Euroopan unionin ja Singaporen tasavallan välisen vapaakauppasopimuksen seitsemännen luvun tarkoitus on säännellä ja helpottaa markkinoille pääsyä ei-fossiilisista ja kestävistä lähteistä tuotettavan energian alalla, mutta siinä ei vahvisteta minkäänlaisia ympäristönormeja tällä alalla. Tässä luvussa pyritään näin ollen avaamaan kummankin osapuolen markkinat, ja se on myös omiaan vaikuttamaan suoraan ja välittömästi unionin ja Singaporen väliseen tavara- ja palvelukauppaan kyseisellä alalla. Se kuuluu näin ollen SEUT 3 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettuun unionin yksinomaiseen toimivaltaan.

Euroopan unionin ja Singaporen tasavallan välisen vapaakauppasopimuksen neljännestä ja viidennestä luvusta käy ilmi, että yhtäältä osapuolen viemien tavaroiden on vastattava niiden maahantuontia harjoittavan osapuolen sääntöjä ja toisaalta tämän viimeksi mainitun maahantuomiin tavaroihin ei voida soveltaa sääntöjä, jotka ovat syrjiviä tai suhteettomia niihin sääntöihin nähden, joita sovelletaan sen omiin tavaroihin. Näiden lukujen erityinen tavoite on siis helpottaa tavarakauppaa unionin ja Singaporen tasavallan välillä. Mainitun sopimuksen kuudennessa luvussa määrätään, että kummankin osapuolen tulliasioita koskevan lainsäädännön on oltava syrjimätöntä ja että näiden tavaroiden tuonnin tai viennin yhteydessä tarjotuista palveluista määrätyt maksut ja palkkiot on rajattu määrältään näiden palveluiden likimääräisiin kustannuksiin. Tämän luvun ensisijainen tavoite on siis säännellä ja helpottaa osapuolten välistä tavarakauppaa.

Euroopan unionin ja Singaporen tasavallan välisen vapaakauppasopimuksen toinen luku, jossa määrätään, että kumpikin osapuoli myöntää syrjimättömän kohtelun toisen osapuolen tavaroille ja jossa pienennetään tai poistetaan tämän luvun liitteenä olevien erityissitoumusten mukaisesti tuontiin ja vientiin liittyviä tullejaan, kuuluu tämän politiikan alaan ja näin ollen SEUT 3 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettuun unionin yksinomaiseen toimivaltaan. Siinä määrätään myös, että kumpikin osapuoli pidättäytyy ottamasta käyttöön tai ylläpitämästä tavaroiden tuontiin ja vientiin sovellettavia rajoituksia, jotka ovat muita kuin tariffitoimenpiteitä. Tämä luku sisältää näin ollen SEUT 270 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tulli- ja kauppasitoumuksia tavarakaupan alalla. Asian laita on samoin mainitun sopimuksen sen kolmannen luvun osalta, jossa täsmennetään menettelytavat, joiden avulla kumpikin osapuoli voi, kun Maailman kauppajärjestön säännöistä johtuvat vaatimukset täyttyvät, toteuttaa toisesta osapuolesta tapahtuvaa tuontia koskevia polkumyynnin vastaisia ja tasoitustoimenpiteitä. Tässä luvussa on siis kyse SEUT 207 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista kauppaa suojaavista toimenpiteistä.

SEUT 207 artiklan 1 kohdasta ja erityisesti sen toisesta virkkeestä, jonka sanamuodon mukaan yhteinen kauppapolitiikka on osa unionin ulkoista toimintaa, seuraa, että tämä politiikka koskee kauppaa kolmansien valtioiden kanssa. Unionin toimi kuuluu tämän politiikan alaan siinä tapauksessa, että se koskee erityisesti tällaista kauppaa, koska sillä pyritään olennaisesti kaupan edistämiseen, helpottamiseen tai sääntelyyn ja sillä on suoria ja välittömiä vaikutuksia kauppaan. Näin ollen vain ne suunnitellun sopimuksen osat, joilla on edellä mainitulla tavalla erityinen yhteys unionin ja kolmannen valtion väliseen kauppaan, kuuluvat yhteiseen kauppapolitiikkaan.

