennaisesti määrittää, ovatko Inmarsatin perustama EAN-järjestelmä ja erityisesti kyseisen järjestelmän maanpäällinen komponentti päätöksessä N:o 626/2008 vahvistettujen arviointiperusteiden mukaiset.

5. Ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa näihin kysymyksiin myöntävästi.

II Asiaa koskevat oikeussäännöt

A Päätös 2007/98

6. Päätöksen 2007/98/EY 1 artiklassa määrätään seuraavaa: ”Tämän päätöksen tarkoituksena on yhdenmukaistaa ehdot taajuuskaistojen 1980–2010 MHz (maasta avaruuteen) ja 2170–2200 MHz (avaruudesta maahan) saatavuudelle ja tehokkaalle käytölle satelliittivälitteisissä järjestelmissä, jotka tarjoavat mobiilipalveluja [unionissa].”

7. Kyseisen päätöksen 2 artiklan mukaan ”satelliittivälitteisiä mobiilipalveluja tarjoavilla järjestelmillä” tarkoitetaan järjestelmiä, jotka pystyvät tarjoamaan radioviestintäpalveluja liikkuvan maa-aseman ja yhden tai useamman avaruudessa sijaitsevan yksikön välillä; liikkuvien maa-asemien välillä yhden tai useamman avaruudessa sijaitsevan yksikön välityksellä tai liikkuvan maa-aseman ja yhden tai useamman maan päällä sijaitsevan täydentävän kiinteän tukiaseman välillä.

8. Mainitun päätöksen 3 artiklassa määrätään seuraavaa: ”1. Jäsenvaltioiden on vapautettava ja varattava 1 päivästä heinäkuuta 2007 lähtien taajuuskaistat 1980–2010 MHz ja 2170–2200 MHz satelliittivälitteisiä mobiilipalveluja tarjoavien järjestelmien käyttöön. – – 2. Mahdollisten maan päällä sijaitsevien täydentävien tukiasemien on kuuluttava satelliittivälitteisiä mobiilipalveluja tarjoavaan järjestelmään, ja niitä on ohjattava kyseisen järjestelmän resurssien- ja verkonhallintajärjestelmällä. Tällaisten tukiasemien on käytettävä samaa siirtosuuntaa ja samoja taajuuksia kuin niihin yhteydessä olevat satelliittikomponentit, eivätkä ne saa kasvattaa niitä käyttävän satelliittivälitteisiä mobiilipalveluja tarjoavan järjestelmän taajuustarpeita.”

B Päätös N:o 626/2008

9. Päätöksen N:o 626/2008 1 artiklan 1 kohta kuuluu seuraavasti: ”Tämän päätöksen tavoitteena on helpottaa satelliittivälitteisten matkaviestintäpalvelujen kilpailuun perustuvien sisämarkkinoiden kehitystä [unionissa] ja varmistaa asteittainen kattavuus kaikissa jäsenvaltioissa. Tällä päätöksellä luodaan yhteisön menettely sellaisten satelliittivälitteisten matkaviestintäpalvelujen operaattorien yhteistä valintaa varten, jotka käyttävät päätöksen 2007/98/EY mukaista 2 GHz:n taajuusaluetta, jolla tarkoitetaan taajuusaluetta 1 980–2 010 MHz viestinnässä maasta satelliittiin ja taajuusaluetta 2 170–2 200 MHz viestinnässä satelliitista maahan. Siinä vahvistetaan myös säännökset, jotka koskevat valittujen operaattorien yhteensovitettua valtuuttamista jäsenvaltioiden toimesta käyttämään tällä taajuusalueella osoitettuja radiotaajuuksia satelliittivälitteisten matkaviestintäjärjestelmien toiminnassa.”

10. Päätöksen 2 artiklan 2 kohdassa todetaan seuraavaa: ”Lisäksi sovelletaan seuraavia määritelmiä: a) ’satelliittivälitteisellä matkaviestintäjärjestelmällä’ tarkoitetaan sähköisiä viestintäverkkoja ja niihin liittyviä toimintoja, jotka pystyvät tarjoamaan radioviestintäpalveluja liikkuvan maa-aseman ja yhden tai useamman avaruudessa sijaitsevan yksikön välillä, liikkuvien maa-asemien välillä yhden tai useamman avaruudessa sijaitsevan yksikön välityksellä tai liikkuvan maa-aseman ja yhden tai useamman maanpäällisen kiinteän tukiaseman välillä. Tällaiseen järjestelmään on kuuluttava vähintään yksi avaruudessa sijaitseva yksikkö; b) satelliittivälitteisen matkaviestintäjärjestelmän ’maanpäällisellä tukiasemalla’ maan päällä sijaitsevaa tukiasemaa, joka parantaa satelliittivälitteisen matkaviestintäpalvelun saatavuutta sellaisella järjestelmän satelliitin tai satelliittien peittoalueeseen kuuluvalla maantieteellisellä alueella, jolla vaaditun laatuista viestintäyhteyttä yhden tai useamman avaruudessa sijaitsevan yksikön kanssa ei voida taata.”

C Päätös 2009/449

11. Päätöksen N:o 626/2008 täytäntöön panemiseksi komissio valitsi Inmarsatin ja Solaris Mobile Limitedin satelliittivälitteisten matkaviestintäjärjestelmien operaattoreiksi, joilla on lupa käyttää 2 GHz:n taajuusaluetta, päätöksen 2007/98/EY mukaisesti.

III Pääasia, ennakkoratkaisukysymykset sekä asian käsittelyn vaiheet unionin tuomioistuimessa

12. ARCEP myönsi 21.10.2014 annetulla päätöksellä nro 2014-1257 Inmarsatille luvan käyttää päätöksessä 2009/449 mainittuja taajuuksia Ranskan Euroopassa sijaitsevilla alueilla.

13. ARCEP myönsi 22.2.2018 annetulla päätöksellä nro 2018-0001 Inmarsatille luvan pitää toiminnassa satelliittivälitteisen matkaviestintäjärjestelmän maanpäällisiä tukiasemia.

14. Eutelsat nosti Conseil d’État’ssa kumoamiskanteen jälkimmäistä päätöstä vastaan. Viasat Inc ja Viasat UK Ltd (jäljempänä yhdessä Viasat) osallistuivat pääasian oikeudenkäyntiin väliintulijoina kyseistä kannetta tukeakseen.

15. Kyseisen tuomioistuimen toimittamista tiedoista ilmenee, että Inmarsat aikoo hyödyntää päätöksellä 2009/449 myönnettyä lupaa kehittääkseen EAN-järjestelmää.

16. EAN-järjestelmän avulla voidaan tuoda matkaviestintäpalvelu lentokoneisiin käyttäen satelliittilähetyksiä, joiden vastaanottajana on lentokoneen rungon yläpinnalla sijaitseva antenni, ja unionin alueella sijaitsevista maanpäällisistä tukiasemista toteutettavia lähetyksiä, joiden vastaanottajana on lentokoneen rungon alapinnalla sijaitseva antenni. Kaikki nämä lähetykset toteutetaan Inmarsatille päätöksellä 2009/449 myönnetyllä taajuuskaistalla. Kyseinen järjestelmä käyttää 29.8.2017 käyttöön otettua satelliittia.

17. Eutelsat esitti ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa kumoamiskanteensa tueksi useita väitteitä, joilla se pyrki osoittamaan, että Inmarsatin perustama EAN-järjestelmä ei ole päätöksen N:o 626/2008 määräysten mukainen, mistä olisi seurauksena ARCEPin 22.2.2018 annetun päätöksen pätemättömyys.

