Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Oikeudenkäyntimenettely – Tutkittavaksi ottaminen – Vastaajan velvollisuutta riitauttaa tutkittavaksi ottamisen edellytykset erillisellä asiakirjalla ei ole – Mahdollisuus kyseenalaistaa tutkittavaksi ottamisen edellytykset vastineessa

(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 113 artikla ja 114 artiklan 1 kohta)

2. Kumoamiskanne – Oikeussuojan tarve – Jo syntyneen ja edelleen olemassa olevan intressin edellytys – Arviointi kanteen nostamishetkellä – Tuleviin ja epävarmoihin tilanteisiin liittyvä intressi ei täytä edellytyksiä

(EY 87 artiklan 1 kohta, EY 88 artiklan 3 kohta ja EY 234 artikla)

Tiivistelmä

1. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 114 artiklan 1 kohdassa ei velvoiteta asianosaista, joka haluaa riitauttaa kanteen tutkittavaksi ottamisen, riitauttamaan se erillisellä asiakirjalla. Vastaaja voi, tekemättä muodollisesti oikeudenkäyntiväitettä, tyytyä esittämään vastineessaan ennen pääasian käsittelyä vakavia epäilyksiä kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytyksistä ja jättämään mahdollisuuden jättää asia tutkimatta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arvioitavaksi. Joka tapauksessa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi koska tahansa työjärjestyksensä 113 artiklan perusteella tutkia viran puolesta oikeussuojan tarpeen kaltaisten ehdottomien prosessinedellytysten olemassaolon.

(ks. 20–22 kohta)

2. Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön nostama kumoamiskanne voidaan tutkia vain siltä osin kuin kantajalla on intressi saada riidanalainen toimi kumotuksi. Tämän intressin on oltava jo syntynyt ja edelleen olemassa ja sitä on arvioitava sillä hetkellä, kun kanne on nostettu. Jos oikeussuojan tarve, johon kantaja vetoaa, liittyy tulevaan oikeudelliseen tilanteeseen, kantajan on näytettävä toteen, että vaikutus tähän tilanteeseen on jo nyt varma. Sen vuoksi kantaja ei voi vedota tuleviin ja epävarmoihin tilanteisiin perustellakseen tarvettaan saada kumottua riidanalainen päätös.

Siten kantaja, jonka on osoitettava jo syntynyt ja edelleen voimassa oleva oikeussuojan tarpeensa sellaisen komission päätöksen osalta, jolla luokitellaan luottolaitoksen, joka on julkinen yritys, sille myöntämä osakaslaina valtiontueksi, joka on yhteismarkkinoille soveltuva, ei voi tyytyä esittämään täysin hypoteettisesti, että on vaara, että EY 88 artiklan 3 kohdan viimeiseen virkkeeseen perustuvia kanteita nostetaan kansallisessa tuomioistuimessa, väittämättä edes, että tällaisia kanteita olisi vireillä. Se ei voi myöskään käyttää perusteluna kyseessä olevan toimenpiteen valtiontueksi luokittelun väitettyjä vaikutuksia sen suhteeseen mainittuun luottolaitokseen, sillä se seikka, että komissio on tässä asiassa luokitellut tämän luottolaitoksen julkiseksi yritykseksi, ei aiheuta velvoitetta ilmoittaa tulevaisuudessa komissiolle kaikkia tämän luottolaitoksen kantajan hyväksi toteuttamia toimenpiteitä.

Lopuksi vaikka kansallisissa tuomioistuimissa voitaisiin vielä aloittaa oikeustoimia, tällainen kantaja ei mitenkään olisi vailla tehokasta oikeussuojaa niiden oikeuksien kannalta, joita sillä on yhteisön oikeuden perusteella. Yhtäältä näet se voi vedota kaikkiin kansalliseen oikeuteen perustuviin perusteisiin vastustaakseen tuen takaisin maksamista. Toisaalta, koska sen suoraan yhteisöjen tuomioistuimissa nostama kanne on jätetty tutkimatta, mikään ei estä sitä vaatimasta kansallista tuomioistuinta esittämään EY 234 artiklaan perustuvaa ennakkoratkaisupyyntöä siinä vireillä olevassa oikeudenkäynnissä päätöksen pätevyyden kyseenalaistamiseksi siltä osin kuin siinä todetaan, että kyseinen toimenpide on tuki.

(ks. 23, 25–33 ja 39–41 kohta)