ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 21 päivänä marraskuuta 1996. - Syndicat des producteurs de viande bovine de la coordination rurale, Syndicat des producteurs de lait de la coordination rurale ja Philippe de Villiers vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Yhteinen maatalouspolitiikka - Kiireelliset toimenpiteet kansanterveyden suojelemiseksi - Vahingonkorvauskanne - Ennalta arvaamattomat vahingot - Tutkimatta jättäminen. - Asia T-53/96.



Oikeustapauskokoelma 1996 sivu II-01579



Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäynti - Kannekirjelmä - Muotovaatimukset - Yhteenveto kanteen oikeudellisista perusteista - Kanne, jossa vaaditaan korvausta yhteisöjen toimielimen aiheuttamasta vahingosta - Kärsittyä vahinkoa ja syy-yhteyttä koskevien tietojen puuttuminen - Tutkimatta jättäminen - Puutetta ei voida korjata pyytämällä asiantuntijan nimeämistä vahvistamaan kärsitty aineellinen vahinko

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 19 artikla, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohta, 64 artiklan 2 kohdan b ja c alakohta, 65 artiklan d alakohta)

Tiivistelmä

EY:n tuomioistuimen perussäännön 19 artiklan ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti jokaisessa kanteessa on esitettävä oikeudenkäynnin kohde ja yhteenveto kanteen oikeudellisista perusteista. Sellainen kanne, jolla pyritään saamaan korvaus yhteisön toimielimen aiheuttamasta vahingosta ja jossa ei ole esitetty vähäisintäkään tietoa väitetyn vahingon laadusta eikä selvitetty mitenkään, millä tavoin mahdollisesti kärsitty vahinko johtuu vastaajana olevan toimielimen moitittavasta menettelystä, ei täytä näitä vaatimuksia.

Tällaista täydellistä tietojen puuttumista ei voida katsoa voitavan korjata kanteessa esitetyllä vaatimuksella asiantuntijan nimittämisestä vahvistamaan korvattava aineellinen vahinko. Sellainen vaatimus voidaan nimittäin hyväksyä ainoastaan, jos sillä katsotaan vaadittavan tuomioistuinta määräämään asiantuntija työjärjestyksen 65 artiklan d alakohdassa tarkoitettujen asian selvittämistoimien yhteydessä, koska sellaiseen toimenpiteeseen suostumiseen vaaditaan, että toteen näytettävät tosiseikat - jotka juuri puuttuvat tästä kanteesta - ovat samat. Vaatimuksella ei voida myöskään katsoa vaadittavan tuomioistuinta määräämään työjärjestyksen 64 artiklan 2 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetusta prosessijohtotoimesta, koska vaatimuksen tarkoituksena ei ole määrittää niitä seikkoja, joiden osalta asian selvittämistoimet ovat tarpeen, eikä selventää vaatimuksia, eikä selvittää seikkoja, jotka ovat riitaisia asianosaisten välillä.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 19 päivänä helmikuuta 1997. - Intertronic F. Cornelis GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Valitus - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn aloittamista koskeva vaatimus - Laiminlyöntikanne - Tutkimatta jättäminen. - Asia T-117/96.



Oikeustapauskokoelma 1997 sivu II-00141



Tiivistelmä



Avainsanat

1 Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Valitusten tutkiminen - Asetuksessa N:o 17 tarkoitetun valituksen käsite - Arviointi suhteessa valituksen kohteeseen - Valitus, jossa vaaditaan sen toteamista, että jäsenvaltio ei ole noudattanut perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan - Tutkimatta jättäminen

(EY:n perustamissopimuksen 169 artikla, asetuksen N:o 17 3 artikla)

2 Laiminlyöntikanne - Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt - Kannekelpoiset laiminlyönnit - Laiminlyönti aloittaa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva menettely - Tutkimatta jättäminen

(EY:n perustamissopimuksen 169 artikla ja 175 artiklan 3 kohta)

Tiivistelmä

3 Komissiolle tehdyn valituksen luonnetta on arvioitava suhteessa sen kohteeseen eikä lähtökohtaisesti ainoastaan muodollisiin perusteisiin perustuen. Komissiolle osoitettuun kirjeeseen sisältyvä täsmentämätön viittaus asetuksen N:o 17 3 artiklaan ei tee tästä kirjeestä tämän säännöksen mukaista valitusta, koska sen tarkoituksena on saada komissio toteamaan, että jäsenvaltio on mahdollisesti rikkonut perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan.

