JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUS

ANTHONY MICHAEL COLLINS

31 päivänä maaliskuuta 2022 ( 1 )

Asia C‑18/21

Uniqa Versicherungen AG

vastaan

VU

(Ennakkoratkaisupyyntö – Oberster Gerichtshof (ylin tuomioistuin, Itävalta))

Ennakkoratkaisupyyntö – Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa – Eurooppalainen maksamismääräysmenettely – Asetus (EY) N:o 1896/2006 – Vastustaminen – 16 artiklan 2 kohta – Eurooppalaista maksamismääräystä koskevan vastineen lähettämiselle asetettu 30 päivän määräaika – 20 artikla – Uudelleen tutkiminen poikkeuksellisissa tapauksissa 16 artiklan 2 kohdassa asetetun määräajan päättymisen jälkeen – 26 artikla – Suhde kansalliseen prosessioikeuteen – Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään covid-19-pandemiaan liittyvistä toimenpiteistä ja jonka mukaan kaikki menettelylliset määräajat yksityisoikeudellisissa asioissa katkaistiin 21.3.2020–30.4.2020

I Johdanto

1. Käsiteltävä ennakkoratkaisupyyntö koskee eurooppalaista maksamismääräystä, joka on annettu Uniqa Versicherungen AG:n hakemuksesta VU:ta vastaan eurooppalaisen maksamismääräysmenettelyn käyttöönotosta 12.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1896/2006 ( 2 ) mukaisesti. Siinä pyydetään tulkitsemaan kyseisen asetuksen 16 artiklan 2 kohtaa sekä 20 ja 26 artiklaa.

2. Asetuksen N:o 1896/2006 16 artiklan 2 kohdassa säädetään, että eurooppalaista maksamismääräystä koskeva vastine on lähetettävä 30 päivän kuluessa siitä päivästä, jona määräys annettiin tiedoksi vastapuolelle; määräyksestä tulee täytäntöönpanokelpoinen, ellei vastinetta lähetetä. ( 3 ) Vastapuoli, joka ei anna vastinetta 30 päivän määräajassa, voi useissa poikkeuksellisissa tapauksissa pyytää maksamismääräyksen uudelleen tutkimista asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklan mukaisesti. Saman asetuksen 26 artiklan mukaan prosessioikeudellisiin kysymyksiin, joista ei erikseen säädetä kyseisessä asetuksessa, sovelletaan kansallista lainsäädäntöä.

3. Covid-19-pandemian ollessa pahimmillaan vuoden 2020 ensimmäisten kolmen kuukauden aikana Itävallan tasavalta antoi lainsäädäntöä, jolla kaikki menettelylliset määräajat yksityisoikeudellisissa asioissa katkaistiin 21.3.2020–30.4.2020. Oberster Gerichtshof (ylin tuomioistuin, Itävalta) pyrkii 27.11.2020 päivätyllä ennakkoratkaisupyynnöllään, joka saapui unionin tuomioistuimen kirjaamoon 12.1.2021, selvittämään, ovatko asetuksen N:o 1896/2006 20 ja 26 artikla esteenä tällaiselle kansalliselle lainsäädännölle.

II Asiaa koskevat oikeussäännöt

A Euroopan unionin oikeus – Asetus N:o 1896/2006

4. Asetuksen N:o 1896/2006 johdanto-osan yhdeksännen perustelukappaleen mukaan asetuksen tarkoituksena on ”– – yksinkertaistaa ja nopeuttaa riitauttamattomia rahamääräisiä vaatimuksia koskevien valtion rajat ylittävien asioiden käsittelyä ja vähentää siitä aiheutuvia kustannuksia ottamalla käyttöön eurooppalainen maksamismääräysmenettely – – kaikissa jäsenvaltioissa säätämällä vähimmäisvaatimuksista, joiden noudattaminen tekee tarpeettomaksi toteuttaa täytäntöönpanevassa jäsenvaltiossa välivaiheen menettelyjä ennen tunnustamista ja täytäntöönpanoa”.

5. Asetuksen johdanto-osan 24 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa: ”Määräajan kuluessa annetun vastineen seurauksena eurooppalainen maksamismääräysmenettely olisi päätettävä ja siirrettävä asian käsittely ilman eri toimenpiteitä tavanomaiseen riita-asiain käsittelyyn, paitsi jos kantaja on nimenomaan pyytänyt, että menettely tässä tapauksessa päätetään. – –”

6. Asetuksen johdanto-osan 25 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa: ”Vastineen lähettämiselle asetetun määräajan kuluttua umpeen vastaajalla olisi tietyissä poikkeuksellisissa tapauksissa oltava oikeus pyytää eurooppalaisen maksamismääräyksen uudelleen tutkimista. Uudelleen tutkimisen poikkeuksellisissa tapauksissa ei olisi merkittävä sitä, että vastaajalla on uusi mahdollisuus vastustaa vaatimusta. Uudelleen tutkimisen yhteydessä vaatimuksen aiheellisuutta olisi arvioitava pelkästään niillä perustein, jotka johtuvat poikkeuksellisista olosuhteista, joihin vastaaja vetoaa. Muihin poikkeuksellisiin olosuhteisiin voi kuulua se, että eurooppalainen maksamismääräys perustuu hakemuslomakkeessa esitettyihin vääriin tietoihin.”

7. Asetuksen johdanto-osan 29 perustelukappaleessa todetaan, että asetuksen tavoitteena on ”yhtenäisen, nopean ja tehokkaan riidattomien saatavien perintää koskevan Euroopan unionin laajuisen menettelyn säätämi[nen]”.

8. Asetuksen N:o 1896/2006 1 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa: ”Tämän asetuksen tarkoituksena on a) yksinkertaistaa ja nopeuttaa oikeudenkäyntiä ja pienentää oikeudenkäyntikuluja riitauttamattomia rahamääräisiä vaatimuksia koskevissa valtion rajat ylittävissä asioissa ottamalla käyttöön eurooppalainen maksamismääräysmenettely; – –”

9. Sen 16 artiklan, jonka otsikko on ”Eurooppalaisen maksamismääräyksen vastustaminen”, 1 ja 2 kohdassa säädetään seuraavaa: ”1. Vastaaja voi antaa määräyksen antaneelle tuomioistuimelle vastineen eurooppalaiseen maksamismääräykseen käyttämällä liitteessä VI olevaa vakiolomaketta F, joka toimitetaan hänelle eurooppalaisen maksamismääräyksen mukana. 2. Vastine on lähetettävä 30 päivän kuluessa siitä päivästä, jona määräys annettiin tiedoksi vastaajalle.”

