ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Muutoksenhaku - Valitusperusteet - Tosiseikkojen virheellinen arviointi - Tutkimatta jättäminen - Hylkääminen

(EY:n perustamissopimuksen 168 a artikla; EY:n tuomioistuimen perussäännön 51 artikla)

2 Henkilöstö - Hallintoviranomaisen avunantovelvoite - Avunantovelvoitteen ulottuvuus

3 Muutoksenhaku - Valitusperusteet - Tosiseikkojen virheellinen arviointi - Tutkimatta jättäminen - Yhteisöjen tuomioistuimella ei ole toimivaltaa valvoa todistustosiseikkojen arviointia, paitsi jos näyttöä on vääristetty

(EY:n perustamissopimuksen 168 a artikla; EY:n tuomioistuimen perussäännön 51 artikla)

4 Muutoksenhaku - Valitusperusteet - Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeudenkäyntikulupäätöstä koskeva valitusperuste - Oikeudenkäyntikulupäätöstä koskevaa valitusperustetta ei voida ottaa tutkittavaksi, jos muut valitusperusteet on hylätty

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 51 artiklan toinen kohta)

Tiivistelmä

5 Muutoksenhaku ei voi perustua muille kuin oikeussääntöjen rikkomista koskeville väitteille, eli tosiseikkojen arviointi ei voi olla muutoksenhaun kohteena. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on yksin toimivaltainen vahvistamaan asian tosiseikat, ellei sen tekemiä toteamuksia koskeva aineellinen virheellisyys johdu sille toimitetusta oikeudenkäyntiaineistosta, sekä arvioimaan tosiseikkojen oikeudellisen merkityksen. Yhteisöjen tuomioistuimella on perustamissopimuksen 168 a artiklan nojalla valta tutkia tosiseikkojen oikeudellinen luonnehdinta ja ne oikeudelliset johtopäätökset, jotka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt luonnehdintansa perusteella.

6 Vaikka hallintoviranomaisilla on vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan yksikön järjestyksen ja työrauhan vaarantuessa velvollisuus puuttua riittävän voimakkaasti asioiden kulkuun ja niiden on vastattava tosiseikkojen selvittämisestä ja oikeiden johtopäätösten tekemisestä tietoisena kaikesta asiaan liittyvästä, viranomainen ei voi ryhtyä kurinpitotoimiin virkamiestä vastaan, ellei suoritettavaksi määrättyjen selvittämistoimien perusteella voida varmuudella osoittaa, että kyseinen virkamies on käytöksellään vaarantanut yksikön moitteettoman toiminnan tai loukannut toisen virkamiehen kunniaa taikka mainetta.

7 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arvio esitetyistä todisteista ei oikeuskysymyksenä kuulu yhteisöjen tuomioistuimen valvontavaltaan, todisteiden vääristämistilannetta lukuun ottamatta.

8 Siinä tapauksessa, että kaikki muut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päätöstä vastaan nostetussa muutoksenhaussa esitetyt valitusperusteet on hylätty, valitusperuste, joka koskee ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeudenkäyntikulupäätöksen lainvastaisuutta, on yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 51 artiklan toisen kohdan perusteella jätettävä tutkimatta.
Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 25 päivänä kesäkuuta 1996. - Rikosoikeudenkäynti vastaan Italia Testa. - Ennakkoratkaisupyyntö: Pretura circondariale di Roma - Italia. - Tavaroiden vapaata liikkuvuutta ja palvelujen vapaata tarjontaa koskevien perustamissopimuksen määräysten tulkinta tekijänoikeuksia hoitavaa julkisoikeudellista yhtiötä koskevan kansallisen lainsäädännön kannalta. - Asia C-101/96.



