ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 4.3.2009 – Professional Tennis Registry vastaan SMHV – Registro Profesional de Tenis (PTR PROFESSIONAL TENNIS REGISTRY)

(asia T-168/07)

Yhteisön tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kuviomerkin PTR PROFESSIONAL TENNIS REGISTRY rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi – Aikaisempi kansallinen ja yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki RPT Registro Profesional de Tenis, S.L. ja aikaisempi kansallinen kuviomerkki RPT European Registry of Professional Tennis – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaaran puuttuminen – Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta

Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 26 ja 43 kohta)

Aihe

Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 28.2.2007 tekemästä päätöksestä, sellaisena kuin se on oikaistuna (asia R 1050/2005-1), joka koskee Registro Profesional de Tenis, SL:n ja Professional Tennis Registry, Inc:n välistä väitemenettelyä.

Asian tiedot

Yhteisön tavaramerkin hakija: Professional Tennis Registry, Inc. Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki PTR PROFESSIONAL TENNIS REGISTRY luokkiin 16, 25 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten – hakemus n:o 2826709 Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Registro Profesional de Tenis, SL Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansalliset kuviomerkit RPT Registro Profesional de Tenis, S.L. ja RPT European Registry of Professional Tennis luokkaan 41 kuuluvia palveluja varten Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston päätöksen osittainen kumoaminen ja yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen hylkääminen luokkiin 16 ja 41 kuuluvien tavaroiden ja palvelujen osalta





Ratkaisu

1) Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 28.2.2007 tekemä päätös, sellaisena kuin se on oikaistuna (asia R 1050/2005-1), kumotaan.

2) SMHV velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan Professional Tennis Registry, Inc:in oikeudenkäyntikulut.

3) Registro Profesional de Tenis, SL vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
87

Henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklassa kanteen tutkittavaksi ottamiselta edellytetään sitä, että se on nostettu asianomaiselle vastaista toimea vastaan. Tällaiseksi asianomaiselle vastaiseksi toimeksi voidaan katsoa vain sellaiset toimet, jotka vaikuttavat suoraan ja välittömästi asianomaisen oikeusasemaan (asia 204/85, Stroghili v. tilintarkastustuomioistuin, tuomio 21.1.1987, Kok. 1987, s. 389, 6 kohta ja edellä 86 kohdassa mainittu asia Affatato v. komissio, tuomion 21 kohta). Oikeuskäytännöstä käy lisäksi ilmi, että jos nimittävä viranomainen kieltäytyy tekemästä päätöstä vaatimukseen, jonka virkamies on esittänyt henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohdan nojalla, sen kieltäytymistä ei voida pitää asianomaiselle vastaisena päätöksenä silloin, kun nimittävällä viranomaisella ei ole toimivaltaa toteuttaa niitä toimenpiteitä, joita siltä on vaadittu (asia T-35/98, Hecq ja SFIE v. komissio, tuomio 10.2.1999, Kok. H. 1999, s. I-A-11 et II-41, 30 kohta).
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 24.9.2008 – Anvil Knitwear vastaan SMHV – Aprile e Aprile (Aprile)

(asia T-179/07)

Yhteisön tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kuviomerkin Aprile rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi – Aikaisempi kansallinen sanamerkki ANVIL – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaaran puuttuminen – Perusteluvelvollisuus – Puolustautumisoikeudet – Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 73 ja 74 artikla

Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 55 ja 57–63 kohta)

Aihe

Kumoamiskanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 22.3.2007 tekemästä päätöksestä (asia R 1076/2006-2), joka liittyy Anvil Knitwear, Inc.:n ja Aprile e Aprile Srl:n väliseen väitemenettelyyn

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 2.7.2008 – Ashoka vastaan SMHV (DREAM IT, DO IT !)

