ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Tavaroiden vapaa liikkuvuus — Määrälliset rajoitukset — Vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet — Hallintokäytäntö, jossa luokitellaan lääkkeiksi tietyt vitamiini- tai kivennäisainevalmisteet, jotka sisältävät vitamiineja tai kivennäisaineita enemmän kuin yksinkertaisen päiväannoksen — Kansanterveyden suojelu ei riitä perusteluksi — Perusteellisen ja tapauskohtaisen arvioinnin tarve — (EY 28 ja EY 30 artikla; neuvoston direktiivin 65/65 1 artikla)

Tiivistelmä

Jäsenvaltio ei noudata EY 28 artiklan mukaisia velvoitteitaan, jos se luokittelee järjestelmällisesti lääkkeiksi muissa jäsenvaltioissa laillisesti ravintolisinä valmistetut tai myydyt vitamiini- ja kivennäisainevalmisteet silloin, kun ne ylittävät yksinkertaisen päiväannoksen muita vitamiineja kuin A-, C-, D- tai K-vitamiinia tai muita kivennäisaineita kuin kromaattiryhmän kivennäisaineita taikka kun ne sisältävät A-, D- tai K-vitamiinia pitoisuudesta riippumatta.

Koska muiden kuin A-, C-, D- ja K-vitamiinin osalta ja muiden kuin kromaattiryhmän kivennäisaineiden osalta asianomaisten valmisteiden sellainen luokittelu, joka perustuu yksinomaan suositeltuun päiväannokseen, ei täysimääräisesti täytä edellytystä siitä, että luokittelu on toteutettava kunkin vitamiini- tai kivennäisainevalmisteen farmakologisten ominaisuuksien mukaisesti, ja koska tästä ei välttämättä seuraa se, että kaikki valmisteet, jotka ylittävät yksinkertaisen päiväannoksen, kuuluvat lääkkeistä annetun direktiivin 65/65 1 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun lääkkeen määritelmän alaan ja koska kyseinen käytäntö voi A-, D- ja K-vitamiinin osalta aiheuttaa sen, että lääkkeiksi luokitellaan A-, D- tai K-vitamiinia sisältäviä valmisteita riippumatta siitä, että valmisteet sisältävät liian vähän kyseisiä ravintoaineita, jotta niiden voitaisiin katsoa vastaavan direktiivissä 65/65 annettua määritelmää, riitautetulla käytännöllä luodaan kaupan este niiltä osin kuin vitamiini- ja kivennäisainevalmisteita, joita myydään tai valmistetaan laillisesti ravintolisinä muissa jäsenvaltioissa, voidaan asianomaisessa jäsenvaltiossa myydä ainoastaan sen jälkeen, kun ne on saatettu lääkkeisiin sovellettavaan markkinoille saattamista koskevaan lupamenettelyyn.

Kyseistä käytäntöä ei voida perustella EY 30 artiklassa mainituilla ihmisten terveyden ja elämän suojeluun liittyvillä syillä, koska siinä ei tehdä eroa valmisteeseen lisättyjen eri vitamiinien tai kivennäisaineiden välillä ja erityisesti niiden vaarallisuuden asteiden välillä, jota niiden lisääminen voi mahdollisesti aiheuttaa kansanterveydelle, ja koska kyseisen käytännön järjestelmällinen luonne ei näin ollen mahdollista kansanterveyteen kohdistuvan todellisen vaaran tunnistamista ja arviointia, mikä edellyttäisi sitä, että kyseisten vitamiinien ja kivennäisaineiden lisäämisen vaikutuksia arvioitaisiin perusteellisesti ja tapauskohtaisesti.

