Asia C-303/02





Peter Haackert

vastaan

Pensionsversicherungsanstalt der Angestellten





(Oberster Gerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

«Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu – Sosiaaliturva – Työttömyyden vuoksi varhennettu vanhuuseläke – Sukupuoleen perustuva eri eläkeikä»

Julkisasiamies S. Alberin ratkaisuehdotus 25.9.2003

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 4.3.2004

Tuomion tiivistelmä

1. Sosiaalipolitiikka – Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä – Direktiivi 79/7/ETY – Poikkeamisen salliminen, kun kyse on eläkeikien erosta mahdollisesti aiheutuvista vaikutuksista muihin etuuksiin – Ulottuvuus – Jäsenvaltioiden mahdollisuus toteuttaa tai muuttaa eri eläkeikiin liittyviä toimenpiteitä direktiivin täytäntöönpanolle asetetun määräajan päättymisen jälkeen – Vain sellaisen syrjinnän salliminen, joka liittyy välttämättä ja objektiivisesti eläkeikien eroon

(Neuvoston direktiivin 79/7/ETY 7 artiklan 1 kohdan a alakohta)

2. Sosiaalipolitiikka – Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä – Direktiivi 79/7/ETY – Poikkeamisen salliminen, kun kyse on eläkeikien erosta mahdollisesti aiheutuvista vaikutuksista muihin etuuksiin – Syrjinnän salliminen työttömyyden vuoksi varhennetun vanhuuseläkkeen osalta

(Neuvoston direktiivin 79/7/ETY 7 artiklan 1 kohdan a alakohta)

1.

Väliaikainen eri eläkeiän voimassapitäminen jäsenvaltion lainsäädännössä eri sukupuolille voi edellyttää, että miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä annetun direktiivin 79/7/ETY täytäntöönpanolle asetetun määräajan päättymisen jälkeen toteutetaan toimenpiteitä, jotka kuuluvat erottamatta direktiivin 7 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädettyyn poikkeussääntelyyn. Jos jäsenvaltiota, joka on vahvistanut miehille ja naisille eri eläkeiän, kiellettäisiin toteuttamasta tai muuttamasta tähän eläkeiän eroon liittyviä toimenpiteitä direktiivin täytäntöönpanolle asetetun määräajan päättymisen jälkeen, mainitussa artiklassa säädetyllä poikkeuksella ei olisi enää tehokasta vaikutusta.

Silloin, kun jäsenvaltio määrittelee direktiivin saman säännöksen mukaisesti erilaisen eläkeiän miehille ja naisille vanhuus- ja työeläkkeen myöntämiseksi, ala, jolla poikkeaminen sallitaan ja joka on mainitussa säännöksessä määritelty ilmaisulla ”sen mahdollisia vaikutuksia muihin etuuksiin”, kattaa vain muissa etuusjärjestelmissä olevat syrjivät säännökset, jos ne liittyvät tarpeellisella ja objektiivisella tavalla tähän eläkeikää koskevaan eroon. Näin on, jos tämä syrjintä on objektiivisesti tarpeen, jotta vältettäisiin sosiaaliturvajärjestelmän taloudellisen tasapainon vaarantuminen tai jotta turvattaisiin työeläkejärjestelmien ja muiden etuusjärjestelmien välinen johdonmukaisuus.

(ks. 29–30 kohta)

2.

Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä annetun direktiivin 79/7/ETY 7 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädettyä poikkeusta miesten ja naisten tasa-arvoisesta kohtelusta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä on tulkittava siten, että sitä on sovellettava työttömyyden vuoksi varhennetun vanhuuseläkkeen kaltaisiin etuuksiin, joiden osalta on säädetty eri eläkeiästä miehille ja naisille, koska tällaisen seurauksen voidaan katsoa olevan tässä säännöksessä tarkoitettu kansallisesta lainsäädännöstä johtuva vaikutus siitä, että miehille ja naisille on vahvistettu eri eläkeikä vanhuuseläkkeen myöntämiseksi.

Kyseessä olevan etuuden saamiseksi vahvistettu eläkeikä ja normaali eläkeikä ovat yhtäältä objektiivisesti sidoksissa toisiinsa, koska sen lisäksi, että vanhuuseläke korvataan työttömyyden vuoksi varhennetulla vanhuuseläkkeellä etuuden saajien saavutettua normaalin eläkeiän, sekä miehet että naiset voivat vaatia tätä etuutta kolme ja puoli vuotta ennen normaalia eläkeikää. Toisaalta työttömyyden vuoksi varhennetun vanhuuseläkkeen tavoitteena on vahvistaa varhennettu oikeus vanhuuseläkkeeseen, kun iän, sairauden, vähentyneen työkyvyn tai muiden syiden perusteella ei enää ilman tiettyjä vaikeuksia ole mahdollista, että vakuutettu saa vielä työtä tietyksi ajaksi, joten kyseisen etuuden tarkoituksena on varmistaa toimeentulo henkilölle, joka ei voi enää integroitua työmarkkinoille ennen eläkkeeseen oikeuttavan iän saavuttamista. Tästä seuraa, että tällaista syrjintää voidaan pitää objektiivisesti välttämättömänä, jotta voitaisiin taata työttömyyden vuoksi varhennetun vanhuuseläkkeen ja vanhuuseläkkeen välinen johdonmukaisuus.