ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (kolmas jaosto)

25 päivänä maaliskuuta 2003

Asia T-243/02

J

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Henkilöstö — Henkilöstösääntöjen 51 artiklaan perustuvan menettelyn aloittamista koskeva päätös — Kumoamiskanne — Vahingonkorvauskanne — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen”

Täydellinen teksti ranskan kielellä II-523

Aihe:

Kanne, jossa vaaditaan ensisijaisesti Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 51 artiklan mukaisen menettelyn aloittamiseen liittyvien eri toimien kumoamista sekä kantajalle aiheutuneen henkisen kärsimyksen korvaamista.

Ratkaisu:

Kanne jätetään tutkimatta. Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

Tiivistelmä

Henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdassa ja 91 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun virkamiehelle vastaisen toimen olemassaolo on kaikkien virkamiesten sitä toimielintä, jonka palveluksessa he ovat, vastaan nostamien kanteiden tutkittavaksi ottamisen välttämätön edellytys. Kumoamiskanteen kohteeksi kelpaavia toimia tai päätöksiä ovat sellaiset toimenpiteet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia, jotka voivat vaikuttaa kantajan etuihin muuttaen tämän oikeusasemaa selvästi. Huomautuksella, joka liittyy henkilöstösääntöjen 51 artiklan mukaisen menettelyn aloittamiseen virkamiestä vastaan, ei ole sellaisia sitovia oikeusvaikutuksia, jotka voivat vaikuttaa suoraan ja välittömästi sen, jota asia koskee, etuihin. Tällaisen menettelyn tarkoituksena on näet mahdollistaa se, että nimittävä viranomainen voi tutkia ja todentaa, ovatko sitä, jota asia koskee, vastaan hänen työnsä määrän ja laadun osalta tehdyt moitteet paikkansa pitäviä, ja kuulla häntä tästä aiheesta, voidakseen ottaa kantaa irtisanomisen mahdollisuuteen. Se on näin ollen ainoastaan valmisteleva toimi, jolla ei mitenkään oteta ennalta kantaa menettelyn lopputulokseen. (ks. 30, 31 ja 34 kohta) Viittaukset: asia T-20/92, Moat v. komissio, 13.7.1993 (Kok. 1993, s. II-799, 39 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen); asia T-586/93, Kotzonis v. TSK, 22.3.1995 (Kok. 1995, s. II-665, 28 kohta) ja asia T-562/93, Obst v. komissio, 19.10.1995 (Kok. H. 1995, s. I-A-247 ja II-737, 23 kohta).
17

Komissio väittää, että sen ehdottamaa 250000 GBP:aa suurempi oikeudenkäyntikulujen määrä ei ole perusteltu. Tämä ehdotus, johon on päädytty kertomalla henkilöstöasian osalta kohtuulliseksi katsottava oikeudenkäyntikulujen määrä (joksi on arvioitu 8500 euroa) kertoimella 15 sen huomioimiseksi, että kanne on luonteeltaan ryhmäkanne, ja tämän jälkeen kertoimella 2,5 kunkin yksittäisen korvauksen tason määrittämiseen tarvitun vaivan huomioimiseksi ja lopuksi vielä kertoimella 1/1,3 vaihtokurssin huomioimiseksi, on erittäin kohtuullista.
Kun väite peruutetaan sinä aikana, kun valituslautakunnassa käsitellään valitusta väitteestä tehdystä päätöksestä tai kun yhteisöjen tuomioistuimissa on vireillä oikeudenkäynti, jonka kohteena on päätös valituksesta, joka virastolle on tehty väitteestä tehdystä päätöksestä, menettelyn tai oikeudenkäynnin perusta poistuu, joten menettely tai oikeudenkäynti jää ilman kohdetta.

