FI Euroopan unionin virallinen lehti C 171/5

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 25.4.2013 (Tribunal Supremon (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Jyske Bank Gibraltar Ltd v. Espanjan valtio

(Asia C-212/11) (1)

(Rahoitusjärjestelmän käytön estäminen rahanpesutarkoituksiin sekä terrorismin rahoitukseen - Direktiivi 2005/60/EY - 22 artiklan 2 kohta - Päätös 2000/642/YOS - Luottolaitosten velvollisuus ilmoittaa epäilyttävistä liiketoimista - Palvelujen tarjoamisen vapautta koskevan sääntelyn nojalla toimiva laitos - Tietojen keräämisestä vastuussa olevan kansallisen rahanpesun selvittelykeskuksen määrittäminen - SEUT 56 artikla - Palvelujen tarjoamisen vapauden rajoittaminen - Yleisen edun mukaiset pakottavat vaatimukset - Oikeasuhteisuus)

2013/C 171/09

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Supremo

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Jyske Bank Gibraltar Ltd

Vastaaja: Espanjan valtio

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal Supremo — Rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesutarkoituksiin sekä terrorismin rahoitukseen 26.10.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY (EUVL L 309, s. 15) 22 artiklan 2 kohdan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jossa edellytetään ehdottomasti ja suoraan, että valtion alueella toimintaansa ilman vakinaista toimipaikkaa harjoittavat luottolaitokset ilmoittavat toimivaltaisille kansallisille viranomaisille näiden pyytämät tiedot

Tuomiolauselma

Rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesutarkoituksiin sekä terrorismin rahoitukseen 26.10.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY 22 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan luottolaitosten, jotka harjoittavat toimintaansa mainitun jäsenvaltion alueella palvelujen tarjoamisen vapautta käyttäen, on ilmoitettava rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjumista varten pyydetyt tiedot suoraan kyseisen jäsenvaltion rahanpesun selvittelykeskukselle, kunhan tällä lainsäädännöllä ei vaaranneta direktiivin eikä jäsenvaltioiden rahanpesun selvittelykeskusten välistä yhteistyötä koskevista järjestelyistä, joita noudatetaan tietojenvaihdossa, 17.10.2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/642/YOS tehokasta vaikutusta.

SEUT 56 artiklaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä tällaiselle lainsäädännölle, jos tämä lainsäädäntö voidaan oikeuttaa yleisen edun mukaisella pakottavalla syyllä, jos se on omiaan takaamaan sillä tavoitellun päämäärän toteutumisen, jos sillä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän päämäärän saavuttamiseksi, ja jos sitä sovelletaan ilman syrjintää, mikä kansallisen tuomioistuimen on selvitettävä ottaen huomioon, että

— tällaisella lainsäädännöllä voidaan saavuttaa rahanpesun ja terrorismin rahoituksen estämiseen tähtäävä tavoite, jos jäsenvaltio voi sen ansiosta valvoa alueellaan palvelujaan tarjoavien luottolaitosten toteuttamia epäilyttäviä liiketoimia ja keskeyttää ne tosiasiallisesti sekä tarvittaessa saattaa niistä vastuussa olevat rikosvastuuseen ja rangaista niistä

— toimintaansa palvelujen tarjoamisen vapautta käyttäen harjoittaville luottolaitoksille kyseisessä lainsäädännössä asetettu velvollisuus voi olla oikeasuhteinen toimenpide tähän tavoitteeseen nähden, koska pääasian tosiseikkojen tapahtuma-aikaan ei ollut käytössä tehokasta mekanismia, jolla olisi voitu varmistaa rahanpesun selvittelykeskusten täysimääräinen yhteistyö.

(1) EUVL C 226, 30.7.2011.