10. Mainitun asetuksen 17 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa: ”Jos vastine on annettu 16 artiklan 2 kohdassa säädetyssä määräajassa, menettely jatkuu määräyksen antaneen jäsenvaltion toimivaltaisissa tuomioistuimissa tavanomaista riita-asiain käsittelyä koskevien sääntöjen mukaisesti, jollei kantaja ole nimenomaisesti pyytänyt, että menettely tässä tapauksessa päätetään. – –”

11. Asetuksen N:o 1896/2006 18 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa: ”Jollei eurooppalaista maksamismääräystä koskevaa vastinetta ole 16 artiklan 2 kohdassa säädetyssä määräajassa, ottaen huomioon vastineen perille saapumiseen tarvittava aika, annettu määräyksen antavalle tuomioistuimelle, tuomioistuimen on liitteessä VII olevaa vakiolomaketta G käyttämällä viipymättä ilmoitettava, että määräys on täytäntöönpanokelpoinen. Tuomioistuimen on tarkistettava tiedoksiantopäivä.”

12. Asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklassa, jonka otsikko on ”Uudelleen tutkiminen poikkeuksellisissa tapauksissa”, säädetään seuraavaa: ”1. Vastaajalla on 16 artiklan 2 kohdassa säädetyn määräajan päätyttyä oikeus pyytää maksamismääräyksen uudelleen tutkimista määräyksen antaneen jäsenvaltion toimivaltaisessa tuomioistuimessa, jos a) i) maksamismääräys on annettu tiedoksi jollakin 14 artiklassa säädetyistä menettelyistä, ja ii) tiedoksiantoa ei vastaajasta riippumattomista syistä ole toimitettu riittävän ajoissa siten, että vastaaja olisi voinut valmistautua vastaamaan asiassa; tai b) vastaaja ei ole voinut vastustaa vaatimusta ylivoimaisen esteen tai hänestä riippumattomien poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi, edellyttäen että hän toimii kummassakin tapauksessa viipymättä. 2. Vastaajalla on niin ikään 16 artiklan 2 kohdassa säädetyn määräajan päätyttyä oikeus pyytää eurooppalaisen maksamismääräyksen uudelleen tutkimista määräyksen antaneen jäsenvaltion toimivaltaisessa tuomioistuimessa, jos maksamismääräys on tämän asetuksen vaatimukset huomioon ottaen annettu selvästi virheellisin perustein, tai muiden poikkeuksellisten olosuhteiden johdosta. 3. Jos tuomioistuin hylkää vastaajan pyynnön sillä perusteella, ettei mitään 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista uudelleen tutkimisen perusteista voida soveltaa, eurooppalainen maksamismääräys pysyy voimassa. Jos tuomioistuin päättää, että uudelleen tutkiminen on perusteltua jostakin 1 ja 2 kohdassa säädetystä syystä, eurooppalainen maksamismääräys on mitätön.”

13. Asetuksen N:o 1896/2006 26 artiklassa, jonka otsikko on ”Suhde kansalliseen prosessioikeuteen”, säädetään seuraavaa: ”Kaikkiin prosessioikeudellisiin kysymyksiin, joista ei erikseen säädetä tässä asetuksessa, sovelletaan kansallista lainsäädäntöä.”

B Itävallan oikeus

14. Covid-19-pandemiasta johtuvista liitännäistoimenpiteistä oikeudenkäytössä annetun Itävallan liittotasavallan lain (Bundesgesetz betreffend Begleitmaßnahmen zu COVID-19 in der Justiz) (1. COVID-19-Justiz-Begleitgesetz – 1. COVID-19-JuBG, jäljempänä kansallinen covid-19-laki) ( 4 ) 1 §:n 1 momentin ensimmäisessä ja toisessa virkkeessä säädetään seuraavaa: ”Menettely yksityisoikeudellisissa asioissa Määräaikojen katkeaminen – – Kaikki tuomioistuinmenettelyssä noudatettavat menettelylliset määräajat, joiden kuluminen alkaa vasta tämän liittovaltion lain voimaantulon jälkeen sattuvasta tapahtumasta tai jotka eivät ole vielä päättyneet tämän liittovaltion lain voimaantuloon mennessä, katkeavat 30.4.2020 asti. Ne alkavat kulua uudelleen 1.5.2020. – –”

III Pääasian tosiseikat ja ennakkoratkaisukysymys

15. Bezirksgericht für Handelssachen Wien (Wienin kaupallisten asioiden piirioikeus, Itävalta) antoi 6.3.2020 Uniqa Versicherungenin hakemuksesta ensimmäisenä oikeusasteena eurooppalaisen maksamismääräyksen. Määräys annettiin 4.4.2020 tiedoksi VU:lle, jonka kotipaikka on Saksassa. Vastine määräykseen annettiin 18.5.2020. Bezirksgericht für Handelssachen Wien hylkäsi vastineen sillä perusteella, että sitä ei ollut annettu asetuksen N:o 1896/2006 16 artiklan 2 kohdassa säädetyssä 30 päivän määräajassa.

16. Toisen asteen tuomioistuin Handelsgericht Wien (Wienin kauppatuomioistuin, Itävalta) kumosi alioikeuden tekemän päätöksen. Se katsoi, että vastineen lähettämiselle asetuksen N:o 1896/2006 16 artiklan 2 kohdassa säädetty määräaika oli katkennut kansallisen covid-19-lain 1 §:n 1 momentin mukaisesti. Kyseisen lain mukaan kaikki yksityisoikeudellisissa asioissa noudatettavat menettelylliset määräajat, jotka olivat alkaneet kulua 22.3.2020 tai sen jälkeen mutta viimeistään 30.4.2020, katkeavat ja alkavat kulua uudelleen 1.5.2020.

17. Uniqa Versicherungen teki Handelsgericht Wienin päätöksestä Revision-valituksen. Se vaatii alioikeuden päätöksen pysyttämistä.

18. Oberster Gerichtshof huomauttaa, että Itävallan oikeuskirjallisuudessa esiintyy eriäviä näkemyksiä siitä, sovelletaanko kansallisen covid-19-lain 1 §:n 1 momenttia asetuksen N:o 1896/2006 16 artiklan 2 kohdassa eurooppalaisen maksamismääräyksen vastustamista varten säädettyyn 30 päivän määräaikaan vai onko kyseisen asetuksen 20 artikla esteenä kansallisen covid-19-lain soveltamiselle. Yhtäältä katsotaan, että asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklassa säädetään covid-19-kriisin kaltaisista force majeure ‑tilanteista tai poikkeuksellisista olosuhteista. Kansalliseen oikeuteen turvautuminen ei siten olisi sallittua. Toisaalta oikeuskirjallisuudessa katsotaan, että asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklassa säädetty uudelleen tutkimista koskeva menettely ei ”syrjäytä” kansallisen covid-19-lain 1 §:n 1 momenttia. Kyseisen näkemyksen mukaan asetuksen N:o 1896/2006 16 artiklan 2 kohdassa säädetään vain vastineen antamiselle asetetun määräajan pituudesta. Tämän määräajan mahdollista katkeamista ei ole säännelty unionin tasolla, joten siihen sovelletaan – asetuksen N:o 1896/2006 26 artiklan mukaisesti – kansallista lainsäädäntöä. Asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklan 1 kohdan b alakohdassa pyritään ainoastaan oikeudenmukaisuuteen yksittäistapauksissa. Siihen ei sisälly yleissääntöä covid-19-kriisin kaltaisten poikkeuksellisten tilanteiden varalle.

