Asia T-289/03

British United Provident Association Ltd (BUPA) ym.

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

Väliintulo – Luottamuksellisuus

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun kolmannen jaoston puheenjohtajan määräys 4.3.2005

Määräyksen tiivistelmä

1. Oikeudenkäyntimenettely – Väliintulo – Oikeudenkäyntiasiakirjojen toimittaminen väliintulijoille – Poikkeus – Luottamuksellinen käsittely – Edellytykset – Luottamuksellista käsittelyä koskeva pyyntö – Perustelut – Puheenjohtajan suorittama tutkinta – Salaisen tai luottamuksellisen luonteen selvittäminen – Intressien vertailu

(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 116 artiklan 2 kohta; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaajan ohjeiden 5 artiklan 4 kohdan ensimmäinen alakohta)

2. Oikeudenkäyntimenettely – Väliintulo – Oikeudenkäyntiasiakirjojen toimittaminen väliintulijoille – Poikkeus – Luottamuksellinen käsittely – Tiedot, joita vakuutuksenantaja on toimittanut viranomaiselle, jolle kansallinen lainsäätäjä on antanut valvontatoimivaltaa ja toimivaltaa soveltaa yksityisiä sairausvakuutuksia säänteleviä kansallisia säännöksiä ja jolla on hallitukseen nähden raportointivelvollisuus – Tiedot, joita ei voida pitää luottamuksellisina kyseessä olevaan jäsenvaltioon nähden

(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 116 artiklan 2 kohta)

3. Oikeudenkäyntimenettely – Väliintulo – Oikeudenkäyntiasiakirjojen toimittaminen väliintulijoille – Poikkeus – Luottamuksellinen käsittely – Jäsenvaltioon nähden esitetty luottamuksellista käsittelyä koskeva pyyntö, jonka perusteena on vaara, että kyseinen jäsenvaltio välittää siihen sidoksissa olevalle toiselle väliintulijalle tietoja, joiden luottamuksellisuutta tämä toinen väliintulija ei ole riitauttanut – Vaara, jota ei ole näytetty toteen, kun otetaan huomioon, ettei jäsenvaltion tällaista menettelyä voida hyväksyä

(EY 10 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 116 artiklan 2 kohta)

4. Oikeudenkäyntimenettely – Väliintulo – Oikeudenkäyntiasiakirjojen toimittaminen väliintulijoille – Poikkeus – Luottamuksellinen käsittely – Luottamuksellista käsittelyä koskeva pyyntö, joka koskee tietoja, joita on jo levitetty laajalti tiedostusvälineissä muun muassa kantajan omasta aloitteesta – Hylkääminen

(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 116 artiklan 2 kohta)

5. Oikeudenkäyntimenettely – Väliintulo – Oikeudenkäyntiasiakirjojen toimittaminen väliintulijoille – Poikkeus – Luottamuksellinen käsittely – Luottamuksellista käsittelyä koskeva pyyntö, joka koskee tietoja, joiden perusteella ei ole mahdollista saada selville konkreettisia taloudellisia tietoja, jotka voivat vahingoittaa kantajien kaupallisia etuja – Hylkääminen

(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 116 artiklan 2 kohta)

1. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 116 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä virkkeessä asetetaan pääsäännöksi, että kaikki asianosaisille tiedoksi annetut asiakirjat on toimitettava väliintulijoillekin. Näin ollen ainoastaan poikkeuksena tästä pääsäännöstä kyseisen määräyksen toisessa virkkeessä sallitaan joidenkin asiakirjojen luottamuksellinen käsittely ja siten se, että velvollisuus toimittaa asiakirjat väliintulijoille ei koske kyseisiä asiakirjoja.

Jotta voitaisiin arvioida, onko olemassa edellytyksiä soveltaa kyseessä olevaa poikkeusta, on kunkin sellaisen oikeudenkäyntiasiakirjan tai oikeudenkäyntiasiakirjan kohdan osalta, jonka luottamuksellista käsittelyä on pyydetty, punnittava kantajan perusteltua tarvetta varmistautua siitä, ettei sen kaupallisille eduille aiheudu olennaista vahinkoa, sekä toisaalta väliintulijoiden yhtä perusteltua tarvetta saada käyttöönsä tiedot, jotka ovat niille välttämättömiä, jotta ne voivat täysimääräisesti vedota oikeuksiinsa ja esittää kantansa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa.

Liikesalaisuuksia sisältävien tietojen luottamuksellista käsittelyä koskeva pyyntö on yleensä hyväksyttävä. Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 116 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä virkkeessä ilmaistusta periaatteesta voidaan poiketa vain kunkin sellaisen asiakirjan, jonka osalta on esitetty asianmukaisesti perusteltu luottamuksellista käsittelyä koskeva pyyntö, luottamuksellisuutta koskevan harkinnan perusteella. Etenkin tällaisen harkinnan suorittamista varten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaajan ohjeiden 5 artiklan 4 kohdan ensimmäisessä alakohdassa todetaan, että asiakirjavihkoon sisältyvien joidenkin tietojen luottamuksellista käsittelyä koskevassa osapuolen hakemuksessa on yksilöitävä luottamukselliset tiedot tai kappaleet ja perusteltava niiden luottamuksellisuus.