Oikeustapauskokoelma 1996 sivu I-03081



Tiivistelmä



Avainsanat

Ennakkoratkaisukysymykset - Tutkittavaksi ottaminen - Ilman riittävän täsmällistä selvitystä asiaa koskevista tosiseikoista ja sitä koskevasta lainsäädännöstä esitetyt kysymykset - Kysymykset, joihin ei voida antaa tarkoituksenmukaista vastausta

(EY:n perustamissopimuksen 177 artikla; EY:n tuomioistuimen perussäännön 20 artikla)

Tiivistelmä

Jotta yhteisön oikeutta voitaisiin tulkita siten, että tulkinta olisi kansallisen tuomioistuimen kannalta tarkoituksenmukainen, kansallisen tuomioistuimen on määriteltävä esitettyihin kysymyksiin liittyvät tosiasiat ja oikeudelliset seikat tai ainakin selostettava ne tosiseikkoja koskevat olettamukset, joihin nämä kysymykset perustuvat.

Ennakkoratkaisupyyntöä koskevissa päätöksissä annettujen tietojen ja päätöksissä esitettyjen kysymysten perusteella yhteisöjen tuomioistuin voi antaa asian ratkaisun kannalta tarkoituksenmukaisia vastauksia, ja niiden perusteella jäsenvaltioilla ja muilla, joita asia koskee, on myös mahdollisuus esittää huomautuksensa EY:n tuomioistuimen perussäännön 20 artiklan mukaisesti.

Yhteisöjen tuomioistuimen on valvottava, että tätä mahdollisuutta suojellaan, ottaen huomioon sen, että edellä mainitun artiklan mukaan ainoastaan ennakkoratkaisupyyntöä koskevat päätökset annetaan tiedoksi niille, joita asia koskee.

Tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat selvästi sellaisesta ennakkoratkaisupyynnöstä, jossa kansallinen tuomioistuin tyytyy vain toteamaan, että yksityisestä radioasemasta vastaava henkilö on rikkonut tekijänoikeuksia koskevaa kansallista rikoslainsäädäntöä, ja esittämään tässä yhteydessä kysymyksen siitä, onko sellaisen yhtiön monopoli, jolla on yksinoikeus tällaisten oikeuksien hoitamiseen ja jolla on oikeus vaatia tekijänoikeuskorvausten maksamista vedoten rikosoikeudellisiin seuraamuksiin, yhteisön oikeuden mukainen, eikä kansallinen tuomioistuin myöskään selvitä riittävästi asiaan liittyviä tosiseikkoja, kansallista lainsäädäntöä eikä täsmällisiä syitä, joiden vuoksi se tiedustelee yhteisön oikeuden tulkintaa ja katsoo tarpeelliseksi esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksiä, joten yhteisöjen tuomioistuin ei tällä perusteella voi antaa tarkoituksenmukaista yhteisön oikeutta koskevaa tulkintaa.
Välitoimista päättävä tuomioistuin voi määrätä täytäntöönpanon lykkäämisestä ja muista välitoimista, jos on selvitetty, että niistä määrääminen on ilmeisesti perusteltua tosiseikkojen ja oikeusseikkojen vuoksi (fumus boni juris) ja että ne ovat kiireellisiä siinä mielessä, että kantajan etuja koskevan vakavan ja korjaamattoman vahingon välttämiseksi välitoimista määrääminen ja välitoimella aikaansaatavat vaikutukset ovat tarpeen jo ennen pääasiassa annettavaa ratkaisua. Näiden edellytysten on täytyttävä yhtä aikaa siten, ettei välitoimia voida myöntää, jos jokin niistä puuttuu.

Tästä seuraa, että tapauksessa, jossa valitus on tehty sellaista määräystä vastaan, jossa välitoimia koskeva hakemus on hylätty siksi, että vaaditut toimet eivät ole kiireellisiä, välitoimista määräämisen perusteltavuutta koskevat perusteet (fumus boni juris), joilla ei aseteta kyseenalaiseksi sitä, että välitoimet eivät ole kiireellisiä, eivät voi johtaa edes osittaiseen valituksenalaisen määräyksen kumoamiseen, ja ne on hylättävä.
Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 13 päivänä maaliskuuta 1996. - Banco de Fomento e Exterior SA vastaan Amândio Maurício Martins Pechim, Maria da Luz Lima Barros Raposo Pechim ja Confecções Têxteis de Vouzela Lda (CTV). - Ennakkoratkaisupyyntö: Tribunal Cível da Comarca de Lisboa - Portugali. - Ennakkoratkaisupyyntö - Tutkimatta jättäminen. - Asia C-326/95.



