ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 19/25

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 26.11.2008 — Rajani v. SMHV — Artoz-Papier (ATOZ)

(Asia T-100/06) (1)

(Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin ATOZ rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansainvälinen sanamerkki ARTOZ - Aikaisemman tavaramerkin haltijalla ei ole velvollisuutta esittää näyttöä tosiasiallisesta käytöstä - Viiden vuoden määräajan alkamisajankohta - Aikaisemman tavaramerkin rekisteröimispäivä - Asetuksen (EY) N:o 40/94 43 artiklan 2 ja 3 kohta - Sekaannusvaara - Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen N:o 40/94 73 ja 79 artikla ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artikla)

(2009/C 19/45)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Deepak Rajani (Berliini, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Dustmann)

Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider ja A. Folliard-Monguiral)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Artoz-Papier AG (Lenzburg, Sveitsi)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 11.1.2006 tekemästä päätöksestä (asia R 1126/2004-2), joka liittyy Artoz-Papier AG:n ja Deepak Rajanin väliseen väitemenettelyyn

Tuomiolauselma

1) Kanne hylätään.

2) Deepak Rajani velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

(1) EUVL C 235, 6.10.2007.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 285/36

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 17.9.2008 — Neurim Pharmaceuticals (1991) v. SMHV — Eurim-Pharm Arzneimittel (Neurim PHARMACEUTICALS)

(Asia T-218/06) (1)

(Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Neurim PHARMACEUTICALS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön sanamerkki ja aikaisempi kansallinen sanamerkki EURIM-PHARM - Muutoksenhakumenettelyn kieli - Määräajat - Valituksen tutkittavaksi ottaminen valituslautakunnassa - Suhteellisuusperiaate - Menettelyn jatkaminen - Menetetyn määräajan palauttaminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 59, 78 ja 78 a artikla - Asetuksen (EY) N:o 2868/95 48 säännön 1 kohdan c alakohta ja 2 kohta, 49 säännön 1 kohta ja 96 säännön 1 kohta)

(2008/C 285/65)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Neurim Pharmaceuticals (1991) Ltd (Tel-Aviv, Israel) (edustaja: asianajaja M. Kinkeldey)

Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider)

Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Eurim-Pharm Arzneimittel GmbH (Piding, Saksa) (edustaja: asianajaja T. Raab)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne, joka on nostettu SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 2.6.2006 tekemästä päätöksestä (asia R 74/2006-1), joka koskee Eurim-Pharm Arzneimittel GmbH:n ja Neurim Pharmaceuticals (1991) Ltd:n välistä väitemenettelyä

Tuomiolauselma

1) Kanne hylätään.

2) Neurim Pharmaceuticals (1991) Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

(1) EUVL C 237, 30.9.2006.
1)

[EY] 81 artiklan 1 kohdan mukaisesta menettelystä 20.10.2004 tehdyn komission päätöksen K(2004) 4030 lopullinen (asia COMP/C.38.238/B.2 — Raakatupakka-ala — Espanja) 3 artiklassa Agroexpansión, SA:lle määrätyn sakon osan, jonka maksamisesta Alliance One International, Inc. on yhteisvastuussa Agroexpansiónin kanssa, määrä vahvistetaan 2 187 000 euroksi.
4)

BST:n on vastattava 90 prosentista omia oikeudenkäyntikulujaan ja sen on korvattava 90 prosenttia komission kuluista, ja Euroopan komission on vastattava 10 prosentista omia oikeudenkäyntikulujaan ja korvattava 10 prosenttia BST:n kuluista.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 319/11

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.9.2011 — Arch Chemicals ym. v. komissio

(Yhdistetyt asiat T-400/04 ja T-402/04–T-404/04) (1)

(Eläinten terveys - Biosidituotteiden markkinoille saattaminen - Markkinoilla olevien tehoaineiden inventointi - Päätös kieltäytyä muuttamasta tiettyjä säännöstön säännöksiä - Laiminlyöntikanne - Toimimisvelvollisuus - Kumoamiskanne - Toimi ei koske kantajaa erikseen - Tutkimatta jättäminen)

