Valitus, jonka Euroopan unionin neuvosto on tehnyt 21.9.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-110/17, Jiangsu Seraphim Solar System v. komissio, 8.7.2020 antamasta tuomiosta

(Asia C-441/20 P)

(2020/C 378/27)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamies: H. Marcos Fraile, avustajanaan N. Tuominen, avocat)

Muut osapuolet: Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd ja Euroopan komissio

Vaatimukset

— Riidanalainen tuomio on kumottava.

— Kanne ensimmäisessä oikeusasteessa riidanalaisen asetuksen kumoamiseksi on hylättävä ja

— kantaja on velvoitettava korvaamaan neuvoston oikeudenkäyntikulut sekä ensimmäisessä oikeusasteessa että muutoksenhaussa.

Toissijaisesti

— Asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen uudelleen käsiteltäväksi.

— On määrättävä, että oikeudenkäyntikuluista ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhaussa päätetään myöhemmin.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, että kanne oli otettava tutkittavaksi.

Kantajan on osoitettava, että sillä on SEUT 263 artiklan mukainen asema, erityisesti, että asia koskee sitä suoraan ja että sillä on oikeussuojan tarve riidanalaisen asetuksen (1) 2 artiklan suhteen. Kantaja ei ole velvollinen maksamaan kansallisille tulliviranomaisille polkumyyntitulleja, jotka on maksettava laskujen mitätöinnin oikeudellisena seurauksena, vaan ne on velvollinen maksamaan toinen yhtiö, Seraphim Solar System GmbH. Näin ollen neuvosto katsoo, että kantaja ei ole osoittanut, että asia koskee sitä suoraan ja että sillä on oikeussuojan tarve, ja että unionin yleinen tuomioistuin katsoi virheellisesti, että kantaja oli osoittanut sen.

Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön TWD Textilwerke Deggendorf ja Nachi Europe perusteella kantajalla ei ole myöskään enää aikaa esittää SEUT 277 artiklaan perustuvaa lainvastaisuusväitettä.

Lopuksi asetusta N:o 1238/2013 (2) ja asetusta N:o 1239/2013 (3) vastaan nostettujen kanteiden tutkittavaksi ottaminen on ilmiselvää myös SolarWorld oikeuskäytännön perusteella, sillä siinä katsottiin, ettei asetuksen N:o 1238/2013 3 artiklaa ja asetuksen N:o 1239/2013 2 artiklaa voi erottaa kyseisten asetusten muista osista.

Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen todetessaan, että perusasetusten 8 ja 13 artikla ”kattavat tyhjentävästi” mahdollisuuden kantaa tulleja tuonneista, jotka ovat rikkoneet sitoumusta, ja että mikä tahansa muu lähestymistapa merkitsee tullien ”taannehtivaa” kantamista.

Unionin yleisen tuomioistuimen näkemys perustuu perusasetusten virheelliseen ymmärtämiseen. Perusasetusten 10 artiklan 5 kohta ja 16 artiklan 5 kohta koskevat yleisesti seurauksia siitä, että on todettu, että sitoumusta on rikottu. Tämä vastaa ”perusasetuksissa tarkoitettua taannehtivuutta” eli lopullisten polkumyynti/tasoitustullien määräämistä viimeistään 90 päivän kuluessa väliaikaisten toimenpiteiden soveltamisesta perusasetusten 14 artiklan 5 kohdan ja 24 artiklan 5 kohdan mukaisen kirjaamisvelvollisuuden alaisiin tuonteihin.

Käsillä oleva tilanne eli sitoumuksen rikkominen ja sen vaikutukset on selvästi luonteeltaan erilainen. Ainoa perusasetusten 10 artiklan 5 kohdassa ja 16 artiklan 5 kohdassa asetettu rajoitus on, että mainitunlaista taannehtivaa tullien kantamista ei sovelleta tuonteihin, jotka ovat saapuneet 90 päivän taannehtivan ajanjakson kuluessa ennen sitoumuksen rikkomista tai peruuttamista.