(ks. 68, 74 , 82, 95, 96 ja 102 kohta sekä tuomiolauselma)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Valtiontuki - Komission suorittama tutkinta - Tuensaajan määrittäminen - Todellisen edun saaminen - Mahdollisuus ottaa huomioon käyttötarkoitusta koskevien lausekkeiden sanamuoto, kun kyse on lainasta, ja katsoa siten tuensaajaksi joku muu kuin lainansaaja - Velvollisuutta määrittää valtion toimenpide etukäteen tueksi lainansaajalle ei ole

(EY 87 artiklan 1 kohta)

2. Valtiontuki - Valtiontuen soveltumattomuutta yhteismarkkinoille koskeva komission päätös - Täytäntöönpanovaikeudet - Komission ja jäsenvaltion velvollisuus olla yhteistyössä perustamissopimuksen mukaisen ratkaisun löytämiseksi

(EY 10 artikla ja EY 88 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta)

3. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Perustelut - Perusteluvelvollisuuden laajuus - Valtiontuen soveltumattomuutta yhteismarkkinoille koskeva komission päätös

(EY 87 ja EY 253 artikla)

Tiivistelmä

1. Valtiontuen edunsaajan määrittämiseksi on tunnistettava yritykset, jotka ovat saaneet valtiontuesta todellista etua. Kun kyse on lainasta, ei ole poissuljettua, että komissio voi ottaa lainan käyttötarkoitusta koskevien lausekkeiden sanamuodon huomioon tämän edunsaajan määrittämiseksi ja että tällaisessa tarkastelussa päädytään päätelmään, jonka mukaan edunsaaja on toinen kuin lainansaaja. Koska EY 87 artiklan 1 kohdassa kielletään valtion myöntämät taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetyt tuet, tällaiseen päätelmään päätymiseksi ei ole tarpeen todeta etukäteen, että toimenpide on valtiontukea lainansaajalle.

( ks. 55-57 kohta )

2. Jäsenvaltio, jolle aiheutuu ennalta-arvaamattomia ongelmia pantaessa täytäntöön valtiontuen soveltumattomuutta yhteismarkkinoille ja tuen palauttamista koskevaa päätöstä, voi saattaa nämä ongelmat komission arvioitaviksi. Tällöin komission ja jäsenvaltion on noudatettava erityisesti EY 10 artiklassa ilmaistua jäsenvaltioiden ja yhteisön toimielinten välisen lojaalin yhteistyön velvoitetta ja pyrittävä ratkaisemaan kyseiset ongelmat vilpittömän yhteistyön avulla niin, että perustamissopimuksen määräyksiä ja erityisesti sen valtiontukea koskevia määräyksiä noudatetaan täysimääräisesti.

( ks. 99 kohta )

3. Vaikka tietyissä tapauksissa jo valtiontuen myöntämiseen liittyvien seikkojen vuoksi tuki voi vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja vääristää tai uhata vääristää kilpailua, komission on joka tapauksessa mainittava nämä seikat kyseisen tuen soveltumattomuutta yhteismarkkinoille koskevan päätöksensä perusteluissa.

( ks. 103 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Maatalous - EMOTR - Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen - Komission valvontavalta menojen sääntöjenmukaisuuden osalta - Perustellun epäilyksen olemassaolo - Jäsenvaltion todistustaakka

2. Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Naudanliha - BSE-kriisistä selviytymistä varten maksettavat lisäpalkkiot - Maksujen suorittamisen käsite

(Neuvoston asetuksen N:o 1357/96 7 artikla; komission asetus N:o 1663/95)

Tiivistelmä

$$1. Vaikka komissiolla on velvollisuus perustella päätöksensä olla rahoittamatta EMOTR:n tukiosastosta jäsenvaltion suorittamia menoja esittämällä näyttöä vakavista ja perustelluista epäilyistä, jotka koskevat kyseisessä jäsenvaltiossa suoritettujen tarkastusten tekemistä tai niiden asianmukaisuutta, sen ei kuitenkaan tarvitse näyttää yksityiskohtaisesti toteen tarkastusten riittämättömyyttä tai jäsenvaltion lähettämien tietojen virheellisyyttä. Juuri jäsenvaltio voi nimittäin parhaiten kerätä ja tarkistaa tarvittavat tiedot ja esittää todisteet tarkastusten todenmukaisuudesta ja komission väitteiden virheellisyydestä.

