Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Kumoamiskanne - Määräajat - Määräajan alkamisajankohta - Tiedoksianto - Tiedoksiannon käsite - Todistustaakka tiedoksiannosta

(EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan viides kohta; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 101 ja 102 artikla)

2 Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Valitusten tutkiminen - Valitukset, joita ovat esittäneet samat asianosaiset ja jotka koskevat samaa asiayhteyttä - Valitusten käsittely erikseen - Erikseen käsittelyn hyväksyttävyys - Hyväksyttävyyden edellytykset

3 Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Valitusten tutkiminen - Käsittelyn lopettamisesta tehdyn päätöksen perusteleminen - Perusteluvelvollisuus - Perusteluvelvollisuuden laajuus - Maataloustuotteiden alalla säädetyn sellaisen kilpailusäännöistä tehdyn poikkeuksen soveltaminen, joka koskee perustamissopimuksen 39 artiklassa määrättyjen tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeellisia sopimuksia, päätöksiä ja menettelytapoja - Komission velvollisuus tehdä valittajalle osoitettu asetuksen N:o 26 2 artiklan mukainen muodollinen päätös - Velvollisuuden puuttuminen

(Neuvoston asetuksen N:o 17 3 artiklan 2 kohdan b alakohta ja neuvoston asetuksen N:o 26 2 artikla)

4 Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Perusteluvelvollisuuden laajuus - Komission päätös, jossa sovelletaan maatalouden alalla säädettyä sellaista kilpailusäännöistä tehtyä poikkeusta, joka koskee perustamissopimuksen 39 artiklassa määrättyjen tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeellisia sopimuksia, päätöksiä ja menettelytapoja - Päätös, joka ei ole aiemmin tehtyjen päätösten mukainen - Selvien perustelujen tarpeellisuus

(EY:n perustamissopimuksen 39 ja 190 artikla; neuvoston asetuksen N:o 26 2 artiklan 1 kohta ja neuvoston asetus (ETY) N:o 234/68)

5 Maatalous - Kilpailusäännöt - Asetus N:o 26 - Poikkeus, joka koskee perustamissopimuksen 39 artiklassa määrättyjen tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeellisia sopimuksia, päätöksiä ja menettelytapoja - Komission suorittama tutkinta maksusta, jonka maatalousalan osuuskunta on perinyt sellaisten tuottajien, jotka eivät ole jäseniä, toimituksista riippumattomille ostajille - Huomioon otettavat seikat - Perustamissopimuksen 39 artiklan tavoitteet - Suhteellisuusperiaate

(EY:n perustamissopimuksen 39 artikla; neuvoston asetuksen N:o 26 2 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

6 Asianosaisen, joka vetoaa siihen, että kanne on nostettu perustamissopimuksen 173 artiklan viimeisessä kohdassa ja yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 101 ja 102 artiklassa asetetut määräajat huomioon ottaen liian myöhään, on näytettävä toteen se, minä päivänä päätös on annettu tiedoksi.

7 Komissio voi käsitellä erikseen valitukset, jotka koskevat samaan asiayhteyteen liittyviä erilaisia sopimuksia ja menettelytapoja, jos se tehdessään päätöksen yhdestä valituksesta ottaa huomioon muiden valitusten kohteena olevien eri sopimusten ja menettelytapojen sellaiset tekijät, jotka saattavat vaikuttaa siinä valituksessa tarkoitetun menettelytavan laillisuuteen, josta komissio tekee päätöksen.

8 Kun komissio hylkää asetuksen N:o 17 3 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetun valituksen, sen on ilmoitettava syyt, joiden takia valittajan sille esittämien tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen huolellinen tutkiminen ei johda siihen, että se aloittaisi perustamissopimuksen 85 artiklan rikkomista koskevan menettelyn. Tämän tehdessään komissio voi perustamissopimuksen liitteessä II tarkoitettujen maataloustuotteiden osalta esittää syyt, joiden takia se katsoo, että asetuksen N:o 26 2 artiklan säännöksiä voidaan soveltaa, eikä siten usko, että sen pitäisi valituksen huolellisen tutkimisen perusteella ryhtyä valittajan vaatimiin toimenpiteisiin. Komission velvollisuus perustella valituksen hylkääminen valittajalle ei kuitenkaan tarkoita sitä, että komissiolla olisi automaattisesti velvollisuus antaa valittajalle osoitettu asetuksen N:o 26 2 artiklan mukainen muodollinen päätös.

9 Kun komissio päättää asetuksen N:o 26 2 artiklan 1 kohdan perusteella olla soveltamatta perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa maatalousalan osuuskunnan sääntöihin sillä perusteella, että nämä säännöt ovat tarpeen perustamissopimuksen 39 artiklassa mainittujen tavoitteiden saavuttamiseksi, ja kun sen päätös ulottuu huomattavasti pidemmälle kuin sen asiaa koskevat aiemmat päätökset, sen täytyy esittää erityisen selvät perustelut. Asia on näin varsinkin, kun asetuksen N:o 26 2 artiklaa on tulkittava suppeasti, koska se on poikkeus yleisesti sovellettavasta perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdasta.

