ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3)

Asetus N:o 530/2008 on pätemätön siltä osin kuin siinä asetuksen N:o 2371/2002 7 artiklan 1 kohdan perusteella säädetyt kiellot ovat voimassa 23.6.2008 lähtien espanjalaisten alusten ja niiden kanssa sopimuksia tehneiden yhteisön talouden toimijoiden osalta, kun taas nämä kiellot ovat voimassa 16.6.2008 lähtien Maltan, Kreikan, Ranskan, Italian ja Kyproksen lipun alla purjehtivien taikka näihin jäsenvaltioihin rekisteröityjen alusten ja niiden kanssa sopimuksia tehneiden yhteisön toimijoiden osalta ilman, että tämä erilainen kohtelu olisi objektiivisesti perusteltua.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 63/4

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 22.12.2010 (Verwaltungsgerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ilonka Sayn-Wittgenstein v. Landeshauptmann von Wien

(Asia C-208/09) (1)

(Euroopan unionin kansalaisuus - Oikeus liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella - Jäsenvaltion perustuslain tasoinen laki aateluuden lakkauttamisesta tässä valtiossa - Tämän jäsenvaltion täysi-ikäisen kansalaisen sukunimi, joka on saatu lapseksiottamisen kautta toisessa jäsenvaltiossa, jossa hän asuu - Sukunimen osan muodostavat aatelisarvonimi ja aateluutta osoittava partikkeli - Ensimmäisen jäsenvaltion viranomaisten tekemä väestörekisterimerkintä - Merkinnän oikaisu viran puolesta - Aatelisarvonimen ja aateluutta osoittavan partikkelin poistaminen)

2011/C 63/06

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Verwaltungsgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Ilonka Sayn-Wittgenstein

Vastapuoli: Landeshauptmann von Wien

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Verwaltungsgerichtshof — EY 18 artiklan tulkinta — Jäsenvaltion perustuslaki, jonka tarkoituksena on aateluuden lakkauttaminen kyseisessä jäsenvaltiossa ja jossa kielletään kyseisen maan kansalaisilta ulkomaisten aatelisarvonimien käyttö — Kyseisen jäsenvaltion viranomaisten kieltäytyminen kirjaamasta syntymärekisteriin aatelisarvonimeä ja aatelispartikkelia, jotka kuuluvat täysi-ikäisen henkilön sukunimeen, kun täysi-ikäinen henkilö on kyseisen valtion kansalainen, joka on saanut tällaisen sukunimen toisessa jäsenvaltiossa, jossa hän oleskelee, koska hänet on adoptoinut viimeksi mainitun valtion kansalainen.

Tuomiolauselma

SEUT 21 artiklaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä sille, että jäsenvaltion viranomaiset voivat pääasian kaltaisissa olosuhteissa kieltäytyä tunnustamasta tämän jäsenvaltion kansalaisen sukunimeä kaikkine osatekijöineen, sellaisena kuin nimi määräytyi toisessa jäsenvaltiossa, jossa kyseinen kansalainen asuu, ajankohtana, jolloin tämän toisen jäsenvaltion kansalainen adoptoi hänet hänen ollessaan aikuisiässä, kun tähän sukunimeen sisältyy aatelisarvonimi, joka ei ole sallittu ensimmäisessä jäsenvaltiossa sen perustuslain mukaan, kun kyseisten viranomaisten tässä yhteydessä toteuttamat toimenpiteet ovat perusteltuja yleiseen järjestykseen liittyvistä syistä, toisin sanoen kun ne ovat tarpeen niiden etujen suojaamiseksi, jotka kyseisillä toimenpiteillä pyritään turvaamaan, ja oikeassa suhteessa hyväksyttävästi tavoiteltuun päämäärään.

(1) EUVL C 193, 15.8.2009.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 55/12

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 16.12.2010 (Nejvyšší správní soudin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Skoma-Lux sro v. Celní ředitelství Olomouc

(Asia C-339/09) (1)

(Yhteinen tullitariffi - Tariffiluokittelu - Yhdistetty nimikkeistö - Nimikkeet 2204 ja 2206 - Tuoreista rypäleistä käymisen avulla valmistettu juoma - Todellinen alkoholipitoisuus, joka on 15,8-16,1 tilavuusprosenttia - Maissista saadun alkoholin ja juurikassokerin lisääminen valmistuksen aikana)