Näin ollen puheenjohtajan, jonka käsiteltävänä on luottamuksellista käsittelyä koskeva pyyntö, on ensiksi tutkittava sitä, onko niitä osia, joiden luottamuksellista käsittelyä on pyydetty, pidettävä liikesalaisuuksina tai luottamuksellisina tietoina siihen väliintulijaan nähden, joka on riitauttanut poissuljennan, jonka johdosta se ei saa tietoonsa joitakin asiakirjavihkoon sisältyviä tietoja. Vain siinä tapauksessa, että näin on, puheenjohtajan on punnittava edellä mainittujen periaatteiden mukaisesti oikeudenkäynnin osapuolten perusteltuja intressejä.

(ks. 22–26 kohta)

2. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käytävän oikeudenkäyntimenettelyn väliintulijana olevaan jäsenvaltioon nähden ei voida pitää luottamuksellisina tietoja, jotka koskevat jäsenvaltion kansallisten sairausvakuutusmarkkinoiden riskintasausjärjestelmän täytäntöönpanosta kantajalle mahdollisesti aiheutuvia seurauksia ja joita tämä mainituilla markkinoilla toimiva asianosainen on tältä osin toimittanut kyseisen jäsenvaltion viranomaiselle, jolle kansallinen lainsäätäjä on antanut valvontatoimivaltaa ja toimivaltaa soveltaa yksityisiä sairausvakuutuksia säänteleviä kansallisia säännöksiä sekä tehtävän hallituksen neuvonantajana kyseisellä alalla ja jolla on velvollisuus kerätä, arvioida ja antaa tiedoksi toimivaltaiselle ministerille kaikki yksityisten sairausvakuutusten markkinoiden toimintaan liittyvät keskeiset seikat, jotta voidaan päättää siitä, onko mainitun tasausjärjestelmän käyttöönotto aiheellista.

(ks. 28 ja 29 kohta)

3. Siitä seikasta, että jäsenvaltion ja siihen monin eri tavoin sidoksissa olevan elimen tiettyä kysymystä koskevat yleiset kannat voivat olla samansuuntaisia, ei voida päätellä sitä, että niiden väliintulot ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käytävässä oikeudenkäyntimenettelyssä olisivat välttämättä täysin samansuuntaisia, tai sitä, että kyseiset väliintulijat vaihtaisivat tässä tarkoituksessa keskenään kaikkia, jopa luottamuksellisia, käsiteltävänä olevaan asiaan liittyviä tietoja, eikä sitä, että jäsenvaltio kuitenkin antaa mainitulle elimelle pääsyn tietoihin, jotka on toimitettu tälle jäsenvaltiolle ja joiden kyseinen elin ei ole kiistänyt olevan siihen nähden luottamuksellisia.

Vaaraa tällaisesta tietojen toimittamisesta ei siis voida todeta, jotta voitaisiin katsoa, että kyseiset tiedot ovat luottamuksellisia jäsenvaltioon nähden, varsinkaan, kun sellaista oletusta, että väliintulijat mahdollisesti vaihtaisivat keskenään tiettyjä tietoja, jotka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin olisi väliintulijoille toimittanut vastapuolen vastakkaisista pyynnöistä huolimatta henkilökohtaisina ja ainoastaan sitä tarkoitusta varten, että väliintulijat voivat suojella oikeudenkäynnissä omia perusteltuja etujaan, ei missään tapauksessa voida hyväksyä, ja kyseessä olisi hyvän lainkäytön vaatimusten, sekä siltä osin kuin jäsenvaltio olisi siinä mukana, EY 10 artiklan mukaisen lojaalisuusvelvoitteen vakava rikkominen.

(ks. 31 ja 32 kohta)

4. Väliintulijaan nähden esitetyt luottamuksellista käsittelyä koskevat pyynnöt, jotka koskevat tietoja, joita on jo levitetty laajalti tiedostusvälineissä, on hylättävä, koska kyseiset tiedot ovat menettäneet luottamuksellisen luonteensa eikä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ole näin ollen tarpeen niitä enää erityisesti suojata.

(ks. 34 ja 35 kohta)

5. Koska ei ole esitetty riittävää näyttöä siitä, miten on ajateltavissa, että yleisluonteisten tietojen, jotka lisäksi ovat jonkin verran vanhoja, perusteella kolmas osapuoli voisi saada selville sellaisia konkreettisia kantajien liikevaihtoa, kirjanpitoa ja vielä kantajien nykyistä kannattavuutta koskevia tietoja, jotka voivat vahingoittaa kantajien taloudellisia etuja, ei ole syytä hyväksyä kantajien pyyntöä siitä, ettei tällaisia tietoja liitetä väliintulijalle toimitettaviin asiakirjoihin.