(asia T-186/07)

Yhteisön tavaramerkki – Hakemus sanamerkin DREAM IT, DO IT ! rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi – Ehdoton hylkäysperuste – Erottamiskyvyn puuttuminen – Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta

Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Ehdottomat hylkäysperusteet – Tavaramerkit, joilta puuttuu erottamiskyky (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 37 ja 38 kohta)

Aihe

Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 15.3.2007 tekemästä päätöksestä (asia R 635/2006-1), joka koskee sanamerkin DREAM IT, DO IT! rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi.

Asian tiedot

Yhteisön tavaramerkin hakija: Ashoka Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki DREAM IT, DO IT ! luokkiin 35, 36, 41 ja 45 kuuluvia palveluja varten – hakemus nro 3844792 Tutkijan päätös: Rekisteröinnin epääminen Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen





Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
Monitahoisen kuviomerkin ja aikaisemman sanamerkin yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettua samankaltaisuutta tutkittaessa on otettava huomioon nämä tavaramerkit kokonaisuudessaan sellaisina kuin ne on rekisteröity tai sellaisina kuin niitä on haettu rekisteröitäväksi. Sanamerkki on kuitenkin tavaramerkki, joka koostuu yksinomaan kirjaimista, sanoista tai sanojen yhdistelmistä, jotka on kirjoitettu painokirjaimin tavanomaisella kirjasinlajilla ilman erityisiä kuvio-osia. Suoja, joka johtuu sanamerkin rekisteröinnistä, koskee rekisteröintihakemuksessa mainittua sanaa eikä erityisiä kuvio-osia tai tyylillisiä seikkoja, joita tämä tavaramerkki voi mahdollisesti sisältää. Monitahoisen kuviomerkin ja aikaisemman sanamerkin samankaltaisuutta tutkittaessa ei ole näin ollen syytä ottaa huomioon graafista muotoa, jossa aikaisempaa sanamerkkiä mahdollisesti käytetään tulevaisuudessa.

Yhteisön toimenpiteen lainmukaisuutta on arvioitava niiden tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen perusteella, jotka olivat olemassa toimenpiteen toteuttamisen ajankohtana. Tässä suhteessa ei voida katsoa, että kyseisten merkkien yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun samankaltaisuuden arvioinnissa kohdeyleisön määrittämistä koskeva kysymys olisi sellainen oikeudellinen edellytys, joka voidaan tutkia viran puolesta ja ensimmäistä kertaa unionin yleisessä tuomioistuimessa. Kohdeyleisön määrittäminen perustuu nimittäin tosiseikkoihin, jotka sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) on kyseisen asetuksen 74 artiklan 1 kohdan mukaisesti ensi kädessä arvioitava ja joiden osalta unionin tuomioistuimet voivat tarvittaessa harjoittaa laillisuusvalvontaa ottamalla huomioon asianosaisten esittämät lausumat ja todisteet.

Vaikka yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun kyseisten tavaramerkkien samankaltaisuuden tarkastelu, joka on sekaannusvaaran kokonaisarvioinnin kannalta olennainen seikka, on suoritettava viimeksi mainitun tavoin suhteessa siihen, miten kohdeyleisö mieltää asian, näin on lähinnä vain silloin, kun kyseisten kuluttajien ominaispiirteet saattavat vaikuttaa siihen, miten he mieltävät kyseisten merkkien samankaltaisuuden. Tämä koskee etenkin samankaltaisuuden asteen mieltämistä, kun merkkejä tarkastellaan lausuntatavan ja merkityssisällön kannalta katsoen, sillä se saattaa vaihdella näiden kuluttajien kielen ja kulttuuritaustan ja jopa sen mukaan, miten hyvin he tuntevat tietyt erityistermit, minkä kannalta on joskus ratkaisevaa se, onko kyse ammattiyleisöstä.

Sitä vastoin on todettava, että siltä osin kuin se, miten kohdeyleisö mieltää asian, vaikuttaa sekaannusvaaran olemassaoloon eli siihen, luullaanko kyseisten tavaroiden tai palvelujen olevan peräisin samasta yrityksestä tai keskenään taloudellisesti sidoksissa olevista yrityksistä, se on otettava huomioon sekaannusvaaraa koskevassa kokonaisarvioinnissa. Näin on varsinkin silloin, kun kyse on ammattiyleisön yleensä osoittamasta korkeammasta tarkkaavaisuuden tasosta.