2011/C 55/19

Oikeudenkäyntikieli: tšekki

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Nejvyšší správní soud

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Skoma-Lux sro

Vastaaja: Celní ředitelství Olomouc

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Nejvyšší správní soud — Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (EYVL L 256, s. 1) liitteen I, sellaisena kuin se on muutettuna 11.9.2003 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1789/2003 (EUVL L 281, s. 1), tulkinta — Punainen jälkiruokaviini Kagor — Luokittelu yhdistetyn nimikkeistön tariffinimikkeeseen 2204 vai 2206

Tuomiolauselma

Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 2658/87, sellaisena kuin se on muutettuna 27.10.2005 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1719/2005, on tulkittava siten, että 0,75 litran pulloissa myytävä tuoreista rypäleistä käymisen avulla valmistettu juoma, jonka alkoholipitoisuus on 15,8–16,1 tilavuusprosenttia ja johon on valmistuksen aikana lisätty juurikassokeria ja maissista saatua alkoholia, on luokiteltava kyseisen asetuksen liitteessä I olevan yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 2206.

(1) EUVL C 282, 21.11.2009.
1)

Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 454 ja 455 artiklaa on tulkittava siten, että kun olettama, jonka mukaan toimivalta periä tullivelka on jäsenvaltiolla, jonka alueella TIR-carnet’lla suoritetun kuljetuksen aikana tapahtunut rikkomus on todettu, väistyy sellaisen tuomion seurauksena, jossa todetaan, että kyseinen rikkomus on tapahtunut toisen jäsenvaltion alueella, toimivalta periä kyseinen velka siirtyy tämän jälkimmäisen valtion tulliviranomaisille sillä edellytyksellä, että rikkomuksen tosiseikat on saatettu tuomioistuimen käsiteltäväksi kahden vuoden määräajan kuluessa siitä päivästä, jolloin siitä alueesta vastuulliselle takaajayhdistykselle, jolla sama rikkomus on todettu, on ilmoitettu rikkomuksesta.
1)

Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29.9.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003, sellaisena kuin se on muutettuna 20.2.2006 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 319/2006, 40 artiklan 5 kohtaa on tulkittava siten, että kun tietyssä jäsenvaltiossa on vahvistettu erilaiset yksikköarvot laitumena oleville hehtaareille ja kaikille muille tukikelpoisille hehtaareille tämän asetuksen 61 artiklan mukaisesti, viljelijä, jolla oli tässä artiklassa tarkoitettuna viitepäivänä ympäristönsuojelun vaatimusten ja maaseutuympäristön hoidon vaatimusten kanssa sopusointuisista maatalouden tuotantomenetelmistä 30.6.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2078/92 mukaisia maatalouden ympäristösitoumuksia, joilla jatkettiin välittömästi sellaisia maatalouden ympäristösitoumuksia, joilla peltoja on muutettu pysyviksi laitumiksi, voi pyytää, että asetuksen N:o 1782/2003, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 319/2006, 59 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut oikeudet lasketaan muille tukikelpoisille hehtaareille kuin laitumena oleville hehtaareille vahvistettujen yksikköarvojen perusteella.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 346/11

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 28.10.2010 (Cour de cassationin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Établissements Rimbaud SA v. Directeur général des impôts ja Directeur des services fiscaux d’Aix-en-Provence

(Asia C-72/09) (1)

(Välitön verotus - Pääomien vapaa liikkuvuus - Oikeushenkilöt, jotka ovat sijoittautuneet kolmanteen valtioon, joka on Euroopan talousalueen sopimusvaltio - Jäsenvaltiossa sijaitsevien kiinteistöjen omistaminen - Näiden kiinteistöjen myyntiarvosta kannettava vero - Vapautuksen epääminen - Veropetosten estäminen - Arviointi ETA-sopimukseen nähden)

2010/C 346/18

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour de cassation

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Établissements Rimbaud SA

Vastaaja: Directeur général des impôts ja Directeur des services fiscaux d’Aix-en-Provence