2011/C 319/20

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Arch Chemicals, Inc. (Norwalk, Connecticut, Yhdysvallat); Arch Timber Protection Ltd (Castleford, West Yorkshire, Yhdistynyt kuningaskunta) (asia T-400/04), Rhodia UK Ltd, aiemmin Rhodia Consumer Specialities Ltd (Watford, Hertfordshire, Yhdistynyt kuningaskunta) (asia T-402/04), Sumitomo Chemical (UK) plc (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (asia T-403/04) ja Troy Chemical Co. BV (Vlaardingen, Alankomaat) (asia T-404/04) (edustajat: asianajajat K. Van Maldegem ja C. Mereu)

Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi X. Lewis ja D. Recchia, sitten P. Oliver ja G. Wilms)

Oikeudenkäynnin kohde

Yhtäältä ensisijaisesti vaatimus todeta komission laiminlyönti siltä osin kuin se jätti lainvastaisesti muuttamatta biosidituotteiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun ohjelman ensimmäisestä vaiheesta 7.9.2000 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1896/2000 (EYVL L 228, s. 6) tiettyjä säännöksiä ja direktiivin 98/8 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun kymmenvuotisen työohjelman toisesta vaiheesta ja asetuksen N:o 1896/2000 muuttamisesta 4.11.2003 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2032/2003 (EUVL L 307, s. 1) tiettyjä säännöksiä, toissijaisesti vaatimus kumota 20.7.2004 päivätty komission kirje, jossa kieltäydytään hyväksymästä kantajien vaatimuksia, ja toisaalta ensisijaisesti vaatimus korvata vahinko, joka kantajille väitetään aiheutuneen komission laiminlyönnistä, ja toissijaisesti vaatimus korvata 20.7.2004 päivätystä komission kirjeestä aiheutunut vahinko.

Tuomiolauselma

1) Kanteet hylätään.

2) Arch Chemicals, Inc., Arch Timber Protection Ltd, Rhodia UK Ltd, Sumitomo Chemical (UK) plc ja Troy Chemical Co. BV vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja Euroopan komission oikeudenkäyntikuluista.

(1) EUVL C 19, 22.1.2005.
1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu kantajan puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen ja menettelyvirheisiin. Tämän kanneperusteen ensimmäisessä osassa kantaja vetoaa avoimuusperiaatteen loukkaamiseen, työsopimusten tekemiseen valtuutetun viranomaisen riippumattomuudelta edellytettävän uskottavuuden puuttumiseen sekä asiakirja-aineistoon sisältyviin keskeisiin tietoihin ja seikkoihin tutustumisen epäämiseen. Kanneperusteen toisessa osassa kantaja vetoaa luottamuksellisuusperiaatteen loukkaamiseen hänen avustamispyyntönsä käsittelyssä, menettelyllisten takeiden noudattamatta jättämiseen, oikeudenmukaisen ja objektiivisen menettelyn noudattamatta jättämiseen sekä häirinnän ehkäisemistä koskevien yleisten täytäntöönpanosääntöjen 4.2 ja 4.3 artiklan rikkomiseen. Kanneperusteen kolmannessa osassa kantaja vetoaa siihen, että hänen avustamispyyntönsä käsittelyssä on tapahtunut virheitä, koska siinä ei ole noudatettu objektiivista ja subjektiivista puolueettomuutta ja siihen on liittynyt intressiristiriitoja. Kanneperusteen neljännessä osassa kantaja vetoaa siihen, että hänen oikeuttaan tulla tosiasiallisesti kuulluksi työsopimusten tekemiseen valtuutetussa viranomaisessa on loukattu.
—

kumoamaan päätöksen pysyttää kantaja niiden henkilöiden ja yhteisöjen luettelossa, joihin sovelletaan neuvoston päätöksen 2014/145/YUTP (3), sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston päätöksellä (YUTP) 2022/1530, ja Ukrainan alueellista koskemattomuutta, suvereniteettia ja itsenäisyyttä heikentävien tai uhkaavien toimien johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 269/2014, sellaisena kuin se on pantu täytäntöön neuvoston täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2022/1529, mukaisia rajoittavia toimenpiteitä joihin viitataan jäljempänä yhdessä ilmaisulla ”riidanalaiset toimet”, siltä osin kuin kantaja on niissä sisällytetty rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevien henkilöiden ja yhteisöjen luetteloon.
2.