Oikeustapauskokoelma 1996 sivu I-01385



Tiivistelmä



Avainsanat

Ennakkoratkaisukysymykset - Tutkittavaksi ottaminen - Kysymykset, jotka eivät koske yksityiskohtaisia teknisiä seikkoja ja jotka on esitetty ilman mitään selvitystä asiaa koskevista tosiseikoista ja sitä koskevasta lainsäädännöstä

(EY:n perustamissopimuksen 177 artikla; EY:n tuomioistuimen perussäännön 20 artikla)

Tiivistelmä

Jotta voitaisiin tulkita yhteisön oikeutta siten, että tulkinta olisi kansalliselle tuomioistuimelle tarkoituksenmukainen, kansallisen tuomioistuimen on määriteltävä esitettyihin kysymyksiin liittyvät tosiseikat ja oikeudelliset seikat tai ainakin selostettava ne tosiseikkoja koskevat olettamukset, joihin nämä kysymykset perustuvat.

Ennakkoratkaisupyyntöä koskevassa kansallisen tuomioistuimen päätöksessä annettujen tietojen ja siinä esitettyjen kysymysten on täytettävä edellä mainitut vaatimukset paitsi sen vuoksi, että yhteisöjen tuomioistuin voisi antaa kysymyksiin asianmukaisen vastauksen myös siksi, että jäsenvaltioiden hallituksilla ja muilla asianosaisilla olisi mahdollisuus esittää asiassa huomautuksensa yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 20 artiklan mukaisesti. Yhteisöjen tuomioistuimen velvollisuutena on huolehtia tämän mahdollisuuden suojaamisesta, kun otetaan erityisesti huomioon se, että mainitun säännöksen mukaisesti asianosaisille annetaan tiedoksi ainoastaan ennakkoratkaisupyyntöä koskevat päätökset.

On totta, että kansalliselle tuomioistuimelle asetettu vaatimus ennakkoratkaisukysymystä koskevien tosiseikkojen ja oikeudellisten perusteiden selvittämisestä ei ole niin keskeinen silloin, kun kyse on yksityiskohtaisista teknisistä seikoista, joiden osalta yhteisöjen tuomioistuimella on mahdollisuus antaa tarkoituksenmukainen vastaus silloinkin, kun kansallinen tuomioistuin ei ole antanut tyhjentävää selvitystä asiaa koskevista tosiseikoista ja oikeudellisista säännöksistä.

Tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat kuitenkin selvästi silloin, kun kansallinen tuomioistuin ei ole ennakkoratkaisupyynnössä selvittänyt siellä vireillä olevan asian tosiseikkoja eikä asiaan sovellettavaa oikeutta eikä se ole myöskään perustellut, miksi se katsoo, että ennakkoratkaisukysymyksiin annettavat vastaukset olisivat tarpeellisia, jotta asia voitaisiin ratkaista.
Asia C-19/95 P

San Marco Impex Italiana Sri

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Muutoksenhaku — Julkiset rakennusurakat — ETY:n perustamissopimuksen 178 artikla ja 215 artiklan toinen kohta”

Yhteisöjen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) 17 päivänä syyskuuta 1996 antama määräys I-4437

