FI
Oikeustapauskokoelma
ECLI:EU:F:2011 :181 1VIRKAMIESTUOMIOISTUIMEN T UOMIO (toinen jaosto)
10 päivänä marraskuuta 2011
Asia F-20/09
Mar c Juvyns
vastaan
Euroopan unionin neuvosto
Henkilöstö — Virkamiehet — Ylennys — Vuoden 2008 y lennyskierros — Ansioiden ve rtailu — 
Menettely, joka pe rustuu v uosien 2005 /2006 ar viointikertomuksiin — Tehtävien vastuullisuutta 
koskeva arviointiperuste
Aihe: EY 236 j a E A 152 artiklan no jalla no stettu ka nne, jossa M arc Juvyns vaatii 
virkamiestuomioistuinta l ähinnä ku moamaan n euvoston p äätöksen j ättää h änet 
ylentämättä palkkaluokkaa n AS T 7 vuoden 2008 y lennyskierroksella.
Ratkaisu:Kanne hylätään. Kantaja vastaa o mista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet ve lvoitetaan 
korvaamaan neuvoston o ikeudenkäyntikulut.
Tiivistelmä
1. Virkamiehet — Kanne — Kannetta ede ltävä hallinnollinen valitus — Valituksen ja kanteen 
vastaavuus — Kanteen ko hteen ja perusteen samanlaisuus — Kanneperusteet ja perustelut, jotka eivät 
sisälly valitukseen mutta liittyvät siihen läheisesti — Tutkittavaksi ottaminen
(Henkilöstösääntöjen 90 j a 91 artikla)
2. Virkamiehet — Ylennys — Ansioiden vertailu — Yksityiskohtaiset säännöt
(Henkilöstösääntöjen 45 artikla ja liitteessä XIII o leva 10 artikla)
3. Virkamiehet — Ylennys — Ansioiden vertailu — Hallinnon harkintavalta — Seikat, jotka voidaan 
ottaa h uomioon
(Henkilöstösääntöjen 43 artikla)
4. Virkamiehet — Ylennys — Ansioiden vertailu — Seikat, jotka voidaan ottaa h uomioon
(Henkilöstösääntöjen 45 artikla)
5. Virkamiehet — Ylennys — Ylentämättä jääneen h akijan v alitus — Hylkäävä p äätös — 
Perusteluvelvollisuuden laajuus
(Henkilöstösääntöjen 25 j a 45 artikla)
2 ECLI:EU:F:2011 :181TIIVISTELMÄ–ASIAF-20/09
JUVYNSv.NEUVOSTO
1. Kannetta edeltävän hallinnollisen valituksen ja ka nteen vastaavuutta ko skevaa sääntöä sovelletaan 
vain tilanteessa, jossa ka nnekirjelmässä m uutetaan rii ta-asian ko hdetta, sellaisena ku in se on 
valituksessa esitetty, tai sen pe rustetta. Tätä viimeksi mainittua rii ta-asian ”perusteen” kä sitettä on 
tulkittava laajasti.
Kun on ky se hallinnon t oteuttamaa toimea ko skevista ku moamisvaatimuksista ilmaisulla ”riita-asian 
perusteella” tarkoitetaan sitä, että rii tautetaan riida nalaisen toimen ai neellinen lainmukaisuus tai 
vaihtoehtoisesti sen muodollinen lainmukaisuus.
(ks. 41 kohta)
Viittaukset:
Virkamiestuomioistuin: asia F-45/07, Mandt v. parlamentti, 1.7.2010 , 119 kohta
2. Tehtäväryhmän AS T virkamiesten osalta henkilöstösääntöjen liitteessä XIII o levassa 10 artiklassa 
säädetään viitekertoimia jokaisen p alkkaluokan avoimien virkojen lukumäärän m äärittelemiseksi. 
Avoimien virkojen m äärä v aihtelee sen m ukaan, mikä v irkamiehen urakehitys tulee o lemaan. Koska 
hallinnon on no udatettava n äitä ke rtoimia, nimittävä viranomainen on pe rustellusti ve rtaillut 
keskenään vain samaan urakehitykseen kuu luvien tehtäväryhmän AS T virkamiesten ansioita.
Tältä osin ylennyskierrosta varten urakehityksen m ukaan tehtävä tehtäväryhmän AS T virkamiesten 
ansioiden ve rtailu ei ole ristiriida ssa henkilöstösääntöjen 45 artiklan ka nssa, jossa edellytetään kai kkien 
ylennyskelpoisten virkamiesten ve rtailua, koska h enkilöstösääntöjen liitteessä XIII o levalla 10 artiklalla, 
joka on e rityissäännös, poiketaan henkilöstösääntöjen yleisistä säännöksistä.
