Julkisasiamiehen ratkaisuehdotus Fennelly 30 päivänä tammikuuta 1996. - Robert Birkenbeul GmbH & Co. KG vastaan Hauptzollamt Koblenz. - Ennakkoratkaisupyyntö: Finanzgericht Rheinland-Pfalz - Saksa. - Sähkömoottoreiden tuonnista perittävä polkumyyntitulli. - Asia C-99/94.



Oikeustapauskokoelma 1996 sivu I-01791



Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset

1 Yhteisöjen tuomioistuinta on pyydetty tässä ennakkoratkaisumenettelyssä ratkaisemaan, missä määrin sellaista polkumyyntitullia, jota näennäisesti on määrä periä tietyistä kolmansista maista yhteisöön tuotavista täydellisistä monivaiheisista sähkömoottoreista, on perittävä myös silloin, kun tällaisten moottoreiden valmistamiseen käytettäviä keskeisimpiä osia tuodaan maahan erikseen. Ennakkoratkaisupyyntö koskee yhteisön tullisäännösten, erityisesti yleisten tulkintasääntöjen ja kysymyksessä olevien polkumyyntisäännösten suhdetta.

I - Asiaa koskevat yhteisön oikeussäännöt

2 Komission 30 päivänä syyskuuta 1986 antamassa asetuksessa (ETY) N:o 3019/86(1) (jäljempänä vuoden 1986 asetus)(2) säädettiin väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Bulgariasta, T$ekkoslovakiasta, Saksan demokraattisesta tasavallasta, Unkarista, Puolasta, Romaniasta ja Neuvostoliitosta peräisin olevien antoteholtaan yli 0,75 ja enintään 75 kW:n suuruisten standardoitujen monivaiheisten sähkömoottoreiden tuonnissa. Komission 23 päivänä maaliskuuta 1987 antamassa asetuksessa (ETY) N:o 864/87 (jäljempänä vuoden 1987 asetus)(3) säädettiin lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta kaikista edellä luetelluista valtiojohtoista kauppaa käyvistä maista paitsi Romaniasta peräisin olevien sellaisten sähkömoottoreiden tuonnissa.(4) Vuoden 1986 asetuksen 2 artiklan 1 kohdassa ja vuoden 1987 asetuksen 1 artiklan 1 kohdassa määritellään kysymyksessä olevat monivaiheiset sähkömoottorit niiksi, jotka "kuuluvat aikaisemmin sovelletun yhteisen tullitariffin alanimikkeeseen 85.01 B I b, joka vastaa Nimexe-koodien aikaisemmin sovellettavia kohtia 85.01-33, 85.01-34 ja 85.01-36".

3 Kysymyksessä olevana ajankohtana nämä tariffinimikkeet määriteltiin seuraavissa tullisäännöksissä: yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 950/68 muuttamisesta annetun asetuksen (ETY) N:o 3331/85 muuttamisesta 24 päivänä marraskuuta 1986 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3618/86(5) ja tavaroiden nimikkeistön muuttamisesta yhteisön ulkomaankauppatilastojen ja jäsenvaltioiden välisen kaupan tilastoja varten (Nimexe) 16 päivänä joulukuuta 1986 annetussa komission asetuksessa (ETY) N:o 3840/86(6). Alanimike 85.01. B I b kuului tariffinimikkeeseen 85.01 ja asetuksen N:o 3618/86 mukaan sen sanamuoto oli seuraava:

"85.01 Seuraavat tavaroiden kuvaukset: sähkögeneraattorit, sähkömoottorit, muuttajat (pyörivät tai staattiset), muuntajat, suuntaajat, suuntaajalaitteet, induktorit:

A Seuraavat siviili-ilma-aluksessa käytettävät tavarat:

generaattorit, muuttajat (pyörivät tai staattiset), muuntajat, suuntaajat, suuntaajalaitteet, induktorit;

sähkömoottorit antoteholtaan vähintään 0,75 kW, mutta alle 150 kW.

B Muut koneet ja laitteet:

I generaattorit, moottorit (myös käytöt, mukaan lukien kitkapyöräkäytöt, vaihdekäytöt tai muut säädettävät käytöt) ja pyörivät muuttajat:

a) antoteholtaan enintään 18 W suuruiset synkroniset moottorit

b) muut.

II Muuntajat, staattiset muuttajat, suuntaajat, suuntaajalaitteet, induktorit

C Osat."

Asetuksessa Nro 3840/86 käytetyt Nimexe-koodit, siltä osin kuin niissä viitataan alanimikkeeseen 85.01 B I b, ovat seuraavat:

"Nimexe-koodi Viittaus yhteiseen Kuvaus tullitariffiin

85.01. B I b Monivaiheiset sähkömoottorit, joiden antoteho on

85.01-33 suurempi kuin 0,75 kW, mutta enintään 7,5 kW

85.01-34 suurempi kuin 7,5 kW, mutta enintään 37 kW

85.01-36 suurempi kuin 37 kW, mutta enintään 75 kW

C Osat: generaattoreiden, moottoreiden ja pyörivien muuttajien osat:

85.01-89 Epämagneettiset pidätinrenkaat 85.01-90 Muut 85.01-93 muuntajien, induktoreiden osat

85.01-95 staattisten sähkönmuuttajien ja suuntaajien ja suuntaajalaitteiden osat."(7)

4 Yhteisön yhteisen tullitariffin asteittaisesta käyttöönotosta 1960-luvulla lähtien katsottiin, että yhteisön teollisuutta pitää suojata sopimattomilta kauppatavoilta kuten polkumyynniltä; tätä käsitettä käytetään tuotteiden myynnistä maailmanmarkkinoilla tuotantokustannukset alittavaan hintaan; tällainen myynti tapahtuu usein tukien avulla(8). Vuoden 1986 ja 1987 asetukset annettiin silloin voimassa olleen yleisen polkumyyntiasetuksen eli polkumyynnillä tai vientituella muista kuin Euroopan talousyhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 23 päivänä heinäkuuta 1984 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2176/84(9) (jäljempänä perusasetus) 12 artiklan nojalla(10). Perusasetuksen tarkoituksena oli ajanmukaistaa polkumyynnillä tai vientituella kolmansista maista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annetut yhteisön yhteiset säännöt. Polkumyynti oli määritelty 2 artiklassa seuraavasti:

"1. Polkumyyntitullia voidaan soveltaa polkumyynnillä tuotuun tuotteeseen, jonka luovutuksesta vapaaseen liikkeeseen yhteisössä aiheutuu vahinkoa.

2. Tuotetta pidetään polkumyynnillä tuotuna, jos sen hinta yhteisöön vietäessä on alhaisempi kuin samankaltaisen tuotteen normaaliarvo".

Polkumyynnillä tuotujen tuotteiden normaaliarvon määritteleminen tapahtuu monimutkaisessa menettelyssä, jossa erityisesti vahvistetaan, jos mahdollista, samankaltaisen tuotteen vertailukelpoinen hinta vientimaassa. Joskus tällaista alkuperämaassa tai vientimaassa tosiasiassa maksettua tai maksettavaa vertailukelpoista hintaa ei ole olemassa tai, vaikka sellainen olisi, se ei ole riittävän normaali, jotta sitä voitaisiin käyttää käytännön lähtökohtana vertailtaessa hintoja yhteisön hintoihin(11) ja siksi 2 artiklan 3 kohta sisältää useita vaihtoehtoja markkinahinnan tai laskennallisen arvon vahvistamiseksi. Perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdassa on säädetty erityisistä perusteista joita sovelletaan, kun tuotteet tuodaan muista kuin markkinatalousmaista. Perusasetuksen 7 artiklan 1 kohdassa säädetään valitusmenettelyn aloittamisesta, jossa muun muassa vaaditaan komissiota "yksilöimään kyseinen tuote ja kyseiset maat" ja "tekemään virallisen ilmoituksen asiasta sellaisille viejille ja tuojille, joita komissio tietää asian koskevan, sekä viejämaan ja valituksen tekijöiden edustajille". Perusasetuksen 13 artiklassa säädetään erilaisista yleisistä tulleja koskevista säännöksistä. Näihin kuuluu se, että polkumyyntitullit on otettava käyttöön asetuksella(12); tällaisissa asetuksissa on yksilöitävä muun muassa käyttöön otettavan tullin määrä ja laji ja että "näiden tullien määrä ei saa olla suurempi kuin väliaikaisesti arvioitu tai lopullisesti vahvistettu polkumyyntimarginaali"(13).

5 Vuoden 1987 asetuksen (lopullinen asetus) 1 artiklan 1 kohdassa käyttöön otettujen tullien aineellisen soveltamisalan määrittelemiseksi sen 1 artiklan 2 kohdassa säädetään, että "ilmaisu 'standardoidut monivaihteiset sähkömoottorit' käsittää kaikki moottorit, jotka on standardoitu kansainvälisesti, erityisesti kansainvälisessä sähköteknisessä komiteassa". Sen jälkeen siinä luetellaan "kysymyksessä olevien moottoreiden" standardoitu kierrosnopeus, standardoitu teho ja standardoitu akselinkorkeus. Vuoden 1987 asetuksen 1 artiklan 3 kohdassa ja vuoden 1986 asetuksen 2 artiklan 2 kohdassa (jäljempänä viitattaessa molempiin: asetukset) kuvattiin menetelmä, jolla polkumyyntitullin määrä oli määriteltävä; se vastasi kunkin moottorityypin osalla yhteisön rajalla tullaamattomana -nettokappalehinnan ja liitteessä mainitun hinnan eroa. Asetuksissa määrättiin siten muuttuva polkumyyntitulli(14), jonka tarkoituksena oli ottaa huomioon sekä kysymyksessä olevien moottoreiden monet mahdolliset tyypit että kyseiset maat huomioon ottaen se, että moottorit olivat peräisin valtiojohtoista kauppaa käyvistä maista, jotka toimivat suunnitelmatalouden periaatteiden mukaisesti ja joissa tavaran hinta ei muodostunut ainakaan kokonaan markkinavoimien vaikutuksesta.

6 Vuoden 1987 asetuksen 1 artiklan 5 kohdassa (vuoden 1986 asetuksen 2 artiklan 5 kohta) säädetään, että "voimassa olevia tullisääntelyn alaan kuuluvia säännöksiä sovelletaan niiden rajoittamatta tämän asetuksen säännösten soveltamista". Yhteisen tullitariffin yhdistetyn nimikkeistön yleisissä tulkintasäännöissä (jäljempänä: yleiset tulkintasäännöt) määrättiin vuosina 1986 ja 1987 2 säännön a alakohdassa seuraavaa(15):

"Nimikkeistössä oleva tavaraa koskeva viittaus tarkoittaa tätä tavaraa myös epätäydellisenä tai viimeistelemättömänä, jos sillä tullille esitettäessä on täydellisen tai valmiin tavaran olennaiset ominaisuudet. Viittaus tarkoittaa myös tätä tavaraa täydellisenä tai valmiina taikka tavaraa, jota edellä olevien määräysten mukaan on pidettävä täydellisenä tai valmiina, jos se esitetään tullille kokoamattomana tai osiin purettuna".

Vuoden 1987 asetuksen 2 artiklan mukaan väliaikaisen polkumyyntitullin vakuutena olleet määrät "oli kannettava käyttöön otetun lopullisen tullin määrään saakka". Vuoden 1987 asetus tuli voimaan 28.3.1987.