Määräyksen tiivistelmä

Perustamissopimuksen 168 a artiklan,tuomioistuimen perussäännön 51 artiklan ja tuomioistuimen työjärjestyksen 112 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaan valituksessa on ilmoitettava täsmällisesti kaikki ne tuomion kohdat, joiden kumoamista vaaditaan, sekä oikeudelliset väitteet, joilla tätä vaatimusta tuetaan. Tätä vaatimusta ei vastaa valitus, jossa vain kerrataan tai toistetaan sanasta sanaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa jo esitetyt perusteet ja väitteet, mukaan lukien ne perusteet ja väitteet, jotka perustuvat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen aikaisemmin hylkäämiin tosiseikkoihin. Tällaisella valituksella itse asiassa pyritään ainoastaan saamaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa jo aikaisemmin esitetty vaatimus uudelleen käsiteltäväksi; tämä ei kuitenkaan kuulu yhteisöjen tuomioistuimen toimivaltaan. Valitus voi perustua ainoastaan oikeussääntöjen rikkomista koskeviin perusteisiin, eikä siinä siis arvioida tosiseikkoja. Vain ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on toimivaltainen toisaalta tarkastelemaan tosiseikkoja, lukuun ottamatta sellaisia tapauksia, joissa sen suorittaman tarkastelun aineellinen epätarkkuus johtuu sille toimitetuista asiakirjoista, ja toisaalta arvioimaan näitä tosiseikkoja. Yhteisöjen tuomioistuin on taas toimivaltainen valvomaan perustamissopimuksen 168 a artiklan nojalla sitä, miten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tarkastellut näitä tosiseikkoja, ja sitä, minkälaisiin oikeudellisiin johtopäätöksiin se on päätynyt.

Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 113 artiklan 2 kohdan ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 48 artiklan 2 kohdan mukaan yhteisöjen tuomioistuimella ei ole toimivaltaa tarkastella tosiseikkoja eikä periaatteessa toimivaltaa tutkia niitä todisteita, joita ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on esittänyt näiden tosiseikkojen tueksi. Jos todisteet on asianmukaisesti esitetty ja jos yleisiä oikeusperiaatteita, todistustaakkaa ja todistamista koskevia sääntöjä on asianmukaisesti noudatettu, ainoastaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tehtävänä on arvioida sitä, mikä merkitys sille esitetyille seikoille on annettava.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Kumoamiskanne - Toimenpiteet, joita vastaan voidaan nostaa kanne - Käsite - Toimenpiteet, joilla on oikeudellisesti velvoittavia vaikutuksia - Komission kirje, jossa hylätään yhteisön taloudellista tukea koskeva hakemus

(ETY:n perustamissopimuksen 173 artikla)

2 Kumoamiskanne - Yhteisöjen tuomioistuinten toimivalta - Toimielimelle osoitettu määräys - Toimivallan puuttuminen

(ETY:n perustamissopimuksen 173 artikla)

3 Vahingonkorvauskanne - Vahingonkorvauskanteen riippumattomuus kumoamiskanteesta - Rajat

(ETY:n perustamissopimuksen 173 ja 178 artikla)

Tiivistelmä

4 Selvä ja yksiselitteinen kirje, jossa komissio ilmoittaa yritykselle, joka on esittänyt kalastus- ja vesiviljelyalan rakenteiden parantamista ja sopeuttamista koskevista yhteisön toimenpiteistä annetun asetuksen N:o 4028/86 perusteella taloudellista tukea koskevan hakemuksen, että yrityksen hakemus on hylätty talousarviossa olevien varojen riittämättömyyden vuoksi, on toimenpide, jolla on lopullisia oikeusvaikutuksia sille, jota asia koskee, koska tämän hakemusta ei kyseisen asetuksen asiaankuuluvien säännösten nojalla voida enää siirtää seuraavalle varainhoitovuodelle. Kirjettä pidetään sen sisältämän päätöksen säännönmukaisena tiedoksiantona niin, että 173 artiklassa määrätyt määräajat kanteen nostamiselle alkavat kulua siitä hetkestä, jolloin yritys saa siitä tiedon.

5 Perustamissopimuksen 173 artiklaan perustuvan laillisuusvalvonnan yhteydessä yhteisöjen tuomioistuimilla ei ole toimivaltaa antaa määräyksiä, vaikka ne liittyisivät tuomioistuinten antamien tuomioiden täytäntöönpanoon.

