ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 16/22

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 7.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Raad van State – Alankomaat) – K v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

(Asia C-484/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2003/86/EY - Oikeus perheenyhdistämiseen - 15 artikla - Erillisen oleskeluluvan epääminen - Kansallinen säännöstö, jossa säädetään velvollisuudesta läpäistä kotoutumiskoe))

(2019/C 16/26)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Raad van State

Pääasian asianosaiset

Valittaja: K

Vastapuoli: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

Tuomiolauselma

Oikeudesta perheenyhdistämiseen 22.9.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/86/EY 15 artiklan 1 ja 4 kohta eivät ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, joka mahdollistaa sen, että yli viisi vuotta jäsenvaltion alueella perheenyhdistämisen nojalla oleskelleen kolmannen maan kansalaisen hakemus erillisestä oleskeluluvasta voidaan hylätä sillä perusteella, ettei hän ole osoittanut läpäisseensä kyseisen jäsenvaltion kieltä ja yhteiskuntaa koskevaa kotoutumiskoetta, kunhan tällaisen kokeen läpäisyvelvollisuutta koskevat konkreettiset säännöt eivät ylitä sitä, mikä on tarpeen sen tavoitteen saavuttamiseksi, joka on helpottaa kolmansien maiden kansalaisten kotoutumista, minkä tarkastaminen on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana.

(1) EUVL C 374, 6.11.2017.
Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 18.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Commissione tributaria di primo grado di Bolzano – Italia) – Rotho Blaas Srl v. Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

(Asia C-207/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen kauppapolitiikka - Kiinan kansantasavallasta peräisin olevia tiettyjä tuotteita koskeva lopullinen polkumyyntitulli - Polkumyyntitulli, jota Maailman kauppajärjestön (WTO) riitojenratkaisuelin pitää tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen vastaisena))

(2018/C 455/18)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Commissione tributaria di primo grado di Bolzano

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Rotho Blaas Srl

Vastapuoli: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

Tuomiolauselma

Ensimmäisen kysymyksen tarkastelussa ei ole tullut esiin mitään, mikä vaikuttaisi lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuonnissa 26.1.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 91/2009, asetuksen N:o 91/2009 muuttamisesta 4.10.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 924/2012 ja lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuonnissa, sellaisena kuin se on laajennettuna koskemaan Malesiasta lähetettyjen tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuontia riippumatta siitä, onko niiden alkuperämaaksi ilmoitettu Malesia, asetuksen (EY) N:o 1225/2009 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen 26.3.2015 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2015/519 pätevyyteen.

(1) EUVL C 277, 21.8.2017.
Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 25.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Hamburg – Saksa) – Tänzer & Trasper GmbH v. Altenweddinger Geflügelhof KG

(Asia C-462/17) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Asetus (EY) N:o 110/2008 - Tislatut alkoholijuomat - Määritelmä, kuvaus, esittely, merkinnät ja maantieteellisten merkintöjen suojaaminen - Liitteessä II oleva 41 kohta - Munalikööri - Määritelmä - Sallittujen ainesosien tyhjentävyys)

(2019/C 4/09)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landgericht Hamburg

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Tänzer & Trasper GmbH

Vastaaja: Altenweddinger Geflügelhof KG

Tuomiolauselma

Tislattujen alkoholijuomien määritelmistä, kuvauksesta, esittelystä, merkinnöistä ja maantieteellisten merkintöjen suojaamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1576/89 kumoamisesta 15.1.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 110/2008, sellaisena kuin se on muutettuna 16.12.2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1334/2008, liitteessä II olevaa 41 kohtaa on tulkittava siten, että myyntinimityksen ”munalikööri” käyttämiseksi tislattu alkoholijuoma ei saa sisältää muita kuin kyseisessä kohdassa mainittuja ainesosia.

(1) EUVL C 347, 16.10.2017.
Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 4.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunalul Cluj – Romania) – IQ v. JP

(Asia C-478/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Toimivalta vanhempainvastuuta koskevissa asioissa - Asetus (EY) N:o 2201/2003 - 15 artikla - Asian siirtäminen tuomioistuimeen, jolla on paremmat edellytykset asian käsittelyyn - Soveltamisala - 19 artikla - Vireilläolo))

(2018/C 436/16)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunalul Cluj

Pääasian asianosaiset

Kantaja: IQ

Vastaaja: JP

Tuomiolauselma

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/2003 15 artiklaa on tulkittava siten, ettei sitä sovelleta pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa niistä tuomioistuimista, joissa asia on pantu vireille, toinen on kyseisen asetuksen 12 artiklan ja toinen sen 8 artiklan nojalla toimivaltainen tutkimaan pääasian.