18. Conseil d’État totesi, että näihin väitteisiin liittyy useita unionin oikeuden tulkintaa koskevia vaikeuksia, minkä jälkeen se päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset: ”1) Millä oikeudellisilla arviointiperusteilla voidaan todeta, että kyseessä on liikkuva maa-asema päätöksessä N:o 626/2008 tarkoitetussa merkityksessä? Onko kyseistä päätöstä tulkittava siten, että siinä edellytetään, että maanpäällisen tukiaseman kanssa yhteydessä oleva liikkuva maa-asema voi olla yhteydessä myös satelliitin kanssa ilman erillistä laitteistoa? Mikäli vastaus tähän kysymykseen on myöntävä, miten laitteiston yhtenäisyys on arvioitava? 2) Onko päätöksen N:o 626/2008 2 artiklan 2 kohdan määräyksiä tulkittava siten, että satelliittivälitteisen matkaviestintäjärjestelmän on perustuttava ensisijaisesti satelliittikomponentteihin, vai voidaanko kyseisten määräysten perusteella katsoa, että satelliittikomponenttien ja maanpäällisten komponenttien roolit toisiinsa nähden ovat merkityksettömiä, mukaan lukien kokoonpano, jossa satelliittikomponenttia käytetään vain silloin, kun maanpäällisiin komponentteihin ei saada yhteyttä? Voidaanko maanpäälliset tukiasemat asentaa kattamaan koko Euroopan unionin alue sillä perusteella, että avaruudessa sijaitsevien yksikköjen avulla ei voida missään kohtaa taata vaaditun laatuista viestintäyhteyttä kyseisen päätöksen 2 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetussa merkityksessä? 3) Mikäli osoittautuu, että päätöksen N:o 626/2008 II osaston mukaisesti valittu operaattori ei ole noudattanut kyseisen päätöksen 7 artiklan 2 kohdassa määriteltyjä, satelliittivälitteisen matkaviestintäjärjestelmän alueellista peittoa koskevia sitoumuksia mainitun päätöksen 4 artiklan 1 kohdan c alakohdan ii alakohdassa määrättyyn määräaikaan mennessä, onko jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kieltäydyttävä myöntämästä lupia maanpäällisten tukiasemien toiminnassa pitämiseen? Mikäli vastaus tähän on kieltävä, voivatko ne kieltäytyä myöntämästä kyseisiä lupia?”

19. Ennakkoratkaisupyyntö, joka on päivätty 28.6.2019, on rekisteröity unionin tuomioistuimen kirjaamossa 8.7.2019.

20. Eutelsat, Inmarsat, Viasat, Ranskan, Belgian ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukset sekä Euroopan komissio ovat esittäneet kirjallisia huomautuksia ja vastanneet kirjallisesti useisiin unionin tuomioistuimen esittämiin kysymyksiin.

IV Asian tarkastelu

21. Unionin tuomioistuimelle toimitetusta asiakirja-aineistosta ilmenee, että Eutelsatin ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa nostama kanne, jota Viasat tukee, kuuluu joukkoon kanteita, jotka on nostettu unionin yleisessä tuomioistuimessa ( 5 ) sekä etenkin Yhdistyneen kuningaskunnan, Saksan, Italian, Espanjan ja Belgian kansallisissa tuomioistuimissa ja joilla kyseiset osapuolet pyrkivät estämään Inmarsatia käyttämästä 2 GHz:n taajuuskaistaa maanpäällisten tukiasemien avulla.

22. Nyt käsiteltävässä asiassa unionin tuomioistuimen on lähinnä tutkittava kolme perustelua, jotka Eutelsat on esittänyt kiistääkseen ARCEPin Inmarsatille myöntämän, maanpäällisten tukiasemien toiminnassa pitämistä Ranskassa koskevan luvan pätevyyden ja joiden tutkiminen edellyttää unionin oikeussääntöjen tulkintaa. Nämä kolme perustelua vastaavat kolmea ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen esittämää kysymystä.

23. Eutelsat väittää ensinnäkin, että Inmarsatin perustaman EAN-järjestelmän kaltaisessa järjestelmässä lentokoneen rungon alapinnalle asennettu antenni, jonka avulla ollaan yhteydessä maanpäällisiin tukiasemiin, ei ole ”liikkuva maa-asema”, joten kyseiset komponentit eivät ole olennainen osa ”satelliittivälitteistä matkaviestintäjärjestelmää” päätöksen N:o 626/2008 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa merkityksessä.

24. Toiseksi Eutelsat esittää, että maanpäällisiä komponentteja ei voida niiden keskeisen merkityksen takia katsoa ”täydentäviksi” EAN-järjestelmän kaltaisessa järjestelmässä, joten kyseinen järjestelmä ei ole ”satelliittivälitteinen matkaviestintäjärjestelmä” edellä mainitussa määräyksessä tarkoitetussa merkityksessä.

25. Kolmanneksi Eutelsat esittää, että kansalliset viranomaiset eivät voi myöntää Inmarsatille lupaa maanpäällisten tukiasemien toiminnassa pitämiseen alueellaan sillä perusteella, että se ei ole noudattanut satelliittivälitteisen matkaviestintäjärjestelmän alueellista peittoa koskevia sitoumuksia päätöksen N:o 626/2008 4 artiklan 1 kohdan c alakohdan ii alakohdassa määrättyyn päivämäärään mennessä.

26. Esitän tuonnempana ratkaisuehdotuksessani syyt, joiden perusteella katson, että jokainen Eutelsatin esittämä perustelu on hylättävä. Toisin sanoen ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa esitettyihin kysymyksiin siten, että asianomaisissa unionin oikeussäännöissä ei kyseenalaisteta Inmarsatin saaman, maanpäällisten tukiasemien toiminnassa pitämistä Ranskassa koskevan luvan pätevyyttä.

A ”Satelliittivälitteisen matkaviestintäjärjestelmän” ja ”liikkuvan maa-aseman” käsitteet päätöksen N:o 626/2008 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa merkityksessä (ensimmäinen kysymys)

27. Ensimmäisellä kysymyksellään ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee olennaisesti, onko päätöksen N:o 626/2008 2 artiklan 2 kohdan a alakohtaa tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan EAN-järjestelmän kaltaisessa järjestelmässä maanpäälliset tukiasemat ovat yhteydessä ”liikkuvan maa-aseman” kanssa ja ovat siten olennainen osa ”satelliittivälitteistä matkaviestintäjärjestelmää”, ottaen huomioon, että kyseiseen järjestelmään kuuluu kaksi erillistä vastaanottoantennia, jotka ovat yhteydessä toisiinsa yhteydenhallintavälineen kautta ja joista ensimmäinen sijaitsee lentokoneen rungon yläpinnalla ja on yhteydessä satelliittiin ja toinen sijaitsee rungon alapinnalla ja on yhteydessä maanpäällisiin tukiasemiin.

28. Eutelsat ja Viasat ovat ehdottaneet, että tähän kysymykseen vastattaisiin kieltävästi, toisin kuin Inmarsat, Ranskan, Belgian ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukset sekä komissio.