Ei voida sallia sitä, että valittaja kiertää tosiasiallisesti sovellettavia sääntöjä yrittämällä välttää perustamissopimuksen 169 artiklassa määrätyn menettelyn soveltamisen siten, että tässä artiklassa tarkoitettuun menettelyyn yritetään soveltaa keinotekoisesti asetuksessa N:o 17 vahvistettuja sääntöjä, jotka takaavat valittajalle perustamissopimuksen 169 artiklan tarjoamaa asemaa paremman aseman oikeudenkäynnissä.

4 Tutkittavaksi ei oteta luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön nostamaa laiminlyöntikannetta, jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että komissio päättäessään olla nostamatta jäsenvaltiota vastaan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaa kannetta ei ole tehnyt ratkaisua, mikä on vastoin perustamissopimusta.

Luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt voivat vedota perustamissopimuksen 175 artiklan kolmanteen kohtaan ainoastaan sen toteamiseksi, ettei ole toteutettu sellaisia toimenpiteitä, jotka mahdollisesti osoitetaan niille, mikä on vastoin perustamissopimusta. Perustamissopimuksen 169 artiklan mukaisessa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevassa oikeudenkäynnissä ainoat toimenpiteet, joita komissiota voidaan pyytää tekemään, osoitetaan jäsenvaltioille.

Perustamissopimuksen 169 artiklan perusajatuksen mukaista on se, ettei komissio ole velvollinen nostamaan tässä artiklassa tarkoitettua kannetta ja että komissiolla on päinvastoin harkintavalta kanteen nostamisen osalta, eivätkä yksityiset voi vaatia tätä toimielintä määrittelemään kantaansa tietyn suuntaisesti.
4

Kantaja on myös vaatinut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon samana päivänä EY:n perustamissopimuksen 185 artiklan nojalla jättämässään erillisessä hakemuksessa ”riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanon lykkäämistä siltä osin kuin se koskee kantajaa, ja Turkkia yleisesti”. Komissio on esittänyt kirjalliset huomautuksensa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon 11.6.1996 jättämässään asiakirjassa. Komissio on esittänyt 30.7.1996 välitoimista päättävän tuomioistuimen pyynnöstä tiettyjä asiakirjoja. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on katsonut asiakirjakansiosta ilmenevien seikkojen perusteella, että sillä on käytössään kaikki tarvittavat seikat välitoimia koskevan hakemuksen ratkaisemiseksi, ilman että on tarpeen kuulla sitä ennen asianosaisten suullisia huomautuksia.
Asia T-41/96 R

Bayer AG

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Kilpailu — Välitoimimenettely — Täytäntöönpanon lykkääminen”

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin 3 päivänä kesäkuuta 1996 antama määräys II-383

Määräyksen tiivistelmä

Välitoimet – Täytäntöönpanon lykkääminen – Rinnakkaisviennillä vietävän lääkkeen toimituksesta kieltäytymistä koskevan komission kieltopäätöksen täytäntöönpanon lykkääminen – Lykkäämisen edellytykset – Vakava ja korjaamaton vahinko – Kaikkien kysymyksessä olevien intressien vertailu

(EY:n perustamissopimuksen 185 artikla; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artikla)

Kun komissio on asettanut lääkevalmistajalle kiellon, jonka mukaan valmistaja ei saa kieltäytyä toimittamasta lääkettä estääkseen kyseisen tuotteen rinnakkaisviennin niistä jäsenvaltioista, joissa lääkkeen myyntihinta on selvästi alempi, sellaiseen jäsenvaltioon, jossa voimassa oleva hinta on korkeampi, ja kun kielto on asetettu sillä perusteella, että komissio on katsonut kiellon olevan perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdassa kielletty sopimus, minkä seikan valmistaja kiistää väittäen, että se määrittelee myyntipolitiikkansa yksipuolisesti käyttäen apunaan valvontajärjestelmää, jonka tarkoituksena ei ole painostaa tukkumyyjiä luopumaan viennistä, tällaisessa tilanteessa kyseinen lääkevalmistaja voi perustellusti väittää, että kyseisen päätöksen välitön soveltaminen veisi siltä mahdollisuuden määritellä itsenäisesti myyntipolitiikkansa eräät keskeiset tekijät ja aiheuttaisi epävarmuutta siitä, mikä on sen toimintavapaus politiikkansa määrittelyssä, kun otetaan huomioon se, että päätös jättää epävarmaksi sen, minkä tunnusmerkkien perusteella yksipuolinen toimenpide voidaan erottaa sopimuksesta.