(ks. 48 ja 49 kohta)
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Kumoamiskanne

–

Kanneperusteet

–

Perustelujen puuttuminen tai puutteellisuus

–

Arviointivirhe (EY 230 artikla) (ks. 36

–

39, 48, 50

–

52, 66, 67, 70, 74 ja 77 kohta)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Vaatimus kumota komission 23.2.2006 tekemä päätös K(2006) 465 lopullinen, jolla määrättiin takaisin perittäväksi viivästyskorkoineen ennakkomaksu, joka oli maksettu tukisopimuksen perusteella, joka oli tehty Prince-ohjelmaan liittyvän hankkeen ”The EURO – Its genuine and essential impact on schoolchildren” (Eurogenesis) yhteydessä, jossa valmisteltiin euron esittelyä kouluympäristössä

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.

2) KEK Diavlos velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 19.11.2009 – Agencja Wydawnicza Technopol vastaan SMHV (222, 333 ja 555)

(yhdistetyt asiat T-200/07–T-202/07)

”Yhteisön tavaramerkki — Hakemukset sanamerkkien 222, 333 ja 555 rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkeiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)”

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Ehdottomat hylkäysperusteet — Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran ominaisuuksia (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 26–32 kohta)

Aihe

Kolme kannetta, jotka on nostettu SMHV:n neljännen valituslautakunnan 22.3.2007 tekemistä päätöksistä (asiat R 1276/2006-4, R 1277/2006-4 ja R 1278/2006-4), jotka koskevat hakemuksia sanamerkkien 222, 333 ja 555 rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkeiksi

Asian tiedot

Yhteisön tavaramerkin hakija: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkit 222, 333 ja 555 luokkaan 16 kuuluvia tavaroita varten Tutkijan ratkaisu: Rekisteröintien hylkääminen Valituslautakunnan ratkaisu: Valitusten hylkääminen

Ratkaisu

1) Kanteet hylätään.

2) Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 19.11.2009 – Agencja Wydawnicza Technopol vastaan SMHV (222, 333 ja 555)

(yhdistetyt asiat T-200/07–T-202/07)

”Yhteisön tavaramerkki — Hakemukset sanamerkkien 222, 333 ja 555 rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkeiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)”

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Ehdottomat hylkäysperusteet — Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran ominaisuuksia (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 26–32 kohta)

Aihe

Kolme kannetta, jotka on nostettu SMHV:n neljännen valituslautakunnan 22.3.2007 tekemistä päätöksistä (asiat R 1276/2006-4, R 1277/2006-4 ja R 1278/2006-4), jotka koskevat hakemuksia sanamerkkien 222, 333 ja 555 rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkeiksi

Asian tiedot

Yhteisön tavaramerkin hakija: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkit 222, 333 ja 555 luokkaan 16 kuuluvia tavaroita varten Tutkijan ratkaisu: Rekisteröintien hylkääminen Valituslautakunnan ratkaisu: Valitusten hylkääminen

Ratkaisu

1) Kanteet hylätään.
2.

Euroopan yhteisöjen omat varat — Tuontitullien palauttaminen tai peruuttaminen — Yhteisön tullikoodeksin 239 artiklassa oleva kohtuullistamissäännös (Neuvoston asetuksen N:o 2913/92 239 artikla; komission asetuksen N:o 2454/93 904 artiklan c alakohta) (ks. 55–57 kohta)
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 16.9.2009 – JanSport Apparel vastaan SMHV (BUILT TO RESIST)

(asia T-80/07)

”Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin BUILT TO RESIST rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)”

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Ehdottomat hylkäysperusteet — Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran ominaisuuksia (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 24–29 ja 41–47 kohta)

Aihe

Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 12.1.2007 tekemästä päätöksestä (asia R 1090/2006-2), joka koskee hakemusta sanamerkin BUILT TO RESIST rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

Asian tiedot

Yhteisön tavaramerkin hakija: JanSport Apparel Corp. Haettu yhteisön tavaramerkki: Kansallinen sanamerkki BUILT TO RESIST luokkiin 16, 18 ja 25 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten – hakemus nro 2937522 Tutkijan ratkaisu: Rekisteröinnin epääminen Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.