II Tosiseikat ja oikeudenkäynti

7 Robert Birkenbeul GmbH & Co. KG (jäljempänä kantaja) toimii sähkökoneiden rakentamisalalla. Yrityksen toimintaan kuuluu lähes pelkästään ns. "erikoismoottoreiden" valmistaminen konetehtaille asiakkaiden antamien moottoreiden suorituskykyä, kiinnitysmittoja, elektronikkaa ja erityiskuulalaakereita koskevien vaatimusten mukaisesti. Kantaja täyttää asiakkaiden asettamat vaatimukset monella tapaa; se muuttaa sellaisten standardoitujen monivaiheisten sähkömoottoreiden osia, jotka on tuotu kolmansista maista - tässä tapauksessa asian kannalta merkityksellisenä ajankohtana silloisesta T$ekkoslovakiasta tuotujen - ja lisää niihin yhteisön maista hankittuja muita moottorin osia; se rakentaa itse moottoreita käyttäen niihin kolmansista maista tuotuja standardoituja monivaiheisten sähkömoottoreiden osia, jotta koneista saataisiin erikoismoottoreita, jotka poikkeavat päämitoiltaan ja/tai sähköteknisiltä ominaisuuksiltaan standardista.

8 Hauptzollamt Koblenz (päätullivirasto Koblenz, jäljempänä vastaaja) havaitsi tutkiessaan kantajan vuosina 1987 ja 1988 harjoittamaa liiketoimintaa, että kantaja oli tuonut usein samanaikaisesti sekä standardoitujen monivaiheisten sähkömoottoreiden staattoreita (käämitettyinä) että roottoreita (akselin kanssa). Vastaaja katsoi, että sellaiset osat oli luokiteltava yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohdan perusteella täydellisinä tai valmiina standardoituina monivaiheisina sähkömoottoreina aikaisemmin sovelletun yhteisen tullitariffin alanimikkeeseen 85.01. B 1 b, koska staattoreilla yhdessä roottoreiden kanssa on olennaisilta ominaisuuksiltaan (korostus kirjoittajan) täydellisen tai valmiin standardoidun monivaiheisen sähkömoottorin ominaisuudet. Kantaja määrättiin siten verotuksen oikaisun perusteella maksamaan 7 703 Saksan markkaa (DEM) yhteisen tullitariffin mukaista tullia ja 149 613,90 DEM polkumyyntitullia. Tätä oikaisua vastaan tekemänsä valituksen tultua hylätyksi kantaja nosti Finanzgericht Rheinland-Pfalzissa (Rheinland-Pfalzin veroasioita käsittelevä tuomioistuin) kanteen, jonka yhteydessä tämä ennakkoratkaisupyyntö on saatettu yhteisöjen tuomioistuimeen.

9 Kantaja väitti Finanzgericht Rheinland-Pfalzissa (jäljempänä kansallinen tuomioistuin), että tuoduista tavaroista puuttui useita tärkeitä osia, jotka olivat olennaisia täydellisen tai valmiin moottorin kannalta. Taloudellisesti katsottuna nämä puuttuvat osat (jotka kantaja on hankkinut yhteisöstä) sekä kantajalle Saksassa aiheutuneet asennuskustannukset vastaavat 30,35 prosenttia täydellisen tai valmiin standardoidun monivaiheisen sähkömoottorin hinnasta, samalla kun tällaisen moottorin nettohinta on 43,57 prosenttia korkeampi kuin tuoduista staattoreista ja roottoreista maksettava kokonaishinta. Teknisesti katsottuna tuodut osat eivät voisi toimia ilman muita, yhteisöstä peräisin olevia osia.

10 Asetuksilla käyttöön otetun muuttuvan tullijärjestelmän mukaan asetuksen liitteessä vahvistettiin vähimmäistuontihinta ja jokaisesta monivaiheisesta sähkömoottorista, joka tuotiin tämän hinnan alittavalla hinnalla, kannettiin polkumyyntitulli, joka vastasi tosiasiallisen tuontihinnan ja vahvistetun vähimmäistuontihinnan erotusta. Kantaja esitti kansallisessa tuomioistuimessa, että koska tällaisten osien tuonnin yhteydessä voitiin saada tuntuvia alennuksia, osien nettokappalehinnat olivat paljon alhaisempia kuin täydellisten moottoreiden vertailukelpoiset nettokappalehinnat, ja sen takia osien tuontiin sovellettavien polkumyyntitullien laskeminen liitteessä määrätyn vähimmäishinnan perusteella johtaisi ylisuurten tullien määräämiseen. Kantajan mukaan yhteisön lainsäätäjä ei ole voinut tarkoittaa sitä, että sääntöjen 2 säännön a alakohta vaikuttaa siten, että valmiiden tai täydellisten monivaiheisten sähkömoottoreiden tuontia suositaan osien tuonnin kustannuksella.

11 Vastaaja esittää, että osien ja valmiiden tavaroiden arvon välisellä erolla ei ole asiassa merkitystä. Se katsoo lisäksi, että tuotuihin osiin tullauksen jälkeen tehdyillä muutoksilla ei ole merkitystä tulliin liittyvän luokittelun kannalta. Vastaajan mukaan vuoden 1987 asetus ei sisällä oikeudellista perustaa, jonka perusteella asetuksen säännösten mukaisesti oikein määrättyjen, mutta mahdollisesti ylisuurien polkumyyntitullien soveltamisesta voitaisiin luopua.

12 Kansallinen tuomioistuin on katsonut tarpeelliseksi päätöksen antamista varten pyytää yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:

"1) Onko komission 30.9.1986 antamaa asetusta (ETY) N:o 3019/86 ja neuvoston 23.3.1987 antamaa asetusta (ETY) N:o 864/87 tulkittava siten, että polkumyyntitullia saadaan periä tuotaessa yhteisöön asetuksen N:o 3019/86 2 artiklan 1 kohdassa ja asetuksen (ETY) N:o 864/87 1 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja standardoituja monivaiheisia sähkömoottoreita ainoastaan silloin kun moottorit ovat täydellisiä/valmiita - joskin kun näitä moottoreita ei ole vielä koottu tai ne on purettu osiin

vai

koskevatko edellä mainitut asetukset myös sellaisia epätäydellisiä/viimeistelemättömiä tavaroita, jotka on luokiteltava harmonisoidun järjestelmän nimikkeistön yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohdan perusteella täydellisiksi/valmiiksi standardoiduiksi monivaiheisiksi sähkömoottoreiksi?

2) Mikäli toiseen kysymykseen vastataan jälkimmäisen vaihtoehdon mukaisesti:

Mitkä ovat ne standardoidun monivaiheisen sähkömoottorin osat, joilla on erikseen tai yhdessä täydellisen/valmiin standardoidun monivaiheisen sähkömoottorin olennaiset ominaisuudet

ja erityisesti,

onko jo käämitetystä staattorista yhdessä akselilla varustetun roottorin kanssa maksettava polkumyyntitullia?

3) Mikäli toiseen kysymykseen vastataan myönteisesti:

Mitä polkumyyntitullimäärää sovelletaan yhteisöön tuotujen standardoitujen monivaiheisten sähkömoottoreiden osiin, ja miten ja minkä säännösten perusteella näistä osista pystytään tarvittaessa määräämään täsmällinen ja oikeansuuruinen tulli?"

13 Kansallinen tuomioistuin esittää useita huomautuksia kustakin kysymyksestä. Ensimmäisen kysymyksen osalta se huomauttaa, että asetuksessa ei säädetä polkumyyntitullin soveltamisesta tuotuihin moottorin osiin; asetuksiin ei sisälly moottorin osien hintoja eikä niissä ole säädetty näihin osiin sovellettavista polkumyyntitullin erityisistä määristä(16). Täydellisten moottoreiden ja niiden olennaisten osien tuontihinnan ero voi yksittäistapauksissa johtaa siihen, että polkumyyntitullia perittäisiin viimeistelemättömästä moottorista silloin, kun sen kanssa vertailukelpoisesta täydellisestä moottorista ei perittäisi polkumyyntitullia sen korkeamman nettotuontihinnan takia. Toisin sanoen tuotujen osien kokonaisarvo ylittäisi siten lainsäädännössä yksilöidyn täydellisten moottoreiden tuontia koskevan vähimmäisarvon, mutta koska kutakin tuontierää käsitellään erikseen, kuhunkin tällaiseen erään sovellettaisiin erikseen polkumyyntitullia.

14 Kansallinen tuomioistuin katsoo toisaalta, että se, että asetuksissa viitataan monivaiheisiin sähkömoottoreihin, "jotka kuuluvat aikaisemmin sovelletun yhteisen tullitariffin alanimikkeeseen 85.01.B 1 b" saattaisi tarkoittaa sitä, että lainsäätäjän tarkoituksena oli ottaa käyttöön polkumyyntitulli kaikkien niiden tavaroiden tuonnissa, jotka sisältyvät yhteisen tullitariffin tariffiluokittelun perusteella tähän alanimikkeeseen. Tällaisen tulkinnan mukaan moottorin osat luokiteltaisiin yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohdan perusteella täydellisiksi tai valmiiksi moottoreiksi, jos niillä on koottuna sellaisen moottorin "olennaiset ominaisuudet" vaikka ne olisivat tosiasiassa epätäydellisiä tai viimeistelemättömiä. Kansallinen tuomioistuin uskoo, että tällainen tulkinta on yhteensopivampi asetusten päämäärien kanssa kuin tulkinta, jonka mukaan ainoastaan täydellisistä tai valmiista standardoiduista monivaiheisista sähkömoottoreista voitaisiin kantaa kyseistä polkumyyntitullia.

15 Kansallinen tuomioistuin toteaa, että toisen kysymyksen tarkoituksena on varmistaa, voidaanko asetuksia, siinä tapauksessa, että niitä sovelletaan sellaisiin moottorin osiin, jotka voidaan katsoa täydellisiksi tai valmiiksi standardoiduiksi monivaiheisiksi sähkömoottoreiksi, tulkita siten, että niitä sovelletaan tämän oikeusriidan kohteena oleviin tuotuihin osiin. Kolmannen kysymyksen osalta kansallinen tuomioistuin esittää epäilyjä siitä, voitaisiinko polkumyyntitullia soveltaa. Se toteaa, että asetuksissa moottoreille säädetyn polkumyyntitullin laskemismenetelmää on vaikeaa soveltaa tuotuihin moottorin osiin; mitä alhaisempi sellaisen tuodun osan arvo on, jonka katsotaan yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohdan perusteella vastaavan olennaisilta ominaisuuksiltaan täydellistä monivaiheista sähkömoottoria, sitä suuremmaksi polkumyyntitullin taloudellinen rasitus nousee. Näiden seikkojen vuoksi kansallinen tuomioistuin pyytää ohjetta siitä, miten tällaiset polkumyyntitullit pitäisi laskea.

III - Yhteisöjen tuomioistuimelle esitetyt huomautukset

16 Kantaja, komissio ja Ranskan hallitus ovat esittäneet yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 20 artiklan mukaisesti kirjalliset huomautuksensa ja kantaja ja komissio ovat esittäneet myös suulliset huomautuksensa. Vastaaja ja Saksan hallitus eivät ole esittäneet minkäänlaisia huomautuksia.