( ks. 66 kohta )

2. Vuonna 1996 suoritettavista lisämaksuista naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetussa neuvoston asetuksessa N:o 805/68 tarkoitettujen palkkioiden osalta sekä kyseisen asetuksen muuttamisesta annetun asetuksen N:o 1357/96 7 artiklassa säädetään nimenomaisesti, että yhteisö rahoittaa jäsenvaltioiden suorittamat kyseisen asetuksen 1 artiklassa ja 4 artiklan a kohdassa tarkoitetut menot - nimittäin ylimääräiset tuet vuoden 1995 eläinpalkkioiden lisämaksujen muodossa - ainoastaan, jos nämä maksut ovat tapahtuneet "viimeistään 15.10.1996". Kyseinen säännös edellyttää näin ollen, että tukien suorittamista varten tarvittavien tietojen piti olla käytettävissä jo erittäin kauan ennen tätä päivää. Tältä osin neuvoston asetuksen N:o 729/70 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä EMOTR:n tukiosaston tilien tarkastamisen ja hyväksymisen osalta annetun asetuksen N:o 1663/95 liitteessä olevan 2 kohdan ii alakohdassa ja 6 kohdan v alakohdassa määritellään maksujen suorittaminen pankille tai julkiselle maksupalvelulle annetuksi toimintaohjeeksi maksaa tuensaajalle kuuluva summa, mikä edellyttää maksua suoraan tuensaajalle.

( ks. 95 ja 96 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Yhteisön tavaramerkki - Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen - Ehdottomat hylkäysperusteet - Tavaramerkit, joilta puuttuu erottamiskyky - Useista yleisnimistä muodostuva merkki - Koko merkin erottamiskyvyn tutkiminen - Tosiseikkoja koskeva arviointi

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

2. Muutoksenhaku - Valitusperusteet - Tosiseikkojen virheellinen arviointi - Tutkimatta jättäminen - Yhteisöjen tuomioistuimen harjoittaman valvonnan piiriin ei kuulu selvitysaineiston arviointi, paitsi jos se on otettu huomioon vääristyneellä tavalla

(EY 225 artikla; EY:n tuomioistuimen perussäännön 51 artikla)

Tiivistelmä

1. Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaan merkkejä, joilta puuttuu erottamiskyky, ei rekisteröidä. Sellaisen merkin erottamiskykyä arvioitaessa, joka muodostuu kahdesta sanasta, jotka ainoastaan merkitsevät yrityksille tarkoitettujen tavaroiden tai palveluiden valikoimaa, on tutkittava, lisääkö kahden yleisnimen yhdistelmä merkkiin jotakin, joka on omiaan antamaan merkille kokonaisuudessaan erottamiskyvyn. Kun tätä kriteeriä sovelletaan konkreettisesti tässä tapauksessa, tämä soveltaminen sisältää luonteeltaan tosiseikkoja koskevia arviointeja.

( ks. 21 ja 22 kohta )

2. Ainoastaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on toimivaltainen toisaalta määrittämään tosiseikaston, lukuun ottamatta tapauksia, joissa määritetyn tosiseikaston paikkansapitämättömyys käy ilmi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle toimitetusta aineistosta, ja toisaalta arvioimaan tätä tosiseikastoa. Lukuun ottamatta sitä tapausta, että tuomioistuimelle esitetty selvitys on otettu huomioon vääristyneellä tavalla, tosiseikaston arviointi ei näin ollen ole sellainen oikeuskysymys, että se sellaisenaan kuuluisi yhteisöjen tuomioistuimen muutoksenhakuasteena harjoittaman valvonnan piiriin.