Menettelyssä, jossa on asetuksen N:o 40/94 42 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen nojalla esitetty väite tavaramerkin rekisteröimisestä yhteisön tavaramerkiksi, kyseinen väite voidaan lähtökohtaisesti peruuttaa koska tahansa. Vaikka nimittäin on totta, että asetuksen N:o 40/94 44 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä virkkeessä lainsäätäjä on nimenomaisesti säätänyt peruuttamisesta vain tavaramerkkiä koskevan hakemuksen osalta, tavaramerkin rekisteröinnin hakija ja väitteen esittäjä on kuitenkin tavaramerkin rakenteen perusteella tasavertaisessa asemassa väitemenettelyssä, joten tämä tasavertaisuus pätee myös mahdollisuuteen peruuttaa prosessitoimia.

(ks. 15 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Oikeudenkäyntimenettely - Oikeudenkäyntikulut - Oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistaminen - Korvattavat oikeudenkäyntikulut

(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 91 artiklan b alakohta)

2. Oikeudenkäyntimenettely - Oikeudenkäyntikulut - Oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistaminen - Huomioon otettavat seikat

(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 91 artikla)

3. Oikeudenkäyntimenettely - Oikeudenkäyntikulut - Oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistaminen - Korvattavat oikeudenkäyntikulut - Käsite - Useamman kuin yhden asianajajan osallistuminen asian hoitoon

(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 91 artiklan b alakohta)

Tiivistelmä

1. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 91 artiklan b alakohdasta ilmenee, että korvattavia oikeudenkäyntikuluja ovat ainoastaan ne kustannukset, jotka ovat aiheutuneet asian käsittelystä yhteisöjen tuomioistuimissa ja jotka ovat olleet asian käsittelyn kannalta välttämättömiä.

( ks. 33 kohta )

2. Yhteisöjen tuomioistuimilla ei ole valtuutta vahvistaa niiden palkkioiden määrää, jotka asianosaisten on suoritettava omille asianajajilleen, vaan niiden on vahvistettava, mihin määrään asti oikeudenkäyntikulujen maksamisesta vastuussa olevan asianosaisen on ne korvattava. Vahvistaessaan oikeudenkäyntikulujen määrää yhteisöjen tuomioistuinten ei tarvitse ottaa huomioon kansallisia asianajajien palkkiosääntöjä eikä mahdollista asianosaisen ja tämän asiamiesten tai avustajien tekemää tätä koskevaa sopimusta.

Koska yhteisöllä ei ole asianajopalkkioita koskevia säännöksiä, yhteisöjen tuomioistuinten on vapaasti arvioitava asiassa esille tulleita seikkoja ja otettava tältä osin huomioon oikeudenkäynnin kohde ja luonne, sen merkitys yhteisön oikeuden kannalta ja asian vaikeusaste, oikeudenkäynnistä asiamiehille tai avustajille aiheutuneen työn määrä ja oikeudenkäynnissä kyseessä olleet asianosaisten taloudelliset intressit. Tältä osin yhteisöjen tuomioistuinten mahdollisuus arvioida suoritetun työn arvoa riippuu sille toimitettujen tietojen tarkkuudesta.

( ks. 34 ja 35 kohta )

3. Oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistamista varten yhteisöjen tuomioistuinten on otettava pääsääntöisesti huomioon sellaisten työtuntien kokonaismäärä, joita voidaan objektiivisesti pitää oikeudenkäyntimenettelyn kannalta välttämättöminä, riippumatta siitä, kuinka monta asianajajaa on osallistunut kyseisten palvelujen suorittamiseen.

( ks. 44 kohta )
Kumoamiskannetta, joka on nostettu sellaista päätöstä vastaan, jolla ainoastaan vahvistetaan aikaisempi määräajassa riitauttamatta jäänyt päätös, ei oteta tutkittavaksi, jos ensin mainittuun päätökseen ei sisälly toiseksi mainittuun nähden uusia seikkoja ja jos päätöksen adressaatin tilannetta ei ennen sen tekemistä ole tarkasteltu uudelleen. Näin ollen tällaisen uudelleentarkastelun jälkeen tehtyä valintalautakunnan päätöstä vastaan nostettu kumoamiskanne voidaan ottaa tutkittavaksi vain siinä tapauksessa, että tässä päätöksessä on aikaisempaan päätökseen nähden uusia seikkoja ja että sillä näin ollen korvataan se.