Kantaja

17 Kantaja toteaa, että se on keskisuuri, noin 80 työntekijää työllistävä yritys, ja että sen pääasialliseen toimintaan kuuluu erikoissähkömoottoreiden valmistaminen siten, että se käyttää niiden valmistamiseen sekä kolmansista maista tuotuja että yhteisöstä ostamiaan moottorin osia. Kukin sellainen erikoismoottori on suunniteltava ja valmistettava erikseen kantajan asiakkaiden tarpeiden mukaisesti; kantajan asiakkaista suurin osa konetehtaita.

18 Kantaja esittää ensimmäisen kysymyksen osalta, että sekä asetusten johdanto-osan perustelukappaleiden että niiden tekstiosien perusteella - puhumattakaan niitä edeltäneistä polkumyyntiä koskevista tutkimuksista - ei voida päätyä muunlaiseen tulkintaan kuin siihen, että polkumyyntitulli voi koskea ainoastaan sellaisia tuotteita, jotka voidaan luokitella täydellisiksi tai valmiiksi monivaiheisiksi sähkömoottoreiksi(17). Kantaja esitti istunnossa, että polkumyyntilainsäädännön on katsottava olevan lex specialis yleiseen tullilainsäädäntöön nähden ja että polkumyyntitulleja ei saisi soveltaa yleisesti, vaan pikemminkin siten, että niitä käytetään suojautumiseksi sopimattomilta kauppatavoilta ainoastaan toteen näytetyissä yksittäistapauksissa.

19 Kantajan mukaan yleisiä tullisäännöksiä, kuten yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohtaa, voidaan vuoden 1987 asetuksen 1 artiklan 5 kohdan mukaisesti soveltaa ainoastaan siltä osin, kuin ne ovat yhteensopivia tämän asetuksen säännösten kanssa. Perusasetuksen 13 artiklan 2 kohdassa edellytetään kuitenkin, että yksittäisissä polkumyyntiasetuksissa on yksilöitävä "kyseinen tuote". Kantaja esittää siten, että koska tätä asiaa koskevissa asetuksissa nimenomaisesti määritellään kyseinen tuote viittaamalla tietyntyyppisiin täydellisiin tai valmiisiin monivaiheisiin sähkömoottoreihin, yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohtaa ei voida siten soveltaa. Kantaja katsoo edelleen, että se seikka, että asetuksissa vahvistetaan muuttuva polkumyyntitulli "jokaiselle moottorityypille" tukee sen kantaa, jonka mukaan yhteisön lainsäätäjä ei ole puuttunut moottorin osien tuontiin. Kantaja kiinnittää huomiota myös kansallisen tuomioistuimen esittämään havaintoon, jonka mukaan muuttuvan tullin määrän soveltamisesta moottorin osiin voisi seurata se, että niistä perittäisiin korkeampi polkumyyntitulli kuin se, mikä olisi maksettava täydellisten moottoreiden tuonnin yhteydessä.

20 Kantaja tukeutuu periaatteeseen, jonka mukaan asetuksen soveltamisalaa on tavallisesti tulkittava "sen sanamuodon mukaisesti"(18). Vaikka tästä periaatteesta on poikkeuksia, poikkeamista ei sallita silloin, kun tällaisesta tulkinnasta johtuen asianomaiselle osapuolelle aiheutuisi jokin velvollisuus(19). Koska vastaajan ehdottama tulkinta johtaisi tässä asiassa velvollisuuden syntymiseen, sitä ei pitäisi hyväksyä. Kantaja katsoo, että esillä olevassa asiassa tulkinta, jonka mukaan asetuksissa tarkoitetaan ainoastaan täydellisiä moottoreita, ei ole yhteensopimaton yhteisön oikeuden kanssa. Perusasetuksessa yhteisön lainsäätäjä valtuutetaan nimenomaisesti määrittelemään ne tavarat, joista kannetaan polkumyyntitulleja; esillä olevassa asiassa sekä alkututkimus että käyttöön otettu lopullinen tulli koskivat ainoastaan täydellisiä tai valmiita monivaiheisia sähkömoottoreita.

21 Kantaja katsoo lopuksi, että sen esittämän tulkinnan - jonka mukaan yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohtaa ei voida soveltaa - hyväksymisestä ei ole haittaa kyseisten asetusten suojelutarkoituksen kannalta. Yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohtaa sovelletaan ainoastaan silloin, kun sellaiset tuotteiden osat, joilla on valmiin tavaran olennaiset ominaisuudet, saatetaan tullattavaksi samanaikaisesti.(20) Yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohdan päämääränä ei ole estää polkumyyntitullien kiertämistä vaan pikemminkin yksinkertaistaa tulliluokittelua. Kantaja esittää, että sellaiset yrittäjät, jotka ovat halukkaat porrastamaan tuontinsa, voivat aina välttää polkumyyntitullit; kantaja ei tee näin ja katsoo siksi, ettei sitä saisi kohdella eri tavalla pelkästään sen takia, että se tuo tarvitsemansa roottorit ja staattorit maahan samanaikaisesti(21).

22 Kantaja esittää toisen kysymyksen osalta, että jos sen ensimmäisen kysymyksen osalta esittämiä väitteitä ja perusteita ei hyväksytä, niin tässä asiassa esillä olevilla osilla ei ole niiden ulkoisten ominaisuuksien eikä toimintojen eikä myöskään yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohdan perusteella vuoden 1987 asetuksen 1 artiklassa tarkoitetun monivaiheisen sähkömoottorin olennaisia ominaisuuksia. Kantaja viittasi istunnossa yhteisöjen tuomioistuimen äskettäin asiassa Develop Dr. Eisbein antamaan tuomioon.(22) Sen mukaan yhteisöjen tuomioistuin totesi, että yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohdan soveltaminen edellyttää, että kyseiset osat on jo voitava tunnistaa valmiiksi tuotteeksi. Se katsoi, että tässä asiassa osia ei voida visuaalisen tarkastelun perusteella tunnistaa sähkömoottoriksi.

23 Kantaja esittää "olennaisten ominaisuuksien" osalta, että osat eivät ulkoisesti muistuta sähkömoottoreita useiden sellaisten tärkeiden osien puuttumisen takia, joita ovat kaksi kuormituspuolelle ja vastakkaiselle puolelle tarkoitettua laakerikilpeä ja laakerikannet. Ne ovat myös sisältä erilaisia; sisältä puuttuu kuulalaakereita, tuuletin, tuuletinsuojus, ja kaapeliliitäntä. Lisäksi niillä ei ole monitehoisen sähkömoottorin olennaista ominaisuutta eli kykyä muuntaa magneettisten kenttien avulla sähköenergiaa mekaaniseksi energiaksi.

24 Kantaja väittää, että 65-85 prosenttia sen erikoissähkömoottoreiden valmistuskustannuksista koostuu muiden osien kuin riidanalaisten, kolmansista maista tuotujen osien kustannuksista sekä sen käsittely- ja kokoamiskustannuksista. Tämän todistamiseksi, myöntäen samalla, että vaihtelua esiintyy paljon, se esittää kahdesta tyypillisestä monivaiheisesta erikoissähkömoottorista kaksi laskelmaesimerkkiä, joista käy ilmi, että T$ekkoslovakian tuonnin arvo on toisessa 35,07 prosenttia ja toisessa 17,13 prosenttia.

25 Kantaja viittaa myös yhteisöjen tuomioistuimen yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohtaa koskevassa oikeuskäytännössään käyttämiin "asennussääntöihin". Se esittää yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Brother International(23) antaman tuomion perusteella, että asennusmenettelyä ei voida katsoa yksinkertaiseksi siinä käytetyn ammattitaitoisen työvoiman, tarvittavien lisäosien ja erikoislaitteita edellyttävän käsittelyn vuoksi. Se katsoo vielä, ettei tuotujen osien voida katsoa olevan erikseen ja ennen näitä jatkotoimenpiteitä olennaisesti samanlaisia täydellisten tai valmiiden monivaiheisten sähkömoottoreiden kanssa.

26 Kantaja esittää kolmannen kysymyksen osalta - jälleen täysin erillään siitä, mitä se oli lausunut edellisten kysymysten osalta - , että vaikka staattoria ja roottoria yhdessä olisi käsiteltävä siten, että niiden katsotaan vastaavan täydellistä monivaiheista sähkömoottoria, polkumyyntitullin laskeminen käyttämällä asetuksissa määriteltyä menetelmää ei olisi asianmukaista. Vuoden 1987 asetuksen 1 artiklan 3 kohdassa säädetään, että "tullimäärä vastaa jokaisen moottorityypin osalta yhteisön rajalla tullaamattomana -nettokappalehinnan ja liitteessä mainitun hinnan eroa". Tämän laskumenetelmän soveltamisella tuotuihin moottorin osiin loukattaisiin sekä oikeusvarmuuden periaatetta että suhteellisuusperiaatetta.

27 Kantajan mukaan oikeusvarmuuden periaate edellyttää, että asetukset on muotoiltava yksiselitteisesti(24) erityisesti silloin, kun niissä säädetään taloudellisista rasitteista, kuten polkumyyntiasetuksissa. Sitä paitsi perusasetuksen 13 artiklan 2 kohdassa vaaditaan, että asetuksessa on yksilöitävä tarkasti sekä kyseinen tuote että käyttöön otettu tulli. Tullien laajentaminen yksilöimättömiin tuotteisiin olisi kantajan mukaan lainvastaista. Asetuksissa olevia aukkoja ei voida koskaan täyttää asianomaisten tuojien ja viejien kustannuksella(25). Jos tullia on määrä soveltaa moottorin osiin, yhteisön lainsäätäjän on säädettävä siitä.

28 Kuten kansallinen tuomioistuin toteaa, tullin käyttöönottaminen moottorin osien tuonnissa johtaisi siihen, että niiden tuontia vastaan suojaudutaan enemmän kuin täydellisten moottoreiden tuontia vastaan. Tullin määrä olisi korkeampi sekä absoluuttisesti että etenkin suhteessa tuodun tuotteen arvoon. Kantajan mukaan tällä loukattaisiin suhteellisuusperiaatetta. Perusasetuksen 13 artiklan 3 kohdassa säädetään edelleen, että polkumyyntitullin määrä ei saa olla suurempi kuin polkumyyntimarginaali ja että sen pitää joka tapauksessa olla sitä pienempi, jos alhaisemman suojelun taso riittää yhteisön kyseiselle teollisuudelle aiheutuvan vahingon poistamiseen. Kantajan mukaan samalla, kun asetuksessa noudatetaan tätä periaatetta täydellisten tai valmiiden tuotteiden osalta, asetuksen muuttuvan tullin automaattisella soveltamisella tuotuihin osiin loukattaisiin sekä suhteellisuusperiaatetta että perusasetuksen 13 artiklan 3 kohtaa.

Komissio

29 Komissio katsoo ensinnäkin, että asetuksissa olevat viittaukset alanimikkeeseen rajoittavat niiden soveltamisalan ainoastaan monivaiheisiin sähkömoottoreihin ja että ne eivät koske osia tai elementtejä, jotka kuuluvat erilliseen alanimikkeeseen. Yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohdan soveltaminen vaikuttaa siten, että silloin kun tuoduilla osilla on täydellisen monivaiheisen sähkömoottorin olennaiset ominaisuudet, niitä on käsiteltävä tullisäännösten osalta monivaiheisina sähkömoottoreina, mutta sama ei välttämättä pidä paikkaansa polkumyyntitullin osalta, jonka soveltaminen riippuu ensisijassa sen täytäntöönpanoasetuksesta.