(1) EUVL C 347, 16.10.2017.
1)

Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/29/EY (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) liitteessä I olevassa 29 kohdassa tarkoitettua toimituksen, jota ei ole tilattu, käsitettä on tulkittava siten – ellei tarkistuksista, jotka ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on suoritettava, muuta johdu –, että se kattaa pääasioissa kyseessä olevan kaltaisen toiminnan, joka muodostuu siitä, että televiestintäoperaattori pitää kaupan SIM-kortteja (Subscriber Identity Module eli tilaajan tunnistusyksikkö), joille on esiasennettu ja esiaktivoitu tiettyjä palveluja, joita ovat muun muassa internetin selaamispalvelu ja puhelinvastaajapalvelu, ilmoittamatta ennakolta ja asianmukaisesti kuluttajalle tästä esiasennuksesta ja esiaktivoinnista ja kyseisten palvelujen hinnasta.
Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 25.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Commissione tributaria regionale del Lazio – Italia) – Agenzia delle Dogane e dei Monopoli v. Pilato SpA

(Asia C-445/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen tullitariffi - Yhdistetty nimikkeistö - Tariffiluokittelu - Nimikkeet 8703, 8704 ja 8705 - Ruumisautot))

(2018/C 328/25)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Commissione tributaria regionale del Lazio

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

Vastapuoli: Pilato SpA

Tuomiolauselma

Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna 9.10.2012 annetulla komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 927/2012, olevaa yhdistettyä nimikkeistöä on tulkittava siten, että sellaiset ruumisautot, joista on kyse pääasiassa, on luokiteltava kyseisen yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 8703.

(1) EUVL C 347, 16.10.2016.
C 352/8

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Court of Appeal – Irlanti) – David Smith v. Patrick Meade, Philip Meade, FBD Insurance plc, Irlanti ja Attorney General

(Asia C-122/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskeva jäsenvaltioiden lainsäädäntö - Kolmas direktiivi 90/232/ETY - 1 artikla - Vastuu kaikille matkustajille paitsi kuljettajalle aiheutuneista henkilövahingoista - Pakollinen vakuutus - Direktiivien välitön oikeusvaikutus - Velvollisuus olla soveltamatta direktiivin vastaista kansallista lainsäädäntöä - Direktiivin vastaisen sopimusehdon soveltamatta jättäminen))

(2018/C 352/11)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Court of Appeal

Pääasian asianosaiset

Kantaja: David Smith

Vastaajat: Patrick Meade, Philip Meade, FBD Insurance plc, Irlanti ja Attorney General

Tuomiolauselma

Unionin oikeutta ja erityisesti SEUT 288 artiklaa on tulkittava siten, että kansallinen tuomioistuin, jonka käsiteltäväksi on saatettu yksityisten välinen riita-asia ja joka ei voi tulkita direktiivin sellaisen säännöksen vastaisia kansallisen oikeutensa säännöksiä, joka täyttää kaikki välittömän oikeusvaikutuksen syntymisen edellytykset, tavalla, joka olisi mainitun direktiivin säännöksen mukainen, ei ole yksinomaan unionin oikeuden perusteella velvollinen jättämään soveltamatta tällaisia kansallisia säännöksiä ja sopimusehtoa, joka on näiden säännösten mukaisesti otettu vakuutussopimukseen.

Pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa asianosainen, jonka oikeuksia on loukattu sen vuoksi, että kansallinen oikeus on ristiriidassa unionin oikeuden kanssa, tai tämän asianosaisen sijaan tullut henkilö voi kuitenkin vedota 19.11.1991 annettuun tuomioon Francovich ym. (C-6/90 ja C-9/90, EU:C:1991:428) perustuvaan oikeuskäytäntöön saadakseen tarvittaessa jäsenvaltiolta korvauksen kärsimästään vahingosta.