29. Tähän kysymykseen vastaamisen lähtökohdaksi on otettava päätöksen N:o 626/2008 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan sanamuoto. Kyseisen määräyksen mukaan ”satelliittivälitteisillä matkaviestintäjärjestelmillä” tarkoitetaan ”sähköisiä viestintäverkkoja ja niihin liittyviä toimintoja”, jotka pystyvät tarjoamaan kolmentyyppisiä radioviestintäpalveluja: – liikkuvan maa-aseman ja yhden tai useamman avaruudessa sijaitsevan yksikön välillä, – liikkuvien maa-asemien välillä yhden tai useamman avaruudessa sijaitsevan yksikön välityksellä tai – liikkuvan maa-aseman ja yhden tai useamman maanpäällisen kiinteän tukiaseman välillä.

30. Toinen ja kolmas kysymys koskevat kolmatta radioviestintätyyppiä eli liikkuvan maa-aseman ja maanpäällisten tukiasemien välistä radioviestintää.

31. Aluksi on mielestäni hyödyllistä selventää näiden radioviestintäpalvelujen kuvailuun käytettyjen ilmausten ”matkaviestintä”, ”maanpäällinen”, ”avaruudessa sijaitseva” ja ”satelliitti” merkitystä.

32. Katson kaikkien huomautuksia esittäneiden osapuolten tavoin, ettei ole estettä sille, että tältä osin tukeuduttaisiin vuoden 1995 maailman radioviestintäkonferenssin hyväksymässä radio-ohjesäännössä (jäljempänä radio-ohjesääntö) ( 6 ) vahvistettuihin määritelmiin. Kun näitä ilmauksia tarkastellaan erikseen, radio-ohjesäännön ja päätöksen N:o 626/2008 välillä ei näet ole ristiriitaa.

33. Totean ensinnäkin, että useissa päätöksen 2007/98 ja päätöksen N:o 626/2008 määräyksissä käytetään ilmausta ”avaruudessa sijaitseva yksikkö” ja ilmausta ”satelliitti” lähes erotuksetta tai vähintäänkin selventämättä näiden kahden käsitteen välistä suhdetta. ( 7 ) Vaikka tämä näkökohta ei olekaan pääasian ratkaisun kannalta määräävä, täsmennän, että kyseisten päätösten yhteydessä avaruudessa sijaitsevan yksikön käsite näyttää minusta edellyttävän paitsi satelliitin myös tiettyjen teknisten lisäkomponenttien läsnäoloa ja että tämä käsite on toisin sanoen rajoittavampi kuin satelliitin käsite. ( 8 ) Pääasiassa on kiistatonta, että EAN-järjestelmään sisältyy avaruudessa sijaitseva yksikkö, kuten päätöksen N:o 626/2008 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa edellytetään. ( 9 )

34. ”Maa-asema” puolestaan ”sijaitsee joko maanpinnalla tai maan ilmakehän pääosassa”. ( 10 ) Lentokoneessa sijaitseva asema, jollainen sisältyy EAN-järjestelmään, on määriteltävä maa-asemaksi.

35. ”Liikkuvaa” maa-asemaa taas on etenkin ”tarkoitus käyttää joko liikkumisen tai pysähdysten aikana ennalta määräämättömissä kohdissa”. ( 11 ) Ensimmäinen ennakkoratkaisukysymys koskee tätä ”liikkuvan maa-aseman” käsitettä.

36. Tämän täsmennyksen jälkeen voin nyt tarkastella Eutelsatin niin unionin tuomioistuimessa kuin kansallisessa tuomioistuimessakin esittämiä perusteluja, joita Viasat on tukenut ja jotka koskevat päätöksen N:o 626/2008 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa kuvattua radioviestinnän kolmatta luokkaa eli liikkuvan maa-aseman ja maanpäällisten tukiasemien välistä viestintää.

37. Eutelsat ja Viasat pyrkivät olennaisesti osoittamaan, että maanpäälliset tukiasemat eivät ole yhteydessä liikkuvaan maa-asemaan pääasiassa kyseessä olevan EAN-järjestelmän kaltaisessa järjestelmässä, joten ne eivät ole olennainen osa kyseisessä määräyksessä tarkoitettua ”satelliittivälitteistä matkaviestintäjärjestelmää”.

38. En yhdy tähän väitteeseen.

39. Eutelsatin ja Viasatin esittämä syllogismi voidaan tiivistää seuraavasti. ”Liikkuvan maa-aseman” käsite edellyttää, että tällainen asema kykenee olemaan yhteydessä satelliittiin (pääpremissi). ( 12 ) EAN-järjestelmä on yhteydessä maanpäällisiin tukiasemiin lentokoneen rungon alapinnalla sijaitsevan antennin välityksellä, joka on itsenäinen asema, joka ei pysty olemaan yhteydessä satelliitin kanssa (alipremissi). Näin ollen EAN-järjestelmässä käytettävät maanpäälliset tukiasemat eivät ole yhteydessä liikkuvaan maa-asemaan eivätkä siis ole olennainen osa satelliittivälitteistä matkaviestintäjärjestelmää.

40. Nähdäkseni tätä perustelua rasittaa kaksi korjaamatonta virhettä, joista toinen koskee syllogismin pääpremissiä ja toinen sen alipremissiä.

41. Ensinnäkin on niin, että toisin kuin Eutelsat ja Viasat väittävät, ”liikkuvan maa-aseman” käsite päätöksessä N:o 626/2008 tarkoitetussa merkityksessä ei edellytä, että tällainen asema kykenisi olemaan yhteydessä satelliittiin. Tältä osin muistutan, että unionin lainsäätäjä ei ole nimenomaisesti määritellyt tätä käsitettä.

42. Kyseiset osapuolet päättelevät tämän edellytyksen radio-ohjesäännöstä. Mainitun ohjesäännön yhteydessä voitaisiin näet päätellä sen 1.63 ja 1.68 artiklasta, että mikä tahansa liikkuva maa-asema on yhteydessä joko avaruudessa sijaitsevaan yksikköön tai toiseen liikkuvaan maa-asemaan avaruudessa sijaitsevan esineen avulla. ( 13 )

43. Kuitenkaan päätöksessä N:o 626/2008 ( 14 ) tai edes päätöksessä 2007/98 ei ole mitään viitettä siihen, että radio-ohjesäännön määritelmiä olisi kokonaisuudessaan sovellettava kyseisten päätösten yhteydessä, kuten Inmarsat on aivan oikein tuonut esille.

44. Mitä tulee erityisesti ”liikkuvan maa-aseman” käsitteeseen, tällaiselle soveltamiselle on nähdäkseni olemassa ehdoton este. Kuten komissio on korostanut, päätöksen N:o 626/2008 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa määritelty satelliittivälitteisen matkaviestintäjärjestelmän käsite ei vastaa radio-ohjesäännön 1.25 artiklassa määriteltyä satelliittivälitteisen matkaviestintäpalvelun käsitettä. ( 15 )

45. Näiden kahden käsitteen erojen selventämiseksi on eroteltava neljä viestinnän luokkaa. Päätöksen N:o 626/2008 2 artiklan 2 kohdan a alakohta Radio-ohjesäännön 1.25 artikla Avaruudessa sijaitsevien yksiköiden välillä Liikkuvien maa-asemien ja avaruudessa sijaitsevien yksiköiden välillä Liikkuvien maa-asemien ja avaruudessa sijaitsevien yksiköiden välillä Liikkuvien maa-asemien välillä avaruudessa sijaitsevien yksiköiden avulla Liikkuvien maa-asemien välilläavaruudessa sijaitsevien yksiköiden avulla Liikkuvien maa-asemien ja maanpäällisten tukiasemien välillä

46. Kuten yllä oleva taulukko osoittaa, päätöksen N:o 626/2008 2 artiklan 2 kohdan a alakohta on sekä suppeampi (koska se ei sisällä avaruudessa sijaitsevien yksiköiden välistä viestintää) että laajempi (koska se sisältää liikkuvan maa-aseman ja maanpäällisten tukiasemien välisen viestinnän) kuin radio-ohjesäännön 1.25 artikla.

