Yhtäältä yhteisömallista annetun asetuksen N:o 6/2002 täytäntöönpanosta annetun asetuksen N:o 2245/2002 28 artiklan 1 kohdan b alakohdan v alakohdan mukaan on niin, että jos rekisteröityä yhteisömallia koskeva mitättömyysvaatimus perustuu siihen, ettei kyseinen malli täytä asetuksen N:o 6/2002 5 ja 6 artiklan mukaisia vaatimuksia, mitättömyysvaatimuksessa on oltava tiedot sellaisista aikaisemmista malleista, jotka voivat muodostaa esteen rekisteröidyn yhteisömallin uutuudelle tai yksilölliselle luonteelle, ja kuva niistä sekä asiakirjat, jotka osoittavat aiempien mallien olevan voimassa.

Toisaalta asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan perusteella tehdyn mitättömyysvaatimuksen osalta tämän asetuksen 52 artiklan 1 ja 2 kohdasta sekä 53 artiklan 1 ja 2 kohdasta ilmenee, ettei ole Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston tai unionin yleisen tuomioistuimen vaan kantajan, joka vetoaa mainitun asetuksen 25 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuun mitättömyysperusteeseen, tehtävä esittää todisteita tämän perusteen olemassaolosta.

Kun mitättömyysvaatimuksen tekijä vetoaa asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuun mitättömyysperusteeseen, sen on esitettävä näyttö siitä, että riidanalainen malli ei täytä mainitun asetuksen 4–9 artiklassa säädettyjä vaatimuksia.

Lisäksi asetuksen N:o 6/2002 5 artiklan väitetyn rikkomisen osalta on todettava, että kun tässä säännöksessä vaaditaan, ettei mikään samanlainen malli ole tullut julkiseksi, jotta mallia voidaan pitää uutena, kyseisessä säännöksessä tarkoitetaan sitä, että mallin uutuutta on arvioitava suhteessa sellaiseen yhteen tai useampaan tiettyyn, yksilöityyn ja määrättyyn malliin nähden, joka voidaan tunnistaa kaikkien niiden mallien joukosta, jotka ovat aikaisemmin tulleet julkisiksi.

Tämän osalta on muistettava, että asetuksen N:o 6/2002 3 artiklan a alakohdan mukaan mallilla tarkoitetaan ”tuotteen tai sen osan ulkomuotoa, joka johtuu tuotteen ja/tai sen koristelun piirteistä, erityisesti linjoista, ääriviivoista, väreistä, muodosta, pintarakenteesta ja/tai materiaalista”. Tästä seuraa, että asetuksessa N:o 6/2002 säädetyssä järjestelmässä ulkomuoto on mallin ratkaiseva tekijä.

Se seikka, että mallin piirre on näkyvä, on kyseisen suojan keskeinen edellytys. Niinpä asetuksen N:o 6/2002 johdanto-osan 12 perustelukappaleessa todetaan, että mallisuojaa ei olisi ulotettava tuotteen osiin, jotka eivät sen tavanomaisen käytön aikana ole näkyvissä, eikä osien sellaisiin piirteisiin, jotka eivät ole näkyvissä asennuksen jälkeen, ja mallisuojan ulkopuolelle jätettyjä mallin piirteitä ei siten olisi otettava huomioon arvioitaessa, täyttävätkö mallin muut piirteet suojan saamisen edellytykset.

Edellä esitetyistä näkökohdista seuraa, että on olennaista, että viraston elimillä on saatavillaan kuva aikaisemmasta mallista, ja kuvasta on voitava hahmottaa sen tuotteen, johon malli sisältyy, lopullinen ulkomuoto ja yksilöidä aikaisempi malli täsmällisesti ja varmasti, jotta ne voisivat asetuksen N:o 6/2002 5–7 artiklan mukaisesti arvioida riidanalaisen mallin uutuuden ja yksilöllisyyden ja tämän arvioinnin suorittamiseksi verrata kyseessä olevia malleja toisiinsa. Sen tutkiminen, eikö riidanalainen malli tosiasiallisesti ole uusi eikä yksilöllinen, edellyttää siis sitä, että käytettävissä on täsmällinen ja määrätty aikaisempi malli.

Tästä seuraa, että mitättömyysvaatimuksen tehneen asianosaisen on toimitettava virastolle tarvittavat tiedot mallista, jonka aiemmuuteen on vedottu, ja erityisesti täsmällinen ja täydellinen yksilöinti ja kuva siitä, jotta voidaan osoittaa, ettei riidanalaista mallia voida rekisteröidä pätevästi.

(ks. 58–65 kohta)