FI Euroopan unionin virallinen lehti C 179/50

Kanne 29.4.2010 — Stichting Woonlinie ym. v. komissio

(Asia T-202/10)

2010/C 179/86

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Asianosaiset

Kantajat: Stichting Woonlinie (Woudrichem, Alankomaat), Stichting Allee Wonen (Roosendaal, Alankomaat), Woningstichting Volksbelang (Wijk bij Duurstede, Alankomaat), Stichting WoonInvest (Leidschendam-Voorburg, Alankomaat), Stichting Woonstede (Ede, Alankomaat) (edustajat: asianajajat E. Henny, T. Ottervanger ja P. Glazener)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

— voimassa olevaa tukiohjelmaa koskeva komission päätös on kumottava SEUT 263 artiklan mukaisesti

— komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantajat vaativat valtiontuista E 2/2005 ja N 642/2009 (Alankomaat) — sosiaalisen asuntotuotantoalan yhtiöille myönnetty voimassa oleva tuki ja erityinen hanketuki — 15.12.2009 tehdyn komission päätöksen K(2009)9963 lopullinen kumoamista. Kantajat esittävät kanteensa tueksi kahdeksan kanneperustetta.

Ensimmäisen kanneperusteen mukaan komissio on soveltanut oikeussääntöjä virheellisesti katsoessaan, että kaikki kyseessä olevat toimenpiteet kuuluvat tukiohjelmaan. Kantajien mukaan kolmannen ja neljännen toimenpiteen, jotka komissio mainitsee, on virheellisesti katsottu kuuluvan asetuksen N:o 659/1999 (1) 1 artiklan d alakohdassa tarkoitettuun voimassa olevaan tukiohjelmaan siitä huolimatta, ovatko nämä toimenpiteet SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea. Komissio on siis ylittänyt toimivaltansa sisällyttäessään molemmat toimenpiteet tutkintaansa, joka koskee voimassa olevan tukiohjelman soveltuvuutta yhteismarkkinoille.

Kantajat väittävät toiseksi, että komission asiassa E 2/2005 tekemä päätös perustuu puutteelliseen ja ilmeisen virheelliseen arviointiin sovellettavasta kansallisesta lainsäädännöstä ja merkityksellisistä tosiseikoista. Kantajien mukaan komissio ei ole tutkinut, onko yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen määritelmässä, joka sisältyy Alankomaiden nykyiseen sosiaalisen asuntotuotantoalan rahoitusta koskevaan järjestelmään, todellakin ilmeinen virhe.

Kolmannen kanneperusteen mukaan komission tekemä arviointi on ollut virheellistä ja huolimatonta siltä osin kuin se on katsonut, että sosiaaliseen asuntotuotantoon kuuluvien asuntojen vuokraaminen suhteellisen hyvätuloisille henkilöille kuuluu sosiaalisen asuntotuotantoalan yhtiöille annettuun julkisen palvelun tehtävään.

Neljänneksi komissio on tehnyt virheellisen oikeudellisen arvioinnin ja käyttänyt väärin toimivaltaansa siltä osin kuin se vaatii Alankomaiden valtiolta uutta sosiaalisen asuntotuotannon määritelmää. Kantajien mukaan komissio ylittää toimivaltansa, kun se itse määrittelee sosiaalisen asuntotuotannon yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyväksi palveluksi, vaikka Alankomailla on katsottava olevan tämän osalta laaja harkintavalta päättää itse tämän alan politiikastaan.

Viidenneksi komissio on tehnyt virheellisen oikeudellisen arvioinnin siltä osin kuin se ei ole erottanut toisistaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun määritelmää ja tällaisen palvelun rahoitustapaa.

Kantajat väittävät kuudennessa kanneperusteessaan, että komissio ei ole noudattanut päätöstä 2005/842/EY (2) siltä osin kuin se vaatii yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun erityistä määritelmää. Kantajien mukaan komissio on päättänyt virheellisesti, että jäsenvaltion on määriteltävä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu tulorajan perusteella.

Seitsemänneksi komissio on tehnyt arviointivirheen ja on rikkonut päätöksen 2005/842/EY 5 artiklaa siltä osin kuin se ei ole katsonut, että yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun rahoitustapa on ilmeisen riittämätön. Kantajien mukaan komissio ei ole tarkastanut, voiko olla kyse mahdollisesta liiallisesta korvauksesta, kun yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun määritelmä otetaan huomioon.

Kahdeksannen kanneperusteen mukaan komissio on käyttänyt väärin voimassa olevien tukiohjelmien arviointimenettelyä vaatiessaan tämän menettelyn perusteella tyhjentävää luetteloa rakennuksista, jotka voidaan luokitella sosiaalisen asuntotuotannon rakennuksiksi, jolloin rakennukset, jotka eivät ole tällaisessa luettelossa, eivät enää kuulu yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviin palveluihin.

(1) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1).

(2) EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan määräysten soveltamisesta tietyille yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja tuottaville yrityksille korvauksena julkisista palveluista myönnettävään valtiontukeen 28.11.2005 tehty komission päätös 2005/842/EY (tiedoksiannettu numerolla K(2005) 2673) (EUVL L 312, s. 67).