ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 409/22

Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 4.9.2014 – Valittajina Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S ja Koppers UK Ltd sekä muina osapuolina Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) ja Euroopan komissio

(Asia C-289/13 P) (1)

((Muutoksenhaku - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla - Asetus (EY) N:o 1907/2006 (REACH-asetus) - 59 artikla ja liite XIII - Antraseeniöljyn, antraseenipitoisuus pieni, tunnistaminen erityistä huolta aiheuttavaksi aineeksi, johon on sovellettava lupamenettelyä - Yhdenvertainen kohtelu))

2014/C 409/30

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittajat: Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S ja Koppers UK Ltd (edustaja: avocat K. Van Maldegem)

Muut osapuolet: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) (asiamiehet: M. Heikkilä, W. Broere ja T. Zbihlej, avustajinaan advocaat J. Stuyck ja advocate A.-M. Vandromme) ja Euroopan komissio (asiamiehet: E. Manhaeve ja P. Oliver)

Määräysosa

1) Valitus hylätään.

2) Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S ja Koppers UK Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

(1) EUVL C 252, 31.8.2013.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 102/8

Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 10.10.2013 (Szombathelyi Törvényszékin (Unkari) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Ferenc Tibor Kovács v. Vas Megyei Rendőr-főkapitányság

(Asia C-5/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - SEUT 45 TFUE - Työntekijöiden vapaa liikkuvuus - Kansallinen lainsäädäntö, jossa ulkomaalaisin rekisterikilvin varustetun ajoneuvon kuljettaja velvoitetaan sakon uhalla esittämään poliisin suorittamassa tarkastuksessa välittömästi näyttö siitä, että hän käyttää ajoneuvoa sääntöjenmukaisesti))

2014/C 102/09

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Szombathelyi Törvényszék

Asianosaiset

Kantaja: Ferenc Tibor Kovács

Vastaaja: Vas Megyei Rendőr-főkapitányság

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö – Szombathelyi Törvényszék – Henkilöiden vapaan liikkuvuuden ja syrjintäkiellon periaatteiden ja oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin koskevan periaatteen tulkinta – Tieliikennettä koskeva kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan valtion alueella voidaan tieliikenteessä käyttää kansallisten viranomaisten myöntämällä luvalla ja rekisterikilvillä varustettuja ajoneuvoja ja jonka mukaan niistä edellytyksistä, joiden täyttyessä tästä voidaan poiketa, voidaan esittää näyttö ainoastaan tarkastuksen aikana – Jäsenvaltiossa A asuvan ja jäsenvaltiossa B työskentelevän henkilön, jolla on käytössään työmatkoja varten työnantajan ajoneuvo, jossa on jäsenvaltion B rekisterikilvet, velvollisuus esittää poliisin suorittamassa tarkastuksessa näyttö siitä, että hän käyttää ajoneuvoa jäsenvaltiossa A täysin sääntöjenmukaisesti – Kuljettaja ei voi toimittaa todisteita käytön sääntöjenmukaisuudesta myöhemmin toimitettavassa hallinnollisessa menettelyssä

Määräysosa

SEUT 45 artiklaa on tulkittava niin, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan kyseisen jäsenvaltion tieliikenteessä voi lähtökohtaisesti käyttää ainoastaan sellaisia ajoneuvoja, joilla on tämän jäsenvaltion antamat hallinnollinen lupa ja rekisterikilvet, ja kyseisessä jäsenvaltiossa asuva henkilö, joka haluaa vedota poikkeukseen tästä säännöstä sillä perusteella, että hän käyttää toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen työnantajan käyttöönsä antamaa ajoneuvoa, on välittömästi määrättävän sakon uhalla ja ilman mahdollisuutta saada vapautusta sakosta, joka vastaa rekisteröintiä koskevien sääntöjen rikkomisesta määrättävää sakkoa, voitava esittää poliisin suorittamassa tarkastuksessa välittömästi näyttö siitä, että hän täyttää kyseisessä kansallisessa lainsäädännössä asetetut edellytykset tämän poikkeuksen soveltamiselle.

