FI Euroopan unionin virallinen lehti C 190/18

Kanne 27.3.2015 – EFB v. komissio

(Asia T-150/15)

(2015/C 190/22)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: European Federation of Biotechnology (EFB) (Liège, Belgia) (edustajat: asianajajat M. Troncoso Ferrer ja S. Moya Izquierdo)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— ottaa kanteen tutkittavaksi ja toteaa sen perustelluksi

— velvoittaa Euroopan komission maksamaan kantajalle 39 316,54 euroa

— velvoittaa Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteessaan kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin toteaa, että Euroopan komissio on rikkonut sopimusvelvoitteitaan, jotka perustuvat 23.12.2005 tehtyyn sopimukseen hankkeesta European Action for Global Life science – Health Programme viitteellä LSSP-CT-2005-512135 (jäljempänä sopimus), ja että 39 316,54 euron suuruinen loppusumma on maksettava.

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

1. Ensimmäinen kanneperuste perustuu useita tukikelpoisia kuluja koskeviin ilmeisiin arviointivirheisiin, mikä merkitsee Belgian siviililain 1315 §:n vastaista todisteiden arvioinnin virhettä. — Kantaja väittää, että Euroopan komission antama veloitusilmoitus perustuu lopullisen tilintarkastuskertomuksen päätelmiin mutta että Euroopan komission tilintarkastajien suorittama arviointi kertomuksen antamiseksi oli virheellinen useiden kulujen osalta, nimittäin henkilöstökulujen ja tiettyihin tapahtumiin liittyvien kulujen osalta. Euroopan komissio antoi näin ollen veloitusilmoituksen virheellisten oletusten perusteella eikä osoittanut väitteitään tukevia tosiseikkoja todeksi, mikä johti Belgian siviililain 1315 §:n rikkomiseen ja siten sopimusrikkomukseen.

2. Toinen kanneperuste perustuu sopimuksen yleisten ehtojen II.20 ja II.6 artiklan sekä Belgian siviililain 1315 §:n rikkomiseen, sillä Euroopan komissio totesi perusteettomasti, että tiettyjen henkilöstöön kuuluvien jäsenten työhön liittyvät kulut eivät olleet tukikelpoisia, koska näillä jäsenillä ei ollut pätevää työsopimusta kantajan kanssa.

3. Kolmas kanneperuste perustuu Belgian siviililain 1134 §:n rikkomiseen ja sopimusten täyttämistä koskevan lojaliteettiperiaatteen loukkaamiseen. — Kantaja väittää muun muassa, ettei se saanut tilaisuutta puolustaa itseään selittämällä Euroopan komissiolle väärinkäsitykset tai vähäiset erehdykset, joita sille oli aiheutunut sopimuksen täyttämisessä, että ensimmäinen tilintarkastuskertomuksen luonnoksen ja lopullisen tilintarkastuskertomuksen välinen valtava rahoituksellinen on selkeä osoitus virheellisyydestä ja varomattomuudesta ja että useat lukuja koskevat laskuvirheet ja epätarkkuudet koko lopullisessa tilintarkastuskertomuksessa ovat aiheuttaneet kantajalle vaikeuksia ymmärtää kunnolla Euroopan komission syytöksiä.

4. Neljäs kanneperuste perustuu siihen, ettei Euroopan komissio esittänyt perusteluja joidenkin kulujen korvaamisen epäämiselle.

5. Viides kanneperuste perustuu luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen. — Kantaja väittää, että Euroopan komissio hyväksyi sen tosiseikan, että kantajaa avusti toinen oikeushenkilö, ja että se loi perustellun luottamuksen siihen, että tästä suhteesta aiheutuneet kulut olisivat täysin tukikelpoisia.