30 Komissio kiinnittää huomiota erityisesti yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Dr. Tretter antamaan tuomioon, jossa se oli selvittänyt yhteisen tullitariffin ja polkumyyntiasetusten välistä suhdetta(26). Polkumyyntiasetuksessa oleva pelkkä viittaus yhteisen tullitariffin erityiseen nimikkeeseen ei välttämättä tarkoita sitä, että kaikista nimikkeeseen kuuluvista tuotteista kannetaan tullia. Ainoastaan silloin, kun asianmukaisessa polkumyyntiä koskevassa tutkimuksessa on näytetty, että jonkun tietyn tuotteen osalta on käytetty polkumyyntiä, tästä tuotteesta saatetaan kantaa polkumyyntitullia.

31 Komissio toteaa, että staattoreista ja roottoreista kannettavan polkumyyntitullin käyttöönotto siten, että niitä käsiteltäisiin täydellisinä moottoreina, voi olla perusteltua ainoastaan tullin kiertämisen ehkäisemiseksi. Sellainenkaan tulkinta ei kuitenkaan estäisi tullien kiertämistä. Tullia voitaisiin tosiasiassa soveltaa ainoastaan silloin, jos kaikki ne osat, joiden voidaan katsoa olevan olennaisesti samanlaisia kuin asetuksessa määritellyt valmiit tuotteet, tuotaisiin samanaikaisesti; päättäväinen tuoja voisi kuitenkin helposti porrastaa tuontiaan. Tällaista laajaa tulkintaa voitaisiin perustella ainoastaan siinä tapauksessa, että se olisi tehokas.

32 Komission mukaan on olemassa selvästi tätä tulkintaa vastaan puhuvia syitä. Ensinnäkään asetusten sanamuodoissa ei ole minkäänlaista viitettä siihen, että se koskisi viimeistelemättömiä moottoreita; vuoden 1986 asetuksessa ei viitata osiin ja vuoden 1987 asetuksen 29. perustelukappaleessa oleva viittaus koskee erityistilannetta eli sitä, että "pienet italialaiset valmistajat" käyttivät "valtiojohtoista kauppaa käyvistä maista peräisin olevia osia", mistä ilmeisenä seurauksena oli se, että ne pystyivät kilpailemaan halvalla tuotujen monivaiheisten sähkömoottoreiden hinnoilla. Asetusten perustelukappaleista käy ilmi, että edeltävät tutkimukset koskivat ainoastaan monivaiheisia sähkömoottoreita ja että kaikki tulokset koskevat niiden tuonnin vaikutuksia. Asetusten tulkitseminen siten, että niitä sovellettaisiin tuotuihin osiin olisi yhteensopimatonta perusasetuksen kanssa ja tulkinnalla rikottaisiin siten ylemmänasteista oikeusnormia. Komissio viittasi istunnossa kahteen lisäsyyhyn sille, miksi asetusta ei vuoden 1987 asetuksen sanamuodon perusteella voida perustellusti soveltaa osiin. Ensinnäkin siinä alanimikkeessä, johon 1 artiklan 1 kohdassa viitataan, nimenomaisesti suljetaan pois se alanimikkeen osa, joka koskee "osia". Toiseksi toisin kuin niissä "polkumyyntiasetuksissa"(27), joita komission asiamies kuvailee "tavallisiksi" (eli niissä, joissa sovelletaan arvotullia) ja joissa säädetään, että yhteisen tullitariffin säännökset ovat niiden soveltamisessa ratkaisevia, vuoden 1987 asetuksen 1 artiklan 5 kohdassa säädetään sitä vastoin, että yhteistä tullitariffia sovelletaan "sen rajoittamatta tämän asetuksen säännösten soveltamista".

33 Toinen komission kirjallisissa huomautuksissaan esittämä syy koskee asetuksissa määriteltyä tullin laskentamenetelmää, joka perustuu kahteen hintaan: ensimmäisen riippumattoman ostajan tuonnista maksamaan hintaan ja liitteessä täsmennettyyn vähimmäishintaan. Komissio esittää useita mahdollisia laskentaperusteita tullien laskemiseksi silloin, jos maahan tuodaan osia, mutta toteaa, että ne eivät ole tyydyttäviä;(28) komission mukaan asetuksissa tarkoitettu muuttuva tulli ei sovellu käytettäväksi tuotuihin osiin tai ei ainakaan johtamatta kohtuuttomiin lopputuloksiin.

34 Komissio esittääkin, että asetuksia ei saa tulkita siten, että niiden soveltaminen johtaa selvästi epäoikeudenmukaisiin tulleihin, ja että kansallisten tulliviranomaisten ei voida sallia vahvistavan polkumyyntitullin määrää. Tämä vaarantaisi yhteisön oikeuden yhdenmukaisen soveltamisen alueella, jossa yhteisöllä on yksinomainen toimivalta ja johtaisi vaikeuksiin polkumyyntitullien soveltamisessa, koska yhteisön asianmukaiset ohjeet viitehintojen osalta puuttuvat, sekä veisi tuojilta asianmukaisen oikeusvarmuuden. Komission mukaan sen esittämä päätelmä on yhteensopiva sekä yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön että niiden yleisten periaatteiden kanssa, jotka koskevat tariffijärjestelmän yhdistetyn nimikkeistön tulkintaa(29).

35 Komissio huomautti istunnossa, että jos yhteisöjen tuomioistuin katsoisi tarpeelliseksi vastata kansallisen tuomioistuimen esittämään toiseen kysymykseen, sen pitäisi antaa kysymykseen kieltävä vastaus tässä asiassa kysymyksessä olevien osien osalta. Se tukeutui yhteisöjen tuomioistuimen äskettäin asiassa GoldStar Europe antamaan tuomioon(30). Ottaen huomioon kahteen ensimmäiseen kysymykseen esittämänsä, komissio ei lausu kolmannesta kysymyksestä.

Ranskan hallitus

36 Ranskan hallitus on ottanut kirjallisissa huomautuksissaan kannan, joka eroaa täysin kantajan ja komission kannoista. Se ei ole osallistunut suulliseen käsittelyyn.

37 Se katsoo ensimmäisen kysymyksen osalta, että yhteiseen tullitariffiin sisältyvien tavaroiden luokittelua koskevia yleisiä periaatteita pitäisi soveltaa asetusten tulkintaan. Se perustelee tätä kahdella syyllä: i) asetuksissa nimenomaisesti viitataan näiden periaatteiden soveltamiseen: ii) tullien ja polkumyyntitullien välillä olevat yhtäläisyydet, erityisesti niiden kantamisesta vastuussa olevien viranomaisten osalta, viittaavat siihen, että niistä ensimmäisen tulkintaan sovellettavien tulkintaperiaatteiden pitäisi vaikuttaa toisen tulkinnassa sovellettaviin periaatteisiin. Se, että kansalliset viranomaiset eivät polkumyyntitulleja sovellettaessa käytä tullinimikkeistön sääntöjä, loukkaisi oikeusvarmuuden periaatetta. Ranskan hallitus katsoo siten, että yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohtaa sovelletaan tähän asiaan.

38 Ranskan hallitus katsoo toisen kysymyksen osalta, että kysymys siitä, pitäisikö staattorit ja roottorit luokitella yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohdan perusteella täydellisiksi moottoreiksi, johtaa kahteen lisäkysymykseen eli: i) onko staattorilla yhdistettynä roottoriin täydellisen sähkömoottorin ominaisuudet ja ii) vaikuttaako se seikka, että osiin on lisättävä lisäosia valmistusprosessin kuluessa, siten että edellä olevaan ensimmäiseen lisäkysymykseen annettava vastaus ei voi olla myönteinen? Se ehdottaa, että sähkömoottorin pääasiallinen toiminta tutkitaan, ja sen jälkeen vastataan kysymykseen, täytetäänkö staattorilla yhdistettynä roottoriin tämä toiminta. Sähköenergiaa muutetaan mekaaniseksi energiaksi ensisijassa roottorin ja staattorin yhdistelmällä. Näiden osien suunnittelu ja valmistaminen edellyttävät sellaisten monimutkaisten tehtävien suorittamista, jotka nostavat huomattavasti tuotteen arvoa; osien suunnitteluun ja valmistamiseen kuluvien kustannusten osuus on keskimäärin 66 prosenttia sähkömoottorin kustannuksista ja lisäksi staattorin ja roottorin laatu määrää yksinomaan sähkömoottorin ominaisuudet. Ne eivät tosin riitä kahdestaan muodostamaan sähkömoottoria, jota varten tarvitaan vielä muita osia, mutta nämä muut osat ja niiden valmistaminen ovat toissijaisia. Näitä keskeisimpiä osia voidaan käyttää muihin tarkoituksiin tarvitsematta koota niitä täydelliseksi sähkömoottoriksi(31). Se, että valmistuksen aikana roottoreihin ja staattoreihin on lisättävä "toissijaisia" osia, ei vaikuta siihen, että roottori ja staattori täyttävät olennaisen toiminnon. Ranskan hallituksen mukaan vastaaja oli luokitellut nämä osat oikein katsoessaan ne monivaiheisiksi sähkömoottoreiksi ja niistä on siten perittävä polkumyyntitullia.

39 Ranskan hallitus korostaa kolmannen kysymyksen osalta sitä, että vuoden 1986 asetuksessa sen enempää kuin vuoden 1987 asetuksessakaan ei sallita poikkeuksia säädetyistä polkumyyntitullin määristä. Tämä johtuu siitä, että yhteisön lainsäätäjä on päättänyt muuttuvan tullin käyttöönotosta tässä asiassa. Jos lainsäätäjä olisi sitä vastoin valinnut arvoon perustuvan menetelmän tullin määrän laskemiseksi, tällaisessa järjestelmässä olisi voitu ottaa täysin huomioon tuotujen täydellisten ja viimeistelemättömien moottoreiden arvojen erot. Ranskan hallitus kiinnittää huomiota siihen, että yhteisöjen tuomioistuin on hylännyt asiassa Neotype Techmashexport antamassaan tuomiossa(32) vaatimuksen, jolla pyrittiin riitauttamaan vuoden 1987 asetuksessa käyttöön otettujen lopullisten tullien muuttuva luonne, ja katsonut, että neuvosto toimi harkintavaltansa rajoissa antaessaan asetuksen. Se toteaa sitten, ettei kansallisilla viranomaisilla ole harkintavaltaa asetuksissa tarkoitettujen tullien kantamisen osalta ja että täysimääräinen tulli on siten kannettava silloin, kun tuonti kuuluu asetusten soveltamisalaan.

40 Ranskan hallitus toteaa sen kantajan esittämän väitteen osalta, jonka mukaan tullin käyttöönotto olisi sen tapauksessa kohtuutonta, että asetuksissa hyväksytyn polkumyyntitullin tosiasiallinen määrä on jo nyt hyvin alhainen ottaen huomioon asian kannalta merkityksellisten tutkimusten aikana todettu todellinen polkumyyntimarginaali(33). Sen mukaan ainoastaan "marginaalisissa" tilanteissa, kuten kantajan tilanteessa, muiden osien kuin staattoreiden ja roottoreiden kustannukset sekä valmistuskustannukset muodostavat kokonaiskustannuksista merkittävän osan. Ranskan hallitus toteaa, ettei asetuksilla käyttöön otettua järjestelmää voida näin ollen tulkita siten, että tästä poikkeaminen olisi mahdollista tällaisissa tapauksissa, ja lisäksi, että neuvoston ei voida katsoa ylittäneen harkintavaltansa rajoja siksi, ettei se ole hyväksynyt eri sääntöjä kantajan kaltaisia yrityksiä varten.