2) JanSport Apparel Corp. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 16.9.2009 – JanSport Apparel vastaan SMHV (BUILT TO RESIST)

(asia T-80/07)

”Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin BUILT TO RESIST rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)”

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Ehdottomat hylkäysperusteet — Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran ominaisuuksia (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 24–29 ja 41–47 kohta)

Aihe

Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 12.1.2007 tekemästä päätöksestä (asia R 1090/2006-2), joka koskee hakemusta sanamerkin BUILT TO RESIST rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

Asian tiedot

Yhteisön tavaramerkin hakija: JanSport Apparel Corp. Haettu yhteisön tavaramerkki: Kansallinen sanamerkki BUILT TO RESIST luokkiin 16, 18 ja 25 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten – hakemus nro 2937522 Tutkijan ratkaisu: Rekisteröinnin epääminen Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 62 artiklan 1 kohdan ensimmäinen virke kuuluu seuraavasti: ”Tutkittuaan valituksen hyväksyttävyyden valituslautakunta tekee valitusta koskevan päätöksen.” Tämä velvoite on ymmärrettävä niin, että valituslautakunnan on tehtävä kaikista sille esitetyistä vaatimuksista kokonaisuudessaan päätös, joka voi olla hyväksyvä tai hylkäävä joko tutkittavaksi ottamisen edellytysten puuttumisen tai perusteettomuuden vuoksi. Koska tämän velvoitteen laiminlyönti voi vaikuttaa valituslautakunnan päätöksen sisältöön, kysymyksessä on olennainen menettelymääräys, jonka rikkomisen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi tutkia viran puolesta.

Vaikka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimella on yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 63 artiklan 3 kohdan nojalla toimivalta muuttaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) valituslautakuntien päätöksiä, tämä mahdollisuus on periaatteessa rajattu tilanteisiin, joissa asia on ratkaisukelpoinen. Koska valituslautakunta ei ole ratkaissut yhtä kantajan esittämistä vaatimuksista, ei ole mahdollista, että asia olisi tällaisessa tilassa. Tällaisen päätöksen muuttaminen merkitsisi, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin arvioisi asiakysymyksen osalta ensimmäistä kertaa niitä vaatimuksia, joita valituslautakunta ei ole ratkaissut. Tällainen arviointi ei kuitenkaan kuulu asetuksen N:o 40/94 63 artiklan 2 ja 3 kohdassa määriteltyyn ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimivaltaan.

(ks. 28 kohta)
156

On todettava, että Depurbaix täyttää kolme edellä mainittua kumulatiivista edellytystä. Espanjan ympäristöministeriön ja Depurbaix’n 11.12.2001 tekemän suoraa hallinnointia koskevan sopimuksen N:o 2 mukaan Depurbaix on julkinen yritys, jonka Espanjan ministerineuvosto on perustanut tarkoituksenaan ”varmistaa eräiden julkisten vesirakennusurakoiden rakentamisen ja/tai käytön suora hallinnointi” Bas Llobregat’n alueen jätevesien puhdistamiseen liittyen. Tämän sopimuksen toisesta perustelukappaleesta ilmenee, että 26.2.1993 annetussa asetuksessa N:o 3 näiden urakoiden on julistettu olevan yleisen edun edellyttämiä. Tämän perusteella on todettava, että Depurbaix on nimenomaisesti perustettu tyydyttämään yleisen edun mukaisia muita kuin teollisia tai kaupallisia tarpeita, eli tässä asiassa ympäristönsuojelullisia tarpeita, edellä 155 kohdassa mainituista edellytyksistä ensimmäisessä tarkoitetulla tavalla. Lisäksi Depurbaix on riidatta oikeushenkilö, koska se on osakeyhtiö, jonka pääoma on yksinomaan julkishallinnon omistuksessa ‐ Espanjan valtio omistaa siitä 85 prosenttia ja Comunidad Autónoma de Cataluñan hallinnosta riippuvainen ACA 15 prosenttia ‐ mikä toisaalta osoittaa samalla sen läheisen riippuvuuden Espanjan valtiosta ja yhdestä sen itsehallinnollisista alueista. Niinpä 155 kohdassa mainittu toinen ja kolmas edellytys täyttyvät myös.
55

