21

Koska Tribunale amministrativo regionale per il Laziolla (Lazion alueen hallintotuomioistuin, Italia) on epäilyksiä täytäntöönpanopäätöksen 2015/789 pätevyydestä, se keskeytti kyseessä olevien kansallisten toimenpiteiden täytäntöönpanon siltä osin, kuin niillä velvoitetaan poistamaan kaikki isäntäkasvit 100 metrin säteeltä tartunnan saaneista kasveista, ja päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset: ”1) Ovatko direktiivi 2000/29 – – ja erityisesti sen 11 artiklan 3 kohta, 13 c artiklan 7 kohta ja 16 artiklan 1, 2, 3 ja 5 kohta sekä suhteellisuusperiaate ja logiikan ja järkevyyden periaatteet esteenä – – täytäntöönpanopäätöksen – – 2015/789, sellaisena kuin se on saatettu osaksi Italian lainsäädäntöä [19.6.2015 annetun] asetuksen 8 §:n 2 ja 4 momentilla, 6 artiklan 2 ja 4 kohdan soveltamiselle siltä osin kuin kyseisissä kohdissa säädetään, että kaikki isäntäkasvit niiden terveydentilasta huolimatta on poistettava välittömästi 100 metrin säteellä kasveista, jotka on testattu ja joiden on havaittu olevan mainitun organismin tartuttamia, ja säädetään samalla, että jäsenvaltion on tehtävä ennen 2 kohdassa tarkoitettujen kasvien poistamista asianmukaiset kasvinsuojelulliset käsittelyt, joilla torjutaan mainitun organismin vektoreita ja kyseisten vektorien isäntinä mahdollisesti toimivia kasveja ja joihin voi tapauksen mukaan kuulua kasvien poistaminen? 2) Ovatko direktiivi 2000/29 – –, ja erityisesti sen 16 artiklan 1 kohta, jonka mukaan on toteutettava ’kaikki tarvittavat toimenpiteet kyseisten haitallisten organismien hävittämiseksi, tai jos se on mahdotonta, niiden leviämisen estämiseksi’, esteenä – – täytäntöönpanopäätöksen – – 2015/789 6 artiklan 2 kohdan, sellaisena kuin se on saatettu osaksi Italian lainsäädäntöä [19.6.2015 annetun] asetuksen 8 §:n 2 momentilla, soveltamiselle, koska kyseisessä kohdassa säädetään, että kaikki isäntäkasvit niiden terveydentilasta huolimatta on poistettava välittömästi 100 metrin säteellä kasveista, jotka on testattu ja joiden on havaittu olevan mainitun organismin tartuttamia? 3) Ovatko direktiivin 2000/29/EY 16 artiklan 1, 2, 3 ja 5 kohta sekä suhteellisuusperiaate ja logiikan ja oikeudenmukaisen menettelyn periaatteet esteenä – – täytäntöönpanopäätöksen – – 2015/789 6 artiklan 2 ja 4 kohdan, sellaisena kuin ne on saatettu osaksi Italian lainsäädäntöä [19.6.2015 annetun] asetuksen 8 §:n 2 ja 4 momentilla, tulkitsemiselle siten, että 2 kohdassa tarkoitettu poistaminen voidaan määrätä toteutettavaksi ennen saman 6 artiklan 3 ja 4 artiklassa säädettyä ennaltaehkäisevää käsittelyä ja siitä riippumatta? 4) Ovatko ennalta varautumisen ja asianmukaisuuden periaatteet ja suhteellisuusperiaate esteenä – – täytäntöönpanopäätöksen – – 2015/789 6 artiklan 2, 3 ja 4 kohdan, sellaisena kuin ne on saatettu osaksi Italian lainsäädäntöä [19.6.2015 annetun] asetuksen 8 §:n 2 ja 4 momentilla, soveltamiselle, koska kyseisissä kohdissa säädetään, että isäntäkasvit on hävitettävä 100 metrin säteellä [Xylella-organismin] tartuttamista kasveista ilman asianmukaista tieteellistä näyttöä, joka osoittaisi varmaksi syy-yhteyden kyseisen organismin esiintymisen ja tartunnan saaneiden kasvien kuihtumisen välillä? 5) Ovatko SEUT 296 artiklan [toinen] kohta ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan [(jäljempänä perusoikeuskirja)] 41 artikla esteenä – – täytäntöönpanopäätöksen – – 2015/789 6 artiklan 2 ja 4 kohdan soveltamiselle, koska kyseisissä kohdissa säädetään, että kaikki isäntäkasvit niiden terveydentilasta huolimatta on poistettava välittömästi 100 metrin säteellä kasveista, jotka on testattu ja joiden on havaittu olevan mainitun organismin tartuttamia, ilman asianmukaista perustelua? 6) Ovatko asianmukaisuuden periaate ja suhteellisuusperiaate esteenä – – täytäntöönpanopäätöksen – – 2015/789, sellaisena kuin se on saatettu osaksi Italian lainsäädäntöä [19.6.2015 annetulla] asetuksella, soveltamiselle, koska kyseisen päätöksen mukaan on poistettava isäntäkasvit niiden terveydentilasta huolimatta, kasvit, jotka tiedetään mainitun organismin tartuttamiksi, sekä kasvit, joissa on oireita [Xylella-organismin] mahdollisesti aiheuttamasta tartunnasta tai joiden epäillään olevan mainitun organismin tartuttamia, ilman, että säädetään minkäänlaisista korvauksista kasvien omistajille, jotka eivät ole syyllisiä kyseisen organismin leviämiseen?”