IV - Kysymysten tutkinta

Ensimmäinen kysymys

41 Ranskan hallitus korostaa täysin oikein, että ei ole yllättävää, että sellaisissa erityisissä polkumyyntiasetuksissa, kuten vuoden 1986 ja 1987 asetukset, pitäisi viitata sekä tariffinimikkeistöön että yleisiin tullisääntöihin, jotta niiden soveltamisesta vastuussa olevat kansalliset viranomaiset voisivat tunnistaa helpommin ne tuotteet, joista kannetaan polkumyyntitullia. Asetuksissa viitataan siten aikaisemmin sovelletun yhteisen tullitariffin alanimikkeeseen 85.01 B I b, joka vastaa Nimexe-koodien aikaisemmin sovellettavia kohtia 85.01-33, 85.01-34 ja 85.01-36, jotta sellaiset standardoidut monivaiheiset sähkömoottorit, joista kannetaan polkumyyntitullia, voitaisiin tunnistaa. Tulliluokittelun osalta olen samaa mieltä Ranskan hallituksen kanssa siitä, että tiettyä tullinimikettä koskeva tavaran kuvaus ei ole välttämättä tyhjentävä. Asiayhteys ja yksittäiset nimikkeet on myös otettava huomioon.

42 Yhteisöjen tuomioistuinta pyydettiin asiassa Osram(34) tarkastelemaan yhteisen tullitariffin nimikkeen nro 70.11 soveltamisalaa, jossa viitataan "sähkölamppujen tai sähköputkien tai niiden kaltaisten tavaroiden avonaisiin lasikupuihin (sisältää lasiosat)". Todettuaan, että nimikettä 70.11, kuten sen sanamuodosta käy ilmi, sovelletaan ainoastaan "viimeistelemättömiin" tuotteisiin, yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että "tätä käsitettä on tulkittava siten, että tulkinta on yhteensopiva yleisten tullisäännösten 2 säännön a alakohdan kanssa".(35) Kysymyksessä on sama sääntö, jota Ranskan hallituksen mukaan olisi sovellettava niiden viimeistelemättömien tuotteiden luokitteluun, joista tässä asiassa on kysymys. Julkisasiamies Trabucchi esitti vakuuttavasti tämän säännön soveltamisella aikaansaatavat vaikutukset, kun hän totesi seuraavaa:

"Yleisen tullitariffin soveltamisessa yleisesti huomioon otetun oikeussäännön mukaan tariffin erityisessä nimikkeessä olevaa tavaraa koskeva viittaus tarkoittaa tätä tavaraa, vaikka tavara on epätäydellinen tai 'viimeistelemätön', jos sillä on tuotaessa täydellisen tai valmiin tavaran olennaiset ominaisuudet".(36)

Sekä julkisasiamies että yhteisöjen tuomioistuin olivat sitä mieltä, että erilliset osat on tuotava tai esitettävä tullaukseen samanaikaisesti jotta tätä sääntöä sovellettaisiin.(37)

43 Jos Ranskan hallituksen esittämä kanta, jonka mukaan yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohtaa sovelletaan tässä asiassa, olisi hyväksyttävä, se seikka ei saa jäädä huomioon ottamatta, että kun asiassa Osram kysymys oli pelkästään tulliluokittelusta, tämä asia koskee myös polkumyyntitullin soveltamista. Ranskan hallituksen mukaan olisi oikeusvarmuuden periaatteen kanssa yhteensopimatonta, että kansalliset viranomaiset eivät sisällyttäisi asetusten aineelliseen soveltamisalaan sekä valmiita tai täydellisiä että viimeistelemättömiä tai epätäydellisiä monivaiheisia sähkömoottoreita, silloin kun viimeksi mainituilla on edellisten olennaiset ominaisuudet. En voi hyväksyä tätä väitettä.

44 Vaikka vuoden 1986 asetuksen 2 artiklan 5 kohdassa, sellaisena kuin se on lopullisessa muodossa vuoden 1987 asetuksen 1 artiklan 5 kohdassa, säädetään nimenomaisesti, että asiassa sovelletaan tulliluokittelua koskevia yleisiä sääntöjä, niiden soveltaminen ei kuitenkaan rajoita - kuten kantaja on oikein todennut - asetuksen muiden säännösten soveltamista. Kuten yhteisöjen tuomioistuin on asiassa Krohn todennut "asetuksen soveltamisala määritellään tavallisesti sen oman sanamuodon mukaisesti ja sitä ei saa periaatteessa laajentaa koskemaan muita tilanteita kuin niitä, joita varten se on tarkoitettu"(38). Tässä asiassa kauppaa harjoittava yritys väitti menestyksettä, että komission muista kolmansista maista paitsi Thaimaasta peräisin olevan maniokin tuonnissa vaaditun tuontilisenssin peruuttamisesta annettua säännöstä voitaisiin soveltaa analogisesti myös Thaimaahan, vaikka komission Thaimaan tuontia koskevassa asetuksessa ei ole tällaisesta mitään mainintaa. Kantaja yrittää tässä asiassa vedota asetuksissa käytettyjen sanojen tavalliseen merkitykseen eikä se yritä esimerkiksi väittää, että se, ettei asetuksissa ole viitattu osiin, on "aukko, joka on yhteensopimaton yhteisön oikeuden yleisten periaatteiden kanssa ja joka voidaan korjata soveltamalla analogisesti muita sääntöjä"(39), kuten yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohtaa. En usko, että sen, ettei komissio ole säätänyt tuoduista osista, voida katsoa muodostavan aukkoa, joka täytyy täyttää nyt kysymyksessä olevassa, asetuksella käyttöön otetussa polkumyynniltä suojautumista koskevassa järjestelmässä. Yhteisön toimenpiteet, joilla otetaan käyttöön polkumyyntitullit, ovat jo luonteeltaan poikkeuksellisia ja niitä ei tavallisesti pitäisi tulkita muutoin kuin käyttämällä tiukasti sananmuotoon pidättyvää tulkintaa. Tämän täytyy mielestäni päteä silloin, kun laajasta tulkinnasta seuraisi vakavina pidettäviä rahallisia seurauksia kantajan kaltaisille kaupanharjoittajille.

45 Vuoden 1987 asetuksen 1 artiklassa määritellään erittäin täsmällisin sanamuodoin siinä käyttöön otetun polkumyyntitullin aineelliseksi soveltamisalaksi tietyt monivaiheiset sähkömoottorit, jotka kuuluvat aikaisemmin sovelletun yhteisen tullitariffin alanimikkeeseen 85.01 B I b. Asian kannalta merkityksellisenä aikana tämä alanimike koski ainoastaan täydellisiä koneita ja laitteita. Mielestäni näyttää vain järkevältä olettaa, että jos neuvosto olisi halunnut laajentaa tullin koskemaan moottorin osia, se olisi viitannut myös alanimikkeeseen 85.01 C, joka nimenomaisesti kattaa osat ja oletettavasti nimikkeeseen 85.01 luokiteltavien koneiden irrotettavat osat(40). Viittaus vastaaviin Nimexe-koodeihin ainoastaan vahvistaa tätä näkemystä, sillä missään kolmesta edellä mainitusta koodista (ks. edellä 3 kohta) ei viitata monivaiheisten sähkömoottoreiden osiin. Huolellisesti valittuna käsitteenä käytetään "standardoituja monivaiheisia sähkömoottoreita" ja sen jälkeen viitataan yksiselitteisesti kolmeen erilaiseen antotehoasteeseen, jotka käsittävät kokonaisuudessaan aikaisemmin sovelletut Nimexe-koodit 85.01-33, 85.01-34 ja 85.01-36. Seuraavan nimikkeen, johon kuuluvat "osat", mukaanlukemisella laajentavan tulkinnan avulla loukattaisiin käytettyä selkeää sanamuotoa. Uskon, että vuoden 1987 asetuksen 1 artiklan 1 kohdan sananmukaisessa tulkinnassa voidaan siten päätyä ainoastaan siihen, että se ei koske osia. Mielestäni tämä riittää esillä olevaan asiaan sisältyvän ongelman ratkaisemiseen.

46 Sitä paitsi olen vakuuttunut siitä, että yhteisöjen tuomioistuimen presidentin asiassa Enital(41) antama määräys tukee tätä lopputulosta merkittävästi. Enital pyysi hakemuksessaan muun muassa vuoden 1986 asetuksen täytäntöönpanon lykkäämistä. Yksi sen hakemuksensa tueksi esittämistä perusteista oli se, että komissio oli lainvastaisesti soveltanut polkumyyntitulleja moottorin osiin. Presidentti hylkäsi tämän perusteen seuraavasti:(42)

"Kuten komissio oikein korostaa, on huomattava, että hakijan toinen peruste näyttää ensi näkemältä olevan täysin perusteeton. Jo yhteisen tullitariffin (EYVL 1985 L 330, s. 335) ja Nimexe-koodin (EYVL 1985 L 353, s. 475) lukemisen perusteella on selvää, että yhteisen tullitariffin nimike 85.01, nimeltään 'Seuraavat tavaroiden kuvaukset: sähkögeneraattorit, sähkömoottorit, muuttajat (pyörivät tai staattiset), muuntajat, suuntaajat, suuntaajalaitteet, induktorit'(43) on jaettu seuraaviin kolmeen alanimikkeeseen:

85.01 A (siviili-ilma-aluksessa käytettävät tavarat), 85.01 B (muut koneet ja laitteet),

85.01 C (osat),

ja komission asetuksessa N:o 3019/86 oleva viittaus alanimikkeeseen 85.01 B I b ei koske alanimikkeeseen 85.01 C kuuluvia osia. Vertailu vastaavaan Nimexe-koodin kohtiin (85.01-33, 85.01-34 ja 85.01-36) vahvistaa tämän näkemyksen oikeaksi, koska niissä viitataan antoteholtaan 0,75 kW:a suurempiin, mutta enintään 75 kW:n suuruisiin standardoituihin monivaiheisiin sähkömoottoreihin kun taas koodit 85.01-89 ja 85.01-90, joihin asetuksessa N:o 3019/86 ei viitata, kattavat moottorin osat."

47 Ranskan hallitus esittää kuitenkin, että yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohdan soveltaminen ja siten vuoden 1987 asetuksen tulkinta siten, että sitä sovelletaan sellaisiin tuotuihin osiin, jotka katsotaan olennaisesti samankaltaisiksi kuin täydelliset moottorit, on perusteltua sekä siitä syystä, että vuoden 1987 asetuksen 1 artiklan 5 kohdassa on viittaus voimassa oleviin tullisääntelyn alaan kuuluviin säännöksiin sekä siksi, että kansallisille tulliviranomaisille saadaan näin luotua asiassa oikeusvarmuus. Ennen kuin tarkastelen niitä kansallisille viranomaisille mahdollisesti aiheutuvia vaikeuksia, jotka aiheutuvat, jos heitä vaaditaan soveltamaan vuoden 1987 asetusta osiin, minusta näyttää olevan paikallaan tutkia, seuraako viittauksesta muun muassa yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohtaan se, että vuoden 1987 asetuksen aineellista soveltamisalaa on tulkittava muutoin kuin sananmukaisesti.