( ks. 22 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Verotus - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Liikevaihtoverot - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Veron peruste - Palvelujen suoritus - Tukena suoritettu maksu, joka on osa vastiketta, joka taloudelliselle toimijalle suoritetaan siitä, että tämä on suorittanut tietynlaisille edunsaajille palvelun - Maksun kuuluminen veron perusteeseen

(Neuvoston direktiivin N:o 77/388/ETY 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohta)

Tiivistelmä

$$Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen direktiivin 77/388/ETY 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohtaa on tulkittava niin, että maksu, jonka julkinen toimielin suorittaa tukijärjestelmän mukaisesti taloudelliselle toimijalle siksi, että viimeksi mainittu on suorittanut energianeuvontapalvelun tietynlaiselle kotitaloudelle, on osa palvelun suorituksesta maksettavaa vastiketta, ja siksi se kuuluu arvonlisäverotuksessa tämän palvelun veron perusteeseen.

( ks. 28 kohta ja tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Ennakkoratkaisukysymykset - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta - Rajat - Kysymykset, joilla ei ilmiselvästi ole merkitystä, ja hypoteettiset kysymykset, joihin ei voida antaa hyödyllistä vastausta - Kysymykset, joilla ei ole yhteyttä pääasian oikeudenkäynnin kohteeseen

(EY 234 artikla)

2. Maatalous - Yhtenäinen lainsäädäntö - Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suoja - Asetuksen N:o 2081/92 13 artiklan 2 kohdan mukainen poikkeusjärjestelmä - Soveltamisala - Suojatun alkuperänimityksen valtiosta peräisin olevat tuotteet eivät kuulu poikkeusjärjestelmän soveltamisalaan

(Neuvoston asetuksen N:o 2081/92 13 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

1. EY 234 artiklan mukaisessa yhteisöjen tuomioistuimen ja kansallisten tuomioistuimien välisessä yhteistyössä yksinomaan kansallisen tuomioistuimen, jossa asia on vireillä ja joka vastaa annettavasta ratkaisusta, tehtävänä on kunkin asian erityispiirteiden perusteella harkita, onko ennakkoratkaisu tarpeen asian ratkaisemiseksi ja onko sen yhteisöjen tuomioistuimelle esittämillä kysymyksillä merkitystä asian kannalta. Jos esitetyt kysymykset koskevat yhteisön oikeuden tulkintaa, yhteisöjen tuomioistuimen on siten yleensä ratkaistava esitetyt kysymykset.

Yhteisöjen tuomioistuimen on kuitenkin oman toimivaltaisuutensa arvioimiseksi poikkeustapauksissa tutkittava ne olosuhteet, joiden vallitessa kansallinen tuomioistuin esitti ennakkoratkaisukysymyksen. Yhteisöjen tuomioistuin voi kieltäytyä vastaamasta kansallisen tuomioistuimen esittämään ennakkoratkaisukysymykseen vain, jos on ilmeistä, että yhteisön oikeuden tulkitsemisella, jota kansallinen tuomioistuin on pyytänyt, ei ole mitään yhteyttä kansallisessa tuomioistuimessa käsiteltävän asian tosiseikkoihin tai kohteeseen tai jos kyseinen ongelma on luonteeltaan hypoteettinen tai jos yhteisöjen tuomioistuimella ei ole tiedossaan niitä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja, jotka ovat tarpeen, jotta se voisi antaa hyödyllisen vastauksen sille esitettyihin kysymyksiin.

( ks. 18 ja 19 kohta )

2. Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetun asetuksen N:o 2081/92 13 artiklan 2 kohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 535/97, on tulkittava niin, että kyseisellä säännöksellä käyttöön otetun poikkeusjärjestelmän piiriin eivät kuulu tuotteet, jotka ovat peräisin jäsenvaltiosta, joka on saanut rekisteröidyksi suojatun alkuperänimityksen, jonka asetuksen N:o 2081/92, sellaisena kuin se on näin muutettuna, 13 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdan mukainen suoja on kyseessä ja jonka eritelmää ne eivät vastaa.