6 Jos asianosainen voi nostaa vahingonkorvauskanteen ilman, että hän on velvollinen minkään säännöksen tai määräyksen perusteella vaatimaan vahinkoa aiheuttaneen lainvastaisen toimenpiteen kumoamista, hän ei voi kuitenkaan tällä keinolla kiertää samaa lainvastaisuutta ja rahallista vaatimusta tarkoittavan vaatimuksen tutkimatta jättämistä. Näin olisi, jos otettaisiin tutkittavaksi yrityksen, joka ei ole määräajassa vaatinut sellaisen päätöksen kumoamista, jossa sille on kieltäydytty myöntämästä sen hakemaa taloudellista tukea, kyseistä tukea vastaavaa summaa koskeva vahingonkorvausvaatimus viivästyskorkoineen, jossa vedotaan samoihin lainvastaisuusperusteisiin kuin määräajan päätyttyä nostetussa kumoamiskanteessa.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne - Oikeudenkäyntiä edeltävä menettely - Kohde - Perusteltu lausunto, jossa ei ole otettu huomioon viralliseen huomautukseen annetussa vastauksessa esitettyjä tietoja - Sääntöjen vastaisuus, jonka vuoksi kanne on selvästi jätettävä tutkimatta

(EY:n perustamissopimuksen 169 artikla)

Tiivistelmä

Perustamissopimuksen 169 artiklan mukaisen oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn tarkoituksena on antaa asianosaiselle jäsenvaltiolle mahdollisuus mukautua yhteisön oikeudessa sille asetettuihin velvoitteisiin tai laatia tehokkaasti puolustuksensa komission esittämiä väitteitä vastaan.

Tämän menettelyn säännönmukaisuus on perustamissopimuksessa tarkoitettu olennainen takuu sekä kysymyksessä olevan jäsenvaltion oikeuksien suojaamiseksi että myös sen takaamiseksi, että mahdollisessa riita-asian oikeudenkäynnissä käsiteltävä asia on selkeästi määritelty. Itse asiassa vain oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn säännönmukaisuuden jälkeen yhteisöjen tuomioistuimessa käytävässä vastapuolen kuulemiselle perustuvassa oikeudenkäynnissä yhteisöjen tuomioistuin voi ratkaista, onko jäsenvaltio todella jättänyt noudattamatta jäsenyysvelvoitteensa, niin kuin komissio on väittänyt.

Siten komission nostama jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne on selvästi jätettävä tutkittavaksi ottamatta, koska on osoittautunut, että kannetta edeltävässä perustellussa lausunnossa ei ole otettu huomioon tietoja jäsenvaltion velvoitteidensa noudattamiseksi antamista säännöksistä, jotka tämä jäsenvaltio on ilmoittanut komissiolle viralliseen huomautukseen antamassaan vastauksessa.
1)

Tuomion 15 kohta kuuluu seuraavasti: ”Komission esittämän väitteen toisen osan suhteen on syytä huomata, että asiassa Almelo ym. antamassaan tuomiossa yhteisöjen tuomioistuin on todennut, että jos kansallinen tuomioistuin on katsonut, että yrityksillä on yhdessä määräävä markkina-asema, on perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan vastaista, että alueellinen sähköenergian jakeluyritys soveltaa yleisissä toimitusehdoissa olevaa yksinomaista ostovelvollisuutta koskevaa lauseketta, jossa kielletään paikallista sähkönjakeluyritystä tuomasta maahan sähköä yleiseen käyttöön. Tämän tuomion perusteella kansallisella tuomioistuimella on velvollisuus todeta, että kyseinen lauseke on pääasian asianosaisten sopimussuhteessa pätemätön, jos kansallinen tuomioistuin katsoo, että kilpailunrajoitus ei ole tarpeen siksi, että sähkönjakeluyritys voisi tuottaa perustamissopimuksen 90 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja.”
51

Kaiken edellä esitetyn perusteella ennakkoratkaisukysymykseen on vastattava, että yleisen tietosuoja-asetuksen 15 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että tässä säännöksessä säädetty rekisteröidyn oikeus saada tutustua itseään koskeviin henkilötietoihin, kun näitä tietoja on luovutettu tai niitä on tarkoitus luovuttaa vastaanottajille, merkitsee, että rekisterinpitäjällä on velvollisuus toimittaa tälle henkilölle tietoa siitä, ketkä ovat vastaanottajia, ellei näiden vastaanottajien tunnistaminen ole mahdotonta tai ellei kyseinen rekisterinpitäjä osoita, että rekisteröidyn pyyntö tutustua näihin tietoihin on ilmeisen perusteeton tai kohtuuton yleisen tietosuoja-asetuksen 12 artiklan 5 kohdan tarkoittamalla tavalla, jolloin rekisterinpitäjä voi ilmoittaa rekisteröidylle ainoastaan kyseisten tietojen vastaanottajaryhmät.
6