19. Oberster Gerichtshof päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen: ”Onko [asetuksen N:o 1896/2006] 20 ja 26 artiklaa tulkittava siten, että nämä säännökset ovat esteenä kyseisen asetuksen 16 artiklan 2 kohdassa maksamismääräyksen vastustamiselle säädetyn 30 päivän määräajan katkeamiselle siten kuin siitä säädetään [kansallisen covid-19-lain] 1 §:n 1 momentissa, jonka mukaan kaikki yksityisoikeudellisissa asioissa noudatettavat menettelylliset määräajat, joiden kuluminen alkaa vasta myöhemmin kuin 21.3.2020 sattuvasta tapahtumasta tai jotka eivät tuolloin ole vielä päättyneet, katkeavat 30.4.2020 asti ja alkavat kulua uudelleen 1.5.2020?”

IV Menettely unionin tuomioistuimessa

20. Uniqa Versicherungen, VU, Kreikan ja Itävallan hallitukset sekä Euroopan komissio esittivät kirjallisia huomautuksia.

21. Uniqa Versicherungen, Ranskan ja Itävallan hallitukset sekä komissio osallistuivat 19.1.2022 pidettyyn istuntoon.

V Ennakkoratkaisukysymyksen tarkastelu

22. Oberster Gerichtshof tiedustelee kysymyksellään, ovatko asetuksen N:o 1896/2006 20 ja 26 artikla esteenä sellaisen kansallisen toimenpiteen hyväksymiselle covid-19-pandemian yhteydessä, jonka tarkoituksena oli katkaista kyseisen asetuksen 16 artiklan 2 kohdassa säädetyn, eurooppalaista maksamismääräystä koskevan vastineen antamiselle asetetun 30 päivän määräajan kuluminen.

23. Ennen ennakkoratkaisukysymyksen käsittelyä on tarpeen tarkastella asetusta N:o 1896/2006 ja erityisesti sen 16, 20 ja 26 artiklaa koskevaa unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä.

A Yleiskatsaus asetukseen N:o 1896/2006 ja sitä koskevaan unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöön

24. Asetuksen N:o 1896/2006 tarkoituksena on yksinkertaistaa ja nopeuttaa oikeudenkäyntiä ja pienentää oikeudenkäyntikuluja riitauttamattomia rahamääräisiä vaatimuksia koskevissa valtion rajat ylittävissä asioissa ottamalla käyttöön eurooppalainen maksamismääräysmenettely. ( 5 ) Sillä otetaan käyttöön yhtenäinen perintäväline, jolla taataan velkojille ja velallisille tasavertaiset toimintamahdollisuudet kaikkialla unionissa, kuitenkin säätämällä jäsenvaltioiden prosessioikeuden soveltamisesta kaikissa menettelyllisissä kysymyksissä, joista ei nimenomaisesti säädetä tässä asetuksessa. Asetuksella N:o 1896/2006 taataan siten velkojille ja velallisille tasavertaiset toimintamahdollisuudet kaikkialla Euroopan unionissa. ( 6 )

25. Asetuksen N:o 1896/2006 2 artiklan 1 kohdan nojalla eurooppalaista maksamismääräysmenettelyä voidaan käyttää rajat ylittävissä riita-asioissa. Sen 3 artiklan 1 kohdan mukaan valtion rajat ylittävällä asialla tarkoitetaan asiaa, jossa vähintään yhdellä asianosaisella on kotipaikka tai vakituinen asuinpaikka muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jonka tuomioistuimen käsiteltäväksi asia on saatettu. ( 7 ) Käsiteltävässä asiassa Uniqa Versicherungen saattoi asian Itävallan siviilituomioistuinten käsiteltäväksi. VU:n kotipaikka on Saksassa. Kyseessä on siten asetuksessa N:o 1896/2006 tarkoitettu valtion rajat ylittävä asia.

26. Asetuksella N:o 1896/2006 käyttöön otettu eurooppalainen maksamismääräysmenettely ei ole kontradiktorinen. Kansallinen tuomioistuin tekee ratkaisunsa ainoastaan hakijan tekemän hakemuksen perusteella ilman, että vastapuolelle ilmoitetaan häntä vastaan aloitetun menettelyn vireilläolosta. ( 8 ) Vastapuolella on siksi mahdollisuus saada tietää hakemuksen olemassaolosta ja sisällöstä vasta maksamismääräyksen tiedoksiantovaiheessa. Unionin tuomioistuin on todennut, että eurooppalaisen maksamismääräysmenettelyn pääosin yksipuolisen luonteen vuoksi puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen on erityisen tärkeää tässä yhteydessä. ( 9 )

27. Kun eurooppalainen maksamismääräys annetaan tiedoksi, vastapuolelle on ilmoitettava hänellä olevasta mahdollisuudesta ( 10 ) joko maksaa määräyksessä ilmoitettu määrä hakijalle tai vastustaa maksamismääräystä antamalla vastine määräyksen antaneelle tuomioistuimelle ( 11 ) asetuksen N:o 1896/2006 16 artiklan mukaisesti lähettämällä se 30 päivän kuluessa siitä, kun maksamismääräys on annettu hänelle tiedoksi. Vastineessa ei tarvitse ilmoittaa vastustamisen syytä, ( 12 ) sillä vastinetta ei ole tarkoitettu käytettäväksi aineellisten puolustusperusteiden esittämiseen vaan siihen, että vastapuolella on mahdollisuus riitauttaa saatava. ( 13 ) Vastine on normaali keino, joka päättää eurooppalaisen maksamismääräysmenettelyn, sillä se johtaa asian käsittelyn siirtämiseen ilman eri toimenpiteitä tavanomaiseen riita-asiain käsittelyyn, paitsi jos hakija on nimenomaan pyytänyt, että menettely päätetään. ( 14 ) Kuten Kreikan hallitus toteaa kirjallisissa huomautuksissaan, vastineen antamisesta seuraa, ettei kyseessä ole enää asetuksessa N:o 1896/2006 tarkoitettu riitauttamaton rahamääräinen vaatimus. Mahdollisuudella antaa vastine pyritään kompensoimaan sitä, ettei asetuksella N:o 1896/2006 perustetussa järjestelmässä säädetä vastapuolelle mahdollisuutta osallistua eurooppalaiseen maksamismääräysmenettelyyn. Käyttämällä tätä mahdollisuutta vastapuolella on mahdollisuus riitauttaa kyseinen saatava eurooppalaisen maksamismääräyksen antamisen jälkeen. ( 15 )

28. Kun 30 päivän määräaika vastineen antamiselle on päättynyt, eurooppalainen maksamismääräys voidaan tutkia uudelleen yksinomaan ”poikkeuksellisissa tapauksissa”, ( 16 ) jotka luetellaan tyhjentävästi asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklassa. ( 17 ) Lisäksi vastapuolen tuomioistuimelle asetuksen N:o 1896/2006 23 artiklan mukaisesti esittämä hakemus keskeyttää eurooppalaisen maksamismääräyksen täytäntöönpano hyväksytään ainoastaan poikkeuksellisissa olosuhteissa. Kuten Kreikan hallitus kirjallisissa huomautuksissaan totesi, asetuksen N:o 1896/2006 16 artiklan 2 kohtaan sisältyvän 30 päivän määräajan päättymisellä voi siis olla vakavia ja peruuttamattomia seurauksia vastapuolille.

29. Asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaan vastapuolella on oikeus pyytää eurooppalaisen maksamismääräyksen uudelleen tutkimista määräyksen antaneen jäsenvaltion toimivaltaisessa tuomioistuimessa, jos joko vastapuoli ei ole voinut vastustaa vaatimusta ylivoimaisen esteen vuoksi ( 18 ) tai jos kolme kumulatiivista edellytystä täyttyy. Ensimmäiseksi edellytetään, että vastapuoli ei ole voinut vastustaa vaatimusta vastustamiselle asetetussa määräajassa poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi, toiseksi edellytetään vastapuolesta riippuvan syyn puuttumista sekä kolmanneksi edellytetään, että vastapuoli toimii viipymättä. ( 19 ) Lisäksi asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklan 2 kohdan sanamuodosta ilmenee, että eurooppalainen maksamismääräys voidaan tutkia uudelleen, mikäli vastineen antamisen määräaikaa ei ole noudatettu, jos maksamismääräys on asetuksen N:o 1896/2006 vaatimukset huomioon ottaen tai muiden poikkeuksellisten olosuhteiden johdosta annettu selvästi virheellisin perustein. ( 20 )

30. Koska uudelleentutkimismenettely on käytettävissä ainoastaan poikkeuksellisissa tapauksissa, unionin tuomioistuin on katsonut, että asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklaa on tulkittava suppeasti. ( 21 ) Lisäksi, kuten asetuksen N:o 1896/2006 johdanto-osan 25 perustelukappaleessa todetaan, asetuksen 20 artiklassa säädetty mahdollisuus maksamismääräyksen uudelleen tutkimiseen ei anna vastapuolelle uutta mahdollisuutta esittää vastinetta. ( 22 ) Jos määräyksen antavan jäsenvaltion toimivaltainen tuomioistuin hylkää vastapuolen asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklan 1 kohdan b alakohdan tai 2 kohdan nojalla esittämän uudelleen tutkimista koskevan pyynnön, eurooppalainen maksamismääräys pysyy voimassa. Jos määräyksen antavan jäsenvaltion toimivaltainen tuomioistuin kuitenkin päättää, että uudelleen tutkiminen on perusteltua, eurooppalainen maksamismääräys on mitätön.

31. Tästä seuraa, ettei asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklassa säädetyllä uudelleentutkimismenettelyllä ole tarkoitus korvata sen 16 artiklassa säädettyä vastustamismenettelyä. Nämä kaksi menettelyä ovat täysin eriluonteiset. Vastapuolella on ehdoton oikeus vastustaa eurooppalaista maksamismääräystä asetuksen N:o 1896/2006 16 artiklan 2 kohdassa säädetyssä määräajassa. Vastineessa ei tarvitse esittää vastustamisen syitä. Sitä vastoin asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklan mukaiseen uudelleentutkimismenettelyyn voidaan turvautua hyvin rajoitetuissa ”poikkeuksellisissa tapauksissa” ja vasta 16 artiklan 2 kohdassa säädetyn määräajan päättymisen jälkeen.

32. Lisäksi vastapuoli voi antaa eurooppalaista maksamismääräystä koskevan vastineen määräyksen antaneelle tuomioistuimelle käyttäen hänelle eurooppalaisen maksamismääräyksen mukana toimitettua vakiolomaketta. Vastapuolen on sitä vastoin haettava eurooppalaisen maksamismääräyksen uudelleen tutkimista määräyksen antavan jäsenvaltion toimivaltaisessa tuomioistuimessa, eikä asetukseen N:o 1896/2006 sisälly mitään vakiolomaketta tähän tarkoitukseen.

33. Asetuksen N:o 1896/2006 26 artiklan mukaan kaikkiin prosessioikeudellisiin kysymyksiin, joista ei erikseen säädetä tässä asetuksessa, ”sovelletaan kansallista lainsäädäntöä”. Tällaisissa tapauksissa asetuksen soveltaminen analogisesti on poissuljettua. ( 23 ) Tältä osin asetuksessa N:o 1896/2006 säädetään vähimmäisvaatimuksista, joiden noudattaminen tekee tarpeettomaksi toteuttaa täytäntöönpanevassa jäsenvaltiossa välivaiheen menettelyjä ennen eurooppalaisen maksamismääräyksen tunnustamista ja täytäntöönpanoa, kuten sen johdanto-osan yhdeksännestä perustelukappaleesta ilmenee. Asetukseen N:o 1896/2006 ei siis sisälly tyhjentävää menettelyä riitauttamattomien vaateiden perimiseksi eurooppalaisella maksamismääräyksellä. Lisäksi asetuksen N:o 1896/2006 26 artikla on sopusoinnussa toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteen kanssa. ( 24 )

B Ennakkoratkaisukysymyksen tarkastelu

34. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa samoin kuin Itävallan hallitus kirjallisissa huomautuksissaan, että kansallisen covid-19-lain 1 §:n 1 momentilla käyttöön otetun määräaikojen yleisen katkeamisen tarkoituksena oli taata pikaisesti selkeys ja oikeusvarmuus kaikille tuomioistuinmenettelyjen asianosaisille ja heidän edustajilleen covid-19-pandemian, jonka aikana julkinen elämä ja toiminta rajoittuivat kaikkein välttämättömimpään, aiheuttamassa poikkeuksellisessa tilanteessa. Viruksen ja sen leviämisen hillitsemiseksi toteutettujen karanteenitoimenpiteiden, joihin kuului henkilökontaktien välttäminen mahdollisuuksien mukaan, vaikutuksen vuoksi ennakoitiin, että tuomioistuinten henkilöstö, oikeudelliset neuvonantajat ja menettelyjen osapuolet eivät pystyisi hoitamaan tehtäviään normaalisti. Itävallan lainsäätäjä katkaisi näin ollen määräajat yleisesti ja yksittäisistä tapauksista riippumatta.

35. Kansallisen covid-19-lain 1 §:n 1 momentin soveltamisala oli hyvin laaja, sillä sen tarkoituksena oli katkaista kaikki menettelylliset määräajat yksityisoikeudellisissa asioissa, unionin oikeudellisissa välineissä asetetut määräajat mukaan luettuina. Unionin tuomioistuimen asiakirja-aineistosta kuitenkin ilmenee, että kyseessä olevaa toimenpidettä sovellettiin menettelyllisiin määräaikoihin, jotka eivät olleet vielä päättyneet ennen sen voimaantuloa, ja että sillä katkaistiin näiden määräaikojen kuluminen noin viideksi viikoksi. Kuten komissio kirjallisissa huomautuksissaan totesi, kyseisellä toimenpiteellä ei palautettu määräaikoja, jotka olivat päättyneet, eikä sillä ollut mitään muuta taannehtivaa vaikutusta. Lisäksi Itävallan hallitus vahvisti istunnossa, ettei se toteuttanut muita toimenpiteitä määräaikojen katkeamiseksi covid-19-pandemian seurauksena.

36. Asetuksen N:o 1896/2006 16 artiklassa ei säädetä siinä asetetun määräajan katkeamisesta tai pidentämisestä. Siinä pelkästään asetetaan 30 päivän määräaika, joka alkaa kulua siitä päivästä, jona määräys annettiin tiedoksi vastapuolelle. ( 25 ) Antaessaan vastineensa VU ei noudattanut asetuksen N:o 1896/2006 16 artiklan 2 kohdassa säädettyä 30 päivän määräaikaa. Uniqa Versicherungenin saama eurooppalainen maksamismääräys on siten lähtökohtaisesti täytäntöönpanokelpoinen kyseisen asetuksen 18 artiklan nojalla.

37. Ensi näkemältä asetuksen N:o 1896/2006 16 artiklassa ei vaikuteta otettavan huomioon kansallisen covid-19-lain 1 §:n 1 momentin kaltaista toimenpidettä, jolla määräajat katkaistaan tai keskeytetään yleisesti. Kuten Itävallan hallitus ja VU kirjallisissa huomautuksissaan totesivat, asetuksessa N:o 1896/2006 ei nimittäin säädetä määräaikojen katkaisemisesta tai keskeytymisestä yleisesti tai muutoin esimerkiksi asianosaisen kuoleman, oikeudenkäyntikelpoisuuden menettämisen tai konkurssi- tai maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamisen vuoksi. Itävallan hallitus ja VU väittävät näin ollen, että määräaikojen katkeamisesta tai keskeytymisestä tällaisissa asioissa säädetään kansallisessa lainsäädännössä.

38. Tältä osin voidaan huomauttaa, että asetuksen N:o 1896/2006 16 artiklan 2 kohdassa vastineen antamiselle säädetty määräaika ei itse asiassa ole välttämättä täysin sama kaikissa jäsenvaltioissa. Kyseisen asetuksen johdanto-osan 28 perustelukappaleen mukaan kyseisessä asetuksessa säädettyjen määräaikojen laskemiseen olisi sovellettava määräaikoihin, päivämääriin ja määräpäiviin sovellettavista säännöistä 3.6.1971 annettua neuvoston asetusta (ETY, Euratom) N:o 1182/71. ( 26 ) Näin ollen määräaikojen laskemisessa otetaan huomioon yleiset vapaapäivät siinä jäsenvaltiossa, jossa eurooppalaisen maksamismääräyksen antava tuomioistuin sijaitsee. Koska jäsenvaltioiden yleiset vapaapäivät eivät ole yhdenmukaisia, sen täsmällisen ajankohdan, johon mennessä vastine on annettava, määrittämisessä on eroja.

39. Asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklan 2 kohtaa, jossa säädetään eurooppalaisen maksamismääräyksen uudelleen tutkimisesta, jos maksamismääräys on annettu selvästi virheellisin perustein, ei sovelleta pääasiassa. Unionin tuomioistuimen asiakirja-aineistossa ei ensinnäkään ole viitteitä siitä, että Uniqa Versicherungenin saama eurooppalainen maksamismääräys olisi annettu virheellisin perustein. Toiseksi, ja mikä tärkeämpää, asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklan 2 kohdassa vahvistetaan perusteet, joita sovelletaan tiettyihin tilanteisiin, kun taas kansallisen covid-19-lain 1 §:n 1 momentissa vahvistettiin yleissääntö, jota sovellettiin kaikkiin menettelyllisiin määräaikoihin yksityisoikeudellisissa asioissa.

40. Kansallisen covid-19-lain 1 §:n 1 momentin yleinen luonne johtaa nähdäkseni siihen, ettei se kuulu asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamisalaan. Lisäksi viimeksi mainittua säännöstä on tulkittava suppeasti. ( 27 ) Henkilö voi vedota kansallisen covid-19-lain 1 §:n 1 momenttiin tarvitsematta osoittaa, että hän ei voinut vastustaa eurooppalaista maksamismääräystä ylivoimaisen esteen tai poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi. ( 28 ) Tätä päätelmää ei muuta se, että on olemassa yksittäistapauksia, joissa covid-19-pandemian seurauksena vastapuolella oli tosiasiassa mahdollisuus vedota ylivoimaiseen esteeseen tai poikkeuksellisiin olosuhteisiin asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla, jos hän ei ollut antanut vastinetta määräajassa.

41. Koska asetuksen N:o 1896/2006 16 artiklan 2 kohdassa, 20 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja 20 artiklan 2 kohdassa ei säädetä 16 artiklan 2 kohdassa asetetun määräajan yleisestä katkeamisesta, herää kysymys, ovatko ne tai jokin muu asetuksen N:o 1896/2006 säännös esteenä kansallisen covid-19-lain 1 §:n 1 momentin kaltaisen yleisen toimenpiteen toteuttamiselle.

42. Mielestäni näin ei ole. Kuten asetuksen N:o 1896/2006 johdanto-osan yhdeksännestä perustelukappaleesta ja 26 artiklasta ilmenee, asetuksella ei pyritä yhdenmukaistamaan tyhjentävästi eurooppalaista maksamismääräystä koskevia menettelysääntöjä. ( 29 ) Asetuksessa N:o 1896/2006 pikemminkin säädetään vähimmäisvaatimuksista sen varmistamiseksi, että toisessa jäsenvaltiossa annettu maksamismääräys tunnustetaan ja pannaan täytäntöön ilman, että on tarpeen toteuttaa täytäntöönpanevassa jäsenvaltiossa välivaiheen menettelyjä. Katson näin ollen, että määräaikojen yleinen katkeaminen covid-19-pandemian vuoksi on prosessioikeudellinen kysymys, jota ei käsitellä asetuksessa N:o 1896/2006. Sen 26 artiklan mukaisesti siihen sovelletaan siten kansallista lainsäädäntöä. ( 30 )

43. Asetuksen N:o 1896/2006 26 artiklan mukaisesti toteutetut kansalliset prosessioikeudelliset toimet eivät saa olla syrjiviä ja siten epäedullisempia kuin samankaltaisia kansallisen oikeuden piiriin kuuluvia tilanteita koskevat säännöt tai heikentää kyseisellä asetuksella tavoiteltavia päämääriä. ( 31 )

44. Jollei ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen selvityksistä muuta johdu, vaikuttaa siltä, että kansallisen covid-19-lain 1 §:n 1 momentti ei ollut suoraan eikä välillisesti syrjivä, koska sitä sovellettiin kaikkiin menettelyllisiin määräaikoihin yksityisoikeudellisissa asioissa riippumatta oikeusperustasta, jonka perusteella ne pantiin vireille. Kuten Itävallan hallitus huomautti istunnossa, kun otetaan huomioon, että samaan tarkoitukseen kuin eurooppalainen maksamismääräys on olemassa rinnakkaisia kansallisia menettelyjä, kiellettyä erilaista kohtelua olisi voinut esiintyä, jos Itävallan lainsäädännössä olisi katkaistu määräaikojen kuluminen kansallisten menettelyjen osalta eikä samoja sääntöjä olisi sovellettu asetuksessa N:o 1896/2006 säädettyihin määräaikoihin.

45. Kansallisen covid-19-lain 1 §:n 1 momentin kaltaisella toimenpiteellä ei nähdäkseni myöskään heikennetä asetuksen N:o 1896/2006 tavoitteita, koska määräaikojen yleinen katkeaminen ei lisää uutta menettelyvaihetta eurooppalaisen maksamismääräyksen tunnustamiseen ja täytäntöönpanoon. Asetuksella N:o 1896/2006 käyttöön otettu yhtenäinen mekanismi säilyy muuttumattomana. Kyseisellä kansallisella toimenpiteellä ei asetettu menettelyllistä lisärasitetta hakijoille. Sillä pelkästään varmistettiin, että määräaika, jonka kuluessa eurooppalaista maksamismääräystä oli vastustettava, katkaistiin rajatuksi ajaksi covid-19-pandemian ollessa pahimmillaan. Näin tehdessään kansallinen lainsäätäjä varmisti asetuksen N:o 1896/2006 tehokkaan toiminnan säilyttämällä asianmukaisen tasapainon siinä määriteltyjen hakijoiden ja vastapuolten menettelyllisten etujen välillä ja suojellen näin molempien oikeuksia.

46. Asetuksen N:o 1896/2006 tavoitteita ei myöskään voida saavuttaa heikentämällä eurooppalaisen maksamismääräyksen adressaattien puolustautumisoikeuksia, sellaisina kuin ne taataan perusoikeuskirjan 47 artiklassa. ( 32 ) Kuten edellä on jo todettu, uudelleentutkimismenettely ei ole vastustamismenettelyn korvike näiden kahden menettelyn erilainen luonne huomioon ottaen. ( 33 ) Minkään uudelleentutkimismenettelyn lopputulosta ei myöskään voida taata. Vastustamismenettelyllä sitä vastoin varmistetaan, että vaatimuksia ei pidetä riitauttamattomina ja että ne ratkaistaan tavanomaisessa yksityisoikeudellisessa menettelyssä, jolloin turvataan vastaajan oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin. Covid-19-pandemian ainutkertainen ja ennakoimaton luonne vaikutti kaikkiin jossain määrin. Sillä, että vastapuolet velvoitettaisiin turvautumaan uudelleentutkimismenettelyyn covid-19-pandemian yhteydessä, olisi asetettu niille työläs rasite. Lisäksi, kuten Itävallan hallitus huomautti perustellakseen kansallisen covid-19-lain 1 §:n 1 momentin säätämistä, vastapuolten toistuva turvautuminen uudelleentutkimismenettelyyn yksittäistapauksissa olisi voinut lisätä tuomioistuinten käsiteltäväksi tulevien asioiden määrää, mikä olisi puolestaan vaikuttanut hyvään oikeudenkäyttöön covid-19-pandemian seurauksena. ( 34 )

47. Asetuksella N:o 1896/2006 luodussa järjestelmässä mahdollisuus käyttää vastustamismenettelyä on perustavanlaatuinen osapuolten välisen oikeudenmukaisen tasapainon löytämisen ja eurooppalaisen maksamismääräyksen adressaattien puolustautumisoikeuksien kunnioittamisen varmistamisen kannalta. Se, ettei eurooppalaisen maksamismääräyksen adressaateille pystyttäisi takaamaan tehokasta mahdollisuutta vastustaa tällaista määräystä ja siten tulla kuulluksi tuomioistuimessa covid-19-pandemian seurauksena syntyneissä tilanteissa, olisi mielestäni omiaan heikentämään herkkää tasapainoa, joka asetuksella N:o 1896/2006 on luotu hakijoiden ja vastapuolten välille, ja merkitsisi siten perusoikeuskirjan 47 artiklan rikkomista. ( 35 )

48. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen kansallisen covid-19-lain 1 §:n 1 momentin tavoitteita ja soveltamisalaa koskevan selityksen mukaisesti kyseisellä toimenpiteellä on ilmeisestikin myös pyritty yleisen edun mukaiseen oikeutettuun tavoitteeseen. Noin viiden viikon ajanjakso, ( 36 ) jonka ajaksi määräaikojen kuluminen katkaistiin covid-19-pandemian ollessa pahimmillaan vuonna 2020, oli lyhyt, kun otetaan huomioon kansanterveyskriisin vakavuus ja tuolloin vallinnut yleinen epävarmuus. Katkaisemisen alkamis- ja päättymisajankohta oli esitetty selkeästi ja avoimesti. Kyseisellä toimenpiteellä noudatettiin siten suhteellisuusperiaatetta ja säilytettiin oikeusvarmuus, millä edistettiin hyvää oikeudenkäyttöä.

VI Ratkaisuehdotus

49. Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa Oberster Gerichtshofin esittämään ennakkoratkaisukysymykseen seuraavasti: Eurooppalaisen maksamismääräysmenettelyn käyttöönotosta 12.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1896/2006 16, 20 ja 26 artikla eivät ole esteenä sellaisen kansallisen toimenpiteen toteuttamiselle covid-19-pandemian yhteydessä, jolla katkaistiin kyseisen asetuksen 16 artiklan 2 kohdassa eurooppalaisen maksamismääräyksen vastustamiselle säädetty 30 päivän määräaika.

( 1 ) Alkuperäinen kieli: englanti.

( 2 ) EUVL 2006, L 399, s. 1.

( 3 ) Ks. asetuksen N:o 1896/2006 18 artiklan 1 kohta.

( 4 ) Julkaistu 21.3.2020, sellaisena kuin se oli 4. covid-19-lain (BGBl. I, 24/2020) mukaisena voimassa, kun eurooppalainen maksamismääräys annettiin tiedoksi VU:lle 4.4.2020.

( 5 ) Ks. asetuksen N:o 1896/2006 1 artikla, luettuna yhdessä johdanto-osan 9 ja 29 perustelukappaleen kanssa. Tuomio 19.12.2019, Bondora (C‑453/18, EU:C:2019:1118, 36 kohta). Unionin tuomioistuimen mukaan asetuksen N:o 1896/2006 johdanto-osan kahdeksannesta ja kymmenennestä perustelukappaleesta ja 26 artiklasta ilmenee, että asetuksella perustetaan eurooppalaista maksamismääräystä koskeva menettely, joka on valinnainen lisäkeino hakijalle, eikä mainitulla asetuksella korvata eikä yhdenmukaisteta nykyisiä kansallisen lainsäädännön mukaisia riitauttamattomien saatavien perintämenettelyjä. Tuomio 10.3.2016, Flight Refund (C‑94/14, EU:C:2016:148, 53 kohta).

( 6 ) Tuomio 13.12.2012, Szyrocka (C‑215/11, EU:C:2012:794, 30 kohta); tuomio 13.6.2013, Goldbet Sportwetten (C‑144/12, EU:C:2013:393, 28 kohta) ja tuomio 10.3.2016, Flight Refund (C‑94/14, EU:C:2016:148, 53 kohta).

( 7 ) Ks. vastaavasti tuomio 19.12.2019, Bondora (C‑453/18, EU:C:2019:1118, 35 kohta).

( 8 ) Asetuksen N:o 1896/2006 7 artikla sisältää eurooppalaista maksamismääräystä koskevan hakemuksen sisältöä ja muotoa koskevat tyhjentävät vaatimukset. Tuomio 13.12.2012, Szyrocka (C‑215/11, EU:C:2012:794, 25–32 kohta). Tuomioistuin, jonka käsiteltäväksi eurooppalaista maksamismääräystä koskeva hakemus on saatettu, voi kuitenkin vaatia velkojalta lisätietoja sopimusehdoista, joihin kysymyksessä olevan saatavan tueksi on vedottu, kyseisten ehtojen mahdollisen kohtuuttomuuden valvomiseksi viran puolesta. Tuomio 19.12.2019, Bondora (C‑453/18, EU:C:2019:1118, 54 kohta). Näin asetuksen N:o 1896/2006 7 artiklan tyhjentävä luonne ei anna velkojille mahdollisuutta kiertää kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (EYVL 1993, L 95, s. 29) vaatimuksia tai Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) kuluttajansuojaa koskevaa 38 artiklaa.

( 9 ) Tuomio 6.9.2018, Catlin Europe (C‑21/17, EU:C:2018:675, 44 ja 45 kohta). Cyril Nourissat on kuvannut menettelyä ranskankielisellä ilmaisulla ”impitoyable”, joka tarkoittaa säälimätöntä tai armotonta. Ks. Nourissat, C., ”Nouveau refus de la Cour de justice de caractériser des circonstances exceptionnelles en matière de réexamen”, Procédures, 2016, nro 1, s. 29.

( 10 ) Ks. asetuksen N:o 1896/2006 12 artiklan 3 kohta. Jos asetuksessa N:o 1896/2006 eurooppalaisen maksamismääräyksen tiedoksiannolle säädettyjä vähimmäisvaatimuksia ei noudateta, unionin tuomioistuin on katsonut, että kyseisen asetuksen tavoitteiden eli yhtäältä nopeuden ja tehokkuuden ja toisaalta puolustautumisoikeuksien kunnioittamisen tasapaino vaarantuu. Tuomio 4.9.2014, eco cosmetics ja Raiffeisenbank St Georgen (C‑119/13 ja C‑120/13, EU:C:2014:2144, 37 kohta). Tällaisissa olosuhteissa määräys ei ole täytäntöönpanokelpoinen, maksamismääräykseen ei voida soveltaa asetuksen N:o 1896/2006 16 artiklassa säädettyä vastustamismenettelyä eikä määräaika, jonka kuluessa vastapuoli voi antaa vastineensa, ala kulua. Tuomio 4.9.2014, eco cosmetics ja Raiffeisenbank St Georgen (C‑119/13 ja C‑120/13, EU:C:2014:2144, 41–43 ja 48 kohta). Ks. myös tuomio 6.9.2018, Catlin Europe (C‑21/17, EU:C:2018:675, 53 kohta). Tästä seuraa, ettei myöskään asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklassa säädettyä uudelleentutkimismenettelyä voida soveltaa. Tuomio 4.9.2014, eco cosmetics ja Raiffeisenbank St Georgen (C‑119/13 ja C‑120/13, EU:C:2014:2144, 43 ja 44 kohta) ja tuomio 6.9.2018, Catlin Europe (C‑21/17, EU:C:2018:675, 54 kohta).

( 11 ) Asetuksen N:o 1896/2006 5 artiklan 4 kohdan mukaan ”määräyksen antavalla tuomioistuimella” tarkoitetaan tuomioistuinta, joka antaa eurooppalaisen maksamismääräyksen.

( 12 ) Ks. asetuksen N:o 1896/2006 16 artiklan 3 kohta. Ks. myös tuomio 22.10.2015, Thomas Cook Belgium (C‑245/14, EU:C:2015:715, 40 kohta).

( 13 ) Tuomio 13.6.2013, Goldbet Sportwetten (C‑144/12, EU:C:2013:393, 40 kohta).

( 14 ) Tuomio 4.9.2014, eco cosmetics ja Raiffeisenbank St Georgen (C‑119/13 ja C‑120/13, EU:C:2014:2144, 38 kohta). Ks. vastaavasti asetuksen N:o 1896/2006 johdanto-osan 24 perustelukappale. Unionin tuomioistuin totesi 4.9.2014 antamansa tuomion eco cosmetics ja Raiffeisenbank St Georgen (C‑119/13 ja C‑120/13, EU:C:2014:2144) 39 kohdassa, että ”siitä alkaen, kun eurooppalaisen maksamismääräyksen perusteena olevat saatavat riitautetaan vastineella, asetuksessa N:o 1896/2006 säädettyä erityistä menettelyä ei ole enää sovellettava, kun otetaan huomioon, että mainitun asetuksen 1 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaan asetuksen tarkoituksena on ainoastaan ’yksinkertaistaa ja nopeuttaa oikeudenkäyntiä ja pienentää oikeudenkäyntikuluja riitauttamattomia rahamääräisiä vaatimuksia koskevissa valtion rajat ylittävissä asioissa’”.

( 15 ) Tuomio 22.10.2015, Thomas Cook Belgium (C‑245/14, EU:C:2015:715, 28 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).

( 16 ) Tuomio 22.10.2015, Thomas Cook Belgium (C‑245/14, EU:C:2015:715, 29 kohta).

( 17 ) Tuomio 4.9.2014, eco cosmetics ja Raiffeisenbank St Georgen (C‑119/13 ja C‑120/13, EU:C:2014:2144, 44 kohta).

( 18 ) Edellyttäen, että vastapuoli toimii viipymättä.

( 19 ) Määräys 21.3.2013, Novontech-Zala (C‑324/12, EU:C:2013:205, 24 kohta).

( 20 ) Tuomio 22.10.2015, Thomas Cook Belgium (C‑245/14, EU:C:2015:715, 30 kohta).

( 21 ) Ks. analogisesti tuomio 22.10.2015, Thomas Cook Belgium (C‑245/14, EU:C:2015:715, 31 kohta).

( 22 ) Ks. analogisesti tuomio 22.10.2015, Thomas Cook Belgium (C‑245/14, EU:C:2015:715, 48 kohta). Kyseisessä tuomiossa unionin tuomioistuin katsoi, että asetuksen N:o 1896/2006 16 artiklan 2 kohdassa säädetyn 30 päivän määräajan päättymisen jälkeen vastapuoli ei voi pyytää maksamismääräyksen uudelleen tutkimista kyseisen asetuksen 20 artiklan nojalla sillä perusteella, että määräyksen antaneelta tuomioistuimelta puuttui toimivalta sopimukseen sisältyneen oikeuspaikkalausekkeen perusteella. Koska vastapuolen on täytynyt olla tietoinen lausekkeesta, unionin tuomioistuin katsoi, että sillä oli mahdollisuus vedota siihen vastineen yhteydessä. Se ei näin ollen voinut väittää, että maksamismääräys oli annettu virheellisin perustein poikkeuksellisissa olosuhteissa.

( 23 ) Tuomio 4.9.2014, eco cosmetics ja Raiffeisenbank St Georgen (C‑119/13 ja C‑120/13, EU:C:2014:2144, 45 kohta).

( 24 ) Ks. myös asetuksen N:o 1896/2006 johdanto-osan 29 perustelukappale.

( 25 ) Ks. sitä vastoin eurooppalaisesta vähäisiin vaatimuksiin sovellettavasta menettelystä 11.7.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 861/2007 (EUVL 2007, L 199, s. 1) 14 artiklan 2 kohta, jossa säädetään, että tuomioistuin voi poikkeustapauksessa pidentää tiettyjä asetuksessa säädettyjä määräaikoja, jos se on tarpeen asianosaisten oikeuksien turvaamiseksi. Ks. myös eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräysmenettelyn käyttöön ottamisesta rajat ylittävää velkojen perintää varten siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa 15.5.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 655/2014 (EUVL 2014, L 189, s. 59) 45 artikla ja johdanto-osan 37 perustelukappale. Niillä helpotetaan mahdollisuutta poiketa kyseiseen asetukseen sisältyvistä määräajoista, jos tuomioistuin tai asianomainen viranomainen ei voi noudattaa niitä ja jos tällainen poikkeaminen on perusteltua poikkeuksellisessa tilanteessa. Unionin tuomioistuin katsoi 7.11.2019 antamassaan tuomiossa K.H.K. (Tilivarojen turvaaminen) (C‑555/18, EU:C:2019:937, 55 kohta), että tuomioistuimen lomakausia ei voida pitää asetuksen N:o 655/2014 45 artiklassa tarkoitettuna poikkeuksellisena tilanteena. Ks. myös asetuksen N:o 861/2007 14 artiklan 3 kohta, jossa säädetään, että jos tuomioistuin ei poikkeustapauksessa voi noudattaa kyseisessä asetuksessa säädettyjä määräaikoja, sen on toteutettava näissä säännöksissä edellytetyt toimet mahdollisimman pian. Asetukseen N:o 1896/2006 ei sisälly tällaisia säännöksiä, joissa annetaan tuomioistuimille nimenomainen toimivalta pidentää määräaikoja ad hoc ‑pohjalta poikkeuksellisissa olosuhteissa.

( 26 ) EYVL 1971, L 124, s. 1.

( 27 ) Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 30 kohta. Kun otetaan huomioon 4.9.2014 annettu tuomio eco cosmetics ja Raiffeisenbank St Georgen (C‑119/13 ja C‑120/13, EU:C:2014:2144, 45 kohta), asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 2 kohtaa ei ole mahdollista soveltaa analogisesti covid-19-pandemiasta johtuviin tilanteisiin abstraktisti ja yleisesti.

( 28 ) Kuten sairauden tai karanteenitoimenpiteiden vuoksi.

( 29 ) Ks. analogisesti asetuksen N:o 861/2007 19 artikla ja 21 artiklan 1 kohta sekä asetuksen N:o 655/2014 46 artiklan 1 kohta.

( 30 ) Uniqa Versicherungen totesi kirjallisissa huomautuksissaan, että jos unionin lainsäätäjä olisi halunnut, että 30 päivän määräaika katkeaa ylivoimaisen esteen tai poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi, se olisi säätänyt tällaisesta mahdollisuudesta. Tässä väitteessä jätetään huomiotta 26 artikla, jossa säädetään nimenomaisesti, että kaikkiin prosessioikeudellisiin kysymyksiin, joista ei erikseen säädetä asetuksessa N:o 1896/2006, sovelletaan kansallista lainsäädäntöä.

( 31 ) Vaikka asetuksen N:o 1896/2006 26 artiklassa säädetään erityisesti kansallisen lainsäädännön soveltamisesta, vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan on niin, että kun kyseisestä asiasta ei ole olemassa unionin sääntöjä, kunkin jäsenvaltion asiana on antaa ne sisäisessä oikeusjärjestyksessään menettelyllistä itsemääräämisoikeutta koskevan periaatteen nojalla, kunhan ne eivät ole epäedullisempia kuin samankaltaisia kansallisen oikeuden piiriin kuuluvia tilanteita koskevat säännöt (vastaavuusperiaate) eikä niillä tehdä unionin oikeudessa annettujen oikeuksien käyttämistä käytännössä mahdottomaksi tai suhteettoman vaikeaksi (tehokkuusperiaate). Ks. vastaavasti tuomio 17.3.2016, Bensada Benallal (C‑161/15, EU:C:2016:175, 24 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).

( 32 ) Ks. analogisesti tuomio 6.9.2018, Catlin Europe (C‑21/17, EU:C:2018:675, 33 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Ks. myös tuomio 22.10.2015, Thomas Cook Belgium (C‑245/14, EU:C:2015:715, 41 kohta).

( 33 ) Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 26–32 kohta.

( 34 ) Esimerkiksi asioiden ruuhkautumisen takia, joka oli suora seuraus pandemian torjumiseksi toteutetuista toimenpiteistä.

( 35 ) Lähtökohtaisesti määräaikojen joustamaton soveltaminen poikkeuksellisissa olosuhteissa voi merkitä perusoikeuskirjan 47 artiklan rikkomista. Ks. analogisesti Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 1.4.2010, Georgiy Nikolayevich Mikhaylov v. Venäjä (CE:ECHR:2010:0401JUD000454304, 57 kohta).

( 36 ) Kansallisen covid-19-lain 1 §:n 1 momentilla ei nähdäkseni muutettu asetuksen N:o 1896/2006 16 artiklan 2 kohdassa säädettyä 30 päivän määräaikaa vaan pelkästään katkaistiin se ennalta määrätyksi ajaksi.