(ks. 38 kohta)

YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN LAAJENNETUN KOLMANNEN JAOSTON PUHEENJOHTAJAN MÄÄRÄYS

4 päivänä maaliskuuta 2005 ( )

Väliintulo – Luottamuksellisuus

Asiassa T-289/03,

British United Provident Association Ltd (BUPA), kotipaikka Lontoo (Yhdistynyt kuningaskunta),

BUPA Insurance Ltd, kotipaikka Lontoo,

ja

BUPA Ireland Ltd, kotipaikka Dublin (Irlanti),

edustajinaan N. Green, QC, barrister K. Bacon, barrister J. Burke ja asianajaja B. Amory,

kantajina,

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään aluksi J. Flett ja sitten N. Khan, prosessiosoite Luxemburgissa,

vastaajana,

jota tukevat

Alankomaiden kuningaskunta, asiamiehenään N. Bel,

ja

Irlanti, asiamiehenään D. O’Hagan, avustajinaan G. Hogan, SC, ja barrister E. Regan, prosessiosoite Luxemburgissa,

sekä

Voluntary Health Insurance Board, kotipaikka Dublin, edustajinaan solicitor D. Collins, solicitor G. FitzGerald ja solicitor D. Clarke,

väliintulijoina,

jossa vaaditaan Irlannin sairausvakuutusmarkkinoiden riskintasausjärjestelmästä 13.5.2003 tehdyn komission päätöksen C(2003) 1322 lopullinen (valtiontuki N 46/2003-Irlanti) kumoamista,

EUROOPAN YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN LAAJENNETUN KOLMANNEN JAOSTON PUHEENJOHTAJA

on antanut seuraavan

määräyksen

Tosiseikat ja asian käsittelyn vaiheet

1 Kantajat nostivat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamossa 20.8.2003 rekisteröidyllä kannekirjelmällä kanteen, jossa ne vaativat Irlannin sairausvakuutusmarkkinoiden riskintasausjärjestelmästä (Risk equalisation scheme, jäljempänä RES) 13.5.2003 tehdyn komission päätöksen C(2003) 1322 lopullinen (valtiontuki N 46/2003-Irlanti) kumoamista.

2 Kyseisellä toimella komissio päätti, ettei se vastusta RES:ää, ja katsoi, ettei RES:ään kuulunut EY 87 artiklan 1 kohdan mukaisen valtiontuen muodostavia tekijöitä. Kanteen kohteena olevasta päätöksestä käy selville, että kyseinen järjestelmä tarkoittaa pääpiirteissään veronluonteisten maksujen järjestelmää, jonka tarkoituksena on yhdenmukaistaa 1990-luvun alussa vapautettujen täydentävää sairausvakuutusta koskevien markkinoiden toimijoiden riskitasoja.

3 Irlanti pyysi 27.11.2003, Alankomaiden kuningaskunta pyysi 12.12.2003 ja Voluntary Health Insurance Board (lautakunta, jossa käsitellään yksityisiin sairausvakuutuksiin liittyviä asioita; jäljempänä VHI) pyysi 17.12.2003 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen toimittamillaan asiakirjoilla lupaa saada osallistua oikeudenkäyntiin väliintulijoina tukeakseen vastaajaa. Väliintulohakemuksista annettiin tieto kantajille ja vastaajalle.

4 Vastaaja ilmoitti 4.12.2003 ja 22.1.2004 päivätyillä kirjeillään, että sillä ei ole huomautuksia eikä se esitä vaatimusta luottamuksellisesta käsittelystä Irlannin ja Alankomaiden kuningaskunnan väliintulon osalta. Vastaaja ilmoitti 7.1.2004 päivätyllä kirjeellään ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle, että se katsoo, että VHI on hyväksyttävä väliintulijaksi ja että VHI:n tutustumista oikeudenkäyntiasiakirjoihin ei ole syytä rajoittaa miltään osin.

5 Kantajat ilmoittivat 5.1.2004 ja 22.1.2004 päivätyillä kirjeillään, että niillä ei ole huomautuksia Irlannin ja Alankomaiden kuningaskunnan väliintulohakemuksista. Kantajat vaativat kuitenkin 3.2.2004 päivätyllä kirjeellään VHI:n väliintulohakemuksen hylkäämistä.

6 Erillisillä 5.1.2004, 22.1.2004 ja 3.2.2004 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamossa rekisteröidyillä asiakirjoilla kantajat esittivät samansisältöiset ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 116 artiklan 2 kohdan mukaiset pyynnöt siitä, että tietyt osat kannekirjelmästä ja sen liitteistä käsitellään luottamuksellisina kyseisiin kolmeen väliintulijaan nähden.

7 Irlanti ja Alankomaiden kuningaskunta hyväksyttiin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun kolmannen jaoston puheenjohtajan 3.2.2004 antamalla määräyksellä ja VHI 2.4.2004 annetulla määräyksellä (asia T-289/03, BUPA ym. v. komissio, laajennetun kolmannen jaoston puheenjohtajan määräys 2.4.2004, ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa) väliintulijoiksi oikeudenkäyntiin tukemaan vastaajan vaatimuksia. Puheenjohtajan määräyksillä väliintulijoille asetettiin lisäksi määräaika mahdollisten huomautuksiensa esittämiselle luottamuksellista käsittelyä koskevista pyynnöistä ja todettiin, että siitä, ovatko pyynnöt perusteltuja, päätetään myöhemmin (kunkin määräyksen määräysosan 3 kohta).

8 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaaja toimitti 5.4.2004 päivätyllä kirjeellään kullekin väliintulijalle sellaisen version kannekirjelmästä ja sen liitteistä, joka ei ole luottamuksellinen, ja kehotti väliintulijoita esittämään 28.4.2004 mennessä mahdolliset vastaväitteensä kannekirjelmän ja sen liitteiden niiden osien, joita väliintulijoille ei tilapäisesti toimitettu, luottamuksellista käsittelyä koskevista pyynnöistä.