48 Kansallinen tuomioistuin on antanut ymmärtää, että sellainen tulkinta saattaisi olla paremmin sopusoinnussa polkumyyntitoimenpiteiden yleensä ja erityisesti vuoden 1987 asetuksen päämäärien kanssa, siksi että se pyrkii estämään maahantuojia yrittämästä kiertää niitä polkumyyntitulleja, jotka yhteisön lainsäätäjä on todennut tarpeellisiksi ja perustelluiksi yhteisön teollisuuden suojaamiseksi sopimattomilta kauppatavoilta. En ole samaa mieltä. Kuten komissio on oikein korostanut, yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohdassa vaaditaan, että asian kannalta merkityksellisellä viimeistelemättömällä tavaralla on täydellisen tavaran olennaiset ominaisuudet. Yhteisöjen tuomioistuin on katsonut asiassa Osram(44) antamassaan tuomiossa, että vaikka tämä säännös vaikuttaa siten, että nimikkeessä oleva tavaraa koskeva viittaus tarkoittaa viittausta tähän tavaraan joko tuotuna "täydellisenä tai valmiina" tai "kokoamattomana tai osiinsa purettuna", kuitenkin "tämän säännöksen sanamuodosta ilmenee, että sitä voidaan soveltaa ainoastaan jos kokoamattomat osat esitetään tullaukseen samanaikaisesti"(45). Tämän valossa asianomaisen maahantuojan tarvitsisi ainoastaan porrastaa tuontinsa tai tuoda tuotteita vaiheittain varmistaakseen sen, että mikään yksittäinen erä ei sisällä riittävän paljon osia, jotta niihin voitaisiin soveltaa yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohtaa. Kantaja katsoo, että siihen ei pitäisi soveltaa polkumyyntitullia pelkästään siitä syystä, että se ei toimi näin. Kantaja myönsi istunnossa, että asian kannalta merkityksellisenä ajanjaksona se toi joskus kyseessä olevia osia yhdessä. Tämä ei kuitenkaan johtunut sen omasta tahdosta, vaan pikemminkin t$ekkoslovakialaisten tavarantoimittajien tuotanto-olosuhteista.

49 Mielestäni asiassa Osram annetusta tuomiosta seuraa, että niissä monissa tapauksissa, joissa kantaja on tuonut staattoreita erillään roottoreista, yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohtaa ei voida soveltaa. Tästä seuraa siten, että näissä tapauksissa kansallisen tuomioistuimen esittämän kysymyksen ensimmäiseen osaan olisi vastattava myöntävästi, kun taas toiseen osaan olisi vastattava kieltävästi, koska kyseessä oleva tuonti ei selvästi täytä yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohdan soveltamisedellytyksiä.

50 Mielestäni yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohtaa sovelletaan, jos koskaan niin ainoastaan silloin, kun väitetysti olennaiset osat tuodaan yhdessä tai ne esitetään samanaikaisesti tullaukseen. Edes näissä tapauksissa en pidä mahdollisena perustella tullin kiertämisvaaralla sitä, että polkumyyntitullia sovellettaisiin kantajan tuomien osien kaltaisiin osiin, jotka eivät kuulu tullin soveltamisalaan.

51 Yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohtaa voidaan soveltaa ainoastaan vuoden 1987 asetuksen 1 artiklan 5 kohdan perusteella, jossa säädetään, että voimassa olevia tullisäännöksiä sovelletaan "niiden rajoittamatta tämän asetuksen säännösten soveltamista" (korostus kirjoittajan). Mielestäni on selvää, että tämä ehdollinen viittaus tullilainsäädäntöön on ymmärrettävä sen tavanomaisen sanamuodon mukaisesti. Yleistä tulkintasääntöä, kuten yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohtaa, ei saa missään tapauksessa soveltaa siten, että sillä laajennettaisiin vuoden 1987 asetuksessa säädetyn tullin erityistä aineellista soveltamisalaa pelkästään sen takia, että tämä kohta on mainittu vuoden 1987 asetuksen 1 artiklan 5 kohdassa; tämä on selvää sen toissijaisen aseman (rajoittamatta) takia. On huomattava, että kansallinen tuomioistuin esittää epäilyksiä sen suhteen, soveltuuko yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohta tähän asiaan pääasiassa siksi, että muuttuvan tullin soveltamisesta sellaisiin tuotuihin osiin, jotka ovat kyseessä tässä asiassa, aiheutuvat seuraukset olisivat kohtuuttomia. Yhdyn tähän. Vaikka jättäisin ottamatta huomioon ne perusasetuksesta johtuvat rajoitukset, jotka koskevat yksittäisistä polkumyyntitulleista päättämistä koskevaa menettelyä ja erityisesti sitä, että väitetyn vahingon osalta on suoritettava tutkimus ennen tulleista päättämistä, ja katsoisin, että neuvostolla oli oikeus - mikä tuntuu minusta äärimmäisen epätodennäköiseltä - ottaa käyttöön polkumyyntitulli, joka koskee monivaiheisten sähkömoottorien osien tuontia, on täysin selvää, että neuvostolla olisi joka tapauksessa perusasetuksen mukaan ollut velvollisuus todeta asiaa kannalta merkityksellinen polkumyyntimarginaali ja päättää asianmukaisen tullin määrästä, joka ei saanut ylittää sitä määrää, joka on ehdottoman välttämätön Euroopan yhteisön samankaltaisten tuotteiden valmistajille sellaisesta tuonnista aiheutuvan vahingon poistamiseksi. Tätä ei - tietenkään - ole määritelty.

52 Ranskan hallitus väittää kuitenkin, että koska neuvosto ei ole halunnut ottaa käyttöön täydellisten monivaiheisten moottoreiden tuonnissa niin korkeata muuttuvan tullin määrää kuin se olisi voinut tosiasiallisesti toteutetun tutkimuksen ja perusasetuksen perusteella, pelkästään sitä seikkaa, että tuoduista osista olisi peritty täydellisiä moottoreita korkeampi muuttuva tulli, ei pitäisi katsoa epäoikeudenmukaiseksi. Tämä peruste on hylättävä. Hyväksyn kantajan perusteen, jonka mukaan vuoden 1987 asetuksen suoraviivainen soveltaminen moottorin osiin johtaisi siihen, että tätä tuontia vastaan otettaisiin käytäntöön ei hyväksyttävissä oleva korkeampi suojelun taso kuin se, joka asetuksessa on nimenomaisesti säädetty otettavaksi käyttöön täydellisten moottoreiden tuonnin yhteydessä. Mielestäni vuoden 1987 asetuksen sellainen soveltaminen olisi yhteensopimatonta muun muassa asetuksen itsensä taloudellisen perustan kanssa. Onneksi 1 artiklan 5 kohdan tavallisen tulkinnan perusteelta - kuten edellä 45 kappaleessa on esitetty - sellainen mielivaltainen ja oikeudenvastainen lopputulos sulkeutuu pois.

53 Mielestäni tällaista vuoden 1987 asetuksen 1 artiklan 5 kohdan tulkintaa tukee se, mitä komissio on istunnossa esittänyt vertaillessaan 1 artiklan 5 kohdan sanamuotoa ja "tavallisissa polkumyyntiasetuksissa"(46) kuten asetuksessa N:o 1739/85(47), josta oli kysymys asiassa Dr. Tretter(48), käytettyjä sanamuotoja. Tämän asetuksen 1 artiklan 3 kohdassa säädetään, että "kyseiseen tulliin sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säännöksiä" toisin kuin 1 artiklan 5 kohdan ilmaisussa niiden "rajoittamatta tämän asetuksen säännösten soveltamista" (korostus kirjoittajan).

54 Tätä käsitystäni vahvistaa myös komission kirjallisissa huomautuksissa esittämä peruste, joka pohjautuu yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Dr. Tretter(49) antamaan tuomioon, joka koskee polkumyyntisäännösten ja tullisäännösten suhdetta. Yhteisöjen tuomioistuimelta kysyttiin tässä asiassa, oliko asetuksen N:o 1739/85(50), jossa otettiin käyttöön polkumyyntitulli Japanista peräisin olevien tiettyjen kuulalaakereiden ja kartiokuulalaakereiden tuonnissa, 1 artiklan 1 kohta pätemätön, siksi että se tariffinimike, johon siinä viitataan, ei sisältänyt pelkästään kuulalaakereita teknisessä mielessä (esim. säteislaakerit) vaan myös niin sanotut laakerinholkit (esim. lineaariset liikkuvat radat), vaikka käyttöön otettuun polkumyyntitulliin johtanut menettely ei koskenut sellaisia laakeriholkkeja. Lähtien liikkeelle niistä periaatteista, joiden mukaan silloin kun yhteisön oikeuden sekundäärilainsäädönnön sanamuotoa voidaan tulkita useammalla tavalla, on annettava etusija sellaiselle tulkinnalle, jonka perusteella säännös on sopusoinnussa EY:n perustamissopimuksen kanssa, ja joiden mukaan täytäntöönpanoasetuksia on tulkittava - silloin kun se on mahdollista - siten, että ne ovat sopusoinnussa perusasetuksen säännösten(51) kanssa, yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että riidanalaisen säännöksen sanamuodosta ja erityisesti sanoista "jotka kuuluvat aikaisemmin sovelletun yhteisen tullitariffin nimikkeeseen 84.62" voitiin päätyä siihen, että tuotteen mahdollinen luokittelu tähän nimikkeeseen ei automaattisesti tarkoita sitä, että tästä tuotteesta kannetaan polkumyyntitullia tämän säännöksen perusteella. Olen samaa mieltä siitä, että asiasta Dr. Tretter seuraa, että pelkkä viittaus erityiseen tullinimikkeeseen ei välttämättä tarkoita sitä, että jokaisesta siihen kuuluvasta tavarasta kannetaan systemaattisesti polkumyyntitullia. Onko asia näin, riippuu yhteisön lainsäätäjän kyseisessä polkumyyntiasetuksessa hyväksymästä tavaran kuvauksesta, asetuksen päämäärästä ja sen taustasta, jota tarkastellaan perusasetuksen asettamien vaatimusten nojalla. Tässä asiassa mikään näistä tekijöistä ei tue vuoden 1987 asetuksen soveltamista tuotuihin moottorien osiin.

55 Yhteisöjen tuomioistuin katsoi asiassa Dr. Tretter, että jos neuvosto olisi halunnut, että laakerinholkeista kannetaan polkumyyntitullia, se olisi vahvistanut niitä varten erityiset kriteerit. Nyt esillä oleva asia eroaa asiasta Dr. Tretter siinä, että ne tavarat, jotka pyritään sisällyttämään polkumyyntitullin soveltamisalaan on tosiasiassa luokiteltu erilliseen alanimikkeeseen. Ottaen huomioon tämän nimenomaisen viittauksen "osiin", joka sisältyy nimikkeeseen 85.01 C, olen varma, että jos neuvosto olisi halunnut sisällyttää sellaiset osat polkumyyntitullin aineelliseen soveltamisalaan, se olisi sisällyttänyt vuoden 1987 asetuksen 1 artiklan 1 kohtaan vähintään viittauksen tähän alanimikkeeseen.

