Asia C‑589/13,

jonka on pannut vireille F. E. Familienprivatstiftung Eisenstadt

(Verwaltungsgerichtshofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

”Ennakkoratkaisupyyntö — Pääomien vapaa liikkuvuus — EY 56 artikla — Kotimaisen säätiön saamien pääomatulojen ja yhtiöosuuksien myynnistä saamien tulojen väliaikainen verottaminen — Kielto vähentää veron määräytymisperusteesta lahjoituksia, jotka on tehty ulkomailla asuville lahjoituksensaajille, joita ei kaksinkertaisen verotuksen ehkäisemiseksi tehdyn sopimuksen nojalla veroteta säätiön verotusjäsenvaltiossa”

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 17.9.2015

Pääomien ja maksujen vapaa liikkuvuus – Rajoitukset – Verolainsäädäntö – Tulovero – Kotimaisen yksityisen säätiön saamat pääomatulot ja yhtiöosuuksien myynnistä saamat tulot – Kotimaisille lahjoituksensaajille myönnettyjen lahjoitusten vähennyskelpoisuus – Ulkomaisille lahjoituksensaajille, jotka on vapautettu verosta kaksinkertaisen verotuksen ehkäisemiseksi tehdyn sopimuksen nojalla, myönnettyjen lahjoitusten vähennyskelvottomuus – Toisiinsa rinnastettavien tilanteiden erilaista kohtelua ei voida hyväksyä – Oikeuttamisperustetta ei ole

(EY 56 artikla)

EY 56 artikla on esteenä jäsenvaltion verolainsäädännölle, jonka mukaan väliaikaisen verotuksen järjestelmässä, joka kohdistuu kotimaisen yksityisen säätiön saamiin pääomatuloihin ja yhtiöosuuksien myynnistä saamiin tuloihin, kyseisellä säätiöllä on oikeus vähentää tietyn verotusjakson veron määräytymisperusteestaan vain tuona samana verotusjaksona tehdyt lahjoitukset, joiden saajia on verotettu säätiön verotusjäsenvaltiossa, kun taas kyseisessä kansallisessa verolainsäädännössä evätään tällainen vähennys, jos lahjoituksensaaja asuu muussa jäsenvaltiossa ja on säätiön verotusjäsenvaltiossa vapautettu lahjoituksista lähtökohtaisesti kannettavasta verosta kaksinkertaisen verotuksen ehkäisemiseksi tehdyn sopimuksen nojalla.

Tällainen järjestelmä merkitsee yhtäältä objektiivisesti toisiinsa rinnastettavien tilanteiden erilaista kohtelua.

Pääomien vapaan liikkuvuuden rajoittamista tällä tavoin ei toisaalta voida oikeuttaa pyrkimyksellä jäsenvaltioiden välisen verotusvallan jaon säilyttämiseen eikä tarpeella säilyttää kansallisen verojärjestelmän johdonmukaisuus. Ensin mainitusta pyrkimyksestä on todettava, että kun jäsenvaltio on kaksinkertaisen verotuksen ehkäisemiseksi tehdyillä sopimuksilla luopunut käyttämästä verotusvaltaansa lahjoituksiin muiden jäsenvaltioiden alueella asuville henkilöille, se ei voi vedota verotusvallan tasapainoiseen jakoon kantaakseen näille henkilöille lahjoituksia tekeviltä säätiöiltä erityisen veron sillä perusteella, etteivät nämä henkilöt kuulu sen verotusvallan piiriin. Toiseen mainituista tavoitteista ei voida vedota, mikäli kyseessä olevan verotuksellisen edun ei ole osoitettu olevan välittömässä yhteydessä tämän edun kompensoimiseksi kannettavaan tiettyyn veroon. Tällaista suoraa yhteyttä ei ole esimerkiksi, kun kyse on erillisistä verotuksista tai eri verovelvollisten verokohtelusta. Väliaikaisesta verosta verovelvollisen yksityisen säätiön tekemien lahjoitusten määrää vastaava vähennys ja tämän lahjoituksen verottaminen sen saajalta koskevat väistämättä eri verovelvollisia.

(ks. 42, 63, 71, 80, 81, 83 ja 85 kohta sekä tuomiolauselma)