( ks. 34 kohta ja tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Maito ja maitotuotteet - Maidon lisämaksu - Lisämaksusta vapautettujen viitemäärien myöntäminen - Edunsaajat - Tuottaja, joka on saanut tilan "perimisen kaltaisella tavalla" - Käsite - Tila on vuokrattu tavanomaisia markkinaehtoja edullisemmin ehdoin nimetyn perillisen puolisolle perinnönjättäjän kaupan pitämisestä luopumisesta antaman sitoumuksen lakattua olemasta voimassa - Käsitteen piiriin kuulumisen edellytykset

(Neuvoston asetuksen N:o 857/84 3 a artiklan 1 kohdan toisen alakohdan toinen luetelmakohta)

Tiivistelmä

$$Maidon lisämaksun soveltamista koskevista yleisistä säännöistä annetun asetuksen N:o 857/84, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1639/91, 3 a artiklan 1 kohdan toisen alakohdan toisessa luetelmakohdassa olevia ilmauksia "tuottajat - - jotka ovat saaneet tilan - - perimisen kaltaisella tavalla" on tulkittava siten, että ne koskevat tuottajaa, joka on nimetyn perillisen puoliso, jolle tila on vuokrattu tavanomaisia markkinaehtoja edullisemmin ehdoin vuokranantajana olevan perinnönjättäjän asetuksen N:o 1078/77 mukaisen kaupan pitämisestä luopumisesta antaman sitoumuksen lakattua olemasta voimassa, jos vuokrausta luonnehtivista tosiseikoista ja oikeudellisista seikoista ilmenee,

- että vuokrauksen pääasiallinen tarkoitus on toiminnan jatkaminen tilalla todennäköisen perillisen hyväksi, eikä se, että perinnönjättäjä saisi tilastaan sen markkina-arvoa vastaavan summan, ja että

- sopijapuolten väliset oikeudelliset suhteet on järjestetty siten, että se etu, jonka perinnönjättäjä haluaa suoda perilliselleen, on taattu pysyvästi, myös puolisoiden asumus- tai avioeron tilanteessa.

( ks. 37 kohta sekä tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Valtiontuki - Komission hyväksymä yleinen tukijärjestelmä - Yksittäinen tuki, jonka hyväksynnän väitetään kattavan - Komission suorittama tutkinta - Hyväksymispäätöksen ehtojen noudattamatta jättäminen - Uusia tukia koskevan järjestelmän soveltaminen

(EY 88 artiklan 1-3 kohta)

2. Valtiontuki - Kielto - Poikkeukset - Poikkeamisen perusteet - Kaikki näiden perusteiden vastaiset tuet ovat yhteismarkkinoille soveltumattomia - Komission asema - Poikkeamisen perusteiden noudattamisen tutkiminen

(EY 87 artiklan 1 kohta ja 3 kohdan e alakohta)

Tiivistelmä

1. EY 88 artiklassa annetut erityiset menettelysäännöt, joiden mukaisesti komissio seuraa jatkuvasti valtiontukia ja valvoo niitä, ovat erilaisia sen mukaan, ovatko kysymyksessä olevat tuet voimassa olevia vai uusia tukia. Ensin mainittuihin sovelletaan EY 88 artiklan 1 ja 2 kohtaa, kun taas jälkimmäisiä säännellään EY 88 artiklan 2 ja 3 kohdalla.

Kun komissio toteaa, että tuki, jonka väitetään olevan myönnetty aikaisemmin hyväksytyn järjestelmän mukaisesti, ei täytä sen tekemässä tukijärjestelmän hyväksymispäätöksessä asetettuja ehtoja ja ettei hyväksymispäätös sen vuoksi kata sitä, kysymyksessä olevaa tukea on pidettävä uutena tukena.

Jos nimittäin jäsenvaltio ei aikaisemmin hyväksytyn järjestelmän mukaista tukea myöntäessään noudata ehtoja, jotka komissio on asettanut järjestelmälle antamalleen hyväksynnälle, maksettu tuki on uusi tuki, minkä vuoksi komissiolla on velvollisuus aloittaa EY 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukainen erityinen menettely.