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Cour de cassation (Ranska) — Euroopan talousalueesta 2.5.1992 tehdyn sopimuksen (EYVL 1994, L 1, s. 3) 40 artiklan tulkinta — Ranskassa sijaitsevien kiinteistöjen myyntiarvosta kannettava vero — Verovapaus oikeushenkilöllä, jonka kotipaikka on Ranskassa tai Euroopan talousalueeseen kuluvassa maassa, sillä edellytyksellä, että Ranskan ja kyseisen valtion välillä on tehty sopimus hallinnollisesta avunannosta veropetosten ja veron kiertämisen estämiseksi tai että kansalaisuuteen perustuvaa syrjintää koskevan kieltolausekkeen sisältävän sopimuksen mukaan näitä oikeushenkilöitä ei saa verottaa ankarammin kuin Ranskaan sijoittautuneita yhtiöitä — Verovapauden epääminen Liechtensteiniin sijoittautuneelta yhtiöltä

Tuomiolauselma

Euroopan talousalueesta 2.5.1992 tehdyn sopimuksen 40 artiklan kanssa ei ole ristiriidassa pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen lainsäädäntö, jolla vapautetaan kiinteistöjen myyntiarvosta kannettavasta verosta yhtiöt, joiden kotipaikka on unionin jäsenvaltiossa, ja jossa edellytykseksi sille, että yhtiö, jonka kotipaikka on kolmannessa valtiossa, joka on Euroopan talousalueen sopimusvaltio, voisi saada kyseisen vapautuksen, asetetaan se, että kyseisen jäsenvaltion ja tämän kolmannen valtion välillä on tehty sopimus hallinnollisesta avunannosta veropetosten ja veron kiertämisen estämiseksi tai että kansalaisuuteen perustuvaa syrjintää koskevan kieltolausekkeen sisältävän sopimuksen mukaan näitä oikeushenkilöitä ei saada verottaa ankarammin kuin tähän jäsenvaltioon sijoittautuneita yhtiöitä.

(1) EUVL C 102, 1.5.2009, s. 12.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 328/7

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 7.10.2010 (Naczelny Sąd Administracyjnyn (Puolan tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Kronospan Mielec sp. z o.o. v. Dyrektor Izby Skarbowej w Rzeszowie

(Asia C-222/09) (1)

(Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 9 artiklan 2 artiklan c ja e alakohta - Insinöörien suorittamat tutkimus- ja kehitystyöt - Palvelujen suorituspaikan määrittäminen)

2010/C 328/10

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Naczelny Sąd Administracyjny

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Kronospan Mielec sp. z o.o.

Vastapuoli: Dyrektor Izby Skarbowej w Rzeszowie

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Naczelny Sąd Administracyjny — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 9 artiklan 2 kohdan c alakohdan ensimmäisen luetelmakohdan ja e alakohdan kolmannen luetelmakohdan tulkinta ja yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1) 52 artiklan a alakohdan ja 56 artiklan 1 kohdan c alakohdan tulkinta — Verotuspaikan määrittäminen — Tutkimus- ja kehityspalvelut, jotka suoritetaan arvonlisäverovelvolliselle, joka on sijoittautunut Euroopan yhteisöön mutta muuhun jäsenvaltioon kuin siihen, jossa palvelut tosiasiassa suoritetaan — Kyseisten palvelujen luokittelu joko ”tieteelliseksi toiminnaksi” tai ”insinöörien suorituksiksi”

Tuomiolauselma

Sellaisista tutkimus- ja kehitystöiden suorittamisesta ympäristö- ja teknologia-alalla koostuvat palvelut, jotka johonkin jäsenvaltioon sijoittautuneet insinöörit suorittavat johonkin toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelle palvelujen vastaanottajalle tämän toimeksiannosta, on luokiteltava jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 9 artiklan 2 kohdan e alakohdassa tarkoitetuiksi ”insinöörien suorituksiksi”

(1) EUVL C 220, 12.9.2009.
Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 29.4.2010 (Finanzgericht Münchenin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG v. Hauptzollamt München

(Asia C-123/09) (1)

(Yhteinen tullitariffi - Tariffinimikkeet - Ratsastuskäsineiden luokittelu yhdistettyyn nimikkeistöön - Nimike 3926 - Nimike 6116)

(2010/C 161/18)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Finanzgericht München

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG

Vastaaja: Hauptzollamt München

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Finanzgericht München — Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (EYVL L 256, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 11.9.2003 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1789/2003 (EUVL L 281, s. 1), liitteen I tulkinta — Tekstiilitavara, jota on karhennettu yhdeltä puolelta ainoastaan muovikerroksen kiinnittymisen parantamistarkoituksessa — Luokittelu yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 3926 20 00

Tuomiolauselma

Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87, sellaisena kuin se on muutettuna 11.9.2003 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1789/2003, liitteenä I olevaa yhdistettyä nimikkeistöä on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaiset ratsastuskäsineet, jotka koostuvat tekstiiliaineesta, joka on yhdeltä puolelta nukitettu ja peitetty muovikerroksella, ja joissa tekstiilineuloksesta oleva vahvikekerros on nukitettu yhdeltä puolelta ja nukitettu puoli on peitetty myöhemmin kokonaan polyuretaania olevalla vaahtokerroksella, jolla on olennainen tehtävä käsineiden käyttämisessä ratsastuskäsineinä, on luokiteltava sen alanimikkeeseen 3926 20 00.