Korkojen laskentamenetelmän osalta, ja erityisesti sikäli kuin on kyse korkojen laskemisesta korkoa korolle -menetelmän mukaisesti, pitää paikkansa, että komissio hylkäsi Puolan tasavallan argumentin, joka koski koron laskemista korolle. Asetuksen N:o 794/2004 11 artiklan 2 kohdassa kuitenkin täsmennetään nimenomaisesti, että korolle lasketaan korkoa tuen takaisinperintään saakka ja että edellisen vuoden aikana kertyneelle korolle lasketaan korkoa kunakin seuraavana vuonna. Lisäksi asetuksen N:o 794/2004 13 artiklassa säädetään, että asetuksen 9 ja 11 artiklaa sovelletaan kaikkiin takaisinperintäpäätöksiin, joista ilmoitetaan kyseisen asetuksen voimaantulon jälkeen. Koska asetus N:o 794/2004 tuli voimaan toukokuussa 2004, sitä sovellettiin näin riidanalaisen päätöksen tekohetkellä, ja täten komissio oli velvollinen vaatimaan korot laskettavaksi korkoa korolle -menetelmän mukaisesti.
99

Tämän jälkeen on huomautettava, että harkintavallan väärinkäytön käsite viittaa siihen, että hallintoviranomainen on käyttänyt toimivaltaansa saavuttaakseen muut päämäärät kuin ne, joita varten sille on annettu tämä toimivalta. Päätöstä tehtäessä harkintavaltaa on käytetty väärin ainoastaan, jos objektiivisten, asiaankuuluvien ja yhtäpitävien seikkojen perusteella on selvää, että se on tehty tällaisten päämäärien saavuttamiseksi. Jos päämääriä on useita, päätöstä ei rasita harkintavallan väärinkäyttö, vaikka pätevien tavoitteiden lisäksi esitetään tavoite, joka ei ole perusteltu, jos päätöksessä ei unohdeta olennaista päämäärää (ks. asia T-87/05, EDP v. komissio, tuomio 21.9.2005, Kok., s. II-3745, 87 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
21

Tältä osin asetuksen N:o 40/94 4 artiklassa säädetään, että ratkaisevaa sen kannalta, voiko merkki, joka voidaan esittää graafisesti, olla yhteisön tavaramerkkinä, on se, voidaanko kyseisellä merkillä erottaa yrityksen tavarat tai palvelut muiden yritysten tavaroista tai palveluista. Tästä johtuu erityisesti, että arvioitaessa asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa säädettyjä ehdottomia hylkäysperusteita eli erottamiskyvyn puuttumista ja merkin kuvailevuutta, on otettava huomioon ainoastaan ne tavarat ja palvelut, joita varten merkin rekisteröimistä on haettu (ks. asia T-135/99, Taurus-Film v. SMHV (Cine Action), tuomio 31.1.2001, Kok., s. II-379, 25 kohta ja asia T-136/99, Taurus-Film v. SMHV (Cine Comedy), Kok., s. II-397, 25 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
33