(1) EUVL C 151, 15.5.2017.
2)

Direktiivin 1999/5, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 596/2009, 12 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että radiolaitteen valmistajan, joka on soveltanut kyseisen direktiivin liitteessä III tarkoitettua menettelyä ja käyttänyt yhdenmukaistettuja standardeja, joissa määritetään vaaditut olennaiset radiotestisarjat, ei tarvitse liittää CE-merkintään sellaisen ilmoitetun tarkastuslaitoksen tunnusnumeroa, jonka puoleen se on omasta tahdostaan ja ilman, että sillä on tähän velvollisuutta, kääntynyt mainittuihin yhdenmukaistettuihin standardeihin kuuluvien vaadittujen olennaisten radiotestisarjojen luettelon vahvistamista varten.
1)

Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2002/584/YOS, sellaisena kuin se on muutettuna 26.2.2009 tehdyllä neuvoston puitepäätöksellä 2009/299/YOS, 1 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että täytäntöönpanojäsenvaltion oikeusviranomainen on velvollinen tekemään päätöksen kaikkien sille lähetettyjen eurooppalaisten pidätysmääräysten osalta, silloinkin, kun kyseisessä jäsenvaltiossa on jo tehty päätös sellaisen aikaisemman pidätysmääräyksen osalta, joka koskee samaa henkilöä ja samoja tekoja, mutta kun toinen pidätysmääräys on annettu ainoastaan sen perusteella, että etsitty henkilö on asetettu syytteeseen pidätysmääräyksen antaneessa jäsenvaltiossa.
Asia C-20/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 21.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Kammergericht Berlin – Saksa) – asia, jonka on pannut vireille Vincent Pierre Oberle (Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Asetus (EU) N:o 650/2012 — 4 artikla — Jäsenvaltion tuomioistuimen yleinen toimivalta antaa ratkaisu perimyksestä kokonaisuudessaan — Kansallinen säännöstö, jolla säännellään kansallisten perintötodistusten antamista koskevaa kansainvälistä toimivaltaa — Eurooppalainen perintötodistus)

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 21.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Kammergericht Berlin – Saksa) – asia, jonka on pannut vireille Vincent Pierre Oberle

(Asia C-20/17) ( 1 )

”(Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Asetus (EU) N:o 650/2012 — 4 artikla — Jäsenvaltion tuomioistuimen yleinen toimivalta antaa ratkaisu perimyksestä kokonaisuudessaan — Kansallinen säännöstö, jolla säännellään kansallisten perintötodistusten antamista koskevaa kansainvälistä toimivaltaa — Eurooppalainen perintötodistus)”

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Kammergericht Berlin

Pääasian asianosainen

Kantaja: Vincent Pierre Oberle

Tuomiolauselma

Toimivallasta, sovellettavasta laista, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta ja virallisten asiakirjojen hyväksymisestä ja täytäntöönpanosta perintöasioissa sekä eurooppalaisen perintötodistuksen käyttöönotosta 4.7.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 650/2012 4 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion säännöstölle, jossa säädetään, että vaikka perittävän asuinpaikka ei ollut hänen kuolinhetkellään kyseisessä jäsenvaltiossa, kyseisen jäsenvaltion tuomioistuimet ovat toimivaltaisia antamaan kansallisia perintötodistuksia sellaisen perimyksen yhteydessä, jolla on rajat ylittäviä vaikutuksia, kun jäämistöomaisuutta sijaitsee mainitun jäsenvaltion alueella tai jos perittävä oli kyseisen jäsenvaltion kansalainen.

( 1 ) EUVL C 112, 10.4.2017.
1)

Kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 604/2013 23 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että jäsenvaltio, jossa on jätetty uusi kansainvälistä suojelua koskeva hakemus, on vastuussa hakemuksen käsittelystä, kun tämä jäsenvaltio ei ole esittänyt takaisinottopyyntöä tämän asetuksen 23 artiklan 2 kohdassa säädetyssä määräajassa, vaikka yhtäältä toinen jäsenvaltio on ollut vastuussa aikaisemmin jätettyjen kansainvälistä suojelua koskevien hakemusten käsittelystä ja toisaalta yhdestä näistä hakemuksista annettua hylkäävää päätöstä koskeva muutoksenhaku oli vireillä viimeksi mainitun jäsenvaltion tuomioistuimessa näiden määräaikojen päättyessä.
2)