Tältä osin, kun on kyse Euroopan unionin ja Singaporen tasavallan välisen vapaakauppasopimuksen kahdeksannessa luvussa olevista sitoumuksista, ilma-alusten korjaus- ja huoltopalvelut, joiden ajaksi ilma-alus poistetaan liikenteestä, tai lentoliikennepalveluiden myynti-, markkinointi- tai varauspalvelut eivät liity luonnostaan liikennepalveluihin edellä mainitulla tavalla riippumatta siitä, tarjoavatko niitä matkatoimistot tai muut kaupalliset palveluntarjoajat. Ensimmäiseksi ilma-alusten korjaus- ja huoltopalveluilla, joiden ajaksi ilma-alus poistetaan liikenteestä, on nimittäin parhaimmillaan vain kaukainen yhteys toimintaan, jossa henkilöitä tai tavaroita siirretään paikasta toiseen. Toiseksi lentoliikennepalveluiden myynti-, markkinointi- tai varauspalveluiden osalta palveluista sisämarkkinoilla annetun direktiivin 2006/123 33 perustelukappaleesta käy ilmi, että tämän direktiivin, jonka oikeusperusta on EY 47 artiklan 2 kohta ja EY 55 artikla, soveltamisalaan kuuluvat palvelut kattavat myös matkatoimistot, jotka ovat näiden palveluiden pääasiallisia edistäjiä. Koska ilma-alusten korjaus- ja huoltopalvelut, joiden ajaksi ilma-alus poistetaan liikenteestä, lentoliikennepalvelujen myynti- ja markkinointipalvelut sekä tietokonepohjaisen paikanvarausjärjestelmän palvelut eivät näin ollen kuulu SEUT 207 artiklan 5 kohdan soveltamisalaan, ne kuuluvat tämän artiklan 1 kohdassa mainittuihin palveluihin.

SEUT 345 artiklassa ilmaistaan periaate unionin neutraaliudesta jäsenvaltioissa olemassa oleviin omistusoikeusjärjestelmiin nähden mutta tämä artikla ei merkitse sitä, että näitä järjestelmiä eivät koskisi unionin perustavanlaatuiset säännöt. Siltä osin kuin on kyse Euroopan unionin ja Singaporen tasavallan välisen vapaakauppasopimuksen 9.6 artiklasta, jossa määrätään, että kumpikaan osapuoli ei kansallista tai pakkolunasta toisen osapuolen sijoittajien sijoituksia eikä sovella niihin kansallistamiseen tai pakkolunastamiseen verrattavia toimenpiteitä, paitsi julkiseen tarkoitukseen, tähän artiklaan ei kuulu minkäänlaista sitoumusta, joka koskee omistusoikeusjärjestelmää jäsenvaltioissa. Se kuvastaa vain sitä, että vaikka jäsenvaltiot voivat edelleen vapaasti käyttää toimivaltaansa omistusoikeuksia koskevissa asioissa ja muuttaa näin ollen omistusoikeusjärjestelmää omalta osaltaan, niiden on kuitenkin noudatettava yleisiä periaatteita ja perusoikeuksia.

Euroopan unionin ja Singaporen tasavallan välisen vapaakauppasopimuksen yhdennessätoista luvussa olevien teollis- ja tekijänoikeuksia koskevien sitoumusten osalta kaikkien tekijänoikeuksia ja lähioikeuksia, tavaramerkkejä, maantieteellisiä merkintöjä, malleja, patentteja, testitietoja ja kasvilajikkeita koskevien määräysten, joissa yhtäältä muistutetaan olemassa olevista monenvälisistä kansainvälisistä velvoitteista ja toisaalta vahvistetaan kahdenvälisiä sitoumuksia, keskeinen tavoite on tämän sopimuksen 11.1 artiklan 1 kohdan b alakohdassa määrätyn mukaisesti varmistaa unionin ja Singaporen yrittäjien teollis- ja tekijänoikeuksien riittävä suoja. Näissä määräyksissä mahdollistetaan, että unionin ja Singaporen yrittäjiin sovelletaan toisen osapuolen alueella teollis- ja tekijänoikeuksien suojan tasoa, joka on tietyssä määrin yhtenäinen ja myötävaikuttaa täten niiden yhdenvertaiseen osallistumiseen unionin ja Singaporen tasavallan väliseen tavaroiden ja palvelun vapaakauppaan. Täten on myös mainitun sopimuksen 11.36–11.47 artiklan osalta, joissa asetetaan molemmille osapuolille velvollisuus ottaa käyttöön tiettyjä yksityisoikeudellisten menettelyiden ja oikeuskeinojen luokkia, joiden avulla asianomaiset voivat vedota teollis- ja tekijänoikeuksiinsa ja panna ne täytäntöön, ja 11.48–11.50 artiklan osalta, joissa molemmille osapuolille asetetaan velvollisuus ottaa käyttöön tulliviranomaisten toteuttamia tuoteväärennösten tai piraattitavaroiden tunnustamismenettelyitä ja säätää teollis- ja tekijänoikeuksien haltijoille mahdollisuudesta saada tuoteväärennöksiä tai piraattitavaroita koskevien epäilyjen tapauksessa lykkäystä näiden tavaroiden vapaaseen liikkumiseen saattamiseen.

SEUT 207 artiklan 1 kohdan sanamuodon mukaan yhteiseen kauppapolitiikkaan kuuluvat teollis- ja tekijänoikeuksien kaupalliset näkökohdat. Unionin teollis- ja tekijänoikeuksia koskevissa asioissa tekemät kansainväliset sitoumukset kuuluvat näihin ”kaupallisiin näkökohtiin”, kun niillä on erityinen yhteys kansainväliseen kauppaan siksi, että niiden ensisijainen tarkoitus on edistää, helpottaa tai säännellä tätä kauppaa, ja kun ne vaikuttavat suoraan ja välittömästi tähän kauppaan.

Euroopan unionin ja Singaporen tasavallan välisen vapaakauppasopimuksen 12.1 artikla ja 12.2 artikla liittyvät selvästi unionin ja Singaporen tasavallan välisen kaupan vapauttamiseen. Ne koskevat nimittäin erityisesti kilpailunvastaisen toiminnan ja keskittymien torjumista, kun näiden tarkoituksena tai vaikutuksena on estää terveiden kilpailuedellytysten mukainen kaupankäynti unionin ja tämän kolmannen valtion välillä. Kyseiset määräykset kuuluvat näin ollen yhteisen kauppapolitiikan alaan eivätkä sisämarkkinoiden alaan. Tämän sopimuksen kahdennessatoista luvussa on myös tukia koskevia määräyksiä. Niissä muistutetaan osapuolille maailman kauppajärjestön perustamissopimuksen liitteeseen 1 A sisältyvän tukia ja tasoitustulleja koskevan sopimuksen mukaisesti kuuluvista velvollisuuksista, määritetään, mitkä unionin ja Singaporen tasavallan väliseen tavaroiden ja palveluiden kauppaan liittyvät tuet ovat kiellettyjä ja asetetaan molemmille osapuolille velvollisuus toteuttaa kaikki toimenpiteet korjatakseen tai poistaakseen muiden kuin kiellettyjen tukien vaikutukset toisen osapuolen kanssa käytävään kauppaan.

Unionin velvollisuus ottaa nämä tavoitteet ja periaatteet osaksi yhteistä kauppapolitiikkaansa on seurausta SEUT 207 artiklan 1 kohdan toisesta virkkeestä, SEU 21 artiklan 3 kohdasta ja SEUT 205 artiklasta, kun niitä luetaan yhdessä. Lisäksi on otettava huomioon SEUT 9 ja SEUT 11 artikla. SEU 3 artiklan 5 kohdassa asetetaan lisäksi unionille velvollisuus edistää kansainvälisissä suhteissaan vapaata ja oikeudenmukaista kauppaa. Tästä seuraa, että kestävän kehityksen tavoite on nyttemmin erottamaton osa yhteistä kauppapolitiikkaa.

EUT-sopimus eroaa huomattavasti aikaisemmin voimassa olleesta EY:n perustamissopimuksesta, koska siinä on sisällytetty yhteiseen kauppapolitiikkaan nykyisen kansainvälisen kaupan uusia näkökohtia. Yhteisen kauppapolitiikan alan laajentaminen EUT-sopimuksella merkitsee unionin primaarioikeuden merkittävää kehitystä. Tälle kehitykselle on ominaista muun muassa sääntö, joka vahvistetaan SEUT 207 artiklan 1 kohdan toisessa virkkeessä, jonka mukaan yhteistä kauppapolitiikkaa harjoitetaan unionin ulkoista toimintaa koskevien periaatteiden ja tavoitteiden mukaisesti. Näitä periaatteita ja tavoitteita täsmennetään SEU 21 artiklan 1 ja 2 kohdassa, ja – kuten tämän 21 artiklan 2 kohdan f alakohdassa todetaan – niissä on kyse kestävästä kehityksestä, joka liittyy ympäristön laadun ylläpitämiseen ja parantamiseen sekä maapallon luonnonvarojen kestävään hoitamiseen.

Tämä sama luku on myös omiaan vaikuttamaan suoraan ja välittömästi tähän samaan kauppaan. Tältä osin ja mitä erityisesti tulee sitoumuksiin, joilla on tarkoitus torjua laittomasti korjatun puutavaran ja puutuotteiden kauppaa sekä laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta, joihin viitataan kyseisen sopimuksen 13.7 artiklan b alakohdassa ja 13.8 artiklan b alakohdassa, osapuolet sitoutuvat tässä sopimuksessa toteuttamaan dokumentointi-, tarkistus- ja sertifiointijärjestelmiä tai suosimaan niitä. Tällaiset järjestelmät ovat omiaan vaikuttamaan suoraan asianomaisten tuotteiden kauppaan. Lisäksi Euroopan unionin ja Singaporen tasavallan välisen vapaakauppasopimuksen kolmannentoista luvun määräysten erityinen yhteys johtuu myös siitä, että tähän lukuun kuuluvien työntekijöiden suojelua ja ympäristönsuojelua koskevien määräysten rikkominen mahdollistaa – kansainvälisen tapaoikeuden sen säännön mukaisesti, joka on kodifioitu valtiosopimusoikeutta koskevan yleissopimuksen 60 artiklan 1 kohdassa, jota sovelletaan unionin ja kolmansien valtioiden välisiin suhteisiin – sen, että toinen osapuoli lakkauttaa tai keskeyttää tämän sopimuksen muissa määräyksissä määrätyn kaupan vapauttamisen.