Mainitun direktiivin 58 artiklan otsikko on ”Valintaperusteet”, ja kyseisessä artiklassa säädetään seuraavaa: ”1. Valintaperusteet voivat liittyä a) kelpoisuuteen harjoittaa ammattitoimintaa; b) taloudelliseen ja rahoitukselliseen tilanteeseen; c) tekniseen ja ammatilliseen pätevyyteen. Hankintaviranomaiset voivat asettaa talouden toimijoille osallistumisvaatimuksiksi ainoastaan 2, 3 ja 4 kohdassa tarkoitettuja perusteita. Niiden on rajoitettava vaatimukset ainoastaan niihin, joilla voidaan asianmukaisesti varmistaa, että ehdokas tai tarjoaja on oikeustoimikelpoinen ja että hänellä on riittävät rahoitusta koskevat voimavarat sekä tekniset ja ammatilliset valmiudet toteuttaa tehtävänä oleva hankintasopimus. Kaikkien vaatimusten on liityttävä hankinnan kohteeseen ja oltava oikeassa suhteessa siihen. 2. Ammattitoiminnan harjoittamiskelpoisuuden osalta hankintaviranomaiset voivat vaatia, että talouden toimijat on merkitty johonkin niiden sijoittautumisjäsenvaltiossa pidettävään ammatti- tai kaupparekisteriin liitteessä XI kuvatun mukaisesti tai että ne täyttävät kaikki muut mainitussa liitteessä vahvistetut vaatimukset. Jos talouden toimijoilla on palveluja koskevissa hankintamenettelyissä oltava erityinen lupa tai jos niiden on oltava tietyn organisaation jäseniä voidakseen suorittaa kyseistä palvelua alkuperämaassaan, hankintaviranomainen voi vaatia niitä osoittamaan, että niillä on kyseinen lupa tai jäsenyys. – – 4. Teknisen ja ammatillisen pätevyyden osalta hankintaviranomaiset voivat asettaa vaatimuksia, joilla varmistetaan, että talouden toimijoilla on tarvittavat henkilöstö- ja tekniset voimavarat ja kokemusta hankintasopimuksen toteuttamiseksi asianmukaisia laatuvaatimuksia noudattaen. Hankintaviranomaiset voivat vaatia erityisesti, että talouden toimijoilla on riittävästi kokemusta, mikä on osoitettava viittaamalla tarpeen mukaan aikaisemmin toteutettuihin sopimuksiin. – – – – 5. Hankintaviranomaisten on ilmoitettava vaaditut osallistumisperusteet, jotka voidaan hankintailmoituksessa tai kiinnostuksen vahvistamispyynnössä ilmaista suorituskyvyn vähimmäisvaatimuksina ja asianmukaisena näyttönä niiden täyttymisestä.”
14