(1) EUVL C 114, 20.4.2013.
1)

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 63 ja 65 artiklaa on tulkittava siten, etteivät ne ole pääasian kaltaisissa olosuhteissa — kun yhtiön hyväksi perustetaan maankäyttöoikeus sellaisen rakennuksen rakentamista varten, jonka rakennetusta kokonaisalasta se saa 75 prosenttia vastikkeena jäljelle jäävän 25 prosentin rakentamisesta, jonka yhteydessä kyseinen yhtiö sitoutuu toimittamaan rakennuksen täysin valmiina kyseisen maankäyttöoikeuden perustaneille henkilöille — esteenä sille, että kyseisiin rakennuspalveluihin liittyvä arvonlisäverosaatava syntyy silloin, kun oikeudet perustetaan, eli ennen kyseisten palvelujen suorittamista, jos kaikki tulevan palvelujen suorituksen kannalta merkitykselliset seikat ovat kyseisen oikeuden perustamishetkellä tiedossa ja erityisesti kyseessä olevat palvelut on eritelty täsmällisesti ja jos mainitun oikeuden arvo voidaan ilmaista rahana, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tutkittava. Tältä kannalta on merkityksetöntä, onko mainitun maankäyttöoikeuden perustaminen sellaisten henkilöiden suorittama verovapaa liiketoimi, jotka eivät ole mainitussa direktiivissä tarkoitetulla tavalla verovelvollisia tai maksuvelvollisia.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 101/4

Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 10.10.2012 — Valittajana ara AG sekä vastapuolina sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Allrounder SARL

(Asia C-611/11 P) (1)

(Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 207/2009 - 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Kansainvälinen rekisteröinti, jossa on nimetty Euroopan yhteisö - Kuviomerkki A, jossa on kaksi kolmiomaista kuviota - Aikaisempi kansallinen sanamerkki A - Suhteelliset hylkäysperusteet - Sekaannusvaaran puuttuminen)

2013/C 101/07

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: ara AG (edustaja: Rechtsanwalt M. Gail)

Valittajan vastapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Folliard-Monguiral) ja Allrounder SARL (edustaja: avocat N. Boespflug)

Oikeudenkäynnin kohde

Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-174/10, ara v. SMHV — Allrounder (A ja kaksi kolmiomaista kuviota), 22.9.2011 antamasta tuomiosta, jolla hylätään kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 26.1.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 481/2009-1), joka koskee aran ja Allrounderin välistä väitemenettelyä — Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetun asetuksen (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Kuviomerkki A, jossa on kaksi kolmiomaista kuviota — Kansallisen sanamerkin ”A” haltijan esittämä väite — Sekaannusvaara kahden tavaramerkin välillä — Erottamiskyvyn virheellinen arvioiminen

Määräysosa

1) Valitus hylätään.

2) Ara AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

(1) EUVL C 133, 5.5.2012.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 235/4

Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 23.3.2012 (Tribunal d’instance de Paris’n (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Thomson Sales Europe SA v. Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)

(Asia C-348/11) (1)

(Työjärjestyksen 92 artiklan 1 kohta ja 103 artiklan 1 kohta - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen - Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan toinen alakohta - Vastaus, josta ei ole vähäisintäkään perusteltua epäilystä - Ennakkoratkaisupyyntö - Pätevyyden arviointi - Yhteinen kauppapolitiikka - Polkumyynti - Thaimaassa valmistettujen televisioiden tuonti - Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) toteuttaman tutkimuksen pätevyys - Asetusten (EY) N:o 710/95 ja N:o 2584/98 pätevyys)

2012/C 235/06

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal d’instance de Paris

Asianosaiset

Kantaja: Thomson Sales Europe SA

Vastaaja: Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal d'instance de Paris — Lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta, Korean tasavallasta, Malesiasta, Singaporesta ja Thaimaasta peräisin olevien väritelevisiovastaanottimien tuonnissa ja käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 27.3.1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 710/95 (EYVL L 73, s. 3) pätevyys — Edellä mainitun asetuksen (EY) N:o 710/95 muuttamisesta 27.11.1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2584/98 (EYVL L 324, s. 1) pätevyys — Asetukset, joissa sovelletaan nollaamismenetelmää keskimääräisen painotetun polkumyyntimarginaalin laskemiseen — Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) toteuttaman televisioiden a lkuperää koskevan tutkimuksen pätevyys

Määräysosa

Neljännen ja viidennen kysymyksen tarkastelussa ei ole tullut esille mitään sellaista seikkaa, joka vaikuttaisi lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta, Korean tasavallasta, Malesiasta, Singaporesta ja Thaimaasta peräisin olevien väritelevisiovastaanottimien tuonnissa ja käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 27.3.1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 710/95 ja asetuksen N:o 710/95 muuttamisesta 27.11.1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2584/98 pätevyyteen.