(ks. 42 ja 43 kohta)
Viittaukset:
Yhteisöjen tuomioistuin: asia C-443/07 P, Centeno M ediavilla ym. v. komissio, 22.12.2008 , 107 kohta, vahvistettu 
ensimmäisen oikeusasteen tuomiolla T-58/05, Centeno M ediavilla ym. v. komissio, 11.7.2007 , 129 kohta
3. Vaikka ar viointikertomus on v älttämätön ar vioinnissa kä ytettävä tekijä aina ku n virkamiehen uraa 
arvioidaan h änen y lentämistään ko skevan p äätöksen t ekem istä v arten, h enkilöstösääntöjen 
43 artiklassa edellytetään ar viointikertomuksen laatimista vain joka t oinen vuosi. Koska s iinä ei 
säädetä, että ylennyskierros on j ärjestettävä yhtä usein ku in ar viointikierros, henkilöstösäännöissä ei 
suljeta pois, että ylennyksestä voidaan päättää ilman, että nimittävällä viranomaisella on h allussaan 
tuoretta arviointikertomusta.
Koska h enkilöstösäännöissä tai toimielimen sisäisissä säännöissä ei edellytetä ar viointikierroksen ja 
ylennyskierroksen samanaikaisuutta, ja ko ska h allinnolla on l aaja harkintavalta ylennysmenettelyn 
järjestämistä varten, vaikka on t oivottavaa, että hallinto pyrkii s aamaan kä yttöönsä viimeisimmät 
arviointikertomukset ylennyksistä päättääkseen, näiden ke rtomusten poikkeuksellinen huomioimatta 
jättäminen ei ku itenkaan ole lainvastaista, erityisesti ku n kai kkia y lennyskelpoisia v irkamiehiä on 
kohdeltu samalla tavalla.
ECLI:EU:F:2011 :181 3TIIVISTELMÄ–ASIAF-20/09
JUVYNSv.NEUVOSTO
Asian laita on s itä suuremm alla sy yllä täten ku n tämä ar viointikertomuksen puuttuminen johtuu 
ylennysmenettelyn tavanomaisesta etenemisestä.
(ks. 45–47 kohta)
Viittaukset:
Yhteisöjen tuomioistuin: asia C-68/91, Moritz v. komissio, 17.12.1992 , 16 kohta
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T-194/99, Sebastiani v. komissio, 15.11.2001 , 45, 46 j a 49 kohta
4. Kun o tetaan h uomioon kä ytettävissä o levien m äärära hojen v ähäinen m äärä, toimielin v oi 
ylennyskierroksen yhteydessä lainmukaisesti ottaa h uomioon t oissijaisesti jakson, jonka a jan virkamies 
tosiasiallisesti hoiti tehtäviään ja ylentää e nsisijaisesti, kun kai kki m uut ansiot ovat yhtäläiset, m uita 
virkamiehiä, jotka o vat objektiivisesti tarkasteltuna suorittaneet suuremm an m äärän työtehtäviä ja 
vaikuttaneet näin o llen viitejakson ai kana asianomaista suuremm assa m äärin julkisen p alvelun 
jatkuvuuteen ja yksikön e tuun.
Tältä osin ku n on ky se virkamiesten poissaolojen huomioon o ttamisesta ylennyskierroksen yhteydessä, 
hallinnolla ei ole ve lvollisuutta ottaa h uomioon l omapäiviä eri tavalla sen m ukaan, mitä ovat näiden 
poissaolojen sy yt.
(ks. 50 ja 53 kohta)
Viittaukset:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T-353/03, Nielsen v. neuvosto, 13.4.2005 , 76 j a 77 kohta
5. Vaikka n imittävä viranomainen ei ole ve lvollinen m ainitsemaan ylentämättä jättämistä ko skevissa 
päätöksissä näiden päätösten pe rusteluita, se on s itä vastoin ve lvollinen esittämään nämä pe rustelut 
ylentämättä jääneen hakijan valituksen hylkäämisen yhteydessä.
Perusteluvelvollisuuden laajuutta on n imittäin ar vioitava kon kreettisten olosuhteiden pe rusteella, joita 
ovat muun m uassa toimen sisältö, esitettyjen pe rustelujen luonne ja tarve, joka s illä, jolle päätös on 
osoitettu, voi olla saada s elvennystä tilanteeseen. Näin ollen ku n on ky se sellaisen me nettelyn 
yhteydessä t ehdyn p äätöksen pe rusteluista, jolla on v aikutuksia u seisiin i hmisiin, ku ten 
ylennysmenettely, nimittävältä viranomaiselta ei voida e dellyttää, että se pe rustelee p äätöstään 
valituksen hylkäämisen yhteydessä ky seisessä valituksessa esitettyjä väitteitä laajemm in siten, että se 
selittäisi m uun m uassa, m istä syistä ku kin y lennyskelpoinen v irkamies oli valituksen tekijää 
ansioituneemp i.
(ks. 66 ja 70 kohta)
Viittaukset:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T-60/94, Pierrat v. yhteisöjen tuomioistuin, 26.1.1995 , 31 j a 32 kohta; 
asia T-283/97, Thinus v. komissio, 27.4.1999 , 73 kohta; asia T-83/03, Salazar B rier v. komissio, 25.10.2005 , 78 kohta 
ja asia T-422/04, Lavagnoli v. komissio, 23.11.2006 , 69 kohta
Virkamiestuomioistuin: asia F-81/07, Barbin v. parlamentti, 8.10.2008 , 27 kohta