47. Koska radio-ohjesäännössä ei mainita liikkuvan maa-aseman ja maanpäällisten tukiasemien välistä viestintää, joka nimenomaan on kyseessä nyt käsiteltävässä asiassa, mainittuun ohjesääntöön sisältyviä määritelmiä ei tältä osin voida soveltaa päätöksen N:o 626/2008 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan yhteydessä.

48. Mikäli pitäydytään päätöksen N:o 626/2008 määräyksiin, on selvää, että kyseisen päätöksen 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetun kaltaisen ”satelliittivälitteisen matkaviestintäjärjestelmän” on välttämättä sisällettävä vähintään yksi liikkuva maa-asema, joka kykenee olemaan yhteydessä avaruudessa sijaitsevaan yksikköön. Tämä ilmenee kyseisen määräyksen viimeisestä virkkeestä, jonka mukaan tällaiseen järjestelmään on kuuluttava ”vähintään yksi avaruudessa sijaitseva yksikkö”, sekä itse järjestelmän nimestä, jonka mukaan järjestelmään on kuuluttava ”satelliitti”.

49. Tämä edellytys ei kuitenkaan sulje pois sitä, että tällaiseen järjestelmään kuuluisi myös muita liikkuvia maa-asemia, joiden on tarkoitus olla yhteydessä maanpäällisiin tukiasemiin ilman, että ne kuitenkaan kykenisivät olemaan yhteydessä satelliittiin.

50. Vaikka onkin toisin sanoen kiistatonta, että satelliittivälitteiseen matkaviestintäpalveluun on kuuluttava liikkuva maa-asema, joka kykenee olemaan yhteydessä satelliittiin, päätöksessä N:o 626/2008 vahvistettujen määritelmien perusteella ei ole mitään syytä katsoa, että kaikkien kyseiseen järjestelmään kuuluvien liikkuvien maa-asemien on kyettävä olemaan yhteydessä satelliittiin.

51. Tämän ratkaisuehdotuksen 39 kohdassa tiivistetyt Eutelsatin ja Viasatin perustelut on siis hylättävä jo tämän ensimmäisen perusteen nojalla. Toisin kuin kyseiset osapuolet ovat väittäneet, maanpäällisiin tukiasemiin yhteydessä oleva asema voidaan määritellä ”liikkuvaksi maa-asemaksi” päätöksen N:o 626/2008 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa merkityksessä, vaikka se ei kykenisikään olemaan yhteydessä satelliittiin.

52. Toiseksi on niin, että vaikka unionin tuomioistuin katsoisikin, että kaikkien”liikkuvien maa-asemien” on välttämättä kyettävä olemaan yhteydessä satelliittiin, Eutelsatin ja Viasatin perustelut ovat virheelliset myös siltä osin kuin ne perustuvat EAN-järjestelmän teknisten komponenttien väliseen keinotekoiseen erotteluun.

53. Näiden perusteluiden mukaan olisi yhtäältä lentokoneen rungon yläpinnalla sijaitseva vastaanottoantenni, joka on yhteydessä satelliitteihin, ja toisaalta rungon alapinnalla sijaitseva vastaanottoantenni, joka on yhteydessä maanpäällisiin tukiasemiin. Koska viimeksi mainittu ei kykene olemaan yhteydessä satelliitteihin, se ei mainittujen osapuolten mukaan voi olla liikkuva maa-asema eikä siis täytä päätöksen N:o 626/2008 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa vahvistettua määritelmää, jonka tulkitaan – mielestäni virheellisesti – edellyttävän tällaista kykyä.

54. Tämä erottelu ei minusta näytä vastaavan EAN-järjestelmän teknistä todellisuutta. Inmarsatin, Ranskan, Belgian ja Yhdistyneen kuningaskunnan sekä komission olennaisesti puoltaman kannan mukaisesti minusta näyttää toiminnallisesti katsoen keinotekoiselta jakaa pääasiassa kyseessä olevan EAN-järjestelmän kaltainen järjestelmä kahteen erilliseen ja itsenäiseen asemaan. Osapuolten kesken on näet riidatonta, että EAN-järjestelmän molemmat antennit ovat keskenään yhteydessä yhteydenhallintavälineen kautta, joka määrittää olosuhteiden mukaan, kumpaa antennia – satelliitti- vai maa-antennia – käytetään saapuvan tai lähtevän signaalin välittämiseen.

55. Tässä tilanteessa pelkästään se seikka, että nämä kaksi antennia ovat fyysisesti erillään, koska toinen niistä on rungon ylä- ja toinen alapinnalla, ei voi yksistään merkitä, että ne muodostavat kaksi erillistä ”asemaa”. Minusta vaikuttaa päinvastoin siltä, että näiden antennien signaalien keskitetty hallinta merkitsee, että ne ovat osa yhtä ja samaa ”asemaa”, kuten etenkin Ranskan hallitus ja komissio ovat aivan oikein korostaneet.

56. Tätä tulkintaa tukee radio-ohjesäännön 1.61 artikla, jonka mukaan ”asema” on ”yksi tai usea lähetin tai vastaanotin tai lähetinten ja vastaanotinten yhdistelmä, lisälaitteet mukaan luettuna, joka tietyssä paikassa tarvitaan radioliikenteen toteuttamiseen tai radioastronomialiikenteeseen”.

57. Se, että tällaisia ”lähettimiä” ei ole sijoitettu fyysisesti samaan koteloon, ei voi olla tässä suhteessa ratkaiseva seikka, jotta ei suistuttaisi oikeudelliseen formalismiin, joka ei sovi yhteen sen teknisen todellisuuden kanssa, joka edellyttää näiden antennien sijoittamista toinen ylöspäin (satelliittiyhteyksiä varten) ja toinen alaspäin (maanpäällisiin tukiasemiin otettavia yhteyksiä varten), kuten Inmarsat on selostanut.

58. Ranskan hallitus on tältä osin lisännyt, että teknisellä tasolla kahta vastaanottoantennia tarvitaan myös siksi, että satelliittiyhteyksiin käytetään eri tiedonsiirtokieltä (DVB-S-kieli) kuin yhteyksiin maanpäällisten tukiasemien kanssa (LTE-kieli). ( 16 )

59. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on havainnollistanut tätä esimerkillä, joka on täynnä tervettä järkeä. Kyseinen hallitus selosti, että matkapuhelin sisältää erilaisia komponentteja, jotka pystyvät olemaan yhteydessä 3G-verkkoon, 4G-verkkoon ja langattomaan lähiverkkoon taikka luomaan Bluetooth-yhteyden. Kaikki nämä eri komponentit ovat silti osa yhtä ja samaa ”asemaa” eli mainittua matkapuhelinta. Tämä yksinkertainen esimerkki riittää mielestäni Eutelsatin ja Viasatin perustelujen hylkäämiseen.

60. Toisin kuin nämä osapuolet ovat väittäneet, kokonaisuus, joka muodostuu kahdesta erillisestä, yhteydenhallintavälineen yhdistämästä vastaanottoantennista, joista ensimmäinen sijaitsee lentokoneen rungon yläpinnalla ja on yhteydessä satelliittiin ja toinen sijaitsee rungon alapinnalla ja on yhteydessä maanpäällisiin tukiasemiin, on määriteltävä ”liikkuvaksi maa-asemaksi”.

61. Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa ensimmäiseen kysymykseen seuraavasti. Päätöksen N:o 626/2008 2 artiklan 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan EAN-järjestelmän kaltaisessa järjestelmässä maanpäälliset tukiasemat ovat yhteydessä ”liikkuvan maa-aseman” kanssa ja ovat siten olennainen osa ”satelliittivälitteistä matkaviestintäjärjestelmää”, kun otetaan huomioon, että kyseiseen järjestelmään kuuluu kaksi erillistä, yhteydenhallintavälineen yhdistämää vastaanottoantennia, joista ensimmäinen sijaitsee lentokoneen rungon yläpinnalla ja on yhteydessä satelliittiin ja toinen sijaitsee rungon alapinnalla ja on yhteydessä maanpäällisiin tukiasemiin.

B ”Täydentävien” maanpäällisten tukiasemien käsite päätöksen N:o 626/2008 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä (toinen kysymys)

62. Toisella kysymyksellään ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee olennaisesti, onko päätöksen N:o 626/2008 2 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan EAN-järjestelmän kaltaisessa järjestelmässä käytettävät maanpäälliset komponentit voidaan määritellä ”täydentäviksi” huolimatta siitä seikasta, että nämä komponentit ovat ratkaisevassa asemassa kyseisen järjestelmän toiminnassa, että ne kattavat koko unionin alueen ja että niiden avulla voidaan parantaa tarjottavien viestintäpalvelujen laatua.

63. Täsmennän, että mikäli tähän kysymykseen vastataan kieltävästi, Inmarsatin toteuttamaa EAN-järjestelmää ei voida määritellä ”satelliittivälitteiseksi matkaviestintäjärjestelmäksi” edellä mainitussa määräyksessä tarkoitetussa merkityksessä, koska tämä määritelmä edellyttää ”täydentävien” maanpäällisten tukiasemien kuulumista järjestelmään.

64. Ennen kuin ehdotan vastausta kysymykseen, on mielestäni syytä mainita joitakin tosiseikkoja maanpäällisten tukiasemien luonteesta ja roolista Inmarsatin toteuttaman EAN-järjestelmän toiminnassa.

65. Ensinnäkin Inmarsatin huomautuksista, joita muut asianosaiset eivät ole kiistäneet, ilmenee, että maanpäälliset tukiasemat ovat verrattavissa matkapuhelinviestinnän 4G-verkossa käytettyihin asemiin ”sillä erolla, että ne on suunnattu pystysuoraan taivasta kohti eikä vaakasuoraan maanpinnan yli”. ( 17 ) On selvää, että tämä pystysuuntaus selittyy tarpeella lähettää asianomaiset signaalit kohti taivaalla lentäviä lentokoneita, joissa EAN-järjestelmän vastaanottoantennit sijaitsevat.

66. Lisäksi Inmarsat on itsekin myöntänyt, että yhteydellä maanpäällisiin tukiasemiin on useita teknisiä etuja verrattuna satelliittiyhteyteen. Yhtäältä yhteys maanpäällisiin asemiin on laadultaan parempi, koska signaali kulkee huomattavasti lyhyemmän matkan (36000 km satelliittiin, alle 100 km maanpäälliseen asemaan). Toisaalta maanpäällistä yhteyttä, toisin kuin satelliittiyhteyttä, voidaan helposti parantaa ruuhkatilanteessa lisäämällä maanpäällisiä komponentteja. ( 18 )

67. Osapuolten kesken on niin ikään riidatonta, että maanpäälliset tukiasemat ovat teknisen paremmuutensa ( 19 ) ansiosta ratkaisevassa asemassa EAN-järjestelmän toiminnassa. Conseil d’État’n julkisasiamiehen pääasiassa esittämän oivallisen ratkaisuehdotuksen mukaan ”on kiistatonta, että tämän satelliittivälitteisen matkaviestintäjärjestelmän perustana ovat todellisuudessa satelliittiyhteyksien sijaan olennaisesti yhteydet maanpäällisiin tukiasemiin, jotka mahdollistavat paljon suuremmat tiedonsiirtonopeudet ja joista Yhdistyneen kuningaskunnan tuomioistuimet ja Saksan sääntelyviranomainen ovat todenneet, että 99 % tietoliikenteestä kulkee niiden kautta, sillä satelliittiyhteyksiä on tarkoitus käyttää vain alueilla, joita maanpäälliset tukiasemat eivät kata (eli merialueiden yllä)”. ( 20 )

68. Juuri maanpäällisten komponenttien ratkaiseva rooli EAN-järjestelmän toiminnassa on perusteena Eutelsatin ja Viasatin väitteelle, jonka mukaan näitä komponentteja ei voida määritellä ”täydentäviksi” eikä tällaista järjestelmää näin ollen voida määritellä ”satelliittivälitteiseksi matkaviestintäjärjestelmäksi” päätöksen N:o 626/2008 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä. Nämä osapuolet moittivat EAN-järjestelmää olennaisesti siitä, että se ei ole maanpäällisillä komponenteilla täydennetty satelliittiviestintäjärjestelmä vaan satelliittikomponentilla täydennetty maanpäällinen viestintäjärjestelmä.

69. En yhdy tähän väitteeseen. Toisin sanoen katson Inmarsatin, Ranskan, Belgian ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusten sekä komission puoltaman kannan mukaisesti, että tällaiset maanpäälliset komponentit voidaan määritellä ”täydentäviksi” huolimatta niiden ratkaisevasta roolista EAN-järjestelmän toiminnassa.

70. Nähdäkseni päätöksestä N:o 626/2008 voidaan päätellä kaksi edellytystä ”satelliittivälitteisen matkaviestintäjärjestelmän” satelliittikomponentin suhteen.

71. Yhtäältä tällaiseen järjestelmään on kuuluttava satelliitti. Tämä edellytys johtuu itse nimen (”satelliittivälitteinen matkaviestintäjärjestelmä”) ohella päätöksen N:o 626/2008 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan viimeisestä virkkeestä (”Tällaiseen järjestelmään on kuuluttava vähintään yksi avaruudessa sijaitseva yksikkö” ( 21 )) ja myös kyseisen päätöksen liitteestä, josta ilmenee, että satelliitin valmistaminen ja laukaiseminen ovat välttämättömiä operaattoreiden valintaprosessin osavaiheita.

72. Toisaalta satelliitin on oltava paitsi olemassa myös käytössä, kuten Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on huomauttanut. Tämä edellytys seuraa epäsuorasti päätöksen N:o 626/2008 8 artiklan 3 kohdan c alakohdasta, jonka mukaan ”kyseisen satelliittivälitteisen matkaviestintäjärjestelmän satelliittikomponenttien toiminnan keskeytyessä maanpäällisiä tukiasemia saa käyttää erillään korkeintaan 18 kuukautta”. ( 22 ) Toisin sanoen lähtökohtana on maanpäällisten komponenttien ja satelliittikomponentin yhteistoiminta.

