Asia C-285/07

A.T.

vastaan

Finanzamt Stuttgart-Körperschaften

(Bundesfinanzhofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

”Direktiivi 90/434/ETY — Rajat ylittävä osakkeidenvaihto — Verotuksen neutraalisuus — Edellytykset — EY 43 ja EY 56 artikla — Jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa asetetaan saatuja uusia osuuksia vastaan siirrettyjen osuuksien kirjanpitoarvon käyttämisen jatkamiselle ja näin ollen siirron neutraalisuudelle edellytykseksi se, että tämä arvo kirjataan ulkomaisen hankkivan yhtiön verotusta varten laadittuun taseeseen — Yhteensoveltuvuus”

Julkisasiamies E. Sharpstonin ratkaisuehdotus 6.11.2008 I ‐ 9332

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 11.12.2008 I ‐ 9346

Tuomion tiivistelmä

Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Eri jäsenvaltioissa olevia yhtiöitä koskeviin sulautumisiin, diffuusioihin, varojensiirtoihin ja osakkeiden vaihtoihin sovellettava yhteinen verojärjestelmä – Direktiivi 90/434

(Neuvoston direktiivin 90/434 8 artiklan 1 ja 2 kohta)

Eri jäsenvaltioissa olevia yhtiöitä koskeviin sulautumisiin, diffuusioihin, varojensiirtoihin ja osakkeidenvaihtoihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä annetun direktiivin 90/434 8 artiklan 1 ja 2 kohta ovat esteenä sellaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan osakkeidenvaihdon yhteydessä hankitun yhtiön osakkaalta kannetaan veroa varojen siirrosta saadusta arvonkorotuksesta, joka koostuu siirrettyjen osuuksien alkuperäisten hankintakustannusten ja markkina-arvon välisestä erosta, paitsi jos hankkiva yhtiö kirjaa siirrettyjen osuuksien alkuperäisen kirjanpitoarvon verotusta varten laadittuun taseeseensa.

Direktiivin 90/434 8 artiklan 1 ja 2 kohdan pakottavasta ja selvästä sanamuodosta ei ilmene millään tavalla, että yhteisön lainsäätäjän tahtona olisi ollut jättää jäsenvaltioille täytäntöönpanoa koskevaa harkintavaltaa, jonka avulla ne voisivat asettaa hankitun yhtiön osakkaiden hyväksi säädetylle verotuksen neutraalisuudelle kyseisen artiklan 2 kohdassa säädetyn edellytyksen lisäksi ylimääräisiä edellytyksiä. Tällaisen täytäntöönpanoa koskevan harkintavallan jättäminen jäsenvaltioille olisi vastoin kyseisen direktiivin tarkoitusta, jona on perustaa yhteinen verojärjestelmä sen sijaan, että laajennettaisiin jäsenvaltioissa voimassa olevia kansallisia järjestelmiä yhteisön tasolle, koska näiden järjestelmien väliset erot ovat omiaan aiheuttamaan vääristymiä.

Lisäksi tällainen verolainsäädäntö, jonka tarkoituksena on sen estäminen, että verotus kierrettäisiin lopullisesti myös osuuksien vaihdon jälkeisessä vaiheessa, ja jossa kieltäydytään yleisesti myöntämästä direktiivissä 90/434 myönnettyjä veroetuuksia sen soveltamisalaan kuuluville osakkeidenvaihtoa koskeville liiketoimille pelkästään sillä perusteella, että hankkiva yhtiö ei ole arvioinut verotusta varten laaditussa taseessaan siirrettyjä osuuksia niiden alkuperäiseen kirjanpitoarvoon, ei voi perustua direktiivin 90/434 11 artiklan 1 kohdan a alakohtaan eikä sen voida tällä perusteella katsoa olevan sen kanssa yhteensopiva. Jäsenvaltioiden on myönnettävä direktiivissä 90/434 säädetyt verotukselliset edut 2 artiklan d alakohdassa tarkoitetuille osakkeiden vaihtoliiketoimille, paitsi jos näiden liiketointen ainoana tai yhtenä pääasiallisena tarkoituksena on kyseisen direktiivin 11 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu veropetos tai veron kiertäminen. Jäsenvaltiot voivat tämän artiklan nojalla poikkeuksellisesti yksittäistapauksissa kieltäytyä joko kokonaan tai osittain soveltamasta kyseisen direktiivin säännöksiä tai peruuttaa niistä saatavan hyödyn. Näin ollen kun toimivaltaiset kansalliset viranomaiset valvovat, onko suunnitellulla liiketoimella tällainen tarkoitus, ne eivät saa tyytyä soveltamaan ennalta määrättyjä yleisiä arviointiperusteita, vaan niiden on tapaus tapaukselta tutkittava liiketoimi kokonaisuudessaan.

Tässä asiayhteydessä siltä osin kuin tällaisen verolainsäädännön tarkoituksena on myös mahdollistaa veronkanto tapauksissa, joissa osoittautuisi, että verotusjärjestelmässä on aukko, jäsenvaltion ei voida sallia täyttävän yksipuolisesti tällaisia aukkoja, olettaen että tällaisia on, koska olisi vaarana, että estettäisiin direktiivin 90/434 tarkoituksen, jona on perustaa yhteinen verojärjestelmä, toteutuminen. Se, että sovellettavassa lainsäädännössä velvoitetaan hankitun yhtiön osakas toteuttamaan vastikkeena saatujen osakkeiden myöhemmät luovutukset ja että vastaanottavan yhtiön osakkeiden pörssikurssi on laskenut tämän jälkeen rajusti, eivät oikeuta sitä, että pelkkä osuuksien vaihto otettaisiin verotettavaksi tapahtumaksi, koska piileviä varoja ei ole realisoitu tähän päivään mennessä.

(ks. 26–27, 30–32, 34, 36 ja 39 kohta sekä tuomiolauselma)