9 VHI ilmoitti 27.4.2004 päivätyllä kirjeellään ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle kantajien pyynnöstä saada luottamuksellinen käsittely VHI:hin nähden, ettei se esitä vastaväitettä siitä, että kyseessä olevia osia ei toimiteta sille. Alankomaiden kuningaskunta ei reagoinut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 5.4.2004 päivättyyn kirjeeseen.

10 Irlanti esitti 28.4.2004 päivätyllä kirjeellään vastaväitteitä kantajien tekemästä luottamuksellista käsittelyä koskevasta pyynnöstä ja vaati ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta toimittamaan sille kaikki oikeudenkäyntiasiakirjat kokonaisuudessaan.

Luottamuksellista käsittelyä koskevat pyynnöt

11 VHI ja Alankomaiden kuningaskunta ovat joko nimenomaisesti tai hiljaisesti jättäneet esittämättä vastaväitteitä siitä, että niille ei toimiteta tiettyjä osia oikeudenkäyntiasiakirjoista. Tästä seuraa, että siitä, ovatko pyynnöt, jotka koskevat luottamuksellisen käsittelyn saamista VHI:hin ja Alankomaiden kuningaskuntaan nähden, perusteltuja, ei ole tarpeen lausua. Näin ollen tässä määräyksessä tutkitaan vain pyyntö, joka on tehty luottamuksellisen käsittelyn saamiseksi Irlantiin nähden.

12 Kantajat pyytävät luottamuksellista käsittelyä Irlantiin nähden tiettyjen kannekirjelmän ja sen liitteiden sellaisten kohtien osalta, joissa kantajien mukaan on luottamuksellisia tietoja ja arkaluonteisia liikesalaisuuksia etenkin suhteessa niiden ainoaan kilpailijaan VHI:hin. Kantajat katsovat, että kyseisten kohtien ei pidä kuulua Irlannille toimitettaviin oikeudenkäyntiasiakirjoihin sen vuoksi, että ne sisältävät

– yksityiskohtia luottamuksellisista keskusteluista Health Insurance Authorityn (jäljempänä HIA) kanssa, joka on Irlannin viranomainen, jolla on Health Insurance Acts 1994–2003:n mukaan valvonta- ja täytäntöönpanotoimivaltaa ja Irlannin hallituksen osalta neuvontatoimivaltaa yksityisiä sairausvakuutuksia koskevan kansallisen lainsäädännön alalla

– tietoja, jotka perustuvat arvioon BUPA Ireland Ltd:lle RES:stä aiheutuvista kuluista suhteessa sen Irlannin toimintojen tuottamiin voittoihin

– tietoja, jotka paljastavat todennäköisyyden, että BUPA Ireland vetäytyy Irlannin markkinoilta, sekä todennäköisen kaupallisen strategian, jonka BUPA Ireland ottaa käyttöön RES:n täytäntöönpanon takia.

13 Kantajien mukaan kyseessä ovat konkreettisemmin seuraavat kohdat:

– kannekirjelmän 11 kohta kokonaisuudessaan (s. 6 ja 7)

– kannekirjelmän tiivistelmän ensimmäisen kohdan viimeinen virke (s. 58)

– kannekirjelmän 150 kohdan viimeinen virke (s. 44)

– se osa 94 kohdasta, joka alkaa sanoilla ”Tätä tarkoitusta varten” ja päättyy sanoihin ”korvauspyynnöistä johtuvat kulut”, sekä kannekirjelmän liitteessä 22 olevan Martin O’Rourken lausunnon 95 ja 96 kohdat (s. 1392 ja 1393)

– edellä mainitun O’Rourken lausunnon 99 kohdan viimeinen virke (s. 1394)

– kannekirjelmän liitteessä 23 olevan Nera Economic Consultingin (jäljempänä NERA) raportin jakson 4.5 ensimmäinen luetelmakohta, joka alkaa sanoilla ”Vaikutus BUPA:han” ja päättyy sanoihin ”toimittaja, jolla on monopoliasema” (s. 1425)

– NERA:n raportin jakson 4.5 toisen luetelmakohdan viimeinen virke, joka alkaa sanoilla ”Kuten BUPA” ja päättyy sanoihin ”Irlannin markkinat” (s. 1425)

– NERA:n raportin jakson 4.6 viimeinen virke, joka alkaa sanoilla ”Kokousten aikana” ja päättyy sanoihin ”korvauspyynnöistä johtuvat kulut” (s. 1427)

– se osuus NERA:n raportin jaksosta 5.2, joka alkaa sanoilla ”Ulkomaalaiset toimittajat” ja päättyy sanoihin ”VHIB:n todellinen kilpailija” ja joka on lainaus O’Rourken lausunnosta (s. 1430).

14 Kantajat pyytävät lisäksi NERA:n raportin taulukoiden 2.1 ja 2.2 (s. 1404) luottamuksellista käsittelyä, koska niissä on kantajien mukaan yksityiskohtaista tietoa BUPA Irelandin tuloista ja korvauspyyntöjen määrästä.

15 Irlanti kiistää sen, että edellä mainittujen asiakirjojen tiedot olisivat ratkaisevissa määrin arkaluonteisia tai luottamuksellisia kaupallisessa mielessä. Irlanti katsoo lisäksi, että sen on välttämätöntä saada tutustua kyseisiin tietoihin, jotta se voisi esittää tehokkaasti näkökantojaan käsiteltävänä olevan oikeusriidan keskeisistä kysymyksistä sekä kumota kantajien väitteet.