Lisäksi mitään taannehtivuutta ei voi olla silloin, kun tullit määrätään alusta asti ja säädetään vain poikkeuksesta niiden kantamisessa. Sitoumuksen avulla vientiä harjoittava tuottaja nimittäin välttyy kyseessä olevien tullien soveltamiselta, jos tällaisesta tuloksesta hyötymisen edellytykset täyttyvät. Tullivelka kuitenkin syntyy, kun ilmoittaja on päättänyt vapauttaa tavarat vapaaseen liikkeen eli ilman polkumyyntitullin kantamista, ja yhtä tai useita kyseisen sitoumuksen ehtoja todetaan rikotun.

Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se totesi, että perusasetusten 14 artiklan 1 kohdassa ja 24 artiklan 1 kohdassa ei annettu neuvostolle oikeutta perustaa sitoumusten valvontajärjestelmää, joka sisälsi laskujen mitätöinnin.

Perusasetusten 14 artiklan 1 kohdassa ja 24 artiklan 1 kohdassa annetaan neuvostolle hyvin laajat valtuudet sen antaessa asetuksia, joissa määrätään tulleja, kuten unionin tuomioistuin on selventänyt tuomiossa Deichmann. Näin ollen unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se katsoi, että neuvostolla ei ollut toimivaltaa perustaa sitoumusten valvontajärjestelmää, mikä sisälsi laskujen mitätöinnin.

Unionin yleisen tuomioistuimen kanta on vastoin lainsäätäjän tarkoitusta. EU-oikeudessa ei ole mitään perustetta näin pitkälle menevälle sellaisen talouden toimijan suojelulle, joka rikkoo vapaaehtoisesti sopimiaan velvoitteita, ja joka, kuten nyt käsiteltävässä asiassa, ei edes kiistä, että tällaisia rikkomisia on tapahtunut. Tämä kanta on myös ankarampi kuin se, mitä Maailman kauppajärjestön (WTO) säännöstössä edellytetään, ja se asettaa näin EU:n epäedulliseen asemaan verrattuna muiden WTO:n jäsenten kauppakumppaneihin.

Lisäksi riidanalainen tuomio tekee sitoumuksista suhteettoman riskialttiita komissiolle. Sitoumuksen tekemiseen sisältyy riski myös EU:n puolelta ja järjestelyn valvominen on vaikeaa. Itse asiassa sitoumuksen hyväksyvän osapuolen ensisijainen velvollisuus on tehdä yhteistyötä komission kanssa ja näin varmistaa sitoumuksen asianmukaisen täyttämisen sujuva valvonta. Ilman tätä taetta komissiolle jäisi kaikki riski, kun taas kuka tahansa, joka rikkoo sitoumusta, saisi pitää kaikki rikkomisen aikana hankkimansa edut. Tämä tulkinta tekee myös tyhjäksi tarkoituksen suojata tehokkaasti EU:n teollisuutta haitalliselta polkumyynniltä/tukemiselta, joka (vaihtoehtoisesti) korjataan sitoumuksella.

(1) Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuontia koskevassa polkumyynnin ja tukien vastaisessa menettelyssä tarjotun sitoumuksen hyväksymisen vahvistamisesta lopullisten toimenpiteiden soveltamiskauden ajaksi annetun täytäntöönpanopäätöksen 2013/707/EU nojalla hyväksytyn sitoumuksen peruuttamisesta kahden vientiä harjoittavan tuottajan osalta 7.12.2016 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/2146 (EUVL 2016, L 333, s. 4).

(2) Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuontia koskevan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta ja tässä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 2.12.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1238/2013 (EUVL 2013, L 325, s. 1).

(3) Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuontia koskevan lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta 2.12.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1239/2013 (EUVL 2013, L 325, s. 66).