( ks. 22-25 kohta )

2. Silloin kun kysymys on EY 87 artiklan 3 kohdan e alakohdan nojalla annetuissa poikkeussäännöksissä tarkoitetuista valtiontuista, nämä tuet ovat periaatteessa lähtökohtaisesti yhteismarkkinoille soveltumattomia ja niiden voidaan katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille vain sillä edellytyksellä, että ne täyttävät tämän tukijärjestelmän hyväksymispäätökseen sisältyvät poikkeamisen ehdot.

Tästä seuraa, että kun komissio toteaa, etteivät mainitussa tukijärjestelmässä hyväksytyt tuet enää kuulu tämän tukijärjestelmän piiriin, sillä ei ole velvollisuutta ryhtyä tutkimaan uudelleen niiden soveltuvuutta EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen edellytysten kannalta eikä velvollisuutta tutkia, vaikuttavatko ne jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja aiheuttavatko ne kilpailun vääristymistä.

( ks. 47 ja 48 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Yhteisön säännöstö - Vakuutus vanhuuden varalta - Huomioon otettavat jaksot - Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään valtion alueella lasten hoitamiseen käytettyihin kausiin rinnastettavista kausista - Lisäedellytykset, joiden on täytyttävä silloin kun lasten hoitaminen on tapahtunut jossakin muussa Euroopan talousalueeseen kuuluvassa valtiossa tai jossakin muussa yhteisön jäsenvaltiossa - Lisäedellytyksiä ei voida hyväksyä

(EY:n perustamissopimuksen 8 A, 48 ja 52 artikla (joista on muutettuina tullut EY 18, EY 39 ja EY 43 artikla); neuvoston asetuksen N:o 1408/71 94 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

$$Asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 118/97, 94 artiklan 2 kohtaa ja tähän liittyen tapauskohtaisesti perustamissopimuksen 8 A, 48 ja 52 artiklaa (joista on muutettuina tullut EY 18, EY 39 ja EY 43 artikla) on tulkittava siten, että niiden vastainen on sellainen jäsenvaltion lainsäädäntö, jonka mukaan lasten hoitamiseen käytetyt ajanjaksot, jotka ovat täyttyneet jossakin toisessa Euroopan talousalueesta sopimuksen sopimusvaltiossa tai jossakin toisessa Euroopan unionin jäsenvaltiossa, katsotaan vanhuuseläkkeen osalta vakuutuskausiin rinnastettaviksi kausiksi ainoastaan, jos

- nämä kaudet ovat täyttyneet sen jälkeen kun tämä asetus on tullut voimaan ensin mainitussa jäsenvaltiossa ja

- vaatimuksen esittäjälle suoritetaan tai on suoritettu kyseessä olevien lasten osalta rahamääräistä äitiysavustusta tai vastaavaa avustusta tämän saman jäsenvaltion lainsäädännön nojalla

kun taas jäsenvaltiossa täyttyneet hoitokaudet katsotaan vanhuuseläkkeen osalta vakuutuskausiin rinnastettaviksi kausiksi ilman ajallisia tai muita rajoituksia.

( ks. 52 kohta ja tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettely - Direktiivi 93/37/ETY - Hankintaviranomainen - Julkisoikeudellisen laitoksen käsite - Edullisia vuokra-asuntoja tarjoavien osakeyhtiöiden kuuluminen käsitteen piiriin - Edellytykset

(Neuvoston direktiivin 93/37/ETY 1 artiklan b alakohta)

Tiivistelmä

$$Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/37/ETY 1 artiklan b alakohdan toisen alakohdan mukaan julkisoikeudellisella laitoksella tarkoitetaan laitosta, joka on nimenomaisesti perustettu täyttämään yleisen edun mukaisia muita kuin teollisia tai kaupallisia tarpeita, joka on oikeushenkilö ja joka on läheisesti riippuvainen valtiosta, alueellisista tai paikallisista viranomaisista taikka muista julkisoikeudellisista laitoksista. Tämän kolmannen julkisoikeudellista laitosta luonnehtivan edellytyksen osalta, josta säädetään direktiivin 1 artiklan b alakohdan toisen alakohdan kolmannessa luetelmakohdassa, johdon valvonnan, joka on yksi tässä säännöksessä mainituista kolmesta vaihtoehtoisesta kriteeristä, on luotava riippuvuus viranomaisista, joka vastaa sitä riippuvuutta, joka syntyy, kun jompikumpi kahdesta muusta vaihtoehtoisesta kriteeristä täyttyy, eli se, että toiminnan rahoituksesta suurin osa on peräisin viranomaisilta, tai se, että kyseiset viranomaiset nimittävät enemmän kuin puolet kyseisen laitoksen johtoelinten jäsenistä.