Tällainen tilanne saattaa erityisen helposti aiheuttaa kantajalle vakavaa vahinkoa rinnakkaistuonnin huomattavan kasvun takia, koska kyse on lääkealasta, jolle on tunnusomaista se, että kansalliset viranomaiset vahvistavat hinnat ja korvausten ehdot sekä valvovat näitä, minkä seurauksena saman lääkkeen hinta eri jäsenvaltioissa voi vaihdella suuresti.

Koska tällainen vahinko olisi suhteeton verrattuna tukkumyyjien intressiin lisätä vientiään ja verrattuna kansallisen terveysviranomaisen ja lääkeviennin kohdemaan kuluttajien ja veronmaksajien intressiin siltä osin, että lääkkeen hinta kansallisilla markkinoilla laskee, välitoimista päättävän tuomioistuimen on asian vaatima kiireellisyys huomioon ottaen myönnettävä päätöksen täytäntöönpanon lykkäys.
Kun yhteisön toimielin oikeudenkäynnin aikana peruuttaa kumoamiskanteen kohteena olevan päätöksen ennen sen täytäntöönpanoa sillä perusteella, että noudatettu päätöksentekomenettely on ollut lainvastainen yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen eräässä toisessa asiassa antama tuomio huomioon ottaen, tällä peruuttamisella on sama vaikutus kuin kumoamistuomiolla, ja kanne jää sen johdosta vaille kohdetta, ja sen vuoksi on perusteltua, että lausunnon antaminen asiassa raukeaa, mikäli kantaja ei voi osoittaa, että sillä on intressi kumoamistuomion saamiseen.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 18 päivänä heinäkuuta 1997. - Nutria AE vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Tarjouskilpailu oliiviöljyn toimittamiseksi veloituksetta Georgian ja Armenian väestölle - Vahinko, jonka tarjouskilpailun voittaja väittää kärsineensä sen vuoksi, että komission nimeämä kuljetusyritys otti oliiviöljyn myöhässä kuljetettavakseen - Sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskeva kanne - Komission sopimusperusteinen velvollisuus, jolle vahingonkorvausvastuuta koskeva kanne perustuu - EY:n perustamissopimuksen 181 artiklassa tarkoitetun välityslausekkeen puuttuminen - Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen. - Asia T-180/95.



Oikeustapauskokoelma 1997 sivu II-01317



Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely - Vahingonkorvauskanne - Komission velvollisuuksien laiminlyönti elintarvikeapua koskevan tarjouskilpailun voittajia kohtaan - Sopimussuhteinen peruste - Välityslausekkeen puuttuminen - Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimivallan puuttuminen

(EY:n perustamissopimuksen 178, 181 ja 183 artikla)

Tiivistelmä

Komission ja kolmansille maille annettavaa elintarvikeapua koskevan tarjouskilpailun voittajan välillä syntyneen riidan yhteydessä komissiolle esitetyllä vahingonkorvausvaatimuksella, joka perustuu siihen, että komissio ei ole täyttänyt velvollisuuttaan varmistaa sitä, että sen nimeämä kuljetusyritys ottaa tavarat haltuunsa yhteisön säännöstössä säädetyssä sekä tarjouskilpailun voittajan ja komission sopimassa ajassa, on sopimussuhteinen peruste. Elintarvikeavun antaminen toteutetaan komission ja tarjouskilpailun voittajien välisillä sopimuksilla, joten se vastuu, joka yhteisölle mahdollisesti aiheutuu toimitusten järjestämisestä, on sopimussuhteeseen perustuvaa vastuuta.

