Näitä suuntaviivoja voidaan soveltaa ennen niiden hyväksymistä tehtyihin rikkomisiin ilman, että loukataan taannehtivuuskiellon periaatetta tai oikeusvarmuuden periaatetta, ja ilman, että komissiota vaadittaisiin esittämään erityisiä perusteluja, jotka ylittävät mainittujen suuntaviivojen mukaiset vaatimukset. Komission on rikkomisen vakavuutta koskevan arviointinsa yhteydessä otettava huomioon kyseisen tapauksen erityisolosuhteet sekä se asiayhteys, johon kilpailusääntöjen rikkominen sijoittuu, ja huolehdittava siitä, että sen toiminnalla on ennalta ehkäisevä vaikutus, erityisesti ottamalla huomioon sakon tason nostamisen tarpeellisuus.

Sellaiseen hallinnolliseen menettelyyn osallistuvien yritysten, jonka päätteeksi voidaan määrätä sakkoja, on otettava huomioon se mahdollisuus, että komissio päättää minä hetkenä hyvänsä korottaa sakkojen tasoa aiemmin soveltamastaan tasosta. Näin ei ole ainoastaan silloin, kun komissio korottaa sakkojen tasoa määrätessään sakkoja yksittäistapauksissa, vaan myös silloin, kun tämä korotus toteutetaan soveltamalla yksittäistapauksiin asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan ja EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan 5 kohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennasta annettujen suuntaviivojen kaltaisia yleisesti sovellettavia käytännesääntöjä.

Kilpailusääntöjen rikkomisesta määrättävän sakon määrän määrittämiseksi on mahdollista ottaa huomioon paitsi rikkomisen tehneen yrityksen kokonaisliikevaihto, vaikka se olisikin vain likimääräinen ja epätäydellinen osoitus yrityksen koosta ja sen taloudellisesta vallasta, myös se osa liikevaihdosta, joka tulee kilpailusääntöjen rikkomisen kohteena olevista tavaroista ja joka on näin ollen omiaan osoittamaan rikkomisen laajuutta. Kummallekaan näistä luvuista ei pidä antaa sellaista merkitystä, joka olisi suhteeton verrattuna muihin arvioinnissa huomioon otettaviin seikkoihin, ja asianmukaisen sakon suuruuden määrääminen ei näin ollen voi olla pelkän kyseisen tuotteen myynnistä saatuun liikevaihtoon perustuvan laskelman tulos.

Yhteisöjen tuomioistuimen tehtävä ei ole asettaa valituksen yhteydessä kyseenalaiseksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yksinomaiseen toimivaltaan kuuluvaa tosiseikkoja koskevaa arviointia, koska pelkästään ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimella on toimivalta valvoa sitä, miten komissio on yksittäistapauksessa arvioinut lainvastaisen toiminnan vakavuuden yhteisön kilpailuoikeuteen nähden.

Vahvistettaessa sakkoja asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan ja EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan 5 kohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennasta annettujen suuntaviivojen mukaisesti kartellin konkreettinen vaikutus merkityksellisiin markkinoihin on seikka, joka voidaan ottaa huomioon arvioitaessa kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuutta. Toteamus, jonka mukaan yritys ei ole osoittanut, että kyseisen kartellin vaikutus sen puoltamiin suurempiin markkinoihin olisi ollut vähämerkityksinen tai olematon, ei käännä todistustaakkaa merkityksellisten markkinoiden määrittelemisen osalta. Kyseistä yritystä voidaan näin ollen vaatia esittämään seikkoja, joiden perusteella voidaan kumota arviointi, jossa pyritään osoittamaan yhteys kartellin kohteena olevan tuotteen markkinahintojen kehityksen ja mainitun kartellin voimaantulon välillä.

EY 225 artiklasta ja yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäisestä kohdasta ilmenee, että ainoastaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on toimivaltainen yhtäältä määrittämään ratkaisun perustaksi asetettavan tosiseikaston, lukuun ottamatta sellaisia tapauksia, joissa määritetyn tosiseikaston paikkansapitämättömyys käy ilmi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle toimitetusta aineistosta, ja toisaalta arvioimaan tätä tosiseikastoa. Kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on määrittänyt asian tosiseikaston tai arvioinut sitä, yhteisöjen tuomioistuin on EY 225 artiklan nojalla toimivaltainen harjoittamaan tämän tosiseikaston oikeudelliseen luonnehdintaan ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen sen pohjalta tekemiin oikeudellisiin päätelmiin kohdistuvaa valvontaa. Yhteisöjen tuomioistuimella ei siten ole toimivaltaa määrittää asian tosiseikastoa eikä lähtökohtaisesti myöskään arvioida sitä selvitystä, johon ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on asian tosiseikastoa määrittäessään tukeutunut. Lukuun ottamatta sitä tapausta, että tuomioistuimelle esitetty selvitys on otettu huomioon vääristyneellä tavalla, tämä arviointi ei näin ollen ole sellainen oikeuskysymys, että se sinänsä kuuluisi yhteisöjen tuomioistuimen harjoittaman valvonnan piiriin.

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on ottanut vääristyneellä tavalla huomioon todisteen, kun se on katsonut, että laittoman kartellin jäsenyritys oli laatinut asiakirjan tietyn kokouksen aikana, vaikka se vain toimitti sen ja vaikka se oli laadittu mainitun kokouksen jälkeen. Koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tukeutunut useisiin todisteisiin mainitun asiakirjan lisäksi, tällainen huomioon ottaminen vääristyneellä tavalla ei kuitenkaan ole peruste kumota valituksenalaista tuomiota.

(ks. 105, 117 ja 132–138 kohta)