ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 217/3

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 7.6.2012 (korkeimman hallinto-oikeuden (Suomi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Insinööritoimisto InsTiimi Oy:n vireille panema asia

(Asia C-615/10) (1)

(Direktiivi 2004/18/EY - Puolustusalan julkiset hankinnat - 10 artikla - EY 296 artiklan 1 kohdan b alakohta - Jäsenvaltion keskeisten turvallisuusetujen turvaaminen - Aseiden, ammusten ja sotatarvikkeiden kauppa - Tuote, jonka hankintaviranomainen hankkii nimenomaan sotilaalliseen käyttöön - Tällainen tuote, jolle on pääosin samanlaisia siviilialan käyttömahdollisuuksia - Kääntöpöytä elektromagneettisiin mittauksiin - Direktiivissä 2004/18 säädettyjen menettelyjen mukaisen kilpailuttamisen puuttuminen)

2012/C 217/04

Oikeudenkäyntikieli: suomi

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Korkein hallinto-oikeus

Pääasian asianosainen

Insinööritoimisto InsTiimi Oy

Muu osapuoli: Puolustusvoimat

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Korkein hallinto-oikeus — Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (EUVL L 134, s. 114) 10 artiklan ja SEUT 346 artiklan tulkinta — 15.4.1958 tehdyllä neuvoston päätöksellä N:o 255/58 vahvistettu aseiden, ammusten ja sotatarvikkeiden luettelo — Direktiivin soveltamisala — Tarvikkeet, jotka on tarkoitettu nimenomaan sotilaalliseen käyttöön — Elektromagneettisiin mittauksiin tarkoitettu kääntöpöytälaitteisto

Tuomiolauselma

Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY 10 artiklaa, luettuna yhdessä EY 296 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa, on tulkittava siten, että jäsenvaltio voi sen nojalla jättää soveltamatta kyseisessä direktiivissä säädettyjä menettelyjä hankintaviranomaisen tekemään puolustusalan julkiseen hankintaan, jossa kyseessä oleva kalusto on tarkoitettu nimenomaan sotilaalliseen käyttöön mutta sille on myös pääosin samanlaisia siviilialan käyttömahdollisuuksia, ainoastaan, jos tällaisesta kalustosta voidaan katsoa sen ominaisuuksien perusteella, että se on erityisesti suunniteltu ja kehitetty, myös olennaisten muutosten seurauksena, kyseiseen käyttöön, minkä tutkiminen on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana.

(1) EUVL C 72, 5.3.2011.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 133/5

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 22.3.2012 (Finanzgericht Hamburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Grünwald Logistik Service GmbH (GLS) v. Hauptzollamt Hamburg-Stadt

(Asia C-338/10) (1)

(Polkumyynti - Tiettyjen Kiinasta peräisin olevien sitrushedelmävalmisteiden ja -säilykkeiden tuonnissa käyttöön otettu polkumyyntitulli - Asetus (EY) N:o 1355/2008 - Pätevyys - Asetus (EY) N:o 384/96 - 2 artiklan 7 kohdan a alakohta - Normaaliarvon määrittäminen - Muu kuin markkinatalousmaa - Komission velvollisuus toimia huolellisesti normaaliarvon määrittämiseksi kolmannessa maassa, joka on markkinatalousmaa, käytettävän hinnan tai sitä koskevan laskennallisen arvon perusteella)

2012/C 133/08

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Finanzgericht Hamburg

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Grünwald Logistik Service GmbH (GLS)

Vastaaja: Hauptzollamt Hamburg-Stadt

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Finanzgericht Hamburg — Väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sitrushedelmävalmisteiden ja -säilykkeiden (mandariinien jne.) tuonnissa 4.7.2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 642/2008 (EUVL L 178, s. 19) ja tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sitrushedelmävalmisteiden ja -säilykkeiden (mandariinien jne.) tuontia koskevan lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta ja väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 18.12.2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1355/2008 (EUVL L 350, s. 35) pätevyys polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22.12.1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan valossa — Normaaliarvon määrittäminen muun kuin markkinatalousmaan osalta — Normaaliarvon määrittäminen samankaltaisesta tuotteesta tosiasiallisesti unionissa maksetun tai maksettavan hinnan perusteella — Komissiolla asetuksen (EY) N:o 384/96 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan perusteella oleva velvollisuus toteuttaa tarvittavat toimenpiteet normaaliarvon määrittämiseksi kolmannessa maassa, joka on markkinatalousmaa, käytettävän hinnan tai laskennallisen arvon perusteella

Tuomiolauselma

Tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sitrushedelmävalmisteiden ja -säilykkeiden (mandariinien jne.) tuontia koskevan lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta ja väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 18.12.2008 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1355/2008 on pätemätön.

(1) EUVL C 260, 25.9.2010.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 118/5

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 1.3.2012 (Court of Appealin (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Football Dataco Ltd ym. v. Yahoo UK Limited ym.