16 Irlanti tuo ensiksi esille siitä todennäköisestä kaupallisesta strategiasta, jonka BUPA Ireland RES:n täytäntöönpanon johdosta ottaa käyttöön, että kyseinen strategia, joka on epävarma ja riippuu BUPA Irelandin myöhemmästä päätöksestä, ei ole luottamuksellista tietoa. Lisäksi Irlannin mukaan kantajat eivät ole tehneet vastineen, jonka 16 kohdassa Irlannin mukaan viitataan tässä suhteessa tehtyyn päätökseen, osalta pyyntöä luottamuksellisesta käsittelystä. Irlannin mukaan niistä vaikutuksista, joita RES:llä on kantajien toimintoihin, on jo laajasti annettu tietoa, koska kantajat ovat itse antaneet julkisia lausuntoja Irlannin tiedotusvälineissä kuten Irish Independentin 24.6.2002 julkaistussa artikkelissa, Irish Medical Newsin 29.10.2002 julkaistussa artikkelissa sekä BUPA Irelandin omassa 30.6.2003 Internet-sivuillaan julkaisemassa lehdistötiedotteessa.

17 Toiseksi Irlanti tuo esille BUPA Irelandin voittojen väitetystä luottamuksellisuudesta, että tietyt BUPA Irelandin taloudellisia tuloksia koskevat luvut on jo paljastettu, kun väliintulijoille on toimitettu vastaajan vastineen 16 kohta, mitä kantajat eivät vastustaneet. Irlanti katsoo lisäksi, että pelkästään tieto BUPA Irelandin liikevaihdon suuruudesta ilman tietoja sen kuluista mukaan lukien korvaussummat ja hallinnolliset kulut ei missään tapauksessa riitä, kun otetaan huomioon, että BUPA Irelandin kannattavuus ja etenkin sen vahinkokehitys ovat keskeisiä tietoja tässä asiassa. Siltä osin kuin on erityisesti kyse kannekirjelmän liitteestä 23 (s. 1404) eli NERA:n raportin taulukoiden 2.1 ja 2.2 kohdista, Irlanti väittää, että Irlannin viranomaisille on jo toimitettu tieto BUPA Irelandin voitoista.

18 Kolmanneksi siltä osin kuin on kyse BUPA Irelandin arvioista sen vastuiden mahdollisesta laajuudesta RES:n täytäntöönpanon jälkeen, Irlanti tuo esille, että arviot ovat jo luettavissa Internet-sivulla (www.bupaireland.ie//whatsnew/papers) ja ne on julkaistu Sunday Business Postin artikkelissa 18.1.2004. Kun lisäksi otetaan huomioon, että asiakysymys tässä riidassa koskee Irlannin mukaan sellaisia kysymyksiä kuin RES:n oikeasuhteisuutta ja RES:n vaikutuksia kilpailuun, on Irlannin mukaan välttämätöntä, että väliintulijat saavat tutustua vähintään kannekirjelmässä esitettyihin rajoitettuihin tietoihin BUPA Irelandin taloudellisesta tilanteesta.

19 Lopuksi Irlanti väittää niiden tietojen osalta, joita on käsitelty BUPA Irelandin ja HIA:n välisissä keskusteluissa, että nämä tiedot on julkistettu jo lehdissä tai vastineessa, eikä niitä näin ollen ole tarvetta erityisesti suojata. Lisäksi sillä, että BUPA Irelandin ja HIA:n välisiä keskusteluja koskevat tiedot annetaan tutustuttaviksi, ei Irlannin mukaan ole mitään vaikutusta näiden samojen tahojen välisten tulevien keskustelujen avoimeen henkeen.

20 Irlanti vaatii näillä perusteilla, että tiedot, joiden luottamuksellista käsittelyä on pyydetty, on toimitettava sille kokonaisuudessaan.

21 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 116 artiklan 2 kohdassa määrätään seuraavaa:

”Jos 115 artiklan 1 kohdassa määrätyssä kuuden viikon määräajassa tehty väliintulohakemus hyväksytään, väliintulijalle toimitetaan jäljennös kaikista asianosaisille tiedoksi annetuista asiakirjoista. Presidentti voi kuitenkin asianosaisen pyynnöstä jättää toimittamatta väliintulijalle asiakirjoja, jotka ovat salaisia tai luottamuksellisia.”

22 Työjärjestyksen 116 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä virkkeessä asetetaan pääsäännöksi, että kaikki asianosaisille tiedoksi annetut asiakirjat on toimitettava väliintulijoillekin. Näin ollen ainoastaan poikkeuksena tästä pääsäännöstä kyseisen määräyksen toisessa virkkeessä sallitaan joidenkin asiakirjojen luottamuksellinen käsittely ja siten se, että velvollisuus toimittaa asiakirjat väliintulijoille ei koske kyseisiä asiakirjoja (asia T-30/89, Hilti v. komissio, määräys 4.4.1990, Kok. 1990, s. II-163, julkaistu otteina, 10 kohta).

23 Jotta voitaisiin arvioida, onko olemassa edellytyksiä soveltaa kyseessä olevaa poikkeusta, on kunkin sellaisen oikeudenkäyntiasiakirjan tai oikeudenkäyntiasiakirjan kohdan osalta, jonka luottamuksellista käsittelyä on pyydetty, punnittava kantajan perusteltua tarvetta varmistautua siitä, ettei sen kaupallisille eduille aiheudu olennaista vahinkoa, sekä toisaalta väliintulijoiden yhtä perusteltua tarvetta saada käyttöönsä tiedot, jotka ovat niille välttämättömiä, jotta ne voivat täysimääräisesti vedota oikeuksiinsa ja esittää kantansa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa (ks. esim. em. asia Hilti v. komissio, määräyksen 11 kohta; asia T-66/96, Auditel v. komissio, määräys 6.2.1995, Kok. 1995, s. II-239, 31 kohta ja asia T-102/96, määräys 3.6.1997, Gencor v. komissio, Kok. 1997, s. II-879, 12 kohta).

24 Samoin vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan liikesalaisuuksia sisältävien tietojen luottamuksellisesta käsittelyä koskeva pyyntö on yleensä hyväksyttävä (ks. esim. yhdistetyt asiat T-7/93 R ja T-9/93 R, Langnese-Iglo ja Schöller Lebensmittel v. komissio, määräys 19.2.1993, Kok. 1993, s. II-131, 19 kohta ja asia T-74/97, Büchel & Co. Fahrzeugteilefabrik v. neuvosto, määräys 21.6.1999, 8 kohta, ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa).

25 Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 116 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä virkkeessä ilmaistusta periaatteesta voidaan poiketa vain kunkin sellaisen asiakirjan, jonka osalta on esitetty asianmukaisesti perusteltu luottamuksellista käsittelyä koskeva pyyntö, luottamuksellisuutta koskevan harkinnan perusteella. Etenkin tällaisen harkinnan suorittamista varten 3.3.1994 annettujen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaajan ohjeiden (EYVL L 78, s. 32, muutettu viimeksi 5.6.2002 (EYVL L 160, s. 1)) 5 artiklan 4 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään, että asiakirjavihkoon sisältyvien joidenkin tietojen luottamuksellista käsittelyä koskevassa osapuolen hakemuksessa on yksilöitävä luottamukselliset tiedot tai kappaleet ja perusteltava niiden luottamuksellisuus (asia T-168/01, Glaxo Wellcome v. komissio, määräys 5.8.2003, 36 ja 37 kohta, ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa).

26 Näin ollen ensiksi on tutkittava sitä, onko niitä osia, joiden luottamuksellista käsittelyä on pyydetty, pidettävä Irlantiin nähden liikesalaisuuksina tai luottamuksellisina tietoina. Vain siinä tapauksessa, että näin on, on punnittava edellä mainittujen periaatteiden mukaisesti oikeudenkäynnin osapuolten perusteltuja intressejä.

HIA:n kanssa käytyjen keskustelujen ja BUPA Irelandin liiketoimintaa koskevien tietojen väitetty luottamuksellisuus

27 Kun otetaan huomioon, että BUPA Irelandin ja HIA:n välisissä keskusteluissa, sellaisina kuin niitä kuvataan kannekirjelmässä ja sen liitteissä, viitataan erityisesti BUPA Irelandin liiketoimintaa koskeviin tietoihin sekä niihin vaikutuksiin, joita RES:n mahdollisella käyttöönotolla on mainittuun toimintaan, on näitä kahta luottamuksellisesta käsittelyä koskevan pyynnön osaa tarkasteltava yhdessä.

28 Siltä osin kuin on kyse BUPA Irelandin ja HIA:n välisten keskustelujen väitetystä luottamuksellisuudesta ja väitetystä tarpeesta varmistaa niiden avoin henki, on aluksi huomautettava, että HIA on Irlannin viranomainen, joka on perustettu Health Insurance Acts 1994–2003:n nojalla ja jolle kansallinen lainsäätäjä on antanut valvontatoimivaltaa ja toimivaltaa soveltaa yksityisiä sairausvakuutuksia säänteleviä kansallisia säännöksiä sekä tehtävän Irlannin hallituksen neuvonantajana kyseisellä alalla. Samoin on selvää, että HIA:lla on edellä mainitun kansallisen lainsäädännön mukaisesti erityistä toimivaltaa RES:n käyttöönotossa ja täytäntöönpanossa. Näihin kuuluu velvollisuus kerätä, arvioida ja antaa tiedoksi toimivaltaiselle ministerille raportin muodossa kaikki yksityisten sairausvakuutusten markkinoiden toimintaan liittyvät keskeiset seikat, jotta voidaan päättää siitä, onko RES:n käyttöönotto aiheellista. Kuten muun muassa niistä kannekirjelmän kohdista, joiden luottamuksellista käsittelyä Irlantiin nähden kantajat pyytävät ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelta, käy selville, HIA on pitänyt BUPA Irelandin kanssa epävirallisia kokouksia, joiden tarkoitus on ollut keskustella uuden järjestelmän vaikutuksista viimeksi mainittuun, nimenomaan toteuttaakseen HIA:lle kuuluvia sääntelyyn liittyviä ja hallinnollisia tehtäviä eli mahdollista RES:n käyttöönottoa.