73. Unionin tuomioistuimelle pääasiassa esitetystä asiakirja-aineistosta ilmenee, että satelliittikomponenttia käytetään tosiasiallisesti silloin, kun EAN-järjestelmällä varustetut lentokoneet lentävät meren tai Serbian alueen yllä, sekä silloin, kun jokin ongelma estää maanpäällisten komponenttien moitteettoman toiminnan. Inmarsat on täsmentänyt, että satelliittisignaalin luotettavuuden ja vakauden ansiosta satelliittikomponentti takaa viestintäpalvelujen jatkuvuuden. Satelliittikomponentin tosiasiallisen käytön tutkiminen kuuluu tietenkin kansallisen tuomioistuimen toimivaltaan, sillä ennakkoratkaisumenettelyssä yksistään sillä on oikeus tutkia tosiseikat.

74. En kuitenkaan pidä mahdollisena johtaa kyseisestä päätöksestä ylimääräistä edellytystä, joka koskisi satelliittikomponentin ja maanpäällisen komponentin roolien merkitystä tällaisessa järjestelmässä.

75. Ensinnäkin adjektiivi ”täydentävät” ei nähdäkseni sulje pois maanpäällisten komponenttien ratkaisevaa roolia suhteessa satelliittikomponentin rooliin, toisin kuin Eutelsat ja Viasat ovat väittäneet.

76. Ranskan akatemian sanakirjan mukaan ranskan adjektiivin ”complémentaire” merkitys on ”qui sert à compléter” (”jonka tehtävänä on täydentää”) eli ”rendre complet” (”tehdä täydeksi tai täydelliseksi”), kuten Ranskan hallitus on huomauttanut. Englannissa Oxfordin sanakirja määrittelee ilmauksen “complementary” seuraavasti: ”combining in such a way as to form a complete whole or enhance each other”. ( 23 ) Saksankielisessä versiossa käytetään sanaa ”ergänzende”, jonka merkitys on samankaltainen. ( 24 )

77. Näistä määritelmistä ilmenee, että ilmaus ”täydentävät” ei kerro mitään kyseisten komponenttien merkityksestä suhteessa toisiinsa. Tämä ilmaus ei siis sulje pois sitä, että maanpäällisillä komponenteilla olisi satelliittivälitteisessä matkaviestintäjärjestelmässä ratkaiseva rooli suhteessa satelliittikomponenttiin. Nämä komponentit voivat ”täydentää” tällaisen järjestelmän siten, että niillä on ratkaiseva rooli siinä.

78. Komissio on huomautuksissaan täsmentänyt, että ilmaus ”täydentävät” korostaa maanpäällisten komponenttien valinnaista luonnetta, kun taas satelliittikomponentin olemassaolo on välttämätön.

79. Se, että päätöksessä N:o 626/2008 ei käsitellä maanpäällisten komponenttien ja satelliittikomponentin suhteellista merkitystä, on nähdäkseni niin ikään paljastavaa. Unionin lainsäätäjä olisi näet voinut vapaasti täsmentää, että maanpäällisten komponenttien olisi pysyttävä ”sekundäärisessä”, ”liitännäisessä” tai ”toissijaisessa” roolissa suhteessa satelliittikomponenttiin, kuten Belgian ja Ranskan hallitukset ovat huomauttaneet, tai jopa määritellä enimmäisrajan maanpäällisten komponenttien sallitulle prosentuaaliselle osuudelle viestinnästä.

80. Kyseisessä päätöksessä ei kuitenkaan ole tällaisia täsmennyksiä. Mainitun päätöksen 2 artiklan 2 kohdan b alakohdassa esitetyn määritelmän mukaan maanpäälliset tukiasemat parantavat satelliittivälitteisen matkaviestintäpalvelun saatavuutta sellaisella maantieteellisellä alueella, jolla vaaditun laatuista satelliittiyhteyttä ei voida taata.

81. Nähdäkseni tässä määritelmässä ei täysin selkeästi kielletä sitä, että maanpäällisillä komponenteilla olisi ratkaiseva rooli kyseisessä järjestelmässä.

82. Myönnän auliisti, että tietyt ilmaukset (etenkin ranskankielisen version ”en des points déterminés”, ”määrätyissä kohdissa”) voitaisiin tulkita siten, että ne edellyttävät satelliittikomponentin ratkaisevaa roolia, mikäli niihin olisi liitetty selkeitä tämänsisältöisiä määräyksiä. Unionin lainsäätäjä on siten jättänyt epäselväksi sen, mikä on ”maanpäällisten tukiasemien” käsitteen täsmällinen soveltamisala.

83. Oikeusvarmuuden vaatimukset estävät kuitenkin ratkaisemasta kyseisen käsitteen soveltamisalaa koskevaa kysymystä päätöksen N:o 626/2008 nojalla valittujen operaattorien kannalta epäedullisella tavalla, kuten Inmarsat on tuonut esille. Toisin sanoen olen sitä mieltä, että tällaisissa oloissa epäselvyys on luettava niiden operaattoreiden eduksi, jotka komissio toistakymmentä vuotta sitten valitsi ja jotka ovat tehneet taloudellisia valintoja ja toteuttaneet merkittäviä investointeja kyseisen päätöksen ilmausten mukaisen tulkinnan perusteella.

84. Tältä osin ainoana rajoituksena on nimenomaan sen tutkiminen, että kyseisten operaattorien toteuttama viestintäjärjestelmä on todellakin päätöksessä N:o 626/2008 käytettyjen ilmausten mukainen.

85. Olen jo selostanut tämän ratkaisuehdotuksen 75–78 kohdassa syyt, joiden perusteella katson, että ilmaus ”täydentävät” ei sulje pois maanpäällisten komponenttien ratkaisevaa roolia.

86. Nyt totean, että kuten komissio on huomauttanut, päätöksen N:o 626/2008 2 artiklan 2 kohdan b alakohdassa vahvistetussa määritelmässä ei aseteta enimmäisrajaa sille, kuinka monissa ”määrätyissä kohdissa” maanpäällisiä komponentteja voidaan käyttää. Näin ollen valittu operaattori voi asentaa tällaisia komponentteja koko unionin alueelle.

87. Lisäksi minusta vaikuttaa tämän ratkaisuehdotuksen 64–67 kohdassa tiivistettyjen tosiseikkojen perusteella varsin kiistattomalta, että maanpäälliset komponentit parantavat sekä tarjottavien viestintäpalvelujen ”saatavuutta” että niiden ”laatua” edellä mainitussa määräyksessä tarkoitetussa merkityksessä.

88. En etenkään näe mitään pätevää syytä asettaa viestintäpalvelujen laadun mielivaltaiseksi ylärajaksi satelliittikomponentin tarjoamaa enimmäislaatua, kuten Eutelsat, Viasat ja komissio ovat ehdottaneet, sillä tämä olisi kuluttajien etujen vastaista.

89. En yhdy komission esittämään väitteeseen, jonka mukaan on syytä ”varmistaa, että oikeudellisista vaatimuksista ei poiketa eli että satelliittikomponentti ei jää marginaaliseen rooliin”. Yhtäältä tämän ratkaisuehdotuksen 77–87 kohdasta ilmenee, että päätöksestä N:o 626/2008 ei voida johtaa mitään ”oikeudellista vaatimusta”, joka koskisi satelliittikomponentin ja maanpäällisen komponentin rooleja suhteessa toisiinsa. Toisaalta oikeusvarmuuden periaate on esteenä sille, että kyseistä päätöstä ”täydennettäisiin” lisäämällä siihen tarjottavien palvelujen laatua koskeva enimmäisraja, jollaisesta unionin lainsäätäjä ei ole määrännyt.