Asetuksen N:o 110/2008 16 artiklan b alakohtaa on tulkittava siten, että rekisteröityä maantieteellistä merkintää koskevan mielleyhtymän toteamiseksi ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on arvioitava, syntyykö tavanomaisesti valistuneelle ja kohtuullisen tarkkaavaiselle ja huolelliselle eurooppalaiselle keskivertokuluttajalle riidanalaisen nimityksen yhteydessä välittömästi mielikuva tavarasta, jolla on suojattu maantieteellinen merkintä. Kyseisen tuomioistuimen on tätä arviointia tehdessään ensinnäkin silloin, kun riidanalainen nimitys ei lausuntatavaltaan ja/tai ulkoasultaan muistuta suojattua maantieteellistä merkintää, ja toiseksi tämän merkinnän osittaisen tähän nimitykseen sisällyttämisen puuttuessa otettava huomioon tarvittaessa kyseisen nimityksen ja kyseisen merkinnän merkityssisältöjen läheisyys. Asetuksen N:o 110/2008 16 artiklan b alakohtaa on tulkittava siten, että rekisteröityä maantieteellistä merkintää koskevan mielleyhtymän toteamiseksi ei ole tarpeen ottaa huomioon riidanalaisen osan asiayhteyttä eikä varsinkaan sitä seikkaa, että riidanalaisen osan yhteydessä on täsmennys kyseessä olevan tuotteen oikeasta alkuperästä.
Asia C-8/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 12.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supremo Tribunal de Justiça – Portugali) – Biosafe – Indústria de Reciclagens SA v. Flexipiso – Pavimentos SA (Ennakkoratkaisupyyntö — Arvonlisävero — Direktiivi 2006/112/EY — 63, 167, 168, 178 – 180, 182 ja 219 artikla — Verotuksen neutraalisuuden periaate — Arvonlisäveron vähennysoikeus — Kansallisessa lainsäädännössä vähennysoikeuden käyttämiselle säädetty määräaika — Valtiolle veronoikaisupäätöksen nojalla maksetun arvonlisäveron lisäyksen, josta on laadittu alkuperäisiä laskuja korjaavia asiakirjoja, vähentäminen — Päivä, jona määräaika alkaa kulua)

Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 12.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supremo Tribunal de Justiça – Portugali) – Biosafe – Indústria de Reciclagens SA v. Flexipiso – Pavimentos SA

(Asia C-8/17) ( 1 )

”(Ennakkoratkaisupyyntö — Arvonlisävero — Direktiivi 2006/112/EY — 63, 167, 168, 178 – 180, 182 ja 219 artikla — Verotuksen neutraalisuuden periaate — Arvonlisäveron vähennysoikeus — Kansallisessa lainsäädännössä vähennysoikeuden käyttämiselle säädetty määräaika — Valtiolle veronoikaisupäätöksen nojalla maksetun arvonlisäveron lisäyksen, josta on laadittu alkuperäisiä laskuja korjaavia asiakirjoja, vähentäminen — Päivä, jona määräaika alkaa kulua)”

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Supremo Tribunal de Justiça

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Biosafe – Indústria de Reciclagens SA

Vastaaja: Flexipiso – Pavimentos SA

Tuomiolauselma

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 63, 167, 168, 178–180, 182 ja 219 artiklaa sekä verotuksen neutraalisuuden periaatetta on tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka nojalla pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa valtiolle on maksettu veronoikaisupäätöksen seurauksena arvonlisäveron lisäys ja tästä lisäyksestä on laadittu alkuperäisiä laskuja korjaavat asiakirjat useita vuosia kyseisten tavaroiden luovutuksen jälkeen, arvonlisäveron vähennysoikeus evätään sillä perusteella, että mainitussa lainsäädännössä vähennysoikeuden käyttämiselle säädetty määräaika alkoi kulua kyseisten alkuperäisten laskujen antamisesta ja on jo päättynyt.

( 1 ) EUVL C 95, 27.3.2017.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 83/5

Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 18.1.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil d’État – Ranska) – Frédéric Jahin v. Ministre de l’Économie et des Finances ja Ministre des Affaires sociales et de la Santé

(Asia C-45/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Pääomien vapaa liikkuvuus - SEUT 63 ja SEUT 65 artikla - Asetus (EY) N:o 883/2004 - 11 artikla - Jäsenvaltion sosiaaliturvan rahoittamiseen käytettävät pääomatuloista kannettavat maksut - Jonkin toisen jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmään kuuluvien Euroopan unionin kansalaisten vapauttaminen maksuista - Kolmannen valtion sosiaaliturvajärjestelmään kuuluvat luonnolliset henkilöt - Kohtelun erilaisuus - Rajoitus - Oikeuttaminen))

(2018/C 083/07)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d’État

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Frédéric Jahin

Vastaajat: Ministre de l’Économie et des Finances ja Ministre des Affaires sociales et de la Santé

Tuomiolauselma

SEUT 63 ja SEUT 65 artiklaa on tulkittava niin, että ne eivät ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan kyseisen jäsenvaltion kansalainen, joka asuu muussa kolmannessa valtiossa kuin Euroopan talousalueen (ETA) jäsenvaltiossa tai Sveitsin valaliitossa ja joka kuuluu kyseisessä kolmannessa valtiossa sosiaaliturvajärjestelmään, on mainitussa jäsenvaltiossa velvollinen maksamaan kyseisen jäsenvaltion käyttöön ottamaa sosiaaliturvamaksua, joka kannetaan pääomatuloista, kun taas unionin kansalainen, joka kuuluu jonkin toisen jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmään, on vapautettu kyseisestä maksusta yhden ainoan lainsäädännön soveltamista sosiaaliturvaan koskevan periaatteen nojalla, sellaisena kuin siitä säädetään sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 11 artiklassa.