Tästä seuraa, että koska perustamissopimuksen 181 artiklassa tarkoitettua välityslauseketta ei ole tehty, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimella selvästi ei ole toimivaltaa ratkaista tosiasiassa sopimussuhteeseen perustuvaa vahingonkorvauskannetta, kun sen käsiteltäväksi on saatettu perustamissopimuksen 178 artiklan nojalla nostettu sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskeva kanne. Jos ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tekisi välityslausekkeen puuttuessa näin, se ulottaisi tuomiovaltansa koskemaan myös muita kuin sellaisia riitoja, joita sillä on sen toimivallalle rajat asettavan perustamissopimuksen 183 artiklan nojalla oikeus käsitellä, sillä tässä määräyksessä päinvastoin annetaan kansallisille tuomioistuimille yleinen toimivalta ratkaista sellaiset riidat, joissa yhteisö on asianosainen.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 13 päivänä marraskuuta 1995. - Dumez vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Päätös, jolla komissio kieltäytyy aloittamasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaan menettelyn - Kumoamiskanne - Laiminlyöntikanne - Tutkimatta jättäminen. - Asia T-126/95.



Oikeustapauskokoelma 1995 sivu II-02863



Tiivistelmä



Avainsanat

1 Kumoamiskanne - Kannekelpoiset toimet - Päätös, jolla komissio kieltäytyy aloittamasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn - Kieltäytymispäätös ei ole kannekelpoinen

(EY:n perustamissopimuksen 169 artikla ja 173 artiklan neljäs kohta)

2 Laiminlyöntikanne - Luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt - Kannekelpoiset laiminlyönnit - Laiminlyönti aloittaa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva menettely - Tutkimatta jättäminen

(EY:n perustamissopimuksen 169 ja 175 artikla)

Tiivistelmä

3 Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön nostama kumoamiskanne on jätettävä tutkimatta, jos se perustuu päätökseen, jolla komissio kieltäytyy aloittamasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn jäsenvaltiota vastaan.

Kieltäytymispäätös ei ole kannekelpoinen, yhtäältä koska perustamissopimuksen 169 artiklan mukaan tällaisen menettelyn aloittaminen kuuluu komission harkintavaltaan, ja toisaalta koska kielteistä päätöstä on tarkasteltava sen vaatimuksen perusteella, jonka johdosta päätös on tehty, ja tämän vaatimuksen tarkoituksena on se, että komissio antaisi perustellun lausunnon, josta itsestään ei voida nostaa kumoamiskannetta.

4 Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön nostama laiminlyöntikanne on jätettävä tutkimatta, jos siinä vaaditaan toteamaan, että komissio on laiminlyönyt ratkaisun tekemisen ja siten rikkonut perustamissopimusta, kun se ei ole aloittanut jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaa menettelyä jäsenvaltiota vastaan.

Perustamissopimuksen 175 artikla koskee nimittäin laiminlyöntiä, joka johtuu siitä, ettei toimielin ole tehnyt ratkaisua tai määritellyt kantaansa, eikä se koske toimea, joka poikkeaa asianosaisten haluamasta tai niiden tarpeelliseksi katsomasta toimesta. Toisaalta laiminlyöntikanne edellyttää, että kyseisellä toimielimellä on velvollisuus toimia, jotta väitetty laiminlyönti voisi olla perustamissopimuksen vastainen.

Perustamissopimuksen 169 artiklan mukaan komissio ei ole velvollinen aloittamaan tässä määräyksessä tarkoitettua menettelyä, vaan sillä on tältä osin harkintavaltaa, minkä vuoksi yksityisillä ei ole oikeutta vaatia komissiota määrittelemään kantaansa tietyn suuntaisesti.
36

Kantaja ei myöskään ole oikeassa väittäessään, että neuvoston ja komission tekemät toteamukset ovat sisällöltään erilaisia, koska komissio on ratkaissut asian perusasetuksen 10 artiklan 6 kohdan perusteella, kun taas neuvosto on katsonut asetuksensa perustelukappaleissa 25—28, että vientihinta olisi ollut muodostettava 2 artiklan 8 kohdan b alakohdan perusteella. Vaikka neuvosto päättelikin, että vientihinnat oli muodostettava 2 artiklan 8 kohdan b alakohdan mukaan, se teki näin juuri sen vuoksi, että se oli ensin todennut, että ainoa vakuuttava selitys sille, että kaikki tuojat olivat myyneet asianomaisen tuotteen tappiollisesti, oli tasoitusjärjestelmän olemassaolo ja että tarkastuskäyntien yhteydessä oli näytetty, että Miwon Co. Ltd:n allekirjoittamia sitoumuksia oli rikottu.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen puheenjohtajan määräys 24 päivänä helmikuuta 1995. - Industrie des poudres sphériques vastaan Euroopan unionin neuvosto. - Polkumyynti - Lopulliset tullit - Kalsium-metalli - Täytäntöönpanon lykkääminen. - Asia T-2/95 R



Oikeustapauskokoelma 1995 sivu II-00485



Tiivistelmä



Avainsanat

Välitoimi - Täytäntöönpanon lykkäys - Lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta annetun asetuksen täytäntöönpanon lykkäys - Myöntämisedellytykset - Vahingon määrittely - Vakuuden asettaminen

(EY:n perustamissopimuksen 185 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

Välitointa koskevan hakemuksen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua kiireellisyyttä on arvioitava suhteessa siihen merkitykseen, joka väliaikaismääräyksellä on välitointa pyytävälle asianosaiselle mahdollisesti koituvan vakavan ja korvaamattoman vahingon ehkäisyssä. Yksinomaan taloudellista vahinkoa ei periaatteessa voida pitää korvaamattomana vahinkona tai edes vaikeasti korvattavana vahinkona, koska tällainen vahinko voidaan korvata myöhemmin rahalla. Kun hakemuksessa pyydetään polkumyyntiasetuksen täytäntöönpanon lykkäystä, ei ole riittävää vedota ainoastaan tullin asettamiseen erottamattomasti liittyviin seurausvaikutuksiin eli tullista johtuvaan kyseisen tuotteen hinnannousuun ja tuotteen markkinaosuuden vastaavaan pienentymiseen yhteisön markkinoilla, koska polkumyyntitullin tarkoitus on nimenomaan hyvittää havaitusta polkumyynnistä johtuva hinnanero nostamalla kyseisen tuotteen hintaa; on voitava osoittaa, että ilman tällaista lykkäystä kantajaa uhkaisi markkinoilta syrjäytyminen tai markkina-aseman vahingoittuminen korjaamattomalla tavalla.

Joka tapauksessa välitoimesta päättävä tuomioistuin, joka ei voi riittävän varmasti arvioida kysymystä valituksenalaisen polkumyyntiasetuksen laillisuudesta, ei voisi myöntää täytäntöönpanon lykkäystä muutoin kuin edellyttämällä, että kantaja asettaa vakuudet tämän asetuksen mukaisten maksujen suorittamisesta.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Oikeudenkäyntimenettely - Oikeudenkäyntikulut - Korvattavien oikeudenkäyntikulujen käsite - Asianosaisille asian käsittelystä aiheutuneet välttämättömät kustannukset - Yhteisön toimielintä edustavan asiamiehen kustannukset

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 17 artiklan ensimmäinen kohta ja 46 artiklan ensimmäinen kohta; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 91 artiklan b kohta)

2 Oikeudenkäyntimenettely - Oikeudenkäyntikulut - Korvattavien oikeudenkäyntikulujen käsite - Huomioon otettavat seikat

(Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 91 artiklan b kohta ja 92 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

3 EY:n tuomioistuimen perussäännön 17 artiklan ensimmäisestä kohdasta ja 46 artiklan ensimmäisestä kohdasta ilmenee, että toimielimillä on oikeus käyttää asianajajaa, ja siksi asianajajan palkkio kuuluu asian käsittelystä aiheutuneisiin välttämättömiin kustannuksiin, jotka ovat työjärjestyksen 91 artiklan b kohdan mukaan korvattavia kustannuksia.

