ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 32/11

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 1.12.2011 (Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linzin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Immobilien Linz GmbH & Co KG v. Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr

(Asia C-492/10) (1)

(Verotus - Direktiivi 69/335/ETY - Välilliset verot - Pääoman hankinta - Direktiivin 4 artiklan 2 kohdan b alakohta - Pääomansijoitusveron alaiset toimet - Varojen lisääminen - Osakkaan suoritus - Realisoituneiden tappioiden vastattavaksi ottaminen sellaisen sitoumuksen perusteella, joka on annettu ennen tappioiden realisoitumista)

2012/C 32/18

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Immobilien Linz GmbH & Co KG

Vastaaja: Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Unabhängiger Finanzsenat, Auβenstelle Linz — Pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista 17.7.1969 annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY (EYVL L 249, s. 25) 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan tulkinta — Pääomansijoitusveron alaiset toimet — Pääomayhtiön varojen lisääminen — Näihin varoihin mahdollisesti sisällytetään se, että julkisoikeudellinen yhteisö, joka on pääomayhtiön ainoa osakas, ottaa tämän yhtiön tappiot vastattavakseen

Tuomiolauselma

Pääoman hankintaa koskevista välillisistä veroista 17.7.1969 annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 10.6.1985 annetulla neuvoston direktiivillä 85/303/ETY, 4 artiklan 2 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että se, että osakas ottaa vastattavakseen yhtiön tappiot sellaisen sitoumuksensa perusteella, joka on annettu ennen kyseisten tappioiden realisoitumista ja jolla pyritään pelkästään varmistamaan tappioiden kattaminen, ei lisää kyseisen yhtiön varoja.

(1) EUVL C 13, 15.1.2011.
Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 10.11.2011 (Højesteretin (Tanska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Partrederiet Sea Fighter v. Skatteministeriet

(Asia C-505/10) (1)

(Direktiivi 92/81/ETY - Kivennäisöljyjen valmisteverot - Vapautus verosta - Vesiliikenteen käsite - Alukselle pysyvästi sijoitetun kaivinkoneen, joka toimii kyseisen aluksen moottorista riippumatta, käyttämä moottoripolttoaine)

(2012/C 25/31)

Oikeudenkäyntikieli: tanska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Højesteret

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Partrederiet Sea Fighter

Vastaaja: Skatteministeriet

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Højesteret — Kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19.10.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/81/ETY (EYVL L 316, s. 12) 8 artiklan 1 kohdan c alakohdan tulkinta — Vesiliikenteessä polttoaineena käytettävien kivennäisöljyjen vapauttaminen verosta — Käsite ”vesiliikenteessä” — Kivennäisöljyt, joita käytetään polttoaineena alukseen pysyvästi kiinnitetyssä kaivinkoneessa, jolla on oma erillinen moottori ja polttoainetankki ja joka näin ollen toimii aluksen työntömoottorista riippumatta

Tuomiolauselma

Kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19.10.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/81/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 22.12.1994 annetulla neuvoston direktiivillä 94/74/EY, 8 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, ettei kivennäisöljyjä, jotka toimitetaan käytettäväksi kaivinkoneessa, joka on kiinnitetty pysyvästi alukseen mutta joka oman erillisen moottorinsa ja polttoainesäiliönsä ansiosta toimii aluksen työntömoottorista riippumatta, ole vapautettava valmisteveroista.

(1) EUVL C 13, 15.1.2011.
Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 24.11.2011 (High Court of Justice (England & Wales), Chancery Divisionin (Patents Court) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Georgetown University, University of Rochester ja Loyola University of Chicago v. Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

(Asia C-422/10) (1)

(Ihmisille tarkoitetut lääkkeet - Lisäsuojatodistus - Asetus (EY) N:o 469/2009 - 3 artikla - Edellytykset todistuksen saamiselle - Käsite ”tuote, jota suojaa voimassa oleva peruspatentti” - Arviointiperusteet - Lisäperusteiden tai erilaisten perusteiden olemassaolo useampia vaikuttavia aineita sisältävän lääkkeen tai useita tauteja vastaan tarkoitetun rokotteen osalta (multi-disease vaccine tai yhdistelmärokote))

(2012/C 25/24)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Patents Court)

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Georgetown University, University of Rochester ja Loyola University of Chicago