(1) EUVL C 129, 6.6.2009.
1)

Ehdolliseen pääsyyn perustuvien tai ehdollisen pääsyn sisältävien palvelujen oikeussuojasta 20.11.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/84/EY 2 artiklan e alakohdassa tarkoitettua käsitettä ”laiton laite” on tulkittava siten, ettei se käsitä ulkomaisia dekoodausvälineitä, jotka mahdollistavat lähetystoiminnan harjoittajan satelliittilähetyspalveluiden vastaanottamisen ja jotka on valmistettu ja markkinoitu kyseisen lähetystoiminnan harjoittajan luvalla mutta joita käytetään sen tahdon vastaisesti sen maantieteellisen alueen ulkopuolella, joita varten ne on toimitettu, välineitä, jotka on saatu tai aktivoitu väärää nimeä ja osoitetta käyttäen, eikä välineitä, joita käytettäessä on rikottu sopimusperusteista rajoitusta, jonka mukaan vain niiden yksityiskäyttö on sallittua.
1)

Liettuan tasavalta ei ole noudattanut ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 25.6.2003 annetulla komission direktiivillä 2003/63/EY, 6 artiklan 1 kohdan, ihmisille ja eläimille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön luvananto- ja valvontamenettelyistä sekä Euroopan lääkearviointiviraston perustamisesta 22.7.1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2309/93 3 artiklan 1 kohdan ja ihmisille ja eläimille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön lupa- ja valvontamenettelyistä ja Euroopan lääkeviraston perustamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 726/2004 3 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa Grasalva-nimisen lääkkeen kansallisen myyntiluvan.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 63/2

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 22.12.2010 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Bavaria NV v. Bayerischer Brauerbund eV

(Asia C-120/08) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (ETY) N:o 2081/92 ja asetus (EY) N:o 510/2006 - Ajallinen soveltamisala - 14 artikla - Rekisteröinti yksinkertaistetussa menettelyssä - Tavaramerkkien ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen välinen suhde)

2011/C 63/02

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Bavaria NV

Vastaaja: Bayerischer Brauerbund eV

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesgerichtshof — Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 20.3.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/06 (EUVL L 93, s. 12) 13 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 14 artiklan 1 ja 2 kohdan sekä maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 14.7.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2081/92 (EYVL L 208, s. 1) 17 artiklan tulkinta — Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2081/92 17 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesta maantieteellisten merkintöjen ja alkuperäisnimitysten rekisteröinnistä annetun komission asetuksen (EY) N:o 1107/96 liitteen täydentämisestä 28.6.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1347/01 (EYVL L 182, s. 3) pätevyys — Asetuksen (EY) N:o 2081/92 17 artiklan mukaisessa yksinkertaistetussa menettelyssä rekisteröidyn suojatun maantieteellisen merkinnän (tässä: Bayerisches Bier) ja kansainvälisen tavaramerkin (tässä: tavaramerkki, johon sisältyy sana Bavaria) välinen kollisiotilanne

Tuomiolauselma

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 14.7.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2081/92 14 artiklan 1 kohtaa sovelletaan tämän asetuksen 17 artiklan mukaisessa yksinkertaistetussa menettelyssä suojattuna maantieteellisenä merkintänä pätevästi rekisteröidyn nimityksen ja kyseisen asetuksen 13 artiklassa tarkoitettua tapausta edustavan ja samaa tuotetyyppiä koskevan tavaramerkin, jota koskeva rekisteröintihakemus on tehty sekä ennen tämän nimityksen rekisteröimistä että ennen 8.4.2003 annetun neuvoston asetuksen N:o 692/2003 jolla muutetaan asetusta N:o 2081/92, voimaantuloa, välisen kollisiotilanteen ratkaisemiseen. Tämän nimityksen rekisteröinnin voimaantulopäivä on mainitun 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu viitepäivä.