Italian kuulumisesta Euroopan unioniin johtuvien velvoitteiden täyttämiseksi annetuista säännöksistä 29.7.2015 annetun vuoden 2014 eurooppalaisen lain nro 115 (legge n. 115 – Disposizioni per l’adempimento degli obblighi derivanti dall’ appartenenza dell’Italia all’Unione europea – Legge europea 2014) 18 §:ssä säädetään seuraavaa: ”1. Euroopan unionin kansalaisilla – – jotka kuuluvat tai ovat kuuluneet palkattujen työntekijöiden yleiseen pakolliseen työkyvyttömyys-, vanhuus- ja perhe-eläkejärjestelmään, on 1.1.2016 lukien mahdollisuus laskea yhteen näissä vakuutusjärjestelmissä hankitut vakuutuskaudet ja kansainvälisten järjestöjen palveluksessa hankitut vakuutuskaudet. 2. Edellä 1 momentissa tarkoitettua yhteenlaskemista voidaan hakea, jos tämä on tarpeen vanhuus-, työkyvyttömyys- tai perhe-eläkettä koskevan oikeuden saamiseksi, sillä edellytyksellä, että Italian lainsäädännössä täyttyneiden vakuutuskausien kokonaiskesto on vähintään 52 viikkoa ja että yhteenlaskettavat jaksot eivät ole päällekkäisiä. 3. Vakuutuskaudet voidaan laskea yhteen hakemuksesta, joka asianomaisen on esitettävä italialaiselle sosiaaliturvalaitokselle, jossa hänelle on kertynyt vakuutuskausia. Mikäli kansainvälisen järjestön entinen palkattu työntekijä saa oikeuden Italian lainsäädännön mukaisiin etuuksiin ilman että on tarpeen laskea yhteen kansainvälisessä järjestössä kertyneitä vakuutuskausia, Italian sosiaaliturvalaitos laskee eläkkeen yksinomaan Italian eläkejärjestelmässä kertyneiden vakuutuskausien perusteella. Mikäli kansainvälisen järjestön entinen palkattu työntekijä saa oikeuden Italian lainsäädännön mukaisiin etuuksiin vain silloin, jos kansainvälisessä järjestössä kertyneet vakuutuskaudet lasketaan mukaan, Italian sosiaaliturvalaitos ottaa huomioon vakuutuskaudet, jotka ovat kertyneet kansainvälisen järjestön eläkejärjestelmässä, lukuun ottamatta kausia, joilta maksetut eläkevakuutusmaksut on palautettu, ikään kuin ne olisivat kertyneet Italian lainsäädännön nojalla, ja laskee etuuden määrän yksinomaan Italian lainsäädännön nojalla kertyneiden vakuutuskausien perusteella. 4. Tämän pykälän mukaisesti suoritettavia eläke-etuuksia pidetään eläkkeinä Italian lainsäädännön soveltamisesta johtuvien vaikutusten kannalta. 5. Työskentelykaudet kansainvälisen järjestön palveluksessa voidaan, siltä osin kuin ne eivät anna oikeutta kyseisen kansainvälisen organisaation eläkerahastosta suoritettavaan eläke-etuuteen, lunastaa Italian eläkejärjestelmään ulkomailla kertyneiden työjaksojen lunastamista koskevan lainsäädännön mukaisesti. Lunastusoikeutta käyttävät erityisesti kansainvälisen järjestön työntekijän eloon jääneet perheenjäsenet olosuhteissa, joista säädetään sen italialaisen sosiaaliturvalaitoksen säännöissä, jolta lunastusta vaaditaan. – –”
96

Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on lisäksi ratkaistava, vastaako se, että syyttäjänvirasto ilmaisee vahingonkorvauskanteen kantajaa koskevia tietoja, jotka sisältyvät muissa asioissa kuin tämän kanteen perusteena olevassa asiassa avattuihin asiakirjavihkoihin, muita yleisessä tietosuoja-asetuksessa säädettyjä vaatimuksia, ja erityisesti sen 5 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettua ”tietojen minimointia” koskevaa periaatetta, jonka mukaan henkilötietojen on oltava asianmukaisia ja olennaisia ja ne on rajattava siihen, mikä on tarpeen niitä tarkoituksia varten, joita varten niitä käsitellään, mikä on ilmaus suhteellisuusperiaatteesta (ks. vastaavasti tuomio 22.6.2021, Latvijas Republikas Saeima (Liikennerikkomuspisteet), C‑439/19, EU:C:2021:504, 98 kohta). Lisäksi sen tehtävänä on tarkistaa, että henkilötietoja on käsitelty noudattaen asianmukaisia takeita, erityisesti mahdollisuutta tehokkaasti ilmaista käsitys syyttäjäviranomaisen tässä yhteydessä toimittamista tiedoista ja todisteita, mutta myös yleisen tietosuoja-asetuksen 21 artiklan 1 kohdan mukaisesti vastustaa näiden tietojen ja todisteiden toimittamista toimivaltaiselle tuomioistuimelle, jollei kansallisessa lainsäädännössä kyseisen asetuksen 23 artiklan 1 kohdan mukaisesti tähän vastustamisoikeuteen säädetyistä rajoituksista muuta johdu.