(1) EUVL C 282, 24.9.2011.
1)

Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93, sellaisena kuin se on muutettuna 28.7.1999 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1662/1999, 454 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että takaajayhdistys voi näyttää toteen rikkomuksen tai säännönvastaisuuden tapahtumapaikan paikan, jossa TIR-carnet on hyväksytty tai jossa sinetit on kiinnitetty, perusteella. Jos kyseinen yhdistys onnistuu kumoamaan jäsenvaltion, jonka alueella rikkomus tai säännönvastaisuus on todettu TIR-carnet’lla suoritetun kuljetuksen aikana, tulliviranomaisten toimivaltaa koskevan olettaman jäsenvaltion, jonka alueella kyseinen rikkomus tai säännönvastaisuus on tosiasiallisesti tapahtunut, tulliviranomaisten hyväksi, minkä tarkastaminen kuuluu ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtäviin, toimivalta periä tullivelka siirtyy tämän jälkimmäisen valtion tulliviranomaisille.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 73/12

Unionin tuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 15.12.2011 (Hof van Cassatie van Belgiën (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — INNO NV v. Unie van Zelfstandige Ondernemers VZW (UNIZO), Organisatie voor de Zelfstandige Modedetailhandel VZW (Mode Unie) ja Couture Albert BVBA

(Asia C-126/11) (1)

(Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta - Direktiivi 2005/29/EY - Sopimattomat kaupalliset menettelyt - Kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään ilmoitukset hinnanalennuksesta ja ilmoitukset, jotka viittaavat hinnanalennukseen)

2012/C 73/20

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Hof van Cassatie van België

Asianosaiset

Valittaja: INNO NV

Vastapuolet: Unie van Zelfstandige Ondernemers VZW (UNIZO), Organisatie voor de Zelfstandige Modedetailhandel VZW (Mode Unie) ja Couture Albert BVBA

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Hof van Cassatie van België — Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/29/EY (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) (EUVL L 149, s. 22) tulkinta

Määräysosa

Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2005/29/EY (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kysymyksessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jossa alennusmyyntikautta edeltävänä ajanjaksona kielletään yleisesti ilmoitukset hinnanalennuksesta ja ilmoitukset, jotka viittaavat hinnanalennukseen, jos säännöksellä pyritään kuluttajansuojelun tavoitteeseen.

(1) EUVL C 152, 21.5.2011.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 73/8

Unionin tuomioistuimen määräys (neljäs jaosto) 25.11.2011 (Court of Appealin (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Yeda Research and Development Company Ltd ja Aventis Holdings Inc v. Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

(Asia C-518/10) (1)

(Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta - Ihmisille tarkoitetut lääkkeet - Lisäsuojatodistus - Asetus (EY) N:o 469/2009 - 3 artikla - Edellytykset todistuksen saamiselle - Käsite ”tuote, jota suojaa voimassa oleva peruspatentti” - Arviointiperusteet - Myyntilupa - Markkinoille saatettu lääke, jossa on vain yhtä vaikuttavaa ainetta, kun taas patentin vaatimukset koskevat vaikuttavien aineiden yhdistelmää)

2012/C 73/13

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Asianosaiset

Kantajat: Yeda Research and Development Company Ltd ja Aventis Holdings Inc

Vastaaja: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Lääkkeiden lisäsuojatodistuksesta 6.5.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 469/2009 (EUVL L 152, s. 1) 3 artiklan a alakohdan tulkinta — Edellytykset todistuksen saamiselle — Käsite ”tuote, jota suojaa voimassa oleva peruspatentti” — Arviointiperusteet — Yhteisöpatentista tehdyn sopimuksen 89/695/ETY vaikutus kyseisten perusteiden arviointiin, mikäli kyse on mainitun sopimuksen 26 artiklassa tarkoitetusta välillisestä patenttiloukkauksesta tai patenttiloukkauksessa avustamisesta

Määräysosa

Lääkkeiden lisäsuojatodistuksesta 6.5.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 469/2009 3 artiklan a alakohtaa on tulkittava siten, että se estää jäsenvaltion toimivaltaista patenttivirastoa myöntämästä lisäsuojatodistusta silloin, kun hakemuksessa mainitusta vaikuttavasta aineesta — joka on tosin esitetty peruspatentin vaatimuksissa tiettyyn yhdistelmään toisen vaikuttavan aineen kanssa kuuluvana vaikuttavana aineena — ei ole olemassa mitään vaatimusta, joka koskisi yksinomaan kyseistä vaikuttavaa ainetta.