SEUT 216 artiklassa myönnetään unionille toimivalta tehdä muun muassa sellaiset kansainväliset sopimukset, jotka voivat vaikuttaa yhteisiin sääntöihin tai muuttaa niiden ulottuvuutta. Vaara siitä, että yhteisiin sääntöihin vaikutetaan tai niitä muutetaan, on olemassa silloin, kun kansainväliseen sopimukseen sisältyvät sitoumukset kuuluvat mainittujen sääntöjen soveltamisalaan. Tällaista vaaraa koskevan toteamuksen edellytyksenä ei ole se, että kansainvälisten sitoumusten kattama ala ja unionin säännöstön kattama ala ovat täysin yhdenmukaiset. Nämä sitoumukset voivat vaikuttaa unionin yhteisten sääntöjen ulottuvuuteen tai muuttaa sitä myös silloin, kun kyseiset sitoumukset kuuluvat alaan, jonka mainitut säännöt jo suurelta osin kattavat.

Siltä osin kuin on kyse kansainvälisten meriliikennepalveluiden tarjoamista koskevista sitoumuksista, jotka kuuluvat Euroopan unionin ja Singaporen tasavallan välisen vapaakauppasopimuksen kahdeksanteen lukuun, palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta jäsenvaltioiden väliseen meriliikenteeseen sekä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden väliseen meriliikenteeseen annetulla asetuksella N:o 4055/86 katetaan suurelta osin ala, johon nämä sitoumukset kuuluvat. Mainittuun sopimukseen sisältyvät sitoumukset vaikuttavat huomattavasti näihin asetuksella N:o 4055/86 vahvistettuihin yhteisiin sääntöihin unionin ja Singaporen tasavallan välisten meriliikenteen palveluiden osalta tai muuttavat huomattavasti niiden ulottuvuutta. Tämän sopimuksen 8.56 artiklan 3 kohdasta nimittäin johtuu, että unionin meriliikenteen palveluiden tarjoajilla ja jonkin jäsenvaltion kansalaisilla, jotka käyttävät määräysvaltaa Singaporeen sijoittautuneessa meriliikenneyhtiössä, on vapaa pääsy tähän kolmanteen valtioon suuntautuvaan ja sieltä peräisin olevaan liikenteeseen ilman, että näiltä viimeksi mainituilta edellytetään, että niiden alukset purjehtivat jonkin jäsenvaltion lipun alla. Tämä järjestelmä eroaa huomattavasti asetuksella N:o 4055/86 käyttöön otetusta järjestelmästä. Unionilla on näin ollen SEUT 3 artiklan 2 kohdan mukainen yksinomainen toimivalta hyväksyä nämä sitoumukset.

Täten on myös niiden sitoumusten osalta, jotka koskevat rautatieliikenteen palveluiden tarjoamista unionin ja Singaporen tasavallan välillä. Singaporelaisille palvelun tarjoajille näiden sitoumusten mukaisesti myönnetyt yhtä edulliset edellytykset päästä unionin rautatieverkkoihin ja rautatietoimintoihin ja tarvittaessa sijoittautua unioniin ovat tekijöitä, joita säännellään yhtenäisen eurooppalaisen rautatiealueen säännöillä, joista säädetään yhtenäisestä eurooppalaisesta rautatiealueesta annetulla direktiivillä 2012/34. Maantieliikenteen palveluita koskevat sitoumukset kuuluvat myös alaan, jonka unionin yhteiset säännöt suurelta osin kattavat. Yhtä edulliset ehdot, joita singaporelaisiin palvelun tarjoajiin sovelletaan näiden sitoumusten mukaisesti, jotta ne tarjoavat maantieliikenteen palveluita unionissa, vastaavat suurelta osin seikkoja, joita säännellään maantieliikenteen harjoittajan ammatin harjoittamisen edellytyksiä koskevista yhteisistä säännöistä annetussa asetuksessa N:o 1071/2009, maanteiden kansainvälisen tavaraliikenteen markkinoille pääsyä koskevista yhteisistä säännöistä annetussa asetuksessa N:o 1072/2009 ja kansainvälisen linja-autoliikenteen markkinoille pääsyä koskevista yhteisistä säännöistä annetussa asetuksessa N:o 1073/2009 vahvistetuilla yhteisillä säännöillä.

(ks. 171, 180–182, 189, 190, 193, 195, 198, 206 ja 207 kohta)