90. Kuten Inmarsat sekä Ranskan, Belgian ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukset ovat tuoneet esille, laatua koskeva arviointiperuste on määritelty väljästi päätöksen N:o 626/2008 2 artiklan 2 kohdan b alakohdassa, joten kukin operaattori voi vapaasti määrittää niiden palvelujen laadun, joita se haluaa tarjota. Muunlainen tulkinta johtaisi siihen, että unionin päätöksillä asetettaisiin tarjottaville viestintäpalveluille keinotekoiset rajat, jotka eivät sovi yhteen kyseisten palvelujen teknisen ja kaupallisen todellisuuden kanssa.

91. Sitä vastoin valituille operaattoreille annettu vapaus hyödyntää maanpäällisiä komponentteja, siltä osin kuin ne ovat tehokkaampia kuin satelliittikomponentti, mahdollistaa 2 GHz:n taajuusalueen mahdollisimman tehokkaan käytön, mikä on erityisen tärkeä näkökohta tilanteessa, jossa saatavilla olevat taajuusalueet ovat niukkoja voimavaroja. ( 25 ) Tämä tulkinta on sopusoinnussa kilpailun ja innovoinnin edistämisen kanssa sekä kuluttajien etujen kanssa, jotka ovat päätökselle N:o 626/2008 asetettuja tavoitteita, ( 26 ) kuten Inmarsat sekä Ranskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukset ovat aivan oikein korostaneet.

92. Tyhjentävyyden vuoksi korostan vielä, että päätöksen N:o 626/2008 johdanto-osan 18 perustelukappale, joka ei luonteensa vuoksi ole sitova, ei myöskään sisällä mitään ilmausta, joka voisi kyseenalaistaa ehdottamani tulkinnan. ( 27 )

93. Edellä esitetty huomioon ottaen ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa toiseen kysymykseen seuraavasti. Päätöksen N:o 626/2008 2 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan EAN-järjestelmän kaltaisessa järjestelmässä käytettävät maanpäälliset komponentit voidaan määritellä ”täydentäviksi” huolimatta siitä seikasta, että nämä komponentit ovat ratkaisevassa asemassa kyseisen järjestelmän toiminnassa, että ne kattavat koko unionin alueen ja että niiden avulla voidaan parantaa tarjottavien viestintäpalvelujen laatua.

C Seuraukset siitä, että alueellista peittoa koskevia sitoumuksia ei ole noudatettu päätöksen N:o 626/2008 4 artiklan 1 kohdan c alakohdan ii alakohdassa määrättyyn määräaikaan mennessä (kolmas kysymys)

94. Mitä tulee kolmanteen ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämään kysymykseen, huomautan, että unionin tuomioistuin sai tuomiossa Viasat UK ja Viasat ( 28 ) tilaisuuden vastata kieltävästi samankaltaiseen kysymykseen, joka oli muotoiltu lähes samoin sanakääntein.

95. Tältä osin siis riittää, että viittaan unionin tuomioistuimen kyseisessä asiassa antamaan vastaukseen.

V Ratkaisuehdotus

96. Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa Conseil d’État’n esittämiin ennakkoratkaisukysymyksiin seuraavasti: 1) Satelliittivälitteisiä matkaviestintäpalveluja tarjoavien järjestelmien valitsemisesta ja valtuuttamisesta 30.6.2008 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 626/2008/EY 2 artiklan 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan European Aviation Network ‑järjestelmän kaltaisessa järjestelmässä maanpäälliset tukiasemat ovat yhteydessä ”liikkuvan maa-aseman” kanssa ja ovat siten olennainen osa ”satelliittivälitteistä matkaviestintäjärjestelmää”, kun otetaan huomioon, että kyseiseen järjestelmään kuuluu kaksi erillistä, yhteydenhallintavälineen yhdistämää vastaanottoantennia, joista ensimmäinen sijaitsee lentokoneen rungon yläpinnalla ja on yhteydessä satelliittiin ja toinen sijaitsee rungon alapinnalla ja on yhteydessä maanpäällisiin tukiasemiin. 2) Päätöksen N:o 626/2008 2 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan European Aviation Network ‑järjestelmän kaltaisessa järjestelmässä käytettävät maanpäälliset komponentit voidaan määritellä ”täydentäviksi” huolimatta siitä, että nämä komponentit ovat ratkaisevassa asemassa kyseisen järjestelmän toiminnassa, että ne kattavat koko Euroopan unionin alueen ja että niiden avulla voidaan parantaa tarjottavien viestintäpalvelujen laatua. 3) Päätöksen N:o 626/2008/EY 8 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä kyseisen päätöksen 7 artiklan 1 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että tilanteessa, jossa osoittautuu, että mainitun päätöksen II osaston mukaisesti valittu operaattori, jolla on valtuutus käyttää radiotaajuutta saman päätöksen 7 artiklan nojalla, ei ole tarjonnut satelliittivälitteisiä matkaviestintäpalveluja satelliittivälitteisen matkaviestintäjärjestelmän avulla päätöksen N:o 626/2008 4 artiklan 1 kohdan c alakohdan ii alakohdassa määrättyyn määräaikaan mennessä, jäsenvaltioiden toimivaltaisilla viranomaisilla ei ole oikeutta kieltäytyä myöntämästä kyseiselle operaattorille tarvittavia lupia satelliittivälitteisten matkaviestintäjärjestelmien maanpäällisten tukiasemien tarjoamiseen sillä perusteella, ettei tämä ole noudattanut hakemuksessaan antamaansa sitoumusta.

( 1 ) Alkuperäinen kieli: ranska.

( 2 ) Satelliittivälitteisiä matkaviestintäpalveluja tarjoavien yleiseurooppalaisten järjestelmien operaattorien valitsemisesta 13.5.2009 tehty komission päätös (EUVL 2009, L 149, s. 65).

( 3 ) Radiotaajuuksien yhdenmukaistetusta käytöstä 2 GHz:n taajuusalueilla satelliittivälitteisiä mobiilipalveluja tarjoavissa järjestelmissä 14.2.2007 tehty komission päätös (EUVL 2007, L 43, s. 32).

( 4 ) Satelliittivälitteisiä matkaviestintäpalveluja tarjoavien järjestelmien valitsemisesta ja valtuuttamisesta 30.6.2008 tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös (EUVL 2008, L 172, s. 15).

( 5 ) Viasat nosti 24.4.2017 laiminlyöntikanteen komissiota vastaan. Ks. asia T-245/17, Viasat v. komissio, parhaillaan vireillä unionin yleisessä tuomioistuimessa.

( 6 ) Vuoden 1995 maailman radioviestintäkonferenssi (WRC-95) hyväksyi radio-ohjesäännön, ja myöhemmät maailman radioviestintäkonferenssit WRC-97 (Geneve 1997), WRC-2000 (Istanbul 2000), WRC-03 (Geneve 2003), WRC-07 (Geneve 2007), WRC-12 (Geneve 2012), WRC-15 (Geneve 2015) ja WRC-19 (Sharm el-Sheikh 2019) ovat tehneet siihen tarkistuksia. Radio-ohjesääntö on saatavilla osoitteessa https://www.itu.int/pub/R-REG-RR-2020.

( 7 ) Ks. esim. päätöksen 2007/98 2 artikla ja päätöksen N:o 626/2008 2 artiklan 2 kohdan a alakohta, joissa määritellään ”satelliittivälitteisiä matkaviestintäpalveluja tarjoavien järjestelmien” käsitteen edellyttävän avaruudessa sijaitsevan yksikön olemassaoloa.