Vastaaja: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — High Court of Justice (Chancery Division) — Lääkkeiden lisäsuojatodistuksesta 6.5.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 469/2009 3 artiklan b alakohdan tulkinta (EUVL L 152, s. 1) — Edellytykset todistuksen saamiselle — Mahdollisuus myöntää lisäsuojatodistus vaikuttavalle aineelle tai vaikuttavien aineiden yhdistelmälle, jos vaikuttavaa ainetta tai vaikuttavien aineiden yhdistelmää suojaa voimassa oleva peruspatentti asetuksen 3 artiklan a alakohdassa tarkoitetulla tavalla

Tuomiolauselma

Lääkkeiden lisäsuojatodistuksesta 6.5.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 469/2009 3 artiklan b alakohtaa on tulkittava siten, ettei se estä jäsenvaltion toimivaltaista patenttivirastoa myöntämästä lisäsuojatodistusta peruspatentin, johon on vedottu, vaatimuksissa mainitulle vaikuttavalle aineelle, kun lääke, jonka myyntilupa esitetään lisäsuojatodistusta koskevan hakemuksen tueksi, ei sisällä pelkästään tätä vaikuttavaa ainetta vaan myös muita vaikuttavia aineita, sillä varauksella, että myös muut kyseisessä artiklassa säädetyt edellytykset täyttyvät.

(1) EUVL C 301, 6.11.2010.
—

tilanteessa, jossa viejän on sen vuoksi, että se on jättänyt noudattamatta velvollisuutta pitää tullivarastoon sijoitetuista tuotteista tavarakirjanpitoa, palautettava osa tai kaikki vientituesta ennakolta saamistaan summista, takaisin maksettavaan perusteettomasti saatuun määrään on sovellettava maataloustuotteiden vientitukien järjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 27.11.1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3665/87, sellaisena kuin se on muutettuna muun muassa 30.6.1993 annetulla komission asetuksella (ETY) N:o 1708/93, 33 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettua 20 prosentin korotusta.
C 25/15

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 17.11.2011 (High Court of Justicen (Queen's Bench Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Deo Antoine Homawoo v. GMF Assurances SA

(Asia C-412/10) (1)

(Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin sovellettava laki - Asetus (EY) N:o 864/2007 - Ajallinen soveltamisala)

(2012/C 25/23)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

High Court of Justice (Queen's Bench Division)

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Deo Antoine Homawoo

Vastaaja: GMF Assurances SA

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — High Court of Justice (Queen's Bench Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) — Sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin sovellettavasta laista 11.7.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 864/2007 (Rooma II) (EUVL L 199, s. 40) 15 artiklan c alakohdan, 31 ja 32 artiklan ja SEUT 297 artiklan tulkinta — Ajallinen soveltamisala — Vahingon aiheuttaneeseen tapahtumaan sovellettavan lain soveltamisala

Tuomiolauselma

Sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin sovellettavasta laista 11.7.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 864/2007 (Rooma II) 31 ja 32 artiklaa, kun niitä luetaan yhdessä SEUT 297 artiklan kanssa, on tulkittava niin, että kansallisen tuomioistuimen on sovellettava tätä asetusta ainoastaan sellaisiin vahingon aiheuttaneisiin tapahtumiin, jotka ovat sattuneet 11.1.2009 tai sen jälkeen, ja että oikeudenkäynnin, jossa vahingon korvaamista vaaditaan, aloittamisajankohdalla ja sillä ajankohdalla, jolloin asiaa käsittelevä tuomioistuin määrittää sovellettavan lain, ei ole merkitystä kyseisen asetuksen ajallisen soveltamisalan määrittämisen kannalta.

(1) EUVL C 301, 6.11.2010.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 340/3

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 29.9.2011 (Raad van Staten (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Baris Unal v. Staatssecretaris van Justitie

(Asia C-187/10) (1)

(ETY:n ja Turkin välinen assosiaatiosopimus - Assosiaationeuvoston päätös N:o 1/80 - 6 artiklan 1 kohdan ensimmäinen luetelmakohta - Turkin kansalainen - Oleskelulupa - Perheiden yhdistäminen - Avoliiton päättyminen - Oleskeluluvan peruuttaminen - Taannehtiva vaikutus)

2011/C 340/05

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Raad van State

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Baris Unal

Vastapuoli: Staatssecretaris van Justitie

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Raad van State — Assosiaation kehittämisestä 19.9.1980 tehdyn, Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisellä assosiaatiosopimuksella perustetun assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 6 artiklan 1 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan tulkinta — Turkin kansalaisten oleskeluoikeus — Oleskelulupa, joka on myönnetty Turkin kansalaiselle, jotta tämä voisi asua avopuolisonsa luona — Avoliiton päättyminen, josta ei ole ilmoitettu toimivaltaisille viranomaisille — Oleskeluluvan peruuttaminen

Tuomiolauselma

Assosiaation kehittämisestä 19.9.1980 tehdyn, Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisellä assosiaatiosopimuksella perustetun assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 6 artiklan 1 kohdan ensimmäistä luetelmakohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että toimivaltaiset kansalliset viranomaiset peruuttavat turkkilaisen työntekijän oleskeluluvan taannehtivasti siitä päivästä alkaen, jona hänen lupansa myöntämistä koskeva kansallisen oikeuden mukainen peruste ei enää täyty, kun kyseinen työntekijä ei ole syyllistynyt mihinkään vilpilliseen menettelyyn ja kun kyseinen peruuttaminen tapahtuu mainitussa 6 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa määrätyn säännönmukaisen yhden vuoden työskentelyjakson päätyttyä.

(1) EUVL C 195, 17.7.2010.
1)

Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 2 artiklan l alakohdassa määriteltyä ”peruuttamisen” käsitettä on tulkittava siten, että se ei koske pääasian kaltaisessa tilanteessa yksinomaan sitä, että asianomainen lentokone ei lähde lainkaan lentoon, vaan se kattaa myös tapauksen, jossa lentokone on lähtenyt lentoon mutta sen on tämän jälkeen pitänyt mistä tahansa syystä palata lähtölentoasemalle ja jossa kyseisen lentokoneen matkustajat on siirretty muille lennoille.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 319/8

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.9.2011 (Tribunal Supremon (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Unio de Pagesos de Catalunya v. Administración del Estado

(Asia C-197/10) (1)

(Yhteinen maatalouspolitiikka - Asetus (EY) N:o 1782/2003 - Tilatukijärjestelmä - Kansallisesta varannosta myönnettävät tukioikeudet - Myöntämisen edellytykset - Maataloustoimintansa aloittavat viljelijät - Ennakkoratkaisukysymyksen hypoteettisuus - Tutkimatta jättäminen)

2011/C 319/13

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Supremo

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Unio de Pagesos de Catalunya

Vastaaja: Administración del Estado

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal Supremo — Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29.9.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 (EYVL L 270, s. 1) 42 artiklan 3 kohdan ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen 20.9.2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 (EUVL L 277, s. 1) 22 artiklan tulkinta — Tiettyjen tukijärjestelmien yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä — Tilatukijärjestelmä — Viitemäärän vahvistaminen — Tilatukioikeuksia ei myönnetä tietyissä tilanteissa — Nuoret viljelijät

Tuomiolauselma

Tribunal Supremon (Espanja) 18.3.2010 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö jätetään hypoteettisuutensa vuoksi tutkimatta.

(1) EUVL C 195, 17.7.2010.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 269/14

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 21.7.2011 (Court of Appealin (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Tural Oguz v. Secretary of State for the Home Department

(Asia C-186/10) (1)

(ETY:n ja Turkin välinen assosiaatiosopimus - Lisäpöytäkirjan 41 artiklan 1 kohta - Standstill-lauseke - Sijoittautumisvapaus - Yrityksen oleskelulupansa ehtojen vastaisesti perustaneen Turkin kansalaisen oleskeluluvan uudistamatta jättäminen - Oikeuden väärinkäyttö)

2011/C 269/22

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Tural Oguz

Vastaaja: Secretary of State for the Home Department

Muu osapuoli: Centre for Advice on Individual Rights in Europe

Oikeudenkäynnin kohde

Euroopan talousyhteisön ja Turkin väliseen assosiointisopimukseen liitetyt, 23.11.1970 allekirjoitetut lisä- ja rahoituspöytäkirjat sekä toimenpiteet niiden voimaan saattamiseksi (EYVL 1973 C 113, s. 17) — Lisäpöytäkirjan 41 artiklan 1 kohdan tulkinta — Standstill-lausekkeen ulottuvuus — Jäsenvaltioille asetettu kielto ottaa käyttöön uusia sijoittautumisvapauden ja palvelujen vapaan tarjonnan rajoituksia — Turkin kansalainen, joka on aloittanut Yhdistyneessä kuningaskunnassa liiketoiminnan harjoittamisen sen jälkeen, kun hänelle oli myönnetty oleskelulupa sillä edellytyksellä, että hän ei ryhdy harjoittamaan ammattitoimintaa ilman Secretary of Staten lupaa — Kyseisen oleskeluluvan uudistamatta jättäminen sen sisältämän edellytyksen rikkominen

Tuomiolauselma

Brysselissä 23.11.1970 allekirjoitetun lisäpöytäkirjan, joka hyväksyttiin ja vahvistettiin yhteisön puolesta 19.12.1972 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2760/72, 41 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että siihen voi vedota Turkin kansalainen, jonka oleskelulupaa jäsenvaltiossa koskee ehto, ettei hän aloita minkäänlaista liike- tai ammattitoimintaa, ja joka silti ryhtyy harjoittamaan itsenäistä ammattitoimintaa tämän ehdon vastaisesti ja hakee sitten kansallisilta viranomaisilta oleskelulupansa jatkamista vetoamalla yritykseensä, jonka hän on tällä välin perustanut.