4 Yhteisöjen tuomioistuimilla ei ole toimivaltaa vahvistaa niiden oikeudenkäyntikulujen määrää, jotka asianosaisten on suoritettava omille asianajajilleen, vaan niiden on vahvistettava, mihin määrään asti oikeudenkäyntikulujen maksamisesta vastuussa olevan asianosaisen on ne korvattava. Koska yhteisön oikeudessa ei ole asianajopalkkioita koskevia säännöksiä, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on arvioitava vapaasti kysymyksessä olevia seikkoja ottaen huomioon oikeudenkäynnin kohde ja luonne, sen merkitys yhteisön oikeuden kannalta sekä asian vaikeusaste, oikeudenkäynnistä asian hoitamiseen osallistuneille asiamiehille tai avustajille aiheutuneen työn määrä ja se taloudellinen intressi, joka riita-asialla on asianosaisten kannalta.
16

Käsiteltävän asian aineellisten sääntöjen osalta sovelletaan siis asetuksen N:o 207/2009 4 artiklaa ja 26 artiklan 3 kohtaa, sellaisina kuin ne olivat ennen niiden muuttamista asetuksella 2015/2424, ja asetuksen N:o 207/2009 7 artiklaa, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2015/2424. Viimeksi mainitun säännöksen osalta asetuksen N:o 207/2009, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2015/2424, ajallinen soveltaminen ei kuitenkaan johda erilaiseen lopputulokseen käsiteltävänä olevaa kannetta tutkittaessa. Se muutos, joka asetukseen N:o 207/2009 on tehty asetuksella 2015/2424, ei nimittäin koske asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan säännöksiä, jotka ovat ainoina merkityksellisiä käsiteltävänä olevan kanteen tutkimisen kannalta. Näin ollen käsiteltävän asian aineellisten sääntöjen osalta valituslautakunnan riidanalaisessa päätöksessä ja kantajan kannekirjelmässään tekemillä viittauksilla asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaan on ymmärrettävä tarkoitettavan asetuksen N:o 207/2009, sellaisena kuin se on muutettuna, 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, joka on ensiksi mainitun alakohdan kanssa samansisältöinen.
39

Muistutettakoon, että tältä osin on välttämätöntä, että on olemassa henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdassa ja 91 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu virkamiehelle vastainen toimi, jotta virkamiehen sitä toimielintä, jonka palveluksessa hän on, vastaan nostama kumoamiskanne voidaan ottaa tutkittavaksi. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kumoamiskanteen kohteeksi kelpaavia toimia ovat ainoastaan sellaiset toimenpiteet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia, jotka voivat vaikuttaa suoraan ja välittömästi kantajan etuihin muuttaen tämän oikeusasemaa selvästi (ks. vastaavasti tuomio 14.12.2017, Martinez De Prins ym. v. EUH, T-575/16, EU:T:2017:911, 30 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
236

Väitteestä, jonka mukaan komissio on loukannut suhteellisuusperiaatetta sillä perusteella, että se on tulkinnut suppeasti Madeiralla tosiasiallisesti ja olennaisesti harjoitettua toimintaa sekä työpaikkojen luomista tai säilyttämistä koskevia edellytyksiä, on todettava, että kyseinen väite on olennaisilta osin samanlainen kuin neljänteen, viidenteen ja kuudenteen kanneperusteeseen sisältyvä väite, joka on jo hylätty edellä 179 kohdassa, ja se on näin ollen hylättävä samoin perustein.
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 21, 22, 25 ja 67 kohta)
1.

Euroopan unionin oikeus – Periaatteet – Puolustautumisoikeudet – Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan – Kongon demokraattista tasavaltaa koskevat rajoittavat toimenpiteet – Oikeusvaltiota loukkaavien tai vakavina ihmisoikeusloukkauksina pidettäviin tekoihin osallistuvien henkilöiden varojen jäädyttäminen – Velvollisuus ilmoittaa tehtyjen päätösten perusteena olevat yksilökohtaiset ja erityiset syyt – Velvollisuus antaa asianomaiselle mahdollisuus ilmaista tehokkaasti näkemyksensä häntä vastaan esitetyistä perusteista – Ulottuvuus (Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan a alakohta; neuvoston päätöksen 2010/788/YUTP, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä (YUTP) 2020/2033, liite II; neuvoston asetusten N:o 1183/2005 ja N:o 2020/2021 liite) (ks. 52–54 kohta)
3.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Aikaisemman tavaramerkin heikko erottamiskyky – Vaikutus (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 86, 87, 111, 116 ja 118 kohta)
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Kyseessä olevien tavaramerkkien samankaltaisuus – Arviointiperusteet – Moniosainen tavaramerkki (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 21–23, 81–83 ja 100 kohta)