Huolimatta siitä, että valintalautakunnalla on harkintavalta, kilpailuilmoitus sitoo sitä siinä muodossa, kuin se on julkaistu. Kilpailuilmoituksen oleellinen tarkoitus on henkilöstösääntöjen mukaan se, että sillä ilmoitetaan mahdollisimman tarkasti asianomaisille, millaisia kykyjä kyseessä olevan toimen hoitaminen edellyttää, jotta he kykenisivät arvioimaan, onko heidän syytä tehdä hakemus ja minkälaiset asiakirjatodisteet ovat kilpailulautakunnan työn kannalta tärkeitä ja siis liitettävä hakemuksiin.

Jotta kilpailuilmoituksessa esitettyjen osallistumisedellytysten täyttyminen voitaisiin tarkistaa, valintalautakunta voi ottaa huomioon yksinomaan ne hakijoiden hakemuksissaan ja asiakirjatodisteissa ilmoittamat tiedot, jotka viimeksi mainittujen on jätettävä hakemuksensa tueksi. Valintalautakunta ei sitä vastoin saa missään tapauksessa osallistumisedellytysten täyttymistä arvioidessaan ottaa huomioon sellaisia tosiseikkoja ja/tai oikeudellisia seikkoja, joilla pyritään osoittamaan, ettei hakija täytä osallistumisedellytyksiä. Kun valintalautakunta arvioi, täyttääkö hakija yhteisöjen virkamiehelle asetettavat edellytykset, se ei voi jättää huomioon ottamatta varsinkaan sen työsuhteen luonnetta, jossa kantaja hakemuksen jättämishetkellä on ollut työnantajaansa. Jos tämän hakijan jättämistä asiakirjoista ilmenee, ettei hän täytä vaadittuja edellytyksiä, valintalautakunnan on hylättävä hakemus. Valintalautakunnalla ei missään tapauksessa ole oikeutta määritellä uudelleen tämän työsuhteen luonnetta silloinkaan, kun se on ollut mahdollinen seuraus yhteisöjen toimielimessä tapahtuneista lainvastaisista menettelyistä.

(ks. 47, 55 ja 56 kohta)

Viittaukset: asia T-158/89, Van Hecken v. CES, 28.11.1991 (Kok. 1991, s. II-1341, 23 kohta) ja asia T-54/91, Almeida Antunes v. parlamentti, 21.5.1992 (Kok. 1992, s. II-1739, 39 kohta).
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Väliaikainen oikeussuoja - Täytäntöönpanon lykkääminen - Parlamentin ja komission välisistä suhteista 5.7.2000 tehdyn puitesopimuksen täytäntöönpanon lykkäämistä koskevan hakemuksen hylkääminen - Uusi hakemus - Uusi tosiseikka tai olosuhteiden muuttuminen - Käsite

(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 108 ja 109 artikla)

Tiivistelmä

1. Koska ensimmäinen hakemus parlamentin ja komission välisistä suhteista 5.7.2000 tehdyn puitesopimuksen täytäntöönpanon lykkäämiseksi hylättiin sillä perusteella, että kantajat eivät olleet esittäneet luotettavia seikkoja, joiden nojalla olisi voitu katsoa, että pääasian kanteen tutkittavaksi ottaminen ei ollut poissuljettu, ja koska tästä määräyksestä ei ole valitettu yhteisöjen tuomioistuimeen EY:n tuomioistuimen perussäännön 50 artiklan toisen kohdan nojalla, määräystä ei voida enää riitauttaa, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 108 ja 109 artiklan tilanteita lukuun ottamatta. Vaikka puitesopimuksen täytäntöönpano osoittaa uutuutta verrattuna tilanteeseen, josta oli kysymys, kun ensimmäinen väliintulohakemus tehtiin, siinä mielessä, että riidanalaiset päätökset on tehty edellä mainitun määräyksen julistamisajankohdan jälkeen, puitesopimuksen täytäntöönpano ei voi merkitä työjärjestyksen 108 tai 109 artiklassa tarkoitettua olosuhteiden muutosta tai uutta tosiseikkaa, siltä osin kuin kysymyksessä ei ole seikka, joka on omiaan muuttamaan ratkaisua, johon välitoimihakemuksesta päättävä tuomioistuin on päätynyt edellä mainitussa määräyksessä, jonka mukaan pääasian kanne on ensi näkemältä jätettävä tutkittavaksi ottamatta.

( ks. 46, 48 ja 49 kohta )

2. Kanteen tutkittavaksi ottamista on arvioitava sen tilanteen perusteella, joka vallitsi kannekirjelmän jättämishetkellä. Jos kyseisellä hetkellä kanteen nostamisen edellytykset eivät täyty, kanne on jätettävä tutkimatta, ellei edellytysten täyttyminen tapahdu kanteen nostamista koskevassa määräajassa.

( ks. 49 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Oikeudenkäyntimenettely - Väliintulo - Välitoimet - Henkilöt, joilla on oikeus esiintyä väliintulijoina - Pääasian oikeudenkäynti, joka koskee kilpailusääntöjen nojalla tehdyn päätöksen pätevyyttä - Kantelun tehnyt yritys

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 37 artiklan 2 kohta; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 115 kohta)

2. Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkääminen - Sellaisen pankkitakauksen asettamista koskevan velvollisuuden täytäntöönpanon lykkääminen, joka on edellytys sille, ettei sakkoa peritä välittömästi - Myöntämisedellytykset - Poikkeukselliset olosuhteet

(EY 242 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

1. Kun otetaan huomioon, että välitoimimenettely on liitännäistä pääasian oikeudenkäyntiin nähden, asianosaisella, joka on jo hyväksytty tukemaan vastaajana olevan toimielimen vaatimuksia pääasian oikeudenkäyntiin, joka koskee tämän toimielimen tekemän päätöksen kumoamista, on lähtökohtaisesti intressiä tukea kyseisen toimielimen välitoimimenettelyssä esittämiä vaatimuksia siltä osin kuin niillä pyritään pysyttämään kyseinen päätös voimassa.

( ks. 25 kohta )

2. Välitoimihakemus, jolla pyritään saamaan lupa asettaa pienempi takaus kuin takaus, jota komissio vaatii edellytyksenä sille, ettei sakkoa ruveta perimään välittömästi, voidaan hyväksyä vain poikkeuksellisissa olosuhteissa. Yhteisöjen tuomioistuinten työjärjestyksissä nimenomaisesti määrätty mahdollisuus vaatia vakuuden asettamista välitoimimenettelyn osalta vastaa näet komission yleistä ja kohtuullista käytäntöä.

Kun EY 81 artiklan 1 kohtaa rikotaan yritysten yhteenliittymän tekemällä päätöksellä, sakko, joka voi olla enintään 10 prosenttia edellisen tilikauden liikevaihdosta, on laskettava kunkin yhteenliittymään osallistuneen yrityksen liikevaihdon perusteella, jos yhteenliittymällä on sääntöjensä perusteella oikeus tehdä jäseniään sitovia oikeustoimia.

Silloin kun on kyse sellaiselle yritysten yhteenliittymälle asetetusta sakosta, jonka objektiivisia intressejä ei voida ensi näkemältä pitää luonteeltaan itsenäisinä sen jäseninä olevien yritysten intresseihin nähden, vakavan ja korjaamattoman vahingon vaaraa, joka aiheutuu komission vaatiman vakuuden hankkimisesta, on arvioitava ottamalla huomioon yhteenliittymään osallistuneiden yritysten koko ja taloudellinen voima.

( ks. 52, 54 ja 58-59 kohta )
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 10 päivänä helmikuuta 2000. - Pantelis Andriotis vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ja Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus (Cedefop). - Cedefop - Julkista palveluhankintaa koskevan sopimuksen tekomenettely - Tarjouspyyntö arkkitehtipalveluista - Tarjouskilpailun tuloksia koskevan tiedonannon julkistamatta jättäminen - Oikeussuojaintressi - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen. - Asia T-5/99.



Oikeustapauskokoelma 2000 sivu II-00235



Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt - Oikeussuojan tarve - Julkisia palveluhankintoja koskevan menettelyn tuloksista annettavan tiedonannon puuttuminen - Ennen kanteen nostamista vaadittujen tietojen saaminen - Tutkimatta jättäminen

(EY:n perustamissopimuksen 175 artiklan 4 kohta (josta on tullut EY 232 artiklan 4 kohta) ja neuvoston direktiivi 92/50/ETY)

Tiivistelmä

$$Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön tekemä kumoamiskanne otetaan tutkittavaksi, mikäli tällä on oikeussuojan tarve.

Näin ollen kumoamiskanne, jonka palveluntarjoaja on nostanut sellaisia implisiittisiä päätöksiä vastaan, joissa on kieltäydytty ilmoittamasta palveluntarjoajalle kirjallisesti Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistusta sellaisesta tiedonannosta, joka koskee julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekoa, jätetään tutkittavaksi ottamatta, koska asianosainen on jo ennen kanteen nostamista saanut kaikki ne tiedot, jotka olisivat saattaneet ilmetä Euroopan yhteisöjen virallisen lehden ilmoituksesta, ja koska asianosainen on siis jo saavuttanut tavoittelemansa lopputuloksen eli saanut sellaiset tarpeelliset tiedot, jotta tämä voisi saattaa tuomioistuimen käsiteltäväksi kyseessä olevan tarjouskilpailun ratkaisemisen ja tarjouksensa hylkäämisen.

(ks. 36 ja 39 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. EHTY - Terästeollisuuden tuki - Komission päätös aloittaa valtion toimenpiteestä varsinainen tutkintamenettely - Vaikutukset - Kielto toteuttaa suunnitelma ennen komission lopullista päätöstä - Niiden kolmansien, joita asia koskee, oikeus vaatia kansallisissa tuomioistuimissa lainvastaisesti maksettujen tukien palauttamista

(Yleisen päätöksen N:o 2496/96/EHTY 6 artiklan 4 kohdan ensimmäinen alakohta ja 5 kohta)

2. EHTY - Terästeollisuuden tuki - Komission päätös aloittaa valtion toimenpiteestä varsinainen tutkintamenettely - Vaikutukset - Vaikutuksettomuus kyseessä olevan toimenpiteen laillisuuteen

(Yleisen päätöksen N:o 2496/96/EHTY 6 artiklan 5 kohta)

3. Kumoamiskanne - Kanne komission päätöksestä, jolla valtion toimenpiteestä aloitetaan kuudennen terästukisäännöstön mukainen varsinainen tutkintamenettely - Lopullinen päätös, jossa kyseessä oleva toimenpide todetaan soveltumattomaksi yhteismarkkinoille ja jossa tällä toimenpiteellä myönnetty tuki määrätään takaisin perittäväksi - Kohdetta vaille jäänyt kanne - Lausunnon antamisen raukeaminen

(EHTY:n perustamissopimuksen 33 artiklan 2 alakohta; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 113 artikla ja 114 artiklan 3 kohta; yleinen päätös N:o 2496/96/EHTY)

Tiivistelmä

1. Jos kuudennen terästukisäännöstön 6 artiklan 5 kohdan mukainen varsinainen tutkintamenettely aloitetaan, tämän säännöstön 6 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan mukainen kielto toteuttaa jäsenvaltioiden suunnittelemia tukitoimia ilman komission suostumusta on voimassa siihen saakka, kunnes komissio tekee lopullisen päätöksen tuen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille, ja tällä kiellolla on välitön oikeusvaikutus, joten kolmannet, joita asia koskee, voivat vedota siihen kansallisissa tuomioistuimissa vaatiakseen muun muassa niiden taloudellisten tukien palauttamista, jotka on myönnetty ilman komission suostumusta.

( ks. 12 kohta )

2. Kuudennen terästukisäännöstön 6 artiklan 5 kohdan mukaisen varsinaisen tutkintamenettelyn aloittamisesta tehdyllä päätöksellä ei itsessään ole mitään peruuttamattomia vaikutuksia tässä päätöksessä tarkoitetun valtion toimenpiteen laillisuuteen. Tällaisen toimenpiteen lainvastaisuus seuraa vasta kyseisen menettelyn päättämistä koskevasta komission päätöksestä, jossa kyseessä oleva toimenpide lopullisesti määritellään tueksi.

( ks. 14 kohta )

3. Komission tekemä lopullinen päätös, jossa valtion toimenpide todetaan soveltumattomaksi yhteismarkkinoille ja jossa tällä toimenpiteellä myönnetty tuki määrätään takaisin perittäväksi, aiheuttaa sen, että ne kolmannet, joita asia koskee, eivät millään perusteella voi vedota kansallisissa tuomioistuimissa varsinaisen tutkintamenettelyn aloittamisesta tehtyyn päätökseen kyseessä olevan toimenpiteen nojalla myönnettyjen taloudellisten tukien määräämiseksi takaisin perittäviksi, ja jättää vaille kohdetta kanteen, jonka edunsaajayritys on nostanut kyseisestä menettelyn aloittamisesta tehdystä päätöksestä, ja siten lausunnon antaminen asiassa raukeaa.

( ks. 13 ja 16-18 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt - Oikeussuojan tarve - Julkisia palveluhankintoja koskevan menettelyn tuloksista annettavan tiedonannon puuttuminen - Ennen kanteen nostamista vaadittujen tietojen saaminen - Tutkimatta jättäminen

(EY:n perustamissopimuksen 175 artiklan 4 kohta (josta on tullut EY 232 artiklan 4 kohta) ja neuvoston direktiivi 92/50/ETY)

Tiivistelmä

$$Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön tekemä kumoamiskanne otetaan tutkittavaksi, mikäli tällä on oikeussuojan tarve.

Näin ollen kumoamiskanne, jonka palveluntarjoaja on nostanut sellaisia implisiittisiä päätöksiä vastaan, joissa on kieltäydytty ilmoittamasta palveluntarjoajalle kirjallisesti Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistusta sellaisesta tiedonannosta, joka koskee julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekoa, jätetään tutkittavaksi ottamatta, koska asianosainen on jo ennen kanteen nostamista saanut kaikki ne tiedot, jotka olisivat saattaneet ilmetä Euroopan yhteisöjen virallisen lehden ilmoituksesta, ja koska asianosainen on siis jo saavuttanut tavoittelemansa lopputuloksen eli saanut sellaiset tarpeelliset tiedot, jotta tämä voisi saattaa tuomioistuimen käsiteltäväksi kyseessä olevan tarjouskilpailun ratkaisemisen ja tarjouksensa hylkäämisen.

(ks. 36 ja 39 kohta)
Henkilöstösääntöjen 91 artiklan 3 kohdan viimeistä luetelmakohtaa, jossa todetaan, että ”jos kuitenkin nimenomainen hylkäämispäätös tehdään valituksen hylkäävän implisiittisen päätöksen jälkeen, mutta kanteen nostamiselle säädetyssä määräajassa, määräaika kanteen nostamiselle alkaa uudelleen”, ei voida soveltaa silloin, kun vaatimusta käsitellään jo ennen kuin valitus tehdään. Kyseistä erityissäädöstä on tulkittava sanatarkasti ja suppeasti. Tästä seuraa, että päätös, jossa vaatimus nimenomaisesti hylätään sen jälkeen, loin sama vaatimus on implisiittisesti hylätty, ja jossa pelkästään vahvistetaan implisiittinen hylkäämispäätös, ei ole sellainen päätös, joka aloittaa uudelleen määräajan valituksen nostamiselle ja jonka perusteella asianomainen virkamies voi jatkaa oikeudenkäyntiä edeltävää menettelyä.

Siitä, että virkamiestä koskevasta henkilökansiosta puuttuu jaksoittainen arviointikertomus, voi aiheutua virkamiehelle henkistä kärsimystä, jos tämä seikka vaikuttaa virkamiehen uraan tai on saanut virkamiehessä aikaan epävarman tilan hänen tulevaisuutensa osalta. Virkamies, joka on vasta eläkkeelle jäätyään saanut tietää, että hänen henkilökansiostaan puuttuu jaksoittainen arviointikertomus, ei voi vedota siihen, että hän on ammatillisen tulevaisuutensa osalta epävarmassa tai huolestuneessa tilassa.

(ks. 16-18 kohta)

Viittaukset: asia T-496/93, Allo v. komissio, 8.6.1995 (Kok. H. 1995, s. I-A-127 ja II-405, 89 kohta).
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohdassa määrätään, että välitoimia koskevissa hakemuksissa on ilmoitettava seikat, joiden vuoksi asia on kiireellinen, sekä ne tosiseikat ja oikeudelliset perusteet, joiden vuoksi vaadittujen välitoimien myöntäminen on ilmeisesti perusteltua (fumus boni juris). Näiden edellytysten on täytyttävä samanaikaisesti, joten täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus on hylättävä, jos jokin edellytyksistä ei täyty. Välitoimista päättävän tuomioistuimen on myös tarvittaessa vertailtava kyseessä olevia intressejä.

(ks. 18 kohta)

Viittaukset: asia C-107/99 R, Italia v. komissio, 29.6.1999 (Kok. 1999, s. I-4011, 59 kohta) ja asia T-13/99 R, Pfizer v. komissio, 30.6.1999, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa, 47 kohta.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettuneljäs jaosto) määräys 8 päivänä joulukuuta 1998. - Sadam Zuccherifici Divisione della SECI Spa ym.vastaan Euroopan unionin neuvosto. - Asetus N:o 2613/97 - Säännös, joka koskee kansallisten tukien poistamista sokerijuurikkaan tuottajilta markkinointivuodesta 2001/2002 alkaen - Kumoamiskanne - Tutkimatta jättäminen. - Asia T-39/98.



Oikeustapauskokoelma 1998 sivu II-04207



Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt - Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet - Asetus, jossa säädetään mukautustuen poistamisesta sokerijuurikkaan tuottajilta - Juurikassokerin jalostus- ja tuotantolaitosten kanne - Tutkimatta jättäminen

(EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan neljäs kohta; neuvoston asetuksen N:o 2613/97 2 artikla)

Tiivistelmä

Kumoamiskanne, jonka juurikassokerin jalostus- ja tuotantolaitosten omistajat ovat nostaneet asetuksen N:o 2613/97, jolla poistetaan kansallinen mukautustuki sokerijuurikkaan tuottajilta markkinointivuodesta 2001/2002 alkaen, 2 artiklaa vastaan, ei täytä tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä.

Kyseessä on itse asiassa yleisesti sovellettava toimenpide, jota sovelletaan objektiivisesti määritellyssä tilanteessa ja jolla on oikeusvaikutuksia yleisellä ja abstraktilla tavalla määritellyille henkilöryhmille, eli jäsenvaltioille ja sokerijuurikkaan tuottajille, ja vaikka toimenpide on omiaan vaikuttamaan kantajien tilanteeseen, tämä tapahtuu ainoastaan siksi, että ne objektiivisesti katsoen ovat sokerijuurikasalalla toimivia taloudellisia toimijoita samalla tavalla kuin kaikki muut samaa toimintaa harjoittavat taloudelliset toimijat Euroopan yhteisössä.

Tältä osin ei ole merkitystä sillä, että kyseisen säännöksen vaikutukset voivat olla tuntuvampia alueella, jolla kantajat toimivat, koska se, että kanteen kohteena olevalla säännöksellä voi olla erilaisia konkreettisia vaikutuksia niiden eri oikeussubjektien osalta, joihin sitä sovelletaan, ei ole ristiriidassa sen kanssa, että kyseessä on asetuksen säännös, ja koska kantajat ovat joka tapauksessa samassa tilanteessa kuin kaikki muut samalla alueella toimivat sokerijuurikkaan tuottajat.