(Asia C-604/10) (1)

(Direktiivi 96/9/EY - Tietokantojen oikeudellinen suoja - Tekijänoikeus - Jalkapallosarjojen ottelujärjestykset)

2012/C 118/08

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Football Dataco Ltd, Football Association Premier League Ltd, Football League Limited, Scottish Premier League Ltd, Scottish Football League ja PA Sport UK Ltd

Vastaajat: Yahoo UK Limited, Stan James (Abingdon) Limited, Stan James PLC ja Enetpulse APS

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Court of Appeal (Yhdistynyt kuningaskunta) — Tietokantojen oikeudellisesta suojasta 11.3.1996 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/9/EY (EYVL L 77, s. 20) 3 artiklan 1 kohdan tulkinta — Ilmaisu ”tietokannat, jotka aineiston valinnan tai järjestämisen perusteella muodostavat tekijän omaperäisen henkisen luomuksen” — Tulevan kauden suunniteltuja jalkapallo-otteluita koskevat tietokoneistetut ohjelmaluettelot

Tuomiolauselma

1) Tietokantojen oikeudellisesta suojasta 11.3.1996 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/9/EY 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että kyseisessä direktiivissä säädetty tekijänoikeus suojaa mainitun direktiivin 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tietokantaa, jos siihen sisältyvien tietojen valinta tai järjestäminen ilmaisee omaperäisellä tavalla tietokannan tekijän luomisen vapautta, mikä kansallisen tuomioistuimen on tarkastettava. Tämän perusteella — mainittujen tietojen luomisen edellyttämällä henkisellä ponnistuksella ja taidolla ei ole merkitystä selvitettäessä sitä, voiko mainittu tietokanta saada tekijänoikeussuojaa, — tässä tarkoituksessa on merkityksetöntä, sisältääkö kyseisten tietojen valinta tai järjestäminen sen, että suhteessa niihin tehdään merkittävä lisäys, ja — tietokannan valmistamisen edellyttämä merkittävä työ ja taito eivät sellaisinaan voi oikeuttaa tällaista suojaa, jos ne eivät ilmaise mitään omaperäisyyttä tietokannan sisältämien tietojen valinnassa ja järjestämisessä.

2) Direktiiviä 96/9 on tulkittava siten, että se on esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan kyseisen direktiivin 1 artiklan 2 kohdan määritelmän mukaiset tietokannat saavat tekijänoikeussuojaa saman direktiivin 3 artiklan 1 kohdasta säädetyistä edellytyksistä poikkeavin edellytyksin, jollei kyseisen direktiivin 14 artiklan 2 kohdassa olevasta siirtymäsäännöksestä muuta johdu.

(1) EUVL C 89, 19.3.2011.
2)

Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkastettava, voiko se ottamalla huomioon kansallisen oikeuden kokonaisuudessaan, erityisesti työoikeuskoodeksin L. 223-4 §:n, ja soveltamalla siinä hyväksyttyjä tulkintamenetelmiä taatakseen direktiivin 2003/88 7 artiklan täyden tehokkuuden ja päätyäkseen ratkaisuun, joka on direktiivillä tavoitellun päämäärän mukainen, tulkita tätä lainsäädäntöä niin, että työntekijän poissaolo työstä työmatkatapaturman vuoksi voidaan rinnastaa johonkin työoikeuskoodeksin kyseisessä pykälässä mainituista esimerkkitapauksista. Jos tällainen tulkinta ei ole mahdollinen, kansallisen tuomioistuimen on tarkastettava, voidaanko direktiivin 2003/88 7 artiklan 1 kohdan välittömään oikeusvaikutukseen vedota pääasian vastaajia vastaan näiden oikeudellisen luonteen perusteella. Jos kansallinen tuomioistuin ei voi saavuttaa direktiivin 2003/88 7 artiklassa säädettyä tulosta, asianosainen, jonka oikeuksia on loukattu, koska kansallinen oikeus on ristiriidassa unionin oikeuden kanssa, voi kuitenkin vedota yhdistetyissä asioissa C-6/90 ja C-9/90, Francovich ym., 19.11.1991 annettuun tuomioon saadakseen korvauksen kärsimästään vahingosta.
2)

Kyseisen sopimuksen 8 artiklan a alakohtaa ja asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1386/2001, 3 artiklan 1 kohtaa, 23 artiklan 1 ja 2 kohtaa, 72 artiklaa sekä liitteessä VI olevan N kohdan 1 alakohtaa on tulkittava siten, että tilanteessa, jossa pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen perhe-etuuden määrä on määritettävä sairausetuutta koskevien sääntöjen perusteella, tämä määrä on, kun on kyse henkilöstä, joka on täyttänyt kokonaan tämän oikeuden saamisen edellyttämät työskentelykaudet toisen sopimuspuolen alueella, laskettava siten, että otetaan huomioon sellaisen henkilön tulot, jolla on tällaiseen henkilöön verrattava kokemus ja pätevyys ja joka työskentelee vastaavissa tehtävissä sen jäsenvaltion alueella, jossa tätä etuutta vaaditaan.
1)

Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY 16 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että unionin kansalaisen, joka on oleskellut vastaanottavan jäsenvaltion alueella yli viisi vuotta ainoastaan valtion kansallisen lainsäädännön perusteella, ei ole katsottava saaneen oikeutta pysyvään oleskeluun tämän säännöksen mukaisesti, kun hän ei oleskelun aikana täyttänyt direktiivin 7 artiklan 1 kohdassa säