ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Liikenne - Sisävesiliikenne - Rakenteelliset parannukset - Maksuvelvollisuus romutusrahastoon - Erikoisaluksille myönnettävä poikkeus - Suppea tulkinta - Alus, joka on tarkoitettu muidenkin kuin erikoisominaisuuksiaan vastaavien tavaroiden kuljettamiseen - Soveltamisalan ulkopuolelle jääminen

(Neuvoston asetuksen N:o 1101/89 8 artiklan 3 kohdan c alakohta)

2 Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Perusteluvelvollisuuden laajuus - Sisävesiliikenteen rakenteellisiin parannuksiin liittyvä päätös, jolla uuden aluksen omistajalta on evätty vapautus maksuvelvollisuudesta romutusrahastoon

(EY:n perustamissopimuksen 190 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1101/89 8 artiklan 3 kohdan c alakohta)

Tiivistelmä

1 Sisävesiliikenteen rakenteellisista parannuksista annetun asetuksen N:o 1101/89 8 artiklan 3 kohdan c alakohdan säännös, jonka mukaan erikoisaluksena pidettävän uuden aluksen omistaja voidaan vapauttaa maksuvelvollisuudesta romutusrahastoon, vaikkei hän aio romuttaa mitään nykyistä alusta, on poikkeus pääsäännöstä, ja sitä on sen vuoksi ja asetuksen tavoitteet huomioon ottaen tulkittava suppeasti.

Jos uutta alusta ei ole tarkoitettu pelkästään tiettyjen vaarallisten aineiden vaan muidenkin tavaroiden kuljettamiseen ja kun alus sen vuoksi lisää aluskapasiteettia, jota käytetään sellaisten muiden tavaroiden kuljetuksiin, joissa ylikapasiteettia esiintyy ennestään, sen liikkeelle laskeminen on asetuksen N:o 1101/89 tavoitteiden vastaista eikä sen osalta siten voida myöntää vapautusta edellä mainitusta maksuvelvollisuudesta. Tältä kannalta on merkityksetöntä, että kyseinen alus toimii sisävesikuljetusmarkkinoiden erityisellä segmentillä, koska sisävesikuljetusmarkkinoita on välttämättä tarkasteltava kokonaisuutena sen arvioimiseksi, lisääkö uuden aluksen liikkeelle laskeminen alalla olemassa olevaa ylikapasiteettia.

2 Yksittäisessä asiassa tehtävän päätöksen perusteluvelvollisuuden tarkoituksena on, että yhteisöjen tuomioistuimet voivat valvoa päätöksen laillisuutta ja että asianosainen saa tietää, miksi päätös on tehty, puolustaakseen tarvittaessa oikeuksiaan ja voidakseen tutkia, onko päätös asianmukainen. Komissiolla ei siten ole velvollisuutta ottaa kantaa kaikkiin perusteisiin, joita henkilöt, joita päätös koskee, ovat esittäneet, vaan riittää, että komissio esittää perusteluissa ne tosiseikat ja oikeudelliset näkökohdat, joilla on päätöksen kannalta olennaista merkitystä.

Erityisesti kun kysymys on asetuksen N:o 1101/89 8 artiklan 3 kohdan c alakohdan perusteella tehtävästä päätöksestä, jolla uuden aluksen omistajalta, joka ei aio romuttaa mitään nykyistä alusta, on evätty vapautus maksuvelvollisuudesta romutusrahastoon, ja jollaista päätöstä tehtäessä on ensin kuultava jäsenvaltioita ja sisävesiliikennettä edustavia järjestöjä, komissiolla ei ole velvollisuutta ilmoittaa kyseisen aluksen omistajalle näiden tahojen näkemyksiä yksityiskohtaisesti. Näiden tahojen näkemyksellä on merkitys pelkästään lausuntona, eivätkä niiden ja komission väliset mahdolliset mielipide-erot voi vaikuttaa toimielimen päätöksen pätevyyteen.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Oikeudenkäyntimenettely - Kannekirjelmä - Muotovaatimukset - Yhteenveto kanteen oikeudellisista perusteista - Oikeudelliset perusteet, joihin ei ole vedottu kanteessa - Viittaus liitteisiin kokonaisuudessaan - Tutkimatta jättäminen

(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohta)

2 Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Perusteluvelvollisuuden laajuus - Kanneperuste, joka koskee perustelujen puutteellisuutta tai riittämättömyyttä - Kanneperuste, joka koskee perustelujen virheellisyyttä - Eroavuudet

(EY:n perustamissopimuksen 190 artikla)

Tiivistelmä

3 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaan kanteessa on mainittava yhteenveto kanteen oikeudellisista perusteista. Tämä yhteenveto on esitettävä riittävän selvästi ja täsmällisesti, jotta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi valvoa päätöksen laillisuutta ja jotta vastaaja voi valmistella puolustuksensa. Oikeusvarmuuden ja hyvän oikeudenhoidon varmistamiseksi on tarpeen, että ne olennaiset tosiseikat ja oikeudelliset seikat, joihin kanne perustuu, käyvät ilmi ainakin suppeasti ja joka tapauksessa johdonmukaisesti ja ymmärrettävästi itse kannekirjelmästä. Vaikka kannekirjelmää voidaan tukea ja täydentää tietyiltä osin viittaamalla sen liitteenä oleviin otteisiin asiakirjoista, se, että kannekirjelmässä on viitattu yleisellä tavalla kannekirjelmään liitettyihin asiakirjoihin oikeudellisia väitteitä koskevien olennaisten seikkojen selvittämiseksi, ei täytä työjärjestyksessä määrättyjä edellytyksiä. Koska liitteillä on puhtaasti todistuksellinen ja täydentävä tehtävä, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiana ei ole etsiä ja tunnistaa liitteistä kanneperusteita, joihin kanteen voitaisiin katsoa perustuvan.

4 Perustamissopimuksen 190 artiklassa edellytetään, että perusteluissa selkeästi ja yksiselitteisesti ilmaistaan toimielimen toimenpiteen perustelut siten, että yhteisöjen tuomioistuin voi valvoa toimenpiteen laillisuutta ja että sille, jota toimenpide koskee, selviävät sen syyt.

Perustelujen puuttuminen tai puutteellisuus muodostavat erillisen, olennaisten menettelymääräysten rikkomista koskevan kanneperusteen, joka eroaa kanteen kohteena olevan päätöksen perustelujen virheellisyyttä koskevasta kanneperusteesta, jonka valvonta koskee sitä vastoin kyseisen päätöksen sisällön oikeellisuuden tutkimista.
EY:n tuomioistuimen perussäännön 43 artiklassa (josta on tullut yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 46 artikla) tarkoitettu vanhentumisaika sopimussuhteen ulkopuolista yhteisöjen vastuuta koskevissa asioissa voi alkaa kulua vasta, kun kaikki vahingonkorvausvelvollisuuden perusteena olevat edellytykset ovat täyttyneet, eli silloin kun kysymyksessä on lainsäädäntötoimesta aiheutuva vastuu, vanhentumisaika ei voi alkaa, ennen kuin tästä toimesta aiheutuvat vahinkoseuraukset ovat syntyneet; täsmällisemmin ilmaistuina edellytykset ovat, että yhteisön toimielin on toiminut lainvastaisesti, että väitetty vahinko on tosiasiassa syntynyt ja että tämän toiminnan ja väitetyn vahingon välillä on syy-yhteys.

Tältä osin on todettava, että kun vahinko johtuu siitä, että maidontuottajalla ei ollut mahdollisuutta käyttää hyväksi viitemäärää, tämän vahingon kärsiminen alkaa siitä päivästä, jona tuottaja maidon kaupan pitämisestä luopumisesta antamansa, asetuksen N:o 1078/77 mukaisen sitoumuksen voimassaolon päättymisen jälkeen olisi voinut aloittaa uudelleen maidon toimittamisen ilman velvollisuutta maksaa lisämaksua, jos hänelle ei olisi kieltäydytty myöntämästä viitemäärää. Siten yhteisöjen vahingonkorvausvelvollisuuden perusteena olevat edellytykset ovat täyttyneet tuona päivänä.

(ks. 61 ja 62 kohta)
25

Kantaja vetoaa ensinnäkin siihen, että tarjoajalla, joka on osallistunut yhteisön toimielimen järjestämään julkista hankintaa koskevan sopimuksen tekomenettelyyn, on oikeus saada tältä tapauskohtainen perustelu tarjouksen hylkäämiselle jo silloin, kun se saa tiedon tästä hylkäämisestä. Kantaja arvioi, että tämä oikeus johtuu suoraan EY:n perustamissopimuksen 190 artiklasta, jolloin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ei olisi sovellettava julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteen sovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY (EYVL L 209, s. 1, jäljempänä direktiivi 92/50) 12 artiklan 1 kohtaa yhdessä asetuksen N:o 3418/93126 artiklan kanssa, vaikka näiden säännösten perusteella toimielimillä on mahdollisuus perustella hylkäyspäätös jälkikäteen.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt - Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet - Säännös, jossa määrätään markkinointivuodelle valkoisen sokerin johdettu interventiohinta kaikille Italian tuotantoalueille - Italialaisten sokerintuottajien kanne - Tutkimatta jättäminen

(EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan neljäs kohta (josta on muutettuna tullut EY 230 artiklan neljäs kohta); neuvoston asetuksen N:o 1534/95 1 artiklan f kohta)

Tiivistelmä

$$Italialaisten sokerintuottajien nostama kumoamiskanne asetuksen N:o 1534/95 1 artiklan f kohtaa vastaan, jossa määrätään valkoisen sokerin johdettu interventiohinta kaikille Italian tuotantoalueille markkinointivuodeksi 1995/1996, jätetään tutkimatta.

Kyseistä säännöstä sovelletaan itse asiassa objektiivisesti määriteltyihin tilanteisiin, ja se on osoitettu yleisellä tasolla abstraktisti määritellylle henkilöryhmälle toisaalta niiltä osin, kuin siinä määrätään, että Italian interventioelinten on ostettava tähän hintaan kaikki tuottajien tarjoamat sokerimäärät, ja säännöstä sovelletaan näin ollen ennalta määrittämättömään määrään toteutettavia liiketoimia, ja toisaalta niiltä osin, kuin hinnan vahvistamisella on välittömiä vaikutuksia siihen vähimmäisostohintaan, joka sokerintuottajien on maksettava italialaisille sokerijuurikkaan tuottajille. Säännöstä sovelletaan näin ollen myös ennalta määrittämättömään määrään interventiotoimia edeltäneitä liiketoimia.

Tämän valkoisen sokerin hintajärjestelmän "alueellistamista", jossa sokerille vahvistetaan vuosittain interventiohinta muille kuin alijäämäalueille ja johdettu interventiohinta kullekin alijäämäalueelle niin läheisesti kuin mahdollista taloudellisten realiteettien perusteella, sovelletaankin objektiivisesti kaikkiin sokerintuottajiin ja sokerijuurikkaan tuottajiin, eikä se koske kantajia erikseen.

On todettava, että vaikka neuvosto olisi riidanalaista asetusta antaessaan pystynyt yksilöimään kantajat sokerintuotantokiintiöiden haltijoiksi, ainoastaan tämän seikan perusteella ei voida katsoa, että asia koskisi heitä erikseen, koska säädöksen yleiseen sovellettavuuteen ja siten sen normatiivisuuteen ei vaikuta se, että on mahdollista vaihtelevalla täsmällisyydellä määritellä niiden oikeussubjektien lukumäärä, joihin säädöstä sovelletaan tiettynä ajankohtana, tai jopa nimetä nämä oikeussubjektit, jos on selvää, että tällainen soveltaminen perustuu objektiiviseen oikeudelliseen tai tosiasialliseen tilanteeseen, joka säädöksessä määritellään.

Sitä paitsi ainoastaan se seikka, että kantajat ovat sokerikiintiöiden haltijoita, ei oikeuta katsomaan, että niiden erityisiä oikeuksia on loukattu. Myönnettyihin tuotantokiintiöihin ei ennen riidanalaisen asetuksen antamista itse asiassa liittynyt oikeutta saada vahvistetuksi tietty interventiohinta. Näin ollen kantajien asema ei poikennut muiden tuotantokiintiöiden haltijoiden asemasta, joiden oli kaikkien tyydyttävä neuvoston ennakoidun hankintatilanteen perusteella vahvistamiin interventiohintoihin.
Yhteisöjen tuomioistuin ei voi kumoamiskannetta käsitellessään hallintoviranomaiselle kuuluvaa oikeutta loukkaamatta velvoittaa yhteisöjen toimielintä ryhtymään toimiin, jotka merkitsisivät perustamissopimuksen 176 artiklan mukaista sellaisen tuomion täytäntöönpanoa, jolla päätös on kumottu. Tästä seuraa, että ne vaatimukset jätetään tutkimatta, jotka on esitetty sellaisen kanteen yhteydessä, jolla vaaditaan kumottavaksi komission päätös siitä, ettei tuontitullien kumoamiselle ole perusteita, ja joilla vaaditaan, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin velvoittaisi komission tekemään asiassa uuden päätöksen.

Tuonti- tai vientitullien kantamisesta jälkitullauksin annetun asetuksen (ETY) N:o 1697/79 5 artiklan 2 kohdassa asetetaan seuraavat kolme päällekkäistä edellytystä, joiden on täytyttävä, jotta toimivaltaiset tulliviranomaiset voisivat jättää tuontitullit jälkikäteen kantamatta: tulleja ei ole alun perin kannettu toimivaltaisten viranomaisten tekemän virheen vuoksi, tullivelan maksamisesta vastuussa ollut toimija on toiminut vilpittömässä mielessä eli ei ole voinut kohtuudella havaita toimivaltaisten viranomaisten tekemää virhettä, ja tämä on noudattanut kaikkia voimassa olevia tulli-ilmoitusta koskevia säännöksiä.

Jotta voitaisiin erityisesti arvioida, onko asianomainen toimija voinut havaita toimivaltaisten viranomaisten tekemän virheen, on arvioitava konkreettisesti kaikkia asiaan liittyviä seikkoja ottaen erityisesti huomioon virheen laatu, asianomaisen toimijan ammatillinen kokemus ja tämän osoittama huolellisuus. Tällaista huolellisuutta ei ole noudatettu tapauksessa, jossa toisaalta taloudellinen toimija on maksanut kauppahinnan jo ennen virheellisen tullausilmoituksen saamista ja näin itse ottanut taloudellisen riskin, mikä ei ollut sopimussuhteen mukaan välttämätöntä, joten se ei voi väittää, että sillä olisi tullivelan puuttuessa ollut perusteltu luottamus, jota ei suojattu, ja tapauksessa, jossa toisaalta huolellinen taloudellinen toimija olisi havainnut virheen luettuaan virallista lehteä, jossa kyseiset asetukset julkaistiin joitakin päiviä ennen tavaroiden tuontia. Tämä virallisen lehden seuraamista koskeva velvollisuus ei kuulu pelkästään niille ammattimaisille taloudellisille toimijoille, joiden pääasiallinen toimiala on tuonti ja vienti, vaan myös niille, joilla on tiettyä kokemusta kyseessä olevien tavaroiden tuonnista.
Komissio on 26.4.1994 päivätyllä kirjeellä vastannut kantajalle seuraavasti:

”Valitettavasti joudumme vielä uudelleen palauttamaan apurahahakemuksenne. Korostamme, että te ette ole kolmannen valtion kansalainen vaan kahden yhteisön jäsenvaltion kansalainen. Toivottavasti ymmärrätte, että kansallisuutta koskevien ehtojen mukaan teillä on Ison-Britannian ja Kreikan kaksoiskansalaisuus ja että te ette täytä vaadittuja ehtoja sen paremmin Yhdistyneen kuningaskunnan kuin Kreikankaan osalta.”

(”I regret to send you back once more your application for a grant. May I emphasize that you are not a citizen of a third country but a citizen from two EC countries.

Therefore please understand that with regards to our nationality criteria of eligibility, you have a double British and Greek nationality and that you are not eligible either for UK or Greece.”)
5

Lainan nostomenettely, joka perustuu kansainvälisessä kaupassa yleisesti hyväksyttyihin perinteisiin järjestelyihin, kuvaillaan lainasopimuksen III osassa seuraavasti: ”5. Lainan nostaminen 5.1 Menettely a) Lainanottajan on ilmoitettava lainanantajalle lainaerän suunnitellusta nostosta lähettämällä tälle hyväksymishakemus — —. b) Jos lainanantaja on lainan nostojakson alettua vakuuttunut hyväksymishakemuksessa esitettyjen tietojen perusteella ja ehdotonta harkintavaltaansa käyttäen siitä, että lainaerän suunniteltu käyttökohde on 3 kohdan ja puitesopimuksen mukainen, ja jos lainanantaja hyväksyy hyväksymishakemuksessa nimetyn ilmoittavan pankin/vahvistavan pankin, se antaa kohtuullisessa ajassa sisällöltään liitteessä 3 olevan mallin mukaisen hyväksymisilmoituksen. c) Lainaerän suunniteltua nostamista koskevan hyväksymisilmoituksen saatuaan lainanottajan on tehtävä lainaerän nostohakemus kohdassa 5.3 sovittujen määräysten mukaisesti lainan nostojakson aikana. 5.3 Lainaerän nostaminen a) Ellei 5.5 kohdasta muuta johdu, lainaerä voidaan asettaa nostettavaksi yksinomaan sen nostohakemuksen mukaisesti, jonka lainanottaja on tehnyt lainanantajalle, jotta hyväksytylle remburssin vahvistavalle pankille voitaisiin maksaa se maksu, jonka maksamista lainanottaja voi vaatia. Kaikki lainaerän nostohakemukset ovat peruuttamattomia sen jälkeen kun ne on tehty, ja lainanottajan (ellei 10 ja 12 kohdasta muuta johdu) on niiden johdosta maksettava niissä ilmoitettu määrä ilmoitettuna päivänä ja lainanottajan on hyväksyttävä lainaerän nostamista koskevat ehdot. b) Jokaista lainaerän nostohakemusta koskevat seuraavat vaatimukset: i) hakemuksen on oltava liitteessä 4 olevan mallin mukainen; ii) hakemuksen on oltava lainanottajan allekirjoittama; iii) hakemuksessa on pyydettävä, että vastaava maksu maksetaan hyväksyttyyn vahvistavaan pankkiin viimeistään nostojakson viimeisenä arkipäivänä hyvittämällä pankin tiliä tämän maksun määrällä; iv) hakemuksen liitteenä on oltava liitteessä 4 luetellut asiakirjat.”
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Edellytykset - Toimielinten lainvastainen toiminta - Maidontuottajat, joilta on evätty viitemäärät lisämaksujärjestelmän soveltamisen yhteydessä sen jälkeen, kun tuottajat ovat keskeyttäneet toimituksensa tuotannon muuttamista koskevan palkkiojärjestelmän mukaisesti - Tuottaja, joka ei ole aloittanut maidontuotantoa uudelleen tuotannon muuttamisesta annetun sitoumuksen päätyttyä - Perusteltua luottamusta ei ole loukattu

Tiivistelmä

$$Yhteisön vahingonkorvausvastuu ei voi syntyä asetuksen N:o 857/84, jossa kullekin tuottajalle vahvistettiin lisämaksujärjestelmän soveltamisen yhteydessä viitemäärä viitevuoden aikana toimitetun maidon perusteella, soveltamisen johdosta sellaista tuottajaa kohtaan, joka ei ollut asetuksen N:o 1078/77 mukaisesti antamansa sitoumuksen jälkeen, jossa hän oli sitoutunut muuttamaan karjansa tuotantosuunnan neljäksi vuodeksi, esittänyt näyttöä siitä, että hän aikoi tuottaa maitoa maidontuotannon muuttamista koskevan ajanjakson päätyttyä.

Vaikka on totta, että tuottaja on osoittanut tämän aikomuksensa useita vuosia tämän ajanjakson jälkeen, hän ei voinut perustellusti luottaa siihen, että hän voi aloittaa maidontuotannon uudelleen milloin tahansa tulevaisuudessa. Talouden toimijat eivät nimittäin voi yhteisten markkinajärjestelyiden alalla, kun näiden järjestelyjen tavoitteena on jatkuva sopeutuminen muuttuviin taloudellisiin tilanteisiin, perustaa perusteltua luottamustaan siihen, etteivät markkinapolitiikan tai rakennepolitiikan alaan kuuluvista säännöistä mahdollisesti johtuvat rajoitukset koskisi niitä.

(ks. 46 ja 49-50 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Kilpailu - Yritysten väliset järjestelyt - Vaikutus kilpailuun - Harkintaperusteet - Kilpailunvastainen tarkoitus - Riittävä edellytys

(ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta)

2 Kilpailu - Yritysten väliset järjestelyt - Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan - Edellytykset

(ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta)

3 Kilpailu - Sakot - Useita rikkomuksia - Yhden yhteisen sakon määrääminen - Hyväksyttävyys

(Neuvoston asetuksen N:o 17 15 artikla)

4 Kilpailu - Sakot - Määrä - Määrittäminen - Edellytykset - Yrityksen liikevaihto - Rikkominen, joka on koskenut vain tiettyjä tuotetyyppejä yhdet markkinat muodostavan tuotteen eri tyypeistä - Mahdollisuus ottaa huomioon koko sellaisilta markkinoilta kertyvä liikevaihto, joihin on vaikutettu

(Neuvoston asetuksen N:o 17 15 artikla)

Tiivistelmä

5 Perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan soveltamisen kannalta on sopimuksen konkreettisten vaikutusten huomioon ottaminen tarpeetonta, jos käy ilmi, että sen tarkoituksena on estää, rajoittaa tai vääristää kilpailua yhteismarkkinoilla.

6 ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdassa ei edellytetä, että todetut kilpailunrajoitukset olisivat todellisuudessa tuntuvasti vaikuttaneet kauppaan jäsenvaltioiden välillä, vaan edellytetään ainoastaan, että on näytetty toteen kilpailunrajoitusten olleen luonteeltaan sellaisia, että niillä voi olla tällainen vaikutus.

7 Komissio voi asetuksen N:o 17 15 artiklan perusteella määrätä yhden sakon useista rikkomuksista. Näin on varsinkin silloin, kun eri rikkomuksilla on ollut tarkoituksena samantyyppiset toimintatavat eri markkinoilla, erityisesti hintojen ja kiintiöiden vahvistaminen sekä tietojen vaihto, ja kun näihin rikkomuksiin osalliset ovat olleet suuressa määrin samoja yrityksiä.

Yhden sakon määrääminen ei myöskään poista kyseiseltä yritykseltä mahdollisuutta arvioida, onko komissio arvostellut oikein rikkomusten vakavuuden ja kestoajan, eikä yhteisöjen tuomioistuimilta mahdollisuutta harjoittaa laillisuusvalvontaa, jos kyseisestä päätöksestä kokonaisuudessaan käy ilmi yritykselle tarpeelliset perustelut, jotta se voi selvittää siitä sekä eri rikkomukset, jotka sen on katsottu tehneen, että käyttäytymisensä erityispiirteet.

8 Silloin kun kyseessä on kilpailusääntöjen rikkominen, joka koskee vain tiettyjä tuotetyyppejä yhdet markkinat muodostavan tuotteen eri tyypeistä, komissio voi ottaa huomioon asetuksen N:o 17 15 artiklan nojalla sakkoa määrätessään yrityksen koko näiltä markkinoilta kertyvän liikevaihdon, siltä osin kuin tämä liikevaihto kuvastaa rikkomuksen laajuutta, koska rikkomuksen on täytynyt vaikuttaa ja se on vaikuttanut myös sellaisten tuotetyyppien hintoihin, joita se ei ole koskenut.
C 15/21

Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 3.10.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Amtsgericht Eilenburg – Saksa) – YS ja RW v. Freebird Airlines Europe Ltd.

(Asia C-302/22) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Lentoliikenne - Asetus (EY) N:o 261/2004 - 5 artiklan 3 kohta - Lennon pitkäaikaisen viivästymisen johdosta matkustajille annettava korvaus - Vapautuminen korvausvelvollisuudesta - Poikkeukselliset olosuhteet - Lentokoneen ja lintujen yhteentörmäys - Hätäjarrutus, joka on vaurioittanut kyseisen lentokoneen renkaita)

(2023/C 15/22)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Amtsgericht Eilenburg

Asianosaiset

Kantajat: YS ja RW

Vastaaja: Freebird Airlines Europe Ltd.

Määräysosa

Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen no 261/2004 5 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että

lentokoneen nousun keskeytyminen, joka aiheutuu sen ja lintujen yhteentörmäyksestä ja johtaa hätäjarrutukseen, joka on vaurioittanut kyseisen lentokoneen renkaita, kuuluu tässä säännöksessä tarkoitettuun poikkeuksellisten olosuhteiden käsitteeseen.

(1) Jättämispäivä: 6.5.2022.
2)

Direktiivin 93/13 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle ja oikeuskäytännölle, joiden mukaan elinkeinonharjoittajan vilpittömän mielen puuttuminen on välttämätön edellytys kuluttajasopimuksen ehdon, joka ei ole avoin, sisällön kaikelle valvonnalle. Ennakkoratkaisua pyytävän tuomioistuimen on määritettävä, onko kaikki pääasiassa merkitykselliset seikat huomioon ottaen elinkeinonharjoittajan katsottava toimineen vilpittömässä mielessä valitessaan laissa säädetyn indeksin, ja luoko tällaisen indeksin sisältävä ehto kuluttajan vahingoksi huomattavan epätasapainon sopimuksesta johtuvien osapuolten oikeuksien ja velvollisuuksien välille.