Tilanne on tällainen, kun komissio soveltaa tätä poikkeusta koristekukkien ja -kasvien viljelijöiden osuuskunnan sääntöihin, joiden mukaan kolmansien - sen tiloissa toimivien itsenäisten tukkumyyjien ja tavarantoimittajien, jotka eivät ole sen jäseniä - välisistä liiketoimista peritään maksu. Yhtäältä komissio ei nimittäin ole koskaan aikaisemmin katsonut, että osuuskunnan jäsenten välinen sopimus, joka vaikuttaa henkilöiden, jotka eivät ole jäseniä, mahdollisuuteen päästä vapaasti käyttämään maataloustuottajien jakelukanavia, olisi tarpeellinen perustamissopimuksen 39 artiklassa mainittujen tavoitteiden saavuttamiseksi. Toisaalta aiemmassa päätöskäytännössään komissio on yleensä katsonut, että sopimukset, joita ei ole mainittu yhteisen markkinajärjestelyn perustavassa asetuksessa keinona 39 artiklassa mainittujen tavoitteiden saavuttamiseksi, eivät ole asetuksen N:o 26 2 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitetulla tavalla tarpeellisia. Elävän kasviaineiston ja kukkaviljelytuotteiden yhteisen markkinajärjestelyn luomisesta annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 234/68 ei kuitenkaan säädetä siitä, että maatalousalan osuuskunnilla olisi mahdollisuus asettaa kolmansille tällainen maksu. Tilanne on sama muilla maatalouden aloilla sovellettavien yhteisön toimien osalta.

Asetuksen N:o 26 2 artiklan 1 kohdan ensimmäistä virkettä sovelletaan ainoastaan, jos kyseisellä sopimuksella edistetään kaikkien perustamissopimuksen 39 artiklassa esitettyjen tavoitteiden saavuttamista. Tästä seuraa, että komission perusteluista on ilmettävä, miten kyseisellä sopimuksella saavutetaan kukin tässä artiklassa esitetyistä tavoitteista. Jos näiden toisinaan vastakkaisten tavoitteiden välillä on ristiriita, komission perusteluista on ilmettävä ainakin, miten se on voinut yhdistää nämä tavoitteet siten, että asetuksen N:o 26 2 artiklan 1 kohdan ensimmäistä virkettä voidaan soveltaa.

10 Koristekukkien ja -kasvien viljelijöiden osuuskunnan aikaansaama tarjonnan keskittyminen, joka perustuu osuuskunnan jäsenten velvollisuuteen myydä huutokaupassa, vaikuttaa etenkin markkinoinnin rakenteiden parantumiseen ja sillä siis täytetään joitakin perustamissopimuksen 39 artiklassa määrätyistä tavoitteista, koska suuri määrä pieniä tuottajia voi osallistua taloudelliseen toimintaan paikallista laajemmassa mittakaavassa.

Mainitun osuuskunnan perimällä käyttömaksulla sellaisten tuottajien, jotka eivät ole jäseniä, toimituksista itsenäisille ostajille saattaa kuitenkin olla haitallisia vaikutuksia tuottajille, jotka eivät ole osuuskunnan jäseniä mutta joiden etuja yhtä lailla tarkoitetaan perustamissopimuksen 39 artiklassa. Etenkin tällaisen maksun vaikutuksena on yleensä tällaisten liiketoimien hintojen kohoaminen, joten maksu on ainakin merkittävä rajoitus muiden maataloustuottajien vapaudelle myydä kyseisiä jakelukanavia käyttäen.

Tästä seuraa, että vaikka tällaisen osuuskunnan järjestelmä on tarpeen joidenkin perustamissopimuksen 39 artiklassa mainittujen tavoitteiden saavuttamiseksi, kyseessä oleva käyttömaksu saattaa joiltakin osin olla vastoin näitä tavoitteita erityisesti, koska sillä estetään sellaisten tuottajien henkeä kohti laskettujen tulojen lisääminen, jotka eivät ole osuuskunnan jäseniä, koska sillä estetään se, että nämä muut tuottajat saavat tarvikkeita, ja koska sillä estetään kuluttajien kannalta suotuisa hintakehitys.

Siltä osin kuin käyttömaksu on olennainen keino taivutella osuuskunnan jäseniä olemaan eroamatta osuuskunnasta myydäkseen suoraan ostajille, niin jos tällaiset suorat myynnit kyseisille ostajille olisivat joillekin tuottajille halvempia tai tehokkaampia kuin osuuskunnan järjestelmä, kyseisellä käyttömaksulla olisi myös tältä kannalta tarkastellen haitallisia vaikutuksia maatalouden järkiperäiselle kehitykselle, maataloustuottajien henkeä kohti lasketuille tuloille ja kuluttajahinnoille. Sääntö, jonka vaikutuksena on rajoittaa ylettömästi maatalousalan osuuskunnan jäsenen vapautta erota osuuskunnasta, on siis vaikeasti yhteensovitettavissa perustamissopimuksen 39 artiklassa esitettyjen tavoitteiden kanssa.

Jos tällaista käyttömaksua ei peritä oikeasuhtaisesti ja vastineena palvelusta tai muusta edusta, jonka arvon takia maksu on perusteltu, sen seuraukset ovat epäedulliset joillekin maataloustuottajille ja vastaavasti edulliset osuuskunnan jäsenille, ja se on peitelty kilpailunrajoitus, jolla ei ole riittävää objektiivista perustetta. Koska asetuksen N:o 26 2 artiklan 1 kohdan ensimmäistä virkettä on tulkittava suppeasti, maksua, jolla on tällaisia vaikutuksia, ei voida pitää tarpeellisena perustamissopimuksen 39 artiklassa esitettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi mainitussa säännöksessä tarkoitetulla tavalla, ellei se ole suhteellisuusperiaatteen mukainen.