Näin ollen edullisia vuokra-asuntoja tarjoavat osakeyhtiöt täyttävät kaikki direktiivissä 93/37/ETY tarkoitetut kolme julkisoikeudellista laitosta luonnehtivaa edellytystä ja ne ovat hankintaviranomaisia, koska ne täyttävät yleisen edun mukaisia muita kuin teollisia tai kaupallisia tarpeita, ovat oikeushenkilöitä ja niiden johto on viranomaisten valvonnan alainen, minkä vuoksi viranomaiset voivat vaikuttaa näiden julkisia hankintoja koskeviin päätöksiin.

( ks. 39, 40, 44, 49, 59 ja 60 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Vakuutus vanhuuden ja kuoleman varalta - Etuudet - Asetuksen N:o 1248/92 mukaiset muutokset laskentasääntöihin - Uusien laskentasääntöjen soveltaminen - Siirtymäsäännökset - Soveltamisala - Eläkkeensaajat, jotka ovat ennen uusien säännösten voimaantuloa nostaneet kanteen päällekkäisyyden estävien kansallisten säännösten soveltamista vastaan, kuuluvat soveltamisalaan

(Neuvoston asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1248/92, 95 a artikla)

2. Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Vakuutus vanhuuden ja kuoleman varalta - Etuudet - Asetuksen N:o 1248/92 mukaiset muutokset laskentasääntöihin - Uusien laskentasääntöjen soveltaminen - Siirtymäsäännökset - Soveltamisedellytykset - Asianomaisen tekemä muutoshakemus - Kansalliselle tuomioistuimelle asetettu tutkimisvelvollisuus - Laajuus

(Neuvoston asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1248/92, 95 a artikla)

Tiivistelmä

1. Asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1248/92, 95 a artiklaa, joka sisältää asetuksen N:o 1248/92 soveltamista koskevat siirtymäsäännökset, sovelletaan eläkkeensaajiin, jotka olivat nostaneet ennen viimeksi mainitulla asetuksella tehtyjä muutoksia kansallisessa tuomioistuimessa kanteen, jossa he vaativat eläkeoikeutta vastustamalla päällekkäisyyden estävien kansallisten säännösten soveltamista ja jota ei ollut vielä uusien säännösten voimaantullessa ratkaistu lainvoimaisella päätöksellä.

( ks. 26 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta )

2. Asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1248/92, 95 a artiklan, joka sisältää asetuksen N:o 1248/92 soveltamista koskevat siirtymäsäännökset, nojalla asianomaisen tekemän muutoshakemuksen muodon osalta kansallisen tuomioistuimen on ensinnäkin tutkittava, edellytetäänkö kansallisessa lainsäädännössä muutoshakemuksen esittämistä joko toimivaltaiselle sosiaaliturvalaitokselle säädetyssä määräajassa vaadittuja muotomääräyksiä noudattaen tai tuomioistuimelle itselleen sovellettavien menettelysääntöjen mukaisesti. Toiseksi tämän tuomioistuimen on tarkistettava, etteivät nämä vaatimukset ole epäedullisempia kuin kansallisen oikeusjärjestyksen mukaisia vastaavia tilanteita koskevat vaatimukset ja ettei niillä tehdä muutetun asetuksen N:o 1408/71 mukaisten oikeuksien käyttämistä käytännössä mahdottomaksi tai suhteettoman vaikeaksi.

( ks. 42 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta )