Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Kumoamiskanne – Määräajat – Alkamisajankohta – Julkaisemispäivä – Päivän, jona säädöksestä saadaan tieto, toissijaisuus

(EY 230 artiklan viides kohta)

2. Kumoamiskanne – Kannekelpoiset toimet – Käsite – Toimet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia – Valmistelevat toimet eivät ole tällaisia toimia

(EY 230 artikla)

3. Kumoamiskanne – Kannekelpoiset toimet – Toimet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia – Komission päätös, jolla päätetään EY 88 artiklan 2 kohdassa määrätty valtiontukea koskeva muodollinen tutkintamenettely – Mahdollisuus riitauttaa tuen määritteleminen uudeksi tueksi, vaikka tällaista riitauttamista ei ole tehty muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta tehtyä päätöstä vastaan nostetulla kanteella

(EY 88 artiklan 2 kohta ja EY 230 artikla)

4. Valtiontuki – Kielto – Poikkeukset – Tuet, jotka voivat kuulua EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa määrätyn poikkeuksen piiriin – Toimintatuki ei voi kuulua kyseisen poikkeuksen piiriin

(EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohta)

5. Valtiontuki – Tukisuunnitelmat – Komission suorittama tutkinta – Toimiminen kohtuullisessa ajassa – Hyvän hallinnon periaate

(Neuvoston asetuksen N:o 659/1999 7 artiklan 6 kohta)

Tiivistelmä

1. EY 230 artiklan viidennen kohdan sanamuodosta ilmenee, että päivä, jona säädöksestä saadaan tieto, on kumoamiskanteen nostamista koskevan määräajan alkamispäivän perusteena toissijainen säädöksen julkaisemispäivään tai sen tiedoksiantamispäivään nähden.

Koska riidanalainen päätös, jota ei ole annettu kantajalle tiedoksi, on julkaistu, kanteen nostamiselle varattu aika alkaa kulua julkaisemispäivästä eikä päivästä, jona kantaja on voinut saada siitä tiedon.

(ks. 29–31 kohta)

2. EY 230 artiklassa tarkoitettuja, kumoamiskanteen kohteeksi kelpaavia toimia tai päätöksiä ovat sellaiset toimenpiteet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia, jotka voivat vaikuttaa kantajan etuihin muuttaen tämän oikeusasemaa selvästi.

Silloin kun on kyse toimista tai päätöksistä, jotka tehdään monivaiheisessa menettelyssä ja varsinkin sisäisen menettelyn päätteeksi, kannekelpoisia toimia ovat pääsääntöisesti yleensä ainoastaan sellaiset toimenpiteet, joissa lopullisesti vahvistetaan toimielimen kanta kyseisen menettelyn päätteeksi; sen sijaan menettelyn kuluessa tehdyt toimenpiteet, joilla valmistellaan lopullista päätöstä, eivät ole kannekelpoisia.

(ks. 43 ja 44 kohta)

3. Lopullinen päätös, jonka komissio tekee päättääkseen EY 88 artiklan 2 kohdassa määrätyn valtiontukea koskevan muodollisen tutkintamenettelyn, on EY 230 artiklan nojalla kannekelpoinen toimi. Tällaisella päätöksellä on näet sitovia oikeusvaikutuksia, jotka voivat vaikuttaa asianomaisten osapuolten etuihin, koska sillä päätetään kyseinen menettely ja otetaan lopullisesti kantaa tutkittavana olevan toimenpiteen yhteensoveltuvuuteen valtiontukeen sovellettavien sääntöjen kanssa. Asianomaisilla osapuolilla on näin ollen aina mahdollisuus nostaa kanne tällaisesta päätöksestä, ja niiden on tässä yhteydessä voitava kyseenalaistaa ne eri seikat, joihin komission lopullisesti omaksuma kanta perustuu.

Kyseinen mahdollisuus ei liity kysymykseen siitä, onko muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevalla päätöksellä siitä huolimatta, että se on valmisteleva, sellaisia oikeusvaikutuksia, jotka voivat olla kumoamiskanteen kohteena, sillä kyseinen mahdollisuus ei voi johtaa siihen, että asianomaisten osapuolten menettelylliset oikeudet vähenevät, koska niitä estetään nostamasta kannetta lopullisesta päätöksestä ja vetoamasta kanteensa tueksi virheisiin, jotka koskevat mitä tahansa sen menettelyn vaihetta, joka johtaa kyseisen päätöksen tekemiseen.

Tuen myöntäneellä yksiköllä on siten oltava oikeus nostaa kanne lopullisesta päätöksestä kokonaisuudessaan – mukaan lukien siihen sisältyvä tuen määritteleminen uudeksi tueksi – riippumatta siitä, onko se riitauttanut kyseistä tukea koskevan muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta tehdyn päätöksen tältä osin.

(ks. 45–47 ja 49 kohta)

4. Toimintatuet eli tuet, joiden tarkoituksena on vapauttaa yritys sellaisista menoista, joista se olisi normaalisti vastannut juoksevassa hallinnossaan tai tavanomaisessa toiminnassaan, eivät lähtökohtaisesti kuulu EY 87 artiklan 3 kohdan soveltamisalaan. Tällaiset tuet näet pääsääntöisesti vääristävät kilpailuolosuhteita aloilla, joilla niitä myönnetään, eikä niiden avulla jo niiden luonteensakaan perusteella voida saavuttaa jotakin EY:n perustamissopimuksen poikkeussäännöksissä vahvistetuista tavoitteista.

(ks. 130 kohta)

5. Se, että komission on tehtävä kohtuullisessa ajassa hallinnollisen menettelyn päätteeksi kilpailupolitiikan alaan kuuluvat päätökset, on hyvän hallinnon periaate. Tällaisen hallinnollisen menettelyn keston kohtuullisuutta on arvioitava tapauskohtaisesti ja arvioinnissa on otettava huomioon etenkin asiayhteys, ne eri menettelyvaiheet, joita komission on noudatettava, asian vaikeusaste ja asian merkitys eri osapuolille.

Se, että EY 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen N:o 659/1999 7 artiklan 6 kohdassa todetaan, että komission on pyrittävä mahdollisuuksiensa mukaan tekemään päätös 18 kuukauden kuluessa tukea koskevan muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta, ei riitä siihen, että 22 kuukautta, jonka jälkeen tällainen päätös tehtiin, on katsottava kohtuuttoman pitkäksi ajaksi.

(ks. 136 ja 139 kohta)