Toisen kanneperusteen mukaan oikeusperusta puuttuu ja SEU 4, SEU 5, SEU 25 ja SEU 40 artiklaa sekä SEUT 3, SEUT 4, SEUT 82, SEUT 83 ja SEUT 215 artiklaa on rikottu. Kantajat väittävät tältä osin, että kun neuvosto on velvoittanut jäsenvaltiot rinnastamaan pakotteiden kiertämiseen kaikki omaisuutta koskevaa raportointivelvollisuutta, jonka se on itse luonut, koskevat rikkomiset, neuvosto, joka on tietoinen siitä, että 25 jäsenvaltiota 27:stä määrää rikosoikeudellisia seuraamuksia pakotteiden kiertämisestä, on ryhtynyt rikoslain säätäjäksi.
2)

Toinen kanneperuste koskee Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 1 artiklan toisessa toisessa kohdassa, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 42 artiklassa ja asetuksen (EY) N:o 1049/2001 1 artiklassa ja 4 artiklan 2 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitettujen oikeutta tutustua unionin toimielinten asiakirjoihin koskevien periaatteiden – 15.7.2022 päivättyyn viralliseen huomautukseen liittyvään kirjeeseen tutustumista koskevan yleisen edun olemassaolo – loukkaamista. — Tältä osin väitetään, että yleinen ja ylivoimainen etu edellyttää tiedonsaantia komission ja Italian tasavallan työskentelystä tuomareiden riippumattomuuden, joka on oikeusvaltion olennainen edellytys, osalta, minkä vuoksi perusteita tiedonsaantioikeudesta poikkeamiselle on kantajan mukaan tulkittava suppeasti. — Unionin tuomioistuin on jo tutkinut Italian magistrato onorario -tuomareita ja erityisesti rauhantuomioistuinten magistrato onorario -tuomareita koskevan säännöstön asianmukaisuuden 16.7.2020 ja 7.4.2022 antamissaan tuomioissa, joissa se totesi ehdollisuusperiaatteen loukkaamisen. — Kantajan mukaan yleisen ja ylivoimaisen edun kiistäminen on avoimuutta ja unionin toimielinten asiakirjojen julkistamista koskevien sääntöjen vastaista, koska kyse ei ole tutustumisesta luottamuksellisiin asiakirjoihin tai Italian tasavallan ja komission näkemystenvaihtoon vaan 15.7.2022 päivättyyn viralliseen huomautukseen liittyvään kirjeeseen, jota kansallisessa mediassa on korostettu ja josta Euroopan komissio on antanut yhteenvedon, sisältyviin väitteisiin.
Kanne 16.9.2022 – Tietosuojavaltuutettu v. parlamentti ja neuvosto

(Asia T-578/22)

(2022/C 424/58)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan tietosuojavaltuutettu (asiamiehet: D. Nardi, T. Zerdick, A. Buchta ja F. Coudert)

Vastaajat: Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan asetuksen (EU) 2016/794, (1) sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EU) 2022/991, (2) 74 a ja 74 b artiklan, ja

— velvoittamaan vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vetoaa kanteensa tueksi yhteen kanneperusteeseen, jonka mukaan kantajan riippumattomuutta ja toimivaltuuksia valvontaviranomaisena on loukattu, koska oikeusvarmuuden periaatetta ja oikeudellisten toimien taannehtivuuskiellon periaatetta on loukattu. Kantaja väittää, että Euroopan unionin perusoikeuskirjan 8 artiklan 3 kohtaa ja asetuksen (EU) 2018/1725 (3) 55 artiklaa, luettuna yhdessä asetuksen 2016/794, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2022/991, 43 artiklan 1 kohdan ja 3 kohdan e alakohdan kanssa, on rikottu.

Kantaja väittää, että hänen asiavaltuutensa nostaa SEUT 263 artiklan nojalla kumoamiskanne perustuu siihen, että hänellä on oltava oikeus oikeussuojakeinoihin suojellakseen hänen institutionaalisia oikeuksiaan ja erityisesti hänen riippumattomuuttaan valvontaviranomaisena, josta määrätään perusoikeuskirjan 8 artiklan 3 kohdassa, sekä institutionaalista tasapainoa valvontaviranomaisten tehtävien ja lainsäätäjän tehtävien välillä.

Toissijaisesti kantaja väittää, että riidanalaiset säännökset koskevat häntä suoraan ja erikseen ja että hänellä on selvä ja tosiasiallinen intressi saada ne kumotuiksi.