29 Kun otetaan huomioon, että HIA, joka on valtion viranomainen, on vastuussa Irlannille kyseessä olevan kansallisen lainsäädännön asianmukaisesta täytäntöönpanosta, kaikesta edellä mainitusta seuraa, että sitä, että epävirallisia yhteyksiä HIA:n kanssa on ollut, tai tietoja, jotka BUPA Ireland on kyseisissä yhteyksissä antanut ja jotka koskevat RES:n täytäntöönpanosta sille mahdollisesti aiheutuvia seurauksia, ei voida pitää luottamuksellisina Irlantiin nähden.

30 Lisäksi siitä pyynnöstä, joka koskee luottamuksellisen käsittelyn saamista Irlantiin nähden ja joka on suurelta osaltaan samansisältöinen kuin VHI:tä ja Alankomaiden kuningaskuntaa koskevat pyynnöt, käy selville, että kantajat pyrkivät suojaamaan tiettyjen oikeudenkäyntiasiakirjojen osien luottamuksellisuutta erityisesti VHI:hin nähden, joka on niiden ainoa kilpailija Irlannin yksityisten sairausvakuutusten markkinoilla, eikä niinkään Irlantiin itseensä nähden.

31 Kuten kolmannen laajennetun jaoston puheenjohtaja on jo todennut edellä 7 kohdassa mainitussa määräyksessään asiassa BUPA ym. vastaan komissio, Irlannin valtion ja VHI:n välillä on VHI:n sääntöihin perustuvia siteitä erityisesti sen vuoksi, että Irlannin terveysministerillä on valta vaikuttaa ratkaisevasti VHI:n hallituksen kokoonpanoon ja oikeus saada VHI:ltä kaikki sen toimintaa koskevat tiedot. Tämän vuoksi ei voida sulkea pois sitä, että VHI:n yleinen hallinto on tietyssä määrin mukautettu Irlannin toimivaltaisen ministerin asettamiin poliittisiin suuntaviivoihin, ja sitä, että näin ollen VHI:n ja Irlannin yleiset kannat ovat tietyllä tavalla samansuuntaisia. Tästä ei kuitenkaan voida päätellä sitä, että Irlannin ja VHI:n väliintulot tässä oikeudenkäynnissä välttämättä olisivat täysin samansuuntaisia (ks. edellä 7 kohdassa mainittu asia BUPA ym. v. komissio, määräyksen 9 kohta) ja että näin ollen väliintulijat vaihtaisivat tässä tarkoituksessa keskenään kaikkia, jopa luottamuksellisia, käsiteltävänä olevaan asiaan liittyviä tietoja. Sitä paitsi lukuun ottamatta sitä seikkaa, että VHI on elin, jossa Irlannin valtiolla on tietyiltä osin määräysvaltaa, kantajat eivät ole osoittaneet mitään merkityksellistä seikkaa, jonka perusteella voitaisiin päätellä, että VHI tai sen hallitus voivat päästä tutustumaan niihin arkaluonteisiin tietoihin, jotka Irlannille mahdollisesti toimitetaan tässä oikeudenkäynnissä.

32 On lisättävä, että sellaista oletusta, että väliintulijat mahdollisesti vaihtaisivat keskenään tiettyjä tietoja, jotka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin olisi väliintulijoille toimittanut vastapuolen vastakkaisista pyynnöistä huolimatta henkilökohtaisina ja ainoastaan sitä tarkoitusta varten, että väliintulijat voivat suojella oikeudenkäynnissä omia perusteltuja etujaan, ei missään tapauksessa voida hyväksyä, ja kyseessä olisi hyvän lainkäytön vaatimusten sekä siltä osin kuin jäsenvaltio olisi siinä mukana EY 10 artiklan mukaisen lojaalisuusvelvoitteen vakava rikkominen

33 Tämän perusteella pyyntö niiden kohtien, jotka paljastavat BUPA Irelandin ja HIA:n välisten keskustelujen sisällön, mukaan luettuna BUPA Irelandin liiketoimintaa koskevat tiedot, jotka viimeksi mainittu on antanut tiedoksi HIA:lle kyseisissä kokouksissa, luottamuksellisesta käsittelystä on hylättävä. Näin ollen ei ole tarpeen lausua siitä, ovatko tietyt kyseisistä tiedoista jo joka tapauksessa menettäneet luottamuksellisen luonteensa Irlannin tiedotusvälineissä ilmestyneiden artikkeleiden ja sen takia, että vastaaja on maininnut ne vastineessaan, jonka toimittamista kantajat eivät vastustaneet.

Niiden tietojen väitetty luottamuksellisuus, jotka koskevat BUPA Irelandin todennäköistä vetäytymistä Irlannin markkinoilta sekä todennäköistä kaupallista strategiaa, jonka BUPA Ireland ottaa käyttöön RES:n täytäntöönpanon takia

34 Asiassa on väitetty, että BUPA Ireland on vaarassa joutua vetäytymään Irlannin markkinoilta RES:n käyttöönoton seurauksena, ja tältä osin Irlanti on perustellusti todennut, että kyseisestä uhkasta on jo kerrottu laajalti Irlannin tiedostusvälineissä muun muassa BUPA Irelandin omasta aloitteesta, minkä vahvistavat 24.6.2002 julkaistu Irish Independentin artikkeli ja 29.10.2002 julkaistu Irish Medical Newsin artikkeli. Ne kannekirjelmän kohdat, joista on kyse, ovat nimittäin sisällöltään keskeisesti yhtäpitäviä Irlannin lehdistössä toistettujen toteamuksien kanssa. Näin ollen kyseiset toteamukset ovat joka tapauksessa menettäneet luottamuksellisen luonteensa eikä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ole tarpeen niitä enää erityisesti suojata. Sama koskee kantajien lausuntoja niiden suunnitellusta RES:n käyttöönoton seurauksena valittavana olevasta kaupallisesta strategiasta, sillä kyseinen strategia tarkoittaa nimenomaan mahdollista vetäytymistä Irlannin markkinoilta.