( 8 ) Perustan tämän tulkinnan etenkin päätöksen N:o 626/2008 liitteessä kuvattuihin peräkkäisiin osavaiheisiin, joista ilmenee, että avaruudessa sijaitseva yksikkö edellyttää paitsi satelliittien valmistamista ja laukaisemista myös viestintämoduulin yhdistämistä palvelumoduuliin. Tulkinnan vahvistaa nähdäkseni radio-ohjesäännön 1.64 artiklaan sisältyvä ”avaruudessa sijaitsevan yksikön” määritelmä, jonka mukaan tällainen yksikkö ”sijaitsee sellaisen esineen pinnalla, joka on tai on ollut maan ilmakehän pääosan ulkopuolella tai jonka on määrä olla sen ulkopuolella”. Keinotekoinen eli ihmisen valmistama satelliitti voi todellakin olla tällainen ”esine”, johon on tarkoitus liittää ”avaruudessa sijaitseva yksikkö”.

( 9 ) Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 16 kohta.

( 10 ) Ks. radio-ohjesäännön 1.63 artikla. Tämä käsite määritellään suhteessa ”avaruudessa sijaitsevan yksikön” käsitteeseen.

( 11 ) Ks. radio-ohjesäännön 1.68 artikla.

( 12 ) Eutelsatin käyttämiä ilmauksia käyttäen ”liikkuvan maa-aseman on välttämättä oltava yhteydessä satelliittiin, jotta se voitaisiin määritellä sellaiseksi”.

( 13 ) Radio-ohjesäännön 1.68 artiklan mukaan ”liikkuva maa-asema” on ”satelliittivälitteisen matkaviestintäpalvelun maa-asema, jota on tarkoitus käyttää joko liikkumisen tai pysähdysten aikana ennalta määräämättömissä kohdissa”. Kyseisen ohjesäännön 1.63 artiklassa kuitenkin ”maa-aseman” käsite määritellään ”asemaksi, joka sijaitsee joko maanpinnalla tai maan ilmakehän pääosassa ja jonka on tarkoitus olla yhteydessä joko yhteen tai useaan avaruudessa sijaitsevaan yksikköön tai yhteen tai useaan samantyyppiseen asemaan yhden tai usean heijastavan satelliitin tai muun avaruudessa sijaitsevan esineen avulla” (kursivointi tässä).

( 14 ) Kyseisen päätöksen johdanto-osan 10 perustelukappaleen mukaan "Kansainvälisen televiestintäliiton (ITU) ohjesääntö sisältää satelliittiviestinnän taajuuksien yhteensovittamismenettelyjä keinona haitallisten häiriöiden hillitsemiseksi, mutta niissä ei käsitellä taajuuksien käyttäjien valintaa tai valtuuttamista”.

( 15 ) Radio-ohjesäännön 1.25 artiklan mukaan ”satelliittivälitteinen matkaviestintäpalvelu” on ”radioviestintäpalvelu joko liikkuvien maa-asemien ja yhden tai usean avaruudessa sijaitsevan yksikön välillä tai kyseisen palvelun käyttämien avaruudessa sijaitsevien yksiköiden välillä, taikka liikkuvien maa-asemien välillä yhden tai usean avaruudessa sijaitsevan yksikön välityksellä”.

( 16 ) Myös Eutelsat ja Viasat mainitsivat näiden kahden tiedonsiirtokielen käytön.

( 17 ) Inmarsatin julkaisema Sharkeyn raportti, nro 17.4: ”The CGC [Complementary Ground Components] network consists of approximately 300 ground-based stations at fixed locations on the ground, similar to 4G base stations, with the difference that they point vertically to the sky rather than horizontally over the ground.”

( 18 ) Inmarsatin julkaisema Sharkeyn raportti, nro 23: ”In general, while the satellite provides efficient and continuous coverage performance and resilience, terrestrial systems inherently provide very efficient throughput performance, since: a) there is only one satellite, in space located 36,000 km from the earth with a given power, forming a limited number of beams that may have a diameter of several hundreds of kilometers; and b) CGC [Complementary Ground Components] terrestrial systems consisting of a large number of towers, with higher power, can be installed within relatively short distances of each other and within a limited distance of the users i.e. <100 km, and can be supplemented by additional towers when congestion occurs.”

( 19 ) Inmarsat on tältä osin täsmentänyt, että maanpäälliset tukiasemat tarjoavat kapasiteetin, jollaista tehokkainkaan satelliitti ei pystyisi tarjoamaan käyttäessään sille päätöksellä 2009/449 myönnettyä rajallista taajuusresurssien määrää (kaksi kertaa 15 MHz).

( 20 ) Conseil d’État, asia nro 420128Eutelsat, julkisasiamies Guillaume Odinet’n ratkaisuehdotus, 28.6.2019, 2 kohta, saatavilla osoitteessa http://www.conseil-etat.fr/fr/arianeweb/CRP/conclusion/2019-06-28/420128.

( 21 ) ”Satelliitin” ja ”avaruudessa sijaitsevan yksikön” käsitteiden välisen suhteen osalta ks. tämän ratkaisuehdotuksen 33 kohta.

( 22 ) Kursivointi tässä.

( 23 ) ”siten yhteen liittyvä, että muodostuu täydellinen kokonaisuus tai että osat vahvistavat toisiaan”.

( 24 ) Duden-sanakirjassa määritellään ergänzen seuraavasti: ”durch Schließen entstandener Lücken wieder vollständig machen; durch Hinzufügen von etwas vervollständigen, bereichern” (”täydentää täyttämällä ilmenneet aukot; tehdä kokonaiseksi, rikastuttaa lisäämällä jotakin”).

( 25 ) Muistutan, että radiotaajuuksia on saatavilla rajoitetusti, mikä selittää niiden käytön sääntelytarpeen. Ks. Euroopan yhteisön radiotaajuuspolitiikan sääntelyjärjestelmästä 7.3.2002 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 676/2002/EY (radiotaajuuspäätös) johdanto-osan kahdeksas perustelukappale: ”Radiotaajuuspolitiikkaa ei voida perustaa pelkästään teknisiin tekijöihin, vaan siinä on otettava huomioon myös taloudelliset, poliittiset, kulttuuriset, terveyteen liittyvät ja sosiaaliset seikat. Saatavana olevien radiotaajuuksien rajallisen määrän kysynnän jatkuva lisääntyminen aiheuttaa lisäksi ristiriitaisia paineita ottaa huomioon radiotaajuuksien eri käyttäjäryhmät sellaisilla aloilla kuin televiestintä, yleisradiotoiminta, liikenne, lainvalvonta sekä sotilaallinen ja tieteellinen käyttö. Tämän vuoksi radiotaajuuspolitiikassa olisi otettava huomioon kaikki alat ja tasapainotettava niiden eri tarpeet.”

( 26 ) Ks. etenkin päätöksen N:o 626/2008 johdanto-osan ensimmäinen ja viides perustelukappale sekä 6 artiklan 1 kohdan a alakohta.

( 27 ) Tarkemmin sanoen kyseisessä perustelukappaleessa käytetyt ilmaukset eivät sulje pois mitään tulkintaa. Tämä koskee etenkin virkkeen osaa ”[näitä komponentteja] käytetään yleensä parantamaan satelliittivälitteisiä palveluja”, koska siinä on käytetty ilmausta ”yleensä” (kursivoitu tässä).

( 28 ) Tuomio 5.3.2020 (C-100/19, EU:C:2020:174).