56 Olen kaikista edellä 41-55 kohdassa esitetyistä syistä vakuuttunut, että kansallisen tuomioistuimen esittämään ensimmäiseen kysymykseen pitäisi vastata siten, että riidanalaisilla asetuksilla käyttöön otettua polkumyyntitullia sovelletaan valmiisiin tai täydellisiin monivaiheisiin sähkömoottoreihin, esitettiinpä ne kokoamattomina tai osiinsa purettuina tai ei. Jos yhteisöjen tuomioistuin katsoo, että yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohtaa sovelletaan, sen on vastattava toiseen kysymykseen, jonka kansallinen tuomioistuin on esittänyt vaihtoehtoisena kysymyksenä. Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on tietysti soveltaa yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohtaa silloin, kun tämä tulee kysymykseen, ja se päättää asiassa vahvistamiensa tosiseikkojen mukaan, onko epätäydellisillä tai viimeistelemättömillä tavaroilla täydellisen tai valmiin tavaran ominaisuudet. Tässä tehtävässään kansallinen tuomioistuin voi - kuten tässä asiassa - pyytää yhteisöjen tuomioistuinta tulkitsemaan tätä sääntöä näiden tosiseikkojen perusteella.

57 Aluksi on huomattava, kuten julkisasiamies Gullmann on korostanut asiassa Develop Dr. Eisbein antamassaan ratkaisuehdotuksessa(52), että yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohta, jota alettiin soveltaa 1.1.1972 alkaen, otettiin yhteiseen tullitariffiin tulliyhteistyöneuvoston 9.6.1970 hyväksymän suosituksen perusteella, jonka yhteisön jäsenvaltiot hyväksyivät 21.6.1971 tehdyllä neuvoston(53) päätöksellä, ja sen tarkoituksena oli yksinkertaistaa tullimenettelyä niin, että "sellaiselle maahantuojalle, joka tuo maahan kaikki valmiin tavaran valmistamiseen tarpeelliset osat, annetaan mahdollisuus siihen, että yksittäiset osat luokitellaan kuten valmiit tavarat, eli että osia ei luokitella sellaisiin tullinimikkeisiin, jotka koskevat osia tai tarvikkeita - jos tällaisia nimikkeitä on olemassa - tai sellaiseen nimikkeeseen, johon yksittäiset osat muuten kuuluisivat"(54). Yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Develop Dr. Eisbein antaman tuomion sanamuodon perusteella on selvää, että yhteisöjen tuomioistuin käsitteli tässä tapauksessa yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohdan toista lausetta eli tilannetta, joka tulee ajankohtaiseksi silloin kun kaikki täydellisen tavaran osat tai tarvikkeet esitetään tullattavaksi samanaikaisesti kokoamattomina tai osiin purettuina. Yhteisöjen tuomioistuin katsoi tällaisessa tapauksessa, että yleisten tulkintasääntöjen toisen lauseen perusteella on selvää, että nämä osat tai elementit "on katsottava täydelliseksi tavaraksi"(55), ja että "kokoamistekniikka tai kokoamismenetelmän monimutkaisuus ei vaikuta tähän"(56). Nyt esillä oleva asia on täysin erilainen, koska se koskee yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohdan ensimmäistä lausetta. Kukaan ei ole väittänyt, että kantajan tuomat osat olisivat käsittäneet kaikki osat, jotka ovat välttämättömät edes standardoidun monivaiheisen sähkömoottorin valmistamiseen, puhumattakaan erikoismoottorista, joiden valmistamiseen kyseiset osat oli tosiasiassa käytetty. Sitä paitsi yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohtaa voidaan soveltaa - jos ylipäätään se on mahdollista - ainoastaan vuoden 1987 asetuksen 1 artiklan 5 kohdan perusteella, johon nähden se on alisteisessa suhteessa. Niiden tuotteiden, joita polkumyyntitulli koskee, eli sähkömoottoreiden erityinen luonne vaikuttaa siihen tapaan, miten kohtaa voidaan soveltaa. Jos oletetaan, että staattori ja roottori tuodaan maahan samanaikaisesti (ks. edellä 50 kohta), voidaanko lähteä liikkeelle siitä - kuten Ranskan hallitus on esittänyt - , että niillä on täydellisen tai valmiin tavaran olennaiset ominaisuudet?

58 Vaikka saattaa olla totta, että jotkut moottorin olennaiset ominaisuudet, kuten teho, johtuvat ensisijassa staattorin ja roottorin yhdistelmästä, en katso tämän riittävän. Kuten kantaja on oikein esittänyt, staattorin ja roottorin yhdistelmä ei muistuta sisäisesti eikä ulkoisesti monivaiheista sähkömoottoria eikä se voi täyttää sen keskeistä toimintoa muuttaa sähköenergiaa mekaaniseksi energiaksi ellei siihen lisätä useita muita tärkeitä osia (ks. edellä 23 kohta). Ilman näitä osia sillä ei mielestäni voi olla sähkömoottorin "olennaisia ominaisuuksia". Tuen kantaani yhteisöjen tuomioistuimen äskettäin asiassa GoldStar Europe antamaan tuomioon(57), johon komissio viittasi istunnossa. Yhteisöjen tuomioistuimen piti päättää siitä, oliko komissio käyttänyt asetuksen N:o 2658/87(58) 8 ja 9 artiklan mukaista toimivaltaansa oikein toteuttaessaan toimenpiteitä, jotka koskivat tavaroiden luokittelua yhdistettyyn nimikkeistöön silloin, kun se oli ottanut käyttöön alanimikkeen tavaroille, jotka on aikaisemmin katsottu kuvanauhoittimen "osiksi" ja jotka on kuvattu "videosignaalien tallennukseen tai toistoon käytettäväksi mekaaniseksi yksiköksi - joka on varustettu tallennus- ja toistamispäillä (mecadeck)"; yhteisöjen tuomioistuin ei hyväksynyt komission yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohtaan nojautuvaa perustetta, jonka mukaan "mecadeck on kuvanauhoittimen olennainen osa, koska se sisältää kaikki laitteen osat, jotka ovat olennaisia sen toiminnan kannalta, nimittäin videosignaaleiden tallennuksen ja toiston"(59)(60). Yhteisöjen tuomioistuin katsoi:

"On huomattava, että vaikka mekaaniset osat, joista mecadeck koostuu, ovat välttämättömiä kuvanauhoittimien erityisille toiminnoille, elektroniset osat ovat myös välttämättömiä. Kuvanauhoittimen olennaiset ominaisuudet muodostuvat mekaanisten ja elektronisten osien yhdistelmästä"(61).

59 Mielestäni monivaiheisen sähkömoottorin olennaiset ominaisuudet muodostuvat kaikkien sellaisten erilaisten tärkeiden osien yhdistelmästä, jotka ovat tarpeellisia mahdollistamaan sen toiminnan sähkömoottorina. Koska se laajuus, miltä osin yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohtaa sovelletaan polkumyyntiin, riippuu tämän tullin päämäärästä ja siitä, mihin kyseisiä tuontitavaroita tosiasiassa käytetään, katson, että esillä olevassa asiassa, jossa kantaja valmistaa asiakkaiden vaatimusten täyttämiseksi sen omien insinöörien suunnitelmia erikoismoottoreita käyttämällä valmistuksessa hyvin tarkkaan suunniteltuja koneita ja erittäin pitkälle koulutettua henkilökuntaa, vaikuttaa hyvin vaikealta todeta, että staattorin ja roottorin yhdistelmällä voidaan katsoa olevan täydellisen tai valmiin monivaiheisen sähkömoottorin olennaiset ominaisuudet. Päädyn siten siihen, että jos yhteisöjen tuomioistuin pitää toiseen kysymykseen vastaamista tarpeellisena, sen pitäisi vastata, että käämitetyllä staattorilla yhdessä akselilla varustetun roottorin kanssa ei ole sellaisen täydellisen tai valmiin monivaiheisen sähkömoottorin olennaisia ominaisuuksia, josta kannetaan polkumyyntitullia.

60 Sen tuloksen mukaisesti, johon päädyin kahden ensimmäisen kysymyksen osalta, on selvää, että asetuksissa ei ole otettu käyttöön tuotuja osia koskevaa polkumyyntitullia, ja kolmanteen kysymykseen on vastattava tämän mukaisesti.

Ratkaisuehdotus

61 Ehdotan, että Finanzgericht Rheinland-Pfalzin esittämiin ennakkoratkaisukysymyksiin on vastattava seuraavasti:

1) Komission 30 päivänä syyskuuta 1986 antaman asetuksen (ETY) N:o 3019/86 2 artiklan 1 kohtaa ja neuvoston 23 päivänä maaliskuuta 1987 antaman asetuksen (ETY) N:o 864/87 1 artiklan 1 ja 2 kohtaa on tulkittava siten, että siinä otetaan käyttöön polkumyyntitulli ainoastaan täydellisten tai valmiiden (vaikkakin ne esitetään kokoamattomina tai osiin purettuina) standardoitujen monivaiheisten sähkömoottoreiden tuonnissa. Yhdistetyn nimikkeistön yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohtaa ei sovelleta siten, että epätäydelliset tai viimeistelemättömät monivaiheiset sähkömoottorit sisällytettäisiin noissa asetuksissa käyttöön otetun polkumyyntitullin soveltamisalaan.

2) Siinä tapauksessa, että edellä mainittuja säännöksiä olisi tulkittava yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohdan perusteella siten, että niitä sovelletaan epätäydellisiin tai viimeistelemättömiin tavaroihin, käämitetyllä staattorilla yhdessä akselilla varustetun roottorin kanssa ei ole täydellisen tai valmiin monivaiheisen standardoidun sähkömoottorin tai erikoissähkömoottorin olennaisia ominaisuuksia.

3) Edellä mainituissa asetuksissa ei säädetä, että standardoitujen monivaiheisten sähkömoottorien maahan tuoduista osista olisi perittävä polkumyyntitullia.

(1) - Asetusten N:o 3019/86, N:o 864/87, N:o 3618/86, N:o 3840/86, N:o 2658/87, N:o 2176/84, N:o 1739/85 tässä lainatut kohdat on suomennettu yhteisöjen tuomioistuimessa.

(2) - EYVL 1986 L 280, s. 68.

(3) - EYVL 1987 L 83, s. 1.

(4) - Vuoden 1987 asetuksen täydellinen nimi EYVL:ssä on "lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Bulgariasta, Unkarista, Puolasta, Saksan demokraattisesta tasavallasta, T$ekkoslovakiasta ja Neuvostoliitosta peräisin olevien antoteholtaan yli 0,75 ja enintään 75 kW:n suuruisten standardoitujen monivaiheisten sähkömoottoreiden tuonnissa ja väliaikaisen tullin vakuutena olleiden määrien lopullisesta kantamisesta 23 päivänä maaliskuuta 1987 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 864/87".

(5) - EYVL 1986 L 345, s. 1.

(6) - EYVL 1986 L 368, s. 1. Pääasian riidanalaisille tavaroille annettiin tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2658/87 (EYVL L 256, s. 1) käyttöön otetussa tariffi- ja tilastonimikkeistöjärjestelmässä uudenmuotoinen "yhdistetyn nimikkeistön" mukainen koodinumero. Ks. jäljempänä alaviite 6.

(7) - Nämä Nimexe-koodit järjestettiin uudelleen tämän asian kannalta merkityksellisen ajanjakson kuluessa asetuksen N:o 2658/87 nojalla, jonka tämän asian kannalta merkityksellinen kohta on seuraava:

"CN-koodi Kuvaus 8501 Sähkömoottorit ja -generaattorit (ei kuitenkaan sähkögeneraattoriyhdistelmät);

8501 52 91 - antoteho suurempi kuin 750 W, mutta enintään 7,5 kW

8501 52 93 - antoteho suurempi kuin 7,5 kW, mutta enintään 37 kW

8501 52 99 - antoteho suurempi kuin 37 kW, mutta enintään 75 kW

8503 00 Osat, jotka soveltuvat käytettäviksi yksinomaan tai pääasiallisesti nimikkeen 8501 tai 8502 koneissa:

8503 00 10 - epämagneettiset pidätinrenkaat

8503 00 90 - muut."

