Asia C‑346/14

Euroopan komissio

vastaan

Itävallan tasavalta

”Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — SEU 4 artiklan 3 kohta — SEUT 288 artikla — Direktiivi 2000/60/EY — Unionin vesipolitiikka — 4 artiklan 1 kohta — Pintavesimuodostumien tilan huononemisen ehkäiseminen — 4 artiklan 7 kohta — Poikkeus huonontamiskiellosta — Erittäin tärkeä yleinen etu — Lupa vesivoimalaitoksen rakentamiseen Schwarze Sulm -jokeen (Itävalta) — Veden tilan huononeminen”

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.5.2016

(EY 175 artiklan 1 kohta (josta on tullut SEUT 194 artiklan 1 kohta); Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60 4 artiklan 1 kohta ja 7 kohdan c alakohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 23 ja 24 kohta)

Direktiivin täytäntöönpanolle varatun määräajan kuluessa jäsenvaltioiden, joille direktiivi on osoitettu, on pidättäydyttävä toteuttamasta toimenpiteitä, jotka ovat omiaan vakavasti vaarantamaan kyseisessä direktiivissä säädetyn tavoitteen saavuttamisen. Koska tällainen pidättäytymisvelvollisuus koskee kaikkia kansallisia viranomaisia, sen on katsottava viittaavan minkä tahansa yleisten tai erityisten toimenpiteiden toteuttamiseen, joista tällainen kielteinen vaikutus voi johtua. Yhteisön vesipolitiikan puitteista annetun direktiivin 2000/60 osalta on tämän vuoksi niin, että vaikka hanke ei kuulunut lupapäätöksen tekemispäivänä tämän direktiivin 4 artiklan soveltamisalaan, kyseinen jäsenvaltio ei voinut myöskään ennen mainitun direktiivin 13 artiklan 6 kohdassa jäsenvaltioille asetetun määräajan, joka koskee vesipiirien hoitosuunnitelmien julkaisemista, päättymistä ryhtyä toimenpiteisiin, jotka olivat omiaan vakavasti vaarantamaan mainitussa 4 artiklassa säädetyn tavoitteen toteuttamisen. (ks. 50 ja 51 kohta)

Yhteisön vesipolitiikan puitteista annetun direktiivin 2000/60 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan, jossa säädetään, että jäsenvaltioiden on pantava täytäntöön tarvittavat toimenpiteet, jotta ehkäistään kaikkien pintavesimuodostumien tilan huononeminen, sanamuodosta ilmenee, että jäsenvaltioiden pitää hyväksyä tällaisia toimenpiteitä. Tältä osin luvan antaminen konkreettiselle hankkeelle, kuten vesivoimalan rakentamiselle jäsenvaltion alueella virtaavaan jokeen, on ymmärrettävä tällaiseksi täytäntöönpanoksi. Direktiivin 2000/60 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ei nimittäin aseteta ohjelmallisilla ilmaisuilla pelkkiä hoidon suunnitteluun liittyviä tavoitteita vaan sillä on sitovia vaikutuksia, kun kyseisen vesimuodostuman ekologinen tila on määritetty, jokaisessa kyseisessä direktiivissä säädetyn menettelyn vaiheessa. Lisäksi tämän direktiivin 4 artiklan 7 kohdassa säädetyn poikkeusjärjestelmän osalta siinä säädettyjen poikkeusryhmien rakenteen perusteella voidaan katsoa, että mainitun direktiivin 4 artiklaan ei sisälly vain periaatteellisia velvoitteita, vaan se koskee myös konkreettisia hankkeita. Poikkeusperusteita sovelletaan nimittäin muun muassa silloin, kun mainitun 4 artiklan tavoitteiden noudattamatta jättäminen johtuu uusista pintavesimuodostuman fyysisiä ominaisuuksia koskevista muutoksista ja näistä muutoksista aiheutuu haitallisia vaikutuksia tai uusista kestävän kehityksen mukaisista ihmisen toimista. Näin voi käydä uusien hankkeiden hyväksymisten seurauksena. On nimittäin mahdotonta suunnitella erikseen hanke ja hoitosuunnitelmien täytäntöönpano. (ks. 53, 54 ja 56 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 58 ja 59 kohta)

Jollei yhteisön vesipolitiikan puitteista annetun direktiivin 2000/60 4 artiklan 7 kohdan nojalla sovelleta poikkeusta, kaikenlainen pintavesimuodostuman tilan huononeminen on ehkäistävä. Tällaisen huononemisen ehkäisemistä koskeva velvollisuus on näin ollen sitova jokaisessa direktiivin 2000/60 täytäntöönpanon vaiheessa, ja sitä sovelletaan kaikentyyppisiin ja kaikenlaisissa tiloissa oleviin pintavesimuodostumiin, joiden osalta hoitosuunnitelma on hyväksytty. Kyseinen jäsenvaltio on näin ollen velvollinen epäämään hankkeelta luvan, kun hanke voi huonontaa kyseisen vesimuodostuman tilaa tai vaarantaa pintavesimuodostumien hyvän tilan saavuttamisen, jollei katsota, että tämä hanke kuuluu mainitun 4 artiklan 7 kohdan mukaisen poikkeuksen piiriin. Tältä osin sen määrittämiseksi, onko hanke hyväksytty direktiivin 2000/60 4 artiklan 7 kohdassa säädettyjä vaatimuksia noudattaen, on tutkittava ensiksi, onko toteutettu kaikki käytännössä mahdolliset toimenpiteet kyseisen hankkeen vesimuodostuman tilaan kohdistuvan haittavaikutuksen vähentämiseksi, toiseksi, onko tämän hankkeen perustana olevat syyt erityisesti lueteltu ja perusteltu, kolmanneksi, onko mainittu hanke yleisen edun kannalta erittäin tärkeä ja/tai tämän saman hankkeen täytäntöönpanon ihmisten terveydelle, ihmisten turvallisuuden ylläpitämiselle tai kestävälle kehitykselle tuomat hyödyt ylittävät direktiivin 4 artiklan 1 kohdassa säädettyjen tavoitteiden saavuttamisesta ympäristölle ja yhteiskunnalle koituvat hyödyt, ja neljänneksi, eikö näitä hyötyjä voida teknisen toteuttamiskelpoisuuden tai kohtuuttomien kustannusten vuoksi saavuttaa muilla, ympäristön kannalta merkittävästi paremmilla keinoilla. (ks. 64 ja 66 kohta)