Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Komissio - Tiedonsaantioikeus komission asiakirjoista - Päätös 94/90 - Päätös, jolla annetaan yksityisille oikeuksia - Poikkeukset asiakirjajulkisuudesta - Tulkinnan laajuus - Perusteluvelvollisuus

(EY:n perustamissopimuksen 190 artikla; komission päätös 94/90)

Tiivistelmä

Yleisön oikeudesta saada tietoja komission asiakirjoista tehty päätös 94/90, johon sisältyvät tiedonsaantioikeutta koskevat käytännesäännöt, on toimi, jolla luodaan yksityisille oikeuksia, joita komission on kunnioitettava. Tehdessään päätöksen 94/90 komissio itse asiassa ilmaisi kansalaisille, jotka haluavat tutustua komission hallussa oleviin asiakirjoihin, että heidän pyyntönsä käsitellään niitä koskevien menettelyjen, edellytysten ja poikkeusten mukaisesti. Kun käytännesäännöissä on tältä osin poikkeuksia yleisperiaatteesta, jonka mukaan kansalaisilla on tiedonsaantioikeus asiakirjojen osalta, poikkeuksia on tulkittava siten, ettei niillä tehdä mahdottomaksi päätöksellä tavoitellun avoimuuden toteuttamista.

Käytännesäännöissä erotetaan toisistaan kahdenlaisia poikkeuksia: ensimmäisen poikkeuksien ryhmän sanamuoto on pakottava, ja sen mukaan on kieltäydyttävä sellaisten asiakirjojen luovuttamisesta, joiden paljastuminen voi vaikeuttaa muun muassa julkisen edun turvaamista, kun taas toisen poikkeuksien ryhmän sanamuoto jättää harkinnanvaraa; sen mukaan komissio voi kieltäytyä asiakirjojen luovuttamisesta myös toimielimen päätöksentekomenettelyn luottamuksellisuuden turvaamiseksi. Eron tekeminen näiden kahden poikkeuksien ryhmän välillä johtuu eduista, joita poikkeuksien ryhmillä pyritään turvaamaan; ensimmäisellä ryhmällä suojataan kolmansien etuja tai julkista etua yleisesti, kun taas toinen poikkeuksien ryhmä koskee toimielimen sisäistä päätöksentekoa ja ainoastaan toimielimen etu voi tulla kyseeseen.

Ensimmäisen poikkeuksien ryhmän osalta komissiolla on velvollisuus kieltää tiedonsaanti asiakirjoista, jotka kuuluvat jonkin tässä ensimmäisessä ryhmässä mainitun poikkeuksen alaan, kunhan näytetään, että tällaisesta poikkeuksesta on kyse. Toisen poikkeuksien ryhmän osalta komissiolla on harkintavalta hylätä tarvittaessa pyyntö saada tutustua sen päätöksentekoon liittyviin asiakirjoihin, mutta sen on kuitenkin käytettävä harkintavaltaansa siten, että se todellisuudessa punnitsee yhtäältä kansalaisen intressin saada tutustua asiakirjoihin ja toisaalta toimielimen mahdollisen intressin varmistaa päätöksentekomenettelynsä luottamuksellisuus.

Asiakirjat, jotka liittyvät mahdollisen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen tutkintaan, voivat täyttää vaadittavat edellytykset, jotta komissio voisi vedota julkisen edun turvaamiseen perustuvaan poikkeukseen. Komission on osoitettava vähintäänkin asiakirjaryhmittäin ne syyt, joiden vuoksi se katsoo, että asiakirjat liittyvät mahdolliseen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaan menettelyyn, ja sen on täsmennettävä, mistä kyseisissä asiakirjoissa on kysymys, ja erityisesti, koskevatko ne tutkinta- ja tarkastustoimia, joita jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen toteaminen edellyttää. Tämä velvollisuus ei kuitenkaan tarkoita sitä, että komission olisi jokaisessa tapauksessa jokaisen asiakirjan osalta esitettävä ne "pakottavat syyt", joiden vuoksi tällainen poikkeus olisi perusteltu, sillä silloin vaarannettaisiin kyseisen poikkeuksen päätehtävä, joka seuraa suojeltavan julkisen edun sisällöstä ja poikkeuksen pakottavuudesta.

Päätös, jolla hylätään tiedonsaantipyyntö, täyttää perustamissopimuksen 190 artiklassa määrätyn perusteluvelvollisuuden, jos pyynnön esittäjä ja näin ollen myös yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi jokaisen poikkeuksien ryhmän osalta varmistaa, että komissio on noudattanut edellä mainittuja velvoitteita.