35 Näin ollen pyynnöt siitä, että toteamukset, jotka koskevat BUPA Irelandin uhkaa joutua vetäytymään Irlannin markkinoilta ja todennäköistä kaupallista strategiaa, jonka BUPA Ireland ottaa käyttöön RES:n täytäntöönpanon takia, käsitellään luottamuksellisina, on hylättävä.

NERA:n raportin taulukoiden 2.1 ja 2.2 sisältämien tietojen väitetty luottamuksellisuus

36 Kantajat väittävät lähinnä, että NERA:n raportin taulukoissa 2.1 ja 2.2 esitetyt tiedot paljastavat seikkaperäistä tietoa operatiivisesta toiminnasta mukaan lukien yksityiskohtia BUPA Irelandin tuloista ja korvauspyyntöjen määrästä, ja nämä tiedot yhdessä muiden tietojen kanssa voivat kantajien mukaan tehdä mahdolliseksi BUPA Irelandin kannattavuuden arvioinnin.

37 Aluksi on huomattava, että kyseisten asiakirjojen perusteella ei voida selvästi todeta, onko BUPA Irelandin ja HIA:n välisissä keskusteluissa käsitelty mainittuihin taulukoihin sisältyviä tietoja siten, että ne olisivat jo joka tapauksessa menettäneet luottamuksellisen luonteensa Irlantiin nähden (ks. edellä 26 kohta ja sitä seuraavat kohdat). Lisäksi ei voida kiistää sitä, että NERA:n kyseisissä taulukoissa käyttämät tiedot koskevat BUPA Irelandin liiketoimintaa Irlannin yksityisten sairausvakuutuksien markkinoilla ja että näin ollen tiedot saattavat olla periaatteessa liikesalaisuuksia.

38 On sitä vastoin selvää, että mainituissa taulukoissa on vain koottuja tietoja BUPA Irelandin vuoden 2002 liiketoiminnasta graafisina esityksinä, kuten BUPA Irelandin vakuutuksenottajien keski-ikä, niin sanotuista BUPA-planseista maksetut vakuutusmaksut sekä korvauspyyntöjen määrä. Kantajat eivät ole esittäneet riittävää näyttöä siitä, miten on ajateltavissa, että kyseisten koottujen tietojen, jotka lisäksi ovat jonkin verran vanhoja, perusteella kolmas osapuoli voisi saada selville sellaisia konkreettisia BUPA Irelandin liikevaihtoa, kirjanpitoa ja vielä nykyistä kannattavuutta koskevia tietoja, jotka voivat vahingoittaa kantajien taloudellisia etuja (ks. myös yhdistetyt asiat T-134/94, T-136/94, T-137/94, T-138/94, T-141/94, T-145/94, T-147/94, T-148/94, T-151/94, T-156/94 ja T-157/94, NMH Stahlwerke ym. v. komissio, määräys 19.6.1996, Kok. 1996, s. II-537, 24 kohta). Kantajat eivät myöskään täsmennä, miten yhdistämällä kyseisiä tietoja muihin tietoihin, joiden mahdollista sisältöä kantajat eivät tarkenna, voidaan määrittää BUPA Irelandin liiketoiminnan tämänhetkinen kannattavuus.

39 Näin ollen ei ole syytä hyväksyä kantajien pyyntöä siitä, ettei NERA:n raportin taulukoita 2.1 ja 2.2 liitetä Irlannille toimitettaviin asiakirjoihin. Irlanti on väittänyt, että jopa laajempi oikeus saada tutustua BUPA Irelandin taloudellista suorituskykyä koskeviin tietoihin olisi tarpeellinen tätä oikeudenkäyntiä varten, ja tältä osin on todettava, että kyseiseltä väitteeltä puuttuu selvästi yhteys tämän määräyksen kohteena olevaan luottamuksellista käsittelyä koskevaan pyyntöön, eikä sitä näin ollen voida hyväksyä.

Oikeudenkäyntikulut

40 Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

Näillä perusteilla

YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN LAAJENNETUN KOLMANNEN JAOSTON PUHEENJOHTAJA

on määrännyt seuraavaa:

1) Ei ole tarpeen lausua siitä, ovatko kantajien 22.1.2004 ja 3.2.2004 tekemät pyynnöt luottamuksellisesta käsittelystä Alankomaiden kuningaskuntaan ja Voluntary Health Insurance Boardiin nähden perusteltuja.

2) Kantajien pyyntö luottamuksellisen käsittelyn saamiseksi Irlantiin nähden hylätään.

3) Irlanti saa tiedoksi kaikki oikeudenkäyntiasiakirjat sellaisina kuin kantajat ovat ne ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle toimittaneet.

4) Väliintulijoille asetetaan määräaika väliintulokirjelmän esittämiseksi.

5) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

Annettiin Luxemburgissa 4 päivänä maaliskuuta 2005.

H. Jung M. Jaeger