(1) Euroopan unionin lainvalvontayhteistyövirastosta (Europol) sekä neuvoston päätösten 2009/371/YOS, 2009/934/YOS, 2009/935/YOS, 2009/936/YOS ja 2009/968/YOS korvaamisesta ja kumoamisesta 11.5.2016 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/794 (EUVL 2016, L 135, s. 53).

(2) Asetuksen (EU) 2016/794 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse Europolin yhteistyöstä yksityisten osapuolten kanssa, Europolin suorittamasta henkilötietojen käsittelystä rikostutkintojen tukemiseksi sekä Europolin roolista tutkimuksessa ja innovoinnissa 8.6.2022 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2022/991 (EUVL 2022, L 169, s. 1).

(3) Luonnollisten henkilöiden suojelusta unionin toimielinten, elinten ja laitosten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta sekä asetuksen (EY) N:o 45/2001 ja päätöksen N:o 1247/2002/EY kumoamisesta 23.10.2018 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/1725 (EUVL 2018, L 295, s. 39).
C 389/18

Kanne 29.8.2022 – Aldi v. EUIPO – Heredero de Navarra (LYTTOS)

(Asia T-517/22)

(2022/C 389/20)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Saksa) (edustajat: asianajajat N. Lützenrath, C. Fürsen, M. Minkner ja A. Starcke)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Heredero de Navarra, SL (Mendavia, Espanja)

Menettely EUIPO:ssa

Hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröitävä sanamerkki LYTTOS – Rekisteröintihakemus nro 18 126 191

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 18.5.2022 asiassa R 1462/2021-2 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa riidanalaisen päätöksen

— velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

— Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 47 artiklan 2 kohdan virheellinen soveltaminen
—

maksamaan kaikki Tortosan satamahankkeen lainasopimuksen nro 22057 (jäljempänä lainasopimus) 3.01, 3.02 ja 4.01 artiklaan perustuvat EU:n saatavat 9.8.2017 jälkeiseltä ajalta sille siirrettyjen oikeuksien perusteella, eli — 18 440 034,97euroa, joka on EU:n saatavan määrä 30.6.2022 ja josta 13 942 526,00 euroa on pääomaa, 2 589 128,20 euroa korkoa ja 1 908 380,77 euroa sopimuksen mukaista viivästyskorkoa (laskettuna eräpäivästä 30.6.2022 lähtien) — edelleen sopimuksen mukaista viivästyskorkoa, jonka vuotuinen korkokanta on (kultakin yhden kuukauden ajanjaksolta) korkeampi seuraavista: (i) EURIBOR-korko lisättynä 2 prosenttiyksiköllä (200 peruspistettä) tai (ii) 3.01 artiklan mukaisesti vahvistettu korkokanta lisättynä 0,25 prosenttiyksiköllä (25 peruspistettä), maksun suorittamiseen asti
5)

Viides kanneperuste perustuu tosiseikkojen aineelliseen paikkansapitämättömyyteen siltä osin kuin väitetyt todisteet, joihin neuvosto on tukeutunut 8.4.2022 annetun asetuksen N:o 2022/581 antamiseksi kantajaa koskevilta osin, i) nojaavat yksinomaan tietoihin, jotka ovat osittain yli 5 vuotta vanhoja ja jotka on saatu verkkosivustoilta (joista eräät, etenkin rucompromat, eivät ole millään tavalla objektiivisia), ja ii) perustuvat tietyiltä osin virheellisiin tosiseikkoihin.
3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että suhteellisuusperiaatetta on loukattu perusoikeuksiin puuttumisen yhteydessä. Kantajan mukaan riidanalainen toimenpide on todettava pätemättömäksi, koska se on riidanalaisilla toimilla tavoitellun päämäärän kannalta suhteeton. Suhteettomuus johtuu erityisesti siitä, että toimenpide koskee erotuksetta kaikkia kantajan varoja.
1.