(1) EUVL C 179, 3.7.2010.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 298/6

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 28.7.2011 (Tribunal administratifin (Luxemburg) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Brahim Samba Diouf v. Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration

(Asia C-69/10) (1)

(Direktiivi 2005/85/EY - Pakolaisaseman myöntämistä tai poistamista koskevissa menettelyissä jäsenvaltioissa sovellettavat vähimmäisvaatimukset - Direktiivin 39 artiklassa tarkoitettu käsite ”päätös, joka koskee-turvapaikkahakemusta” - Kolmannen maan kansalaisen hakemus pakolaisaseman saamiseksi - Perusteet kansainvälisen suojelun myöntämiselle puuttuvat - Hakemuksen hylkääminen nopeutetussa menettelyssä - Oikeussuojakeinon puuttuminen turvapaikkahakemuksen käsittelystä nopeutetussa menettelyssä tehdyn päätöksen osalta - Oikeus tehokkaaseen tuomioistuinvalvontaan)

2011/C 298/08

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal administratif

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Brahim Samba Diouf

Vastaaja: Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal administratif (Luxembourg) — Pakolaisaseman myöntämistä tai poistamista koskevissa menettelyissä jäsenvaltioissa sovellettavista vähimmäisvaatimuksista 1.12.2005 annetun neuvoston direktiivin 2005/85/EY (EUVL L 326, s. 13) 39 artiklan tulkinta — Laittomasti maassa oleskelevan kolmannen maan kansalaisen turvapaikkahakemus — Hakemuksen hylkääminen kansallisessa nopeutetussa menettelyssä kansainvälisen suojelun edellyttämien perusteiden puuttuessa — Sellaisen kansallisen lainsäädännön unionin oikeuden mukaisuus, jossa kielletään muutoksenhaku asian käsittelemisestä nopeutetussa menettelyssä tehtyyn päätökseen — Oikeus tehokkaaseen tuomioistuinvalvontaan

Tuomiolauselma

Pakolaisaseman myöntämistä tai poistamista koskevissa menettelyissä jäsenvaltioissa sovellettavista vähimmäisvaatimuksista 1.12.2005 annetun neuvoston direktiivin 2005/85/EY 39 artiklaa ja tehokkaan oikeussuojan periaatetta on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan toimivaltaisen kansallisen viranomaisen päätökseen käsitellä turvapaikkahakemus nopeutetussa menettelyssä ei voida hakea muutosta itsenäisellä muutoksenhakukeinolla, mikäli perusteet, joiden nojalla viranomainen on päättänyt käsitellä tällaisessa menettelyssä sen, onko kyseinen hakemus perusteltu, voidaan tosiasiallisesti saattaa tuomioistuimen valvonnan kohteeksi turvapaikkahakemuksen hylkäävästä päätöksestä mahdollisesti nostetun kanteen yhteydessä; tämän arvioiminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävä.

(1) EUVL C 100, 17.4.2010.
1)

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 asetuksen 5 artiklan 1 alakohdan b alakohdan ensimmäistä luetelmakohtaa on tulkittava siten, että paikkakunta, jolla tavarat sopimuksen mukaan toimitettiin tai oli toimitettava, on määriteltävä kuljetuskaupassa tämän sopimuksen sopimusmääräysten perusteella.
1)

Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut erityisesti muun ensivakuutusliikkeen kuin henkivakuutusliikkeen aloittamista ja harjoittamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 24.7.1973 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 73/239/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 5.3.2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/13/EY, 6, 8, 15, 16, ja 17 artiklan ja muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 73/239/ETY ja 88/357/ETY muuttamisesta 18.6.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/49/ETY (kolmas vahinkovakuutusdirektiivi) 20–22 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on pannut virheellisesti ja puutteellisesti täytäntöön direktiivin 73/239, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2002/13, ja direktiivin 92/49.
C 25/4