Kyseisen ministeriön edustaja J. Sadie totesi 2.11.2004 päivätyssä vastauksessaan seuraavaa: ”Olin yhteydessä tohtori Gert Britsiin, joka hänkin on asiantuntija Plectranthus -suvun alalla ja sen lisäksi jalostaja. Plectranthus-suku on ensinnäkin yksi niistä suvuista, joiden parissa Ernst van Jaarsveld on työskennellyt useita vuosia. Tämän vuoksi van Jaarsveld on todellinen asiantuntija tätä sukua koskevissa asioissa ja voitte luottaa häneltä saamiinne tietoihin. Toiseksi Plectranthus ornatus on päiväntasaajan Afrikasta (Tansania ja Kenia) kotoisin oleva laji. Se on hyvin lähellä eteläafrikkalaista P. neochilus -lajia ja lajit eroavat toisistaan siten, että viimeksi mainitun lajin kukinto on pidempi ja P. ornatus -lajin lehti on pyöreämpi. Vaikuttaa siltä, että taimitarhat sekoittavat keskenään nämä kaksi lajia. Koska suurin osa taimitarhojen työntekijöistä ei ole pätevöitynyt kasvitieteen alalla, he luottavat muihin henkilöihin kasvien tunnistamisessa ja harva heistä havaitsee sellaisen hienoisen eron lajien välillä kuin nyt esillä olevien kahden lajin välinen ero. Pretoria Herbarium -kasvistossa on 1960-luvulla eräästä puutarhasta kerättyjä kuivattuja näytteitä P. ornatus -lajista. Tohtori H. F. Glenin tuoreen julkaisun ’Cultivated Plants of southern Africa – names, common names, literature’, 2002 sivulla 326 on vahvistettu kuivatut näytteet, jotka on otettu Etelä-Afrikassa luonnonvaraisina elävistä kasveista ja puutarhakasveista. L. E. Coddin vuonna 1975 julkaiseman artikkelin ’Plectranthus (Labiataea) and allied genera in southern Africa’ (Bothalia, 1975, 11, 4, s. 371–442) mukaan P. ornatus -lajia viljellään ja se esiintyy osittain luonnonvaraisena kasvina Etelä-Afrikassa. Andrew Hankey vahvistaa tämän artikkelissaan ’The genus Plectranthus in South Africa: diagnostic characters and simple fields keys’, joka on julkaistu syyskuussa 1999 ilmestyneessä Plantlife-lehden numerossa 21 (s. 8–15). On tosiasia, että kyseinen laji on peräisin Afrikasta ja että mikäli kasveja – vaikka ne olisivatkin peräisin yksityisistä puutarhoista – ei voida erottaa lajikkeesta, jolle jalostaja hakee kasvinjalostajanoikeuksia, se merkitsee sitä, ettei kyseinen ’lajike’ ole ainutkertainen. – – Voimme määrittää P. ornatuksen alkuperän, mutta tämä vaatii aikaa. Voin kuitenkin neuvoa teitä kääntymään Port Elizabethissä toimivien Rodene Wholesale Nurseryn taimitarhojen puoleen, jotka valittivat P. neochilus -lajiin kuuluvan lajikkeen rekisteröinnistä Yhdysvalloissa, koska eivät voineet siitä otettujen kuvien perusteella erottaa kyseistä lajiketta tavallisesta P. neochilus -lajista, jota he olivat viljelleet jo lähes 15 vuoden ajan.”
Kanne, jossa vaaditaan [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä yrityksiä Flexsys NV, Bayer AG, Crompton Manufacturing Co. Inc. (aikaisemmin Uniroyal Chemical Co. Inc.), Crompton Europe Ltd, Chemtura Corp. (aikaisemmin Crompton Corp.), General Química, SA, Repsol Química, SA ja Repsol YPF, SA vastaan (asia COMP/F/38.443 – Kumikemikaalit) 21.12.2005 tehdyn komission päätöksen 2006/902/EY (EUVL 2006, L 353, s. 50) osittaista kumoamista ja toissijaisesti kantajille määrätyn sakon alentamista