Ensimmäinen kriisinratkaisupäätöstä koskeva kanneperuste, jonka mukaan SRB on tehnyt oikeudellisia virheitä. Kantaja väittää, että kriisinratkaisupäätös on 15.7.2014 annetun asetuksen (EU) N:o 806/2014 (3) ja 23.3.2016 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2016/1075 (4) säännösten sekä suhteellisuusperiaatteen vastainen.
1)

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan Siemens SAS -yhtiön syrjäyttäminen eristä 1 ja 2 on ollut lainvastaista. Kantaja vetoaa tältä osin yhtäältä siihen, että Euroopan parlamentti on tehnyt ilmeisen arviointivirheen tarjousten pisteytyksessä, ja toisaalta siihen, että avoimuusperiaatetta on loukattu, kun parlamentti on toimittanut Siemens SAS -yhtiölle viallisen simulointivälineen, jonka merkitys tarjousten laatimisessa on ollut ratkaiseva.
Kanne 25.11.2021 – Hangzhou Dingsheng Industrial Group and Others v. komissio

(Asia T-748/21)

(2022/C 84/58)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Hangzhou Dingsheng Industrial Group Co., Ltd (Hangzhou, Kiina), Dingheng New Materials Co., Ltd (Rayong, Thaimaa), Thai Ding Li New Materials Co., Ltd (Rayong) (edustajat: asianajajat G. Coppo ja G. Pregno)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan tietynlaisen alumiinifolion tuonnissa täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2015/2384 ja täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2017/271 käyttöön otetun lopullisen polkumyyntitullin laajentamisesta koskemaan tietynlaisen alumiinifolion tuontia Thaimaasta riippumatta siitä, onko sen alkuperämaaksi ilmoitettu Thaimaa, 14.9.2021 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2021/1474 (1), joka julkaistiin virallisessa lehdessä L 325 15.9.2021, siltä osin kuin se koskee Hangzhou Dingsheng Industrial Group Co., Ltd:tä, Dingheng New Materials Co., Ltd:tä ja Thai Ding Li New Materials Co. Ltd:tä; ja

— velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kahteen kanneperusteeseen.

1) Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantajat väittävät, että riidanalainen asetus on lainvastainen sikäli kuin siinä saatetaan päätökseen tutkimus, joka pantiin vireille – vireillepanoasetuksella – ilman, että komissio olisi noudattanut perusasetuksen 13 artiklan 3 kohdassa edellytettyä näyttökynnystä (ensimmäisen kanneperusteen ensimmäinen osa). Itse asiassa komissio luotti sokeasti pyynnön sisältöön, joka on kuitenkin epätäydellinen ja huomattavan virheellinen, koska se perustuu epäluotettavaan tietoon, jota komissio ei tarkastanut tai täydentänyt. Lisäksi kantajat väittävät, ettei komissio käsitellyt kantajien kommentteja vireillepanon laittomuudesta (ensimmäinen kanneperusteen toinen osa).

2) Toisessa kanneperusteessaan kantajat väittävät, ettei komissio esittänyt riittäviä perusteluja perusasetuksen 13 artiklan 1 kohdassa lueteltujen aineellisten tekijöiden olemassaolon eikä erityisesti vaatimuksen, joka liittyy polkumyyntitullien korjaavan vaikutuksen estämiseen, osalta, ja rikkoi tällä tavoin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 296 artiklaa ja perusasetuksen 20 artiklan 2 kohtaa.

(1) EUVL 2021, L 325, s. 6.
—

kumoamaan komission 29.10.2021 päivätyn päätöksen, joka on tehty asiassa COMP/M.10493 yrityskeskittymien valvonnasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (EY:n sulautuma-asetus) (1) 8 artiklan 5 kohdan a alakohdan nojalla ja jossa komissio ensinnäkin totesi, että Illumina toteutti GRAIL:in hankinnan sulautuma-asetuksen 7 artiklan vastaisesti, toiseksi määräsi päätöksen 4.7 kohdassa tarkoitetuista välitoimista Illuminan and GRAIL:in osalta, ja kolmanneksi määräsi, että Illuminan ja GRAIL:in on uhkasakon uhalla heti toteutettava kyseiset välitoimet tai järjestettävä niiden toteuttaminen (päätös),
2)