(1) EUVL C 13, 15.1.2011.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 311/13

Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 13.7.2011 (Curtea de Apel Bacăun (Romania) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău ja Administrația Finanțelor Publice Bacău v. Lilia Druțu

(Asia C-438/10) (1)

(Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta - Sisäinen verotus - SEUT 110 artikla - Moottoriajoneuvojen ensirekisteröinnin yhteydessä kannettava ympäristövero)

2011/C 311/19

Oikeudenkäyntikieli: romania

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Curtea de Apel Bacău

Asianosaiset

Kantajat: Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău ja Administrația Finanțelor Publice Bacău

Vastaaja: Lilia Druțu

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Curtea de Apel Bacău Secția Comercială, Contencios Administrativ și Fiscal — Aiemmin toisessa jäsenvaltiossa rekisteröityjen käytettyjen moottoriajoneuvojen rekisteröinti — Jäsenvaltiossa tapahtuvan ensirekisteröinnin yhteydessä moottoriajoneuvoista kannettava ympäristövero — Kansallisen lainsäädännön yhteensopivuus SEUT 110 artiklan kanssa — Syrjivä kohtelu sellaisiin käytettyihin ajoneuvoihin verrattuna, jotka on jo rekisteröity kyseisessä jäsenvaltiossa ja joista ei kanneta mainittua veroa, kun ne myydään myöhemmin ja rekisteröidään uudelleen

Määräysosa

SEUT 110 artiklaa on tulkittava siten, että sen vastaista on se, että jäsenvaltio ottaa käyttöön ympäristöveron, joka kannetaan moottoriajoneuvojen ensirekisteröinnin yhteydessä tässä jäsenvaltiossa, jos tästä verotustoimenpiteestä on säädetty siten, että se tekee muista jäsenvaltioista ostettujen käytettyjen ajoneuvojen liikenteeseen päästämisen kyseisessä jäsenvaltiossa vähemmän houkuttelevaksi, mutta se ei tee saman ikäisten ja yhtä kuluneiden ajoneuvojen ostamista kotimaan markkinoilta vähemmän houkuttelevaksi.

(1) EUVL C 328, 4.12.2010.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 252/9

Unionin tuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 30.6.2011 (Rechtbank van Koophandel te Dendermonden (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Wamo BVBA v. JBC NV ja Modemakers Fashion NV

(Asia C-288/10) (1)

(Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta - Direktiivi 2005/29/EY - Vilpilliset kaupalliset menettelyt - Kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään hinnanalennuksia koskevat ilmoitukset ja hinnanalennuksia koskevia vihjauksia sisältävät ilmoitukset)

2011/C 252/15

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Rechtbank van Koophandel te Dendermonde

Asianosaiset

Kantaja: Wamo BVBA

Vastaajat: JBC NV ja Modemakers Fashion NV

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Rechtbank Van Koophandel te Dendermonde — Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/29/EY (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) (EUVL L 149. s. 22) tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään tietyillä aloilla hinnanalennuksia koskevat ilmoitukset ja hinnanalennuksia koskevia vihjauksia sisältävät ilmoitukset alennusmyyntejä edeltävinä ajanjaksoina

Määräysosa

Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2005/29/EY (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jossa säädetään yleisestä kiellosta käyttää hinnanalennuksia koskevia ilmoituksia ja hinnanalennuksia koskevia vihjauksia sisältäviä ilmoituksia alennusmyyntejä edeltävinä ajanjaksoina, jos kyseisellä säännöksellä tavoitellaan kuluttajansuojaan liittyviä päämääriä. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on arvioitava, onko pääasian tilanne tällainen.

(1) EUVL C 246, 11.9.2010.
1)

Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 2 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että aika, jolloin metsänhoitajan, jonka päivittäinen työaika on hänen työsopimuksensa mukaan kahdeksan tuntia, on huolehdittava hänen vastuulleen annetun metsäalueen valvonnasta, johon liittyy se, että hän on tapauskohtaisesti kurinpidollisessa, taloudellisessa, hallinnollisessa tai rikosoikeudellisessa vastuussa kyseisellä metsäalueella tapahtuvista vahingoista niiden tapahtumisajankohdasta riippumatta, on tässä säännöksessä tarkoitettua ”työaikaa” vain, jos kyseisen metsänhoitajan valvontavastuun luonne ja laajuus sekä häneen sovellettava vastuujärjestelmä edellyttävät hänen fyysistä läsnäoloaan työpaikalla ja jos hänen on mainittuna aikana oltava työantajansa käytettävissä. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on suoritettava tarpeelliset tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevat tutkimukset erityisesti sovellettavan kansallisen oikeuden kannalta sen arvioimiseksi, onko sen käsiteltäväksi saatetun asian tilanne tällainen.
1)

EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY liitteessä olevan, 18.3.1999 tehdyn määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä sille, että jäsenvaltio antaa määräaikaisessa työsuhteessa julkisella sektorilla työskenteleviä työntekijöitä koskevista säännöksistä annetun presidentin asetuksen 164/2004 kaltaisen kansallisen säännöstön, jolla on nimenomaisesti tarkoitus panna täytäntöön direktiivi 1999/70 sen säännösten soveltamiseksi julkiseen sektoriin ja jossa säädetään kyseisen lausekkeen 1 kohdan a–c alakohdassa lueteltujen toimenpiteiden toteuttamisesta perättäisten määräaikaisten työsopimusten tai työsuhteiden väärinkäytösten estämiseksi, kun — mistä varmistuminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävänä — kansalliseen oikeuteen sisältyy jo yksityisen sektorin työntekijöiden määräaikaisten työsopimusten pakollisesta irtisanomisesta annetun lain 2112/1920 8 §:n 3 momentin kaltainen mainitussa lausekkeessa tarkoitettu ”vastaava oikeudellinen toimenpide”, kunhan mainitulla säännöstöllä ei kuitenkaan yhtäältä vaikuteta määräaikaisten työsopimusten tai työsuhteiden väärinkäytösten ehkäisemisen tehokkuuteen, sellaisena kuin se aiheutuu kyseisestä vastaavasta oikeudellisesta toimenpiteestä, ja kunhan se toisaalta on yhteisön oikeuden ja erityisesti puitesopimuksen 8 lausekkeen 3 kohdan mukainen.
5)

Sellaisessa tilanteessa, josta on kyse pääasiassa, määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohtaa on tulkittava siten, että niiltä osin kuin asianomaisen jäsenvaltion kansallinen oikeusjärjestys sisältää asianomaisen sektorin osalta muita tosiasiallisia toimenpiteitä perättäisten määräaikaisten työsopimusten väärinkäytön estämiseksi ja tarvittaessa seuraamusten määräämiseksi tällaisesta väärinkäytöstä kyseisessä 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, kyseisen puitesopimuksen lausekkeen vastaista ei ole kansallisen oikeuden sellaisen säännön soveltaminen, jolla ainoastaan julkisella sektorilla kielletään ehdottomasti sellaisten perättäisten määräaikaisten työsopimusten muuttaminen toistaiseksi voimassa oleviksi työsopimuksiksi, joiden tarkoituksena on kattaa työnantajan pysyviä ja jatkuvia tarpeita ja joita on pidettävä väärinkäytöksenä. Kansallisen tuomioistuimen on kuitenkin arvioitava missä määrin edellytykset kansallisen oikeuden merkityksellisten säännösten soveltamiselle sekä tehokkaalle toimeenpanolle muodostavat tarkoituksenmukaisen toimenpiteen sen estämiseksi, että julkinen hallinto väärinkäyttää perättäisiä määräaikaisia työsopimuksia, ja tarvittaessa seuraamusten määräämiseksi tästä väärinkäytöstä.
C 35/17

Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 8.12.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberster Gerichtshof – Itävalta) – VB v. GUPFINGER Einrichtungsstudio GmbH

(Asia C-625/21) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 93/13/ETY - Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot - Sopimuksen perusteeton purkaminen kuluttajan toimesta - Elinkeinonharjoittajan oikeutta vahingonkorvaukseen koskeva kohtuuttomaksi todettu sopimusehto - Dispositiivisen kansallisen lainsäädännön soveltaminen)

(2023/C 35/18)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberster Gerichtshof

Pääasian asianosaiset

Kantaja: VB

Vastaaja: GUPFINGER Einrichtungsstudio GmbH

Tuomiolauselma

Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/EY 6 artiklan 1 kohtaa ja 7 artiklan 1 kohtaa

on tulkittava siten, että

kun myyntisopimukseen sisältyvä vahingonkorvausta koskeva ehto on todettu kohtuuttomaksi ja siten pätemättömäksi ja kun kyseinen sopimus voi kuitenkin olla olemassa ilman kyseistä ehtoa, kyseiset säännökset ovat esteenä sille, että elinkeinonharjoittaja, joka on myyjänä ja joka on määrännyt kyseisestä ehdosta, voisi yksinomaan kansalliseen velvoiteoikeuteen sisältyvän dispositiivisen säännökseen perustuvan korvauskanteen osalta vaatia vahinkonsa korvaamista kyseisen säännöksen – jota olisi sovellettu ilman mainittua sopimusehtoa – nojalla.

(1) EUVL C 37, 24.1.2022.