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 24.11.2011 — Italian tasavalta v. Euroopan komissio

(Asia C-458/09 P) (1)

(Muutoksenhaku - Italian viranomaisten hiljattain listautuneille yrityksille myöntämä tuki - Lainsäädäntö, jossa säädetään veroeduista)

(2012/C 25/06)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Valittaja: Italian tasavalta (asiamiehet: G. Palmieri ja avvocato dello Stato P. Gentili)

Valittajan vastapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Di Bucci, D. Grespan ja E. Righini)

Väliintulija, joka tukee valittajan vaatimuksia: Suomen tasavalta (asiamiehet: M. Pere ja H. Leppo)

Oikeudenkäynnin kohde

Valitus yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-211/05, Italia vastaan komissio, 4.9.2009 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on hylännyt tukiohjelmasta C8/2004 (ex NN 164/2003), jonka Italia on pannut täytäntöön hiljattain listautuneiden yritysten hyväksi, 16.3.2005 tehtyä komission päätöstä 2006/261/EY (EUVL L 94, s. 42) koskevan kumoamisvaatimuksen

Tuomiolauselma

1) Valitus hylätään.

2) Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

3) Suomen tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

(1) EUVL C 24, 30.1.2010.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 49/2

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 21.12.2011 — valittajana Ranskan tasavalta sekä muina osapuolina People’s Mojahedin Organization of Iran, Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio

(Asia C-27/09 P) (1)

(Muutoksenhaku - Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet terrorismin torjumiseksi - Yhteinen kanta 2001/931/YUTP - Asetus (EY) N:o 2580/2001 - Euroopan unionin neuvoston laatimaan, tarkastelemaan ja muuttamaan luetteloon sisällytetyn ryhmän varojen jäädyttäminen - Puolustautumisoikeudet)

2012/C 49/02

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: E. Belliard, G. de Bergues ja A. Adam)

Muut osapuolet: People’s Mojahedin Organization of Iran (edustajat: avocat J.-P. Spitzer, D. Vaughan, QC ja barrister M.-E. Demetriou), Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio (asiamiehet: S. Boelaert ja P. Aalto)

Oikeudenkäynnin kohde

Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-284/08, People’s Mojahedin Organization of Iran vastaan neuvosto, 4.12.2008 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi People’s Mojahedin Organization of Iranin osalta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta sekä päätöksen 2007/868/EY kumoamisesta 15.7.2008 tehdyn neuvoston päätöksen 2008/583/EY (EUVL L 188, s. 21)

Tuomiolauselma

1) Valitus hylätään.

2) Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

(1) EUVL C 82, 4.4.2009.
2)

Asetuksen N:o 1829/2003 2 artiklan 1, 10 ja 13 kohtaa ja 3 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä 28.1.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 178/2002 2 artiklaa ja myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20.3.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/13/EY 6 artiklan 4 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että kun DNA:ta ja muuntogeenisiä proteiineja sisältävän siitepölyn kaltaista ainetta ei voida pitää muuntogeenisenä organismina, hunajan ja kyseistä ainetta sisältävien lisäravinteiden kaltaiset tuotteet ovat asetuksen N:o 1829/2003 3 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuja elintarvikkeita, jotka sisältävät muuntogeenisistä organismeista valmistettuja ainesosia. Tätä määritelmää voidaan soveltaa riippumatta siitä, onko kyseisen aineen kulkeutuminen ollut tarkoituksellista vai sattumanvaraista.
2)

Direktiivin 1999/44 3 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että sen vastaisena on pidettävä sitä, että kansallisessa lainsäädännössä annetaan myyjälle oikeus kieltäytyä vaihtamasta sopimuksen vastaista tavaraa, mikä on ainoa mahdollinen oikaisutapa, sillä perusteella, että kyseisestä vaihtamisesta aiheutuu sille sen velvollisuuden vuoksi, jonka mukaan kyseinen tavara on irrotettava siitä tavarasta, johon se on asennettu, ja korvaava tavara on asennettava siihen tavaraan, kohtuuttomia kustannuksia verrattuna sopimuksen mukaisen tavaran arvoon ja sopimuksen vastaisuuden merkitykseen. Sitä, että kuluttajan oikeus saada virheellisen tavaran irrottamisesta ja korvaavan tavaran asentamisesta aiheutuneet kustannukset korvatuiksi rajoitetaan tällaisessa tilanteessa koskemaan sitä, että myyjä vastaa kohtuullisesta määrästä, ei ole kuitenkaan pidettävä kyseisen säännöksen vastaisena.