(1) EUVL C 121, 18.4.2017.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 249/11

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 8.6.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Monomeles Protodikeio Athinon – Kreikka) – OL v. PQ

(Asia C-111/17 PPU) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa - Kansainvälinen lapsikaappaus - 25.10.1980 tehty Haagin yleissopimus - Asetus (EY) N:o 2201/2003 - 11 artikla - Palauttamispyyntö - Sylilapsen asuinpaikan käsite - Lapsi, joka on syntynyt vanhempiensa tahdon mukaisesti muussa kuin vanhempiensa asuinpaikan jäsenvaltiossa - Lapsen jatkuva oleskelu hänen elämänsä ensimmäisten kuukausien aikana hänen synnyinjäsenvaltiossaan - Äidin päätös olla palaamatta siihen jäsenvaltioon, jossa parin asuinpaikka oli))

(2017/C 249/16)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Monomeles Protodikeio Athinon

Pääasian asianosaiset

Kantaja: OL

Vastaaja: PQ

Tuomiolauselma

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/2003 11 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa lapsi on syntynyt ja jossa hän on oleskellut äitinsä kanssa keskeytyksettä usean kuukauden ajan vanhempiensa yhteisen tahdon mukaisesti muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa vanhempien asuinpaikka oli ennen lapsen syntymää, ei voida katsoa sen perusteella, että vanhempien aikomuksena on alun perin ollut, että äiti palaa lapsen kanssa viimeksi mainittuun jäsenvaltioon, että lapsen kyseisessä asetuksessa tarkoitettu asuinpaikka on tuossa jäsenvaltiossa.

Tällaisessa tilanteessa äidin kieltäytymistä palaamasta tähän samaan jäsenvaltioon lapsensa kanssa ei siis voida pitää lapsen mainitussa 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna luvattomana poisviemisenä tai palauttamatta jättämisenä

(1) EUVL C 144, 8.5.2017.
Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 20.9.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil d’État – Ranska) – Carrefour Hypermarchés SAS ym. v. Ministre des Finances et des Comptes publics

(Asia C-510/16) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Valtiontuet - SEUT 108 artiklan 3 kohta - Asetus (EY) N:o 794/2004 - Ilmoitetut tukiohjelmat - 4 artikla - Voimassa olevan tuen muuttaminen - Tukiohjelmien rahoittamiseen osoitettujen verotuottojen huomattava lisääntyminen Euroopan komissiolle ilmoitettuihin ennusteisiin nähden - Kynnysarvo 20 prosenttia alkuperäisestä talousarviosta))

(2018/C 408/05)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d’État

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Carrefour Hypermarchés SAS, Fnac Paris, Fnac Direct, Relais Fnac, Codirep ja Fnac Périphérie

Vastapuoli: Ministre des Finances et des Comptes publics

Tuomiolauselma

Sellaisista veroista, joiden tuotolla rahoitetaan useita hyväksyttyjä tukiohjelmia, saatujen tuottojen pääasiassa kyseessä olevan kaltaista kasvua suhteessa komissiolle ilmoitettuihin ennusteisiin, on pidettävä [SEUT 108] artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan c alakohdassa ja asetuksen N:o 659/1999 täytäntöönpanosta 21.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 4 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä virkkeessä, kun näitä tarkastellaan SEUT 108 artiklan 3 kohdan valossa, tarkoitettuna voimassa olevan tuen muutoksena, paitsi jos tämä kasvu jää viimeksi mainitun asetuksen 4 artiklan 1 kohdan toisessa virkkeessä säädetyn 20 prosentin kynnysarvon alapuolelle. Tätä kynnysarvoa on pääasiassa kyseessä olevassa tilanteessa arvioitava suhteessa asianomaisiin tukiohjelmiin osoitettuihin tuloihin eikä tosiasiallisesti myönnettyihin tukiin.

(1) EUVL C 462, 12.12.2016.