(1) EUVL C 197, 2.8.2008.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 221/5

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 24.6.2010 (Tribunale di Trevison (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — rikosoikeudenkäynti Luigi Pontinia, Emanuele Rechia, Dino Bonoraa, Giovanni Foratoa, Laura Foratoa, Adele Adamia, Sinergie sas di Rech & C.:a, Impresa individuale Forato Giovannia, Forato srl:ä, Giglio srl:ä, Impresa individuale Rech Emanuelea, Ivo Colomberottoa, Agenzia Veneta per i pagamenti in agricolturaa — AVEPA, Agenzia per le Erogazioni in Agricolturaa (AGEA), Agrirocca di Rech Emanuelea ja Asolat di Rech Emanuele & C.:a vastaan

(Asia C-375/08) (1)

(Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Naudanliha - Asetus (EY) N:o 1254/1999 - Yhteisön taloudelliset tuet, jotka liittyvät urospuolisten nautaeläinten perusteella maksettaviin erityispalkkioihin ja laajaperäistämispalkkioihin - Myöntämisedellytykset - Tilalla pidettävien eläinten eläintiheyden laskeminen - Käytössä olevan rehualan käsite - Asetukset (ETY) N:o 3887/92 ja (EY) N:o 2419/2001 - Tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskeva yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä - Kansallinen lainsäädäntö, jossa yhteisön taloudellisten tukien myöntämisen edellytyksenä on, että esitetään tilan rehualojen käyttöön oikeuttava pätevä oikeudellinen peruste)

2010/C 221/06

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale di Treviso

Rikosoikeudenkäynnin asianosaiset pääasiassa

Luigi Pontini, Emanuele Rech, Dino Bonora, Giovanni Forato, Laura Forato, Adele Adami, Sinergie sas di Rech & C., Impresa individuale Forato Giovanni, Forato srl, Giglio srl, Impresa individuale Rech Emanuele, Ivo Colomberotto, Agenzia Veneta per i pagamenti in agricoltura — AVEPA, Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Agrirocca di Rech Emanuele, Asolat di Rech Emanuele & C.

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunale di Treviso — Naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 17.5.1999 annetun neuvoston asetuksen N:o 1254/1999 (EYVL L 160, s. 21) tulkinta — Rehualan käsite — Kansallinen lainsäädäntö, jossa yhteisön taloudellisten tukien myöntämisen edellytyksenä on, että omistusoikeuteen liittyvän perusteen puuttuessa esitetään tilan rehualojen käyttöön oikeuttava pätevä oikeudellinen peruste

Tuomiolauselma

Yhteisön säännöstössä ja erityisesti naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 17.5.1999 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1254/1999 ei säädetä, että urospuolisten nautaeläinten perusteella maksettavia erityispalkkioita ja laajaperäistämispalkkioita koskevien tukihakemusten hyväksyttävyyden edellytyksenä on, että esitetään tuenhakijan hakemuksessa mainittujen rehualojen käyttöön oikeuttava pätevä oikeudellinen peruste. Yhteisön säännöstö ei ole kuitenkaan esteenä sille, että jäsenvaltiot säätävät kansallisessa lainsäädännössään velvollisuudesta esittää tällainen peruste, sillä edellytyksellä, että noudatetaan kyseisellä yhteisön säännöstöllä tavoiteltuja päämääriä ja yhteisön oikeuden yleisiä periaatteita, erityisesti suhteellisuusperiaatetta.

(1) EUVL C 327, 20.12.2008
1)

Italian tasavalta ei ole noudattanut Euroopan yhteisöjen omien varojen järjestelmästä 29.9.2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/597/EY, Euratom 8 artiklan eikä yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta 22.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 2, 6, 10, 11 ja 17 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on kieltäytynyt asettamasta komission käyttöön omia varoja, jotka vastaavat tullivelkaa, joka aiheutuu Barissa sijaitsevan Direzione Compartimentale delle Dogane per le Regioni Puglia e Basilicatan C-luokan tullivarastojen perustamiseen Tarantoon ja näiden tullivarastojen hallinnointiin lainvastaisesti 27.2.1997 myöntämistä luvista sekä sen jälkeen tullivalvonnassa tapahtuvaan valmistukseen ja sisäiseen jalostusmenettelyyn myöntämistä luvista, 4.12.2002 tapahtuneeseen lupien peruuttamiseen asti.