(8) - Ks. Kapteyn ja Verloren Van Themaat, Introduction on the Law of European Communities, Gormley editor, 2. painos, 1989, s. 812.

(9) - EYVL 1984 L 201, s. 1.

(10) - Nykyiset toimenpiteet sisältyvät polkumyynnillä tai vientituella muista kuin Euroopan talousyhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä heinäkuuta 1988 annettuun neuvoston asetukseen (ETY) N:o 2423/88; EYVL 1988 L 209, s. 1. Komissio on esittänyt 19.7.1995 neuvostolle ehdotuksen uudeksi neuvoston asetukseksi polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön talousvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta; EYVL 1995 C 319, s. 10. Tämän ehdotuksen tarkoituksena on muun muassa ottaa huomioon vuonna 1994 päätetyissä monenkeskisissä kauppaneuvotteluissa Gattin polkumyyntisäännöksiin tehdyt muutokset.

(11) - Ks. edellä alaviitteessä 7 mainittu Kapteyn ja Verloren Van Themaat, s. 812.

(12) - Ks. perusasetuksen 13 artiklan 1 kohta.

(13) - Ks. perusasetuksen 13 artiklan 3 kohta.

(14) - Komissio korosti istunnossa, että vuoden 1987 asetus oli ainoa polkumyyntitoimenpide kautta aikojen, jossa on otettu käyttöön muuttuva tulli kokoamattomille tavaroille, ja että se on sittemmin kumottu. Perusasetuksen 15 artiklan mukaan polkumyyntitullit raukeavat normaalisti viidessä vuodessa niiden voimaantulosta. Tämä lausuma saattaa kuitenkin olla joltakin osin ristiriidassa julkisasiamies Van Gervanin yhdistetyssä asiassa C-305/86 ja C-160/87, Neotype Techmashexport v. komissio ja neuvosto, tuomio 11.7.1990 (Kok. 1990, I-2945) esittämän kanssa, jossa hän lausui, että neuvosto ja komissio "käyttävät säännöllisesti vähimmäishinnan ja vientihinnan (tai ensimmäisen riippumattoman ostajan maksaman hinnan) eron perusteella laskettua muuttuvaa tullia", ratkaisuehdotuksen 39 kohta. Yhteisöjen tuomioistuin totesi tosin tässä asiassa, että vuoden 1987 asetus on pätevä (ks. em. 39 kohta), mutta kuitenkin on epäselvää, koskiko edellä lainattu julkisasiamies Van Gervenin lausuma kokoamattomia tavaroita.

(15) - Edellä alaviitteessä 4 mainittu asetus Nro 3618/86, s. 11. Sääntö otettiin lähes sanasta sanaan alaviitteessä 5 mainittuun asetukseen Nro 2658/87.

(16) - Se korostaa, että moottorin osat on mainittu vuoden 1987 asetuksen 34. perustelukappaleessa, mutta ei missään muualla kummassakaan asetustekstissä. On huomattava, kuten komissio on huomauttanut, että moottorin osiin viitataan myös vuoden 1987 asetuksen 29. perustelukappaleessa.

(17) - Kantajan asianajaja viittasi istunnossa vuoden 1987 asetuksen 29. perustelukappaleeseen sen väitteensä tueksi, että yhteisön lainsäätäjä on päättänyt tietoisesti, että sellaiset osat eivät kuulu asetuksen soveltamisalaan, vaikka se on tiennyt, että moottorin osia tuodaan yhteisöön erikseen.

(18) - Asia 165/84, Krohn, tuomio 12.12.1985 (Kok. 1985, s. 3997, 13 kohta).

(19) - Asia 6/78, Union française de céréales, tuomio 11.7.1978 (Kok. 1978, s. 1675).

(20) - Ks. asia 183/73, Osram, tuomio 8.5.1974 (Kok. 1974, s. 477).

(21) - Kantajan asianajaja vastasi istunnossa kantajalle esitettyyn kysymykseen, että useissa tässä asiassa esillä olevista tuontitoimista osat oli tuotu erikseen, muissa tapauksissa ne tuotiin yhtä aikaa koottuina.

(22) - Asia C-35/93, Develop Dr. Eisbein, tuomio 16.6.1994 (Kok. 1994, s. I-2655).

(23) - Asia C-26/88, Brother International, tuomio 13.12.1989 (Kok. 1989, s. 4253).

(24) - Kantaja viittaa väitteensä tueksi asiassa 143/83, komissio v. Tanska, 30.1.1985 annettuun tuomioon (Kok. 1985, s. 427).

(25) - Kantaja viittaa tämän perusteensa tueksi edellä alaviitteessä 17 mainittussa asiassa Krohn annettuun tuomioon.

(26) - Asia C-90/92, Dr. Tretter, tuomio 24.6.1993 (Kok. 1993, s. I-3569).

(27) - Komission asiamies viittasi esimerkkinä lopullisen polkumyyntitullin käyttöönottamisesta Japanista peräisin olevien tiettyjen kuulalaakereiden ja kartiorullalaakereiden tuonnissa 24 päivänä kesäkuuta 1985 annettuun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1739/85 1 artiklan 3 kohtaan (EYVL L 1985 L 167, s. 3).

(28) - Ne voidaan tiivistää seuraavasti: i) eron määritteleminen täydellisen moottorin vähimmäishinnan ja sen hinnan välillä, jonka ensimmäinen riippumaton ostaja on maksanut jokaisesta tuodusta osasta; ii) eron määritteleminen täydellisen moottorin vähimmäishinnan ja standardoidun monivaiheisen sähkömoottorin kauppahinnan välillä; iii) eron määritteleminen epätäydellisen moottorin vähimmäishinnan ja tämän viimeistelemättömän moottorin loppukäyttäjän kanssa sovitun kauppahinnan välillä.

(29) - Komissio viittaa tässä edellä alaviitteessä 21 mainittuun asiaan C-35/93, Develop Dr. Eisbein, tuomion 18 kohta.

(30) - Asia C-401/93, GoldStar Europe, tuomio 13.12.1994 (Kok. 1994, s. I-5587).

(31) - Ranskan hallitus viittaa siihen, että staattoreita yhdistettyinä roottoreihin käytetään pumppujen käyttämiseen tietyissä puhdistus- ja kuivaustehtävissä.

(32) - Mainittu edellä alaviitteessä 13.

(33) - Tämä johtuu siitä, että vuoden 1987 asetuksessa vahvistettu vähimmäishinta perustui yhteisön tehokkaimpien täydellisten monivaiheisten sähkömoottoreiden valmistajien omiin kustannuksiin eikä yhteisön keskimääräisen valmistajan kustannuksiin (vuoden 1986 väliaikaisessa asetuksessa hinta perustui keskimääräisiin kustannuksiin). Hallituksen mukaan korkeamman kustannusten laskentaperusteen käyttäminen olisi vaatinut sellaisen polkumyyntitullin määräämistä, joka olisi nostanut tuontihintaa 60 prosentilla samalla kun vuoden 1987 asetuksessa säädetty polkumyyntitulli nosti tuontihintaa ainoastaan n. 35 prosentilla. Tätä tukee julkisasiamies Van Gervenin edellä alaviitteessä 13 mainitussa asiassa Neotype Techmashexport antama ratkaisuehdotus, jossa hän toteaa, että vuoden 1987 asetuksessa vahvistettu polkumyyntitulli "merkitsee n. 25 prosentin korotusta suhteessa tutkimusajankohtana käytettyihin tuontihintoihin" ja se oli siten "selvästi alhaisempi kuin vahvistetut polkumyyntimarginaalit"; ratkaisuehdotuksen 10 kohta.

(34) - Asia 183/73, mainittu edellä alaviitteessä 19.

(35) - Edellä olevassa alaviitteessä mainitun tuomion 6 kohta.

(36) - Edellä olevassa alaviitteessä mainittuun asiaan liittyvän ratkaisuehdotuksen 8 kohta.

(37) - Tuomion 7 kohta ja ratkaisuehdotuksen 17 kohta.

(38) - Mainittu edellä alaviitteessä 17, tuomion 13 kohta.

(39) - Edellisessä alaviitteessä mainitun tuomion 14 kohta.

(40) - Tämän näkemyksen tukemiseksi on viitattava siihen, että ranskalaisessa versiossa toisin kuin englantilaisessa ja saksalaisessa versiossa viitataan alanimikkeessä 85.01 C seuraavalla tavalla: "parties et pièces détachées" (korostus kirjoittajan).

(41) - Asia 304/86 R, Enital v. neuvosto ja komissio, tuomio 16.1.1987 (Kok. 1987, s. 267).

(42) - Edellisessä alaviitteessä mainitun määräyksen 15 kohta.

(43) - Suomennettu yhteisöjen tuomioistuimessa.

(44) - Mainittu edellä alaviitteessä 19.

(45) - Edellä olevassa alaviitteessä mainitun tuomion 7 kohta.

(46) - Mainittu edellä ratkaisuehdotuksen 32 kohdassa.

(47) - Mainittu edellä alaviitteessä 26.

(48) - Mainittu edellä alaviitteessä 25.

(49) - Ks. edellä oleva alaviite.

(50) - Mainittu edellä alaviitteessä 26.

(51) - Yhteisöjen tuomioistuin siteerasi asiassa 218/82, komissio v. neuvosto, 13.12.1983 annettua tuomiota (Kok. 1983, s. 4063) ensimmäisen periaatteen tueksi ja asiassa 38/70, Tradax, 10.3.1971 annettua tuomiota (Kok. 1971, s. 145) toisen periaatteen tueksi, tuomion 11 kohta.

(52) - Mainittu edellä alaviitteessä 21, ratkaisuehdotuksen 12 kohta.

(53) - EYVL 1971 L 137, s. 10.

(54) - Ks. asia Develop Dr. Eisbein, ratkaisuehdotuksen 19 kohta. Julkisasiamies lainaa kantansa tueksi yhteisöjen tuomioistuimen asiassa 165/78, IMCO, 29.5.1979 antamaa tuomiota (Kok. 1979, s. 1837). Yhteisöjen tuomioistuin katsoi tässä asiassa, että yhteisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohta "käsittää sellaiset tavarat, joita ei ole vielä koottu, ja osiin puretut tavarat ja että kokoamattomat tavarat, siltä osin kuin niistä voidaan valmistaa täydellinen tavara, kuuluvat tätä tavaraa koskevien säännösten soveltamisalaan [eli täydellistä tavaraa] vaikka yhteisessä tullitariffissa on osia ja lisätarvikkeita varten erityinen nimike".

(55) - Edellisessä alaviitteessä mainitun tuomion 17 kohta.

(56) - Edellisessä alaviitteessä mainitun tuomion 19 kohta.

(57) - Mainittu edellä alaviitteessä 29.

(58) - Mainittu edellä alaviitteessä 5.

(59) - Suomennettu yhteisöjen tuomioistuimessa.

(60) - Ks. edellä alaviitteessä 29 mainittu asia GoldStar Europe, tuomion 23 kohta.

(61) - Edellisessä alaviitteessä mainitun tuomion 26 kohta.