Toisen kanneperusteen mukaan parlamentin jäsenten itsenäisyyden ja riippumattomuuden periaatetta ja heille perussopimuksissa taattuja vapauksia on loukattu. Kantajat katsovat, että riidanalainen päätös on vastoin Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskevien sääntöjen 2 artiklaa (jossa vahvistetaan jäsenten itsenäisyyden ja riippumattomuuden periaate) ja Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan N:o 7 7 artiklaa (jossa määrätään muun muassa, että Euroopan parlamentin jäsenten vapaalle liikkuvuudelle heidän matkustaessaan Euroopan parlamentin kokouspaikkaan tai heidän palatessaan sieltä ei aseteta hallinnollisia tai muita esteitä). Riidanalaisesta päätöksestä näet seuraa, että kantajien on esitettävä digitaalinen COVID-todistus aina, kun he haluavat pääsyn parlamenttiin. Jos he eivät voi tai halua esittää tällaista todistusta, heidän pääsynsä parlamentin rakennuksiin evätään.
—

Perustelut sille, että kantaja kirjattiin valituksenalaisen toimen liitteessä oleviin luetteloihin, eivät kantajan mukaan täytä SEUT 296 artiklan 2 kohdan vaatimuksia. Ne eivät ole täsmällisiä eivätkä yksityiskohtaisia. Sellaisten perustelujen kuin ”yhteyksiä Lukašenkan perheeseen” ja ”myönnetään tuottoisia sopimuksia liiketoimintaansa varten” käyttäminen sekä perustelu, jonka mukaan kantaja sai tukea Viktar Lukašenkalta, ovat liian yleisiä ja epämääräisiä. Toteamus, jonka mukaan Bremino-Grupp OOO, jossa kantaja on osallisena, on saanut valtiontukea Bremino-Oršan erikoistalousalueen kehittämiseen sekä ”lukuisia taloudellisia ja verotukseen liittyviä etuja”, on kantajan mukaan liian epätäsmällinen, jotta olisi mahdollista ymmärtää, miten kyseisen talousalueen kohtelu poikkeaa muiden Valko-Venäjällä sijaitsevien vapaatuotantoalueiden kohtelusta.
1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/1036 (1) 2 artiklan 10 kohdan j alakohtaa on rikottu, koska on suoritettu valuutan muuntaminen, jota ei ole vaadittu. Kantajat väittävät lisäksi, että asetuksen (EU) 2016/1036 2 artiklan 10 kohdan johdanto-osaa ja 2 artiklan 5 kohtaa on myös rikottu, koska kustannuksia ei vahvistettu kantajien kirjanpitomerkintöjen perusteella.
2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmannen luetelmakohdan rikkomiselle. Kantaja väittää tältä osin, että vastaaja on rikkonut asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmatta luetelmakohtaa, sellaisena kuin sitä tulkitaan oikeuskäytännössä, jonka nojalla silloin, kun OLAFin kertomuksen vastaanottaja aikoo toteuttaa asianomaisille vastaisia toimenpiteitä, näillä viimeksi mainituilla on oikeus tutustua kyseessä olevaan kertomukseen.
2.

Toisen kanneperusteen mukaan perusteluvelvollisuus on laiminlyöty. Kantaja arvostelee neuvostoa siitä, että tämä on tyytynyt epämääräisiin ja yleisiin pohdintoihin mainitsematta nimenomaisesti ja konkreettisesti syitä, joiden perusteella se katsoo harkintavaltaansa käyttäen, että kantajaan on kohdistettava kyseessä olevat rajoittavat toimenpiteet.
—

toteaa, että EU-tavaramerkiksi rekisteröidyllä sanamerkillä AMICONE nro 11 005 725 ei saada aikaan mielleyhtymää suojatusta alkuperänimityksestä ”Amarone della Valpolicella” asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (1) 103 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla, että mikään muu niistä ehdottomista tai suhteellisista mitättömyysperusteista, joihin Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella on vedonnut, ei koske sitä, ja että se on siten pätevä
1.

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on arvioinut tosiseikkoja virheellisesti selittäessään lähtö- ja saapumisaikojen luovuttamista koskevassa sopimuksessa asetettuja rajoituksia. Kantaja toteaa, että sopimuksessa, joka on neuvoteltu British Airwaysin ja Flybe Limitedin (aiemmin Thyme OPCO Limited) välillä, ei millään tavoin viitata tarpeeseen yhdistää lähtö- ja saapumisaikojen siirtämiseen toimiluvan siirtoa. Kantaja esittää, että koska komissio on lisännyt alaviitteeseen 23 maininnan ”i.e. together with Thyme’s OL” (”ts. yhdessä Thymen toimiluvan kanssa”), kyseisessä alaviitteessä ilmoitetaan tiivistettynä virheellistä tietoa sopimuksen sisällöstä.