Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 16 päivänä tammikuuta 2003. - Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistynyt kuningaskunta. - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivin 98/83/EY täytäntöönpanon laiminlyönti. - Asia C-63/02.



Oikeustapauskokoelma 2003 sivu I-00821



Asianosaiset

Tuomion perustelut

Päätökset oikeudenkäyntikuluista

Päätöksen päätösosa



Asianosaiset

Asiassa C-63/02,

Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään M. Shotter, prosessiosoite Luxemburgissa,

kantajana,

vastaan

Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, asiamiehenään P. Ormond, avustajanaan barrister M. Demetriou, prosessiosoite Luxemburgissa,

vastaajana,

jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta 3 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston direktiivin 98/83/EY (EYVL L 330, s. 32) 17 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut Pohjois-Irlannin ja Walesin osalta kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, tai joka tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle,

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN

(ensimmäinen jaosto),

toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuomarit P. Jann ja A. Rosas (esittelevä tuomari),

julkisasiamies: S. Alber,

kirjaaja: R. Grass,

ottaen huomioon esittelevän tuomarin kertomuksen,

kuultuaan julkisasiamiehen 15.10.2002 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,

on antanut seuraavan

tuomion

Tuomion perustelut

1 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut EY 226 artiklan nojalla kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 26.2.2002 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta 3 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston direktiivin 98/83/EY (EYVL L 330, s. 32; jäljempänä direktiivi) 17 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut Pohjois-Irlannin ja Walesin osalta kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, tai joka tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

Asiaa koskevat oikeussäännöt

2 Direktiivin 17 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan kahden vuoden kuluessa sen voimaantulosta, ja sen 17 artiklan 2 kohdassa säädetään, että niiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.

3 Direktiivin 18 artiklassa säädetään, että direktiivi "tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä". Koska kyseinen direktiivi julkaistiin 5.12.1998, se tuli näin ollen voimaan 25.12.1998 ja täytäntöönpanolle varattu määräaika päättyi 25.12.2000.

Oikeudenkäyntiä edeltävä menettely

4 Koska komissio katsoi, että direktiiviä ei ollut täysin täytäntöönpantu säädetyssä määräajassa, se aloitti EY 226 artiklassa tarkoitetun menettelyn. Kehotettuaan virallisella huomautuksella Yhdistynyttä kuningaskuntaa esittämään huomautuksensa komissio lähetti 18.7.2001 perustellun lausunnon, jossa se totesi, ettei direktiiviä ollut täytäntöönpantu Gibraltarin, Walesin ja Pohjois-Irlannin osalta, ja kehotti kyseistä jäsenvaltiota toteuttamaan lausunnon noudattamisen edellyttämät toimenpiteet kahden kuukauden kuluessa lausunnon tiedoksiannosta.

5 Yhdistyneen kuningaskunnan pysyvä edustusto Euroopan unionissa lähetti 26.9.2001 päivätyllä kirjeellä säädöksen, jolla direktiivi täytäntöönpantiin Gibraltarin osalta, ja se totesi, että se tiedottaisi säännöllisesti komissiolle direktiivin täydellisen täytäntöönpanon edistymisestä Walesin ja Pohjois-Irlannin osalta.

6 Koska komissio katsoi, ettei Yhdistynyt kuningaskunta ollut toteuttanut kaikkia direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä toimia Walesin ja Pohjois-Irlannin osalta, se nosti nyt esillä olevan kanteen.

Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen

7 Komissio toteaa, ettei sille ole ilmoitettu direktiivin noudattamisen edellyttämistä toimista Walesin ja Pohjois-Irlannin osalta. Koska sillä ei ole käytössään muita tietoja, joiden perusteella se voisi päätellä Yhdistyneen kuningaskunnan toteuttaneen kyseiset toimet, se olettaa, ettei kyseinen jäsenvaltio ole toteuttanut niitä ja ettei se näin ollen ole noudattanut sille direktiivin mukaan kuuluvia velvoitteita.

8 Yhdistynyt kuningaskunta toteaa, että Walesin osalta on annettu 7.12.2001 Water Supply (Water quality) Regulations 2001 -nimiset asetukset, jotka tulivat voimaan 1.1.2002.

9 Sen mukaan direktiivin täytäntöönpano on viivästynyt Pohjois-Irlannin osalta resursseja koskevista vaatimuksista johtuneista syistä. Ongelma on ratkaistu ja asetusluonnoksia koskeva julkinen kuuleminen on tapahtunut määräajoissa. Asetusten pitäisi tulla voimaan syyskuussa 2002.

10 Tämän osalta on todettava, että Yhdistynyt kuningaskunta ei kiistä sitä, ettei direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä toimia ollut toteutettu Pohjois-Irlannin ja Walesin osalta vielä perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä, mutta se toteaa, että täytäntöönpano edistyy tätä varten laaditun, komissiolle toimitetun aikataulun puitteissa.

11 On kuitenkin todettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan arvioitaessa sitä, onko jäsenvaltio jättänyt noudattamatta jäsenyysvelvoitteitaan, on otettava huomioon jäsenvaltion tilanne sellaisena kuin se on perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä, eikä yhteisöjen tuomioistuin voi ottaa huomioon tämän jälkeen tapahtuneita muutoksia (ks. mm. asia C-147/00, komissio v. Ranska, tuomio 15.3.2001, Kok. 2001, s. I-2387, 26 kohta).

12 Esillä olevassa asiassa on osoitettu, ettei mitään direktiivin täytäntöönpanoa koskevia säädöksiä ollut annettu Pohjois-Irlannin ja Walesin osalta perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä.

13 Näin ollen komission nostama kanne on perusteltu.

14 Edellä esitetyn perusteella on todettava, että Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut direktiivin 17 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut Pohjois-Irlannin ja Walesin osalta kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

Päätökset oikeudenkäyntikuluista

Oikeudenkäyntikulut

15 Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska komissio on vaatinut Yhdistyneen kuningaskunnan velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja koska tämä on hävinnyt asian, Yhdistynyt kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Päätöksen päätösosa

Näillä perusteilla

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN

(ensimmäinen jaosto)

on antanut seuraavan tuomiolauselman:

1) Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta 3 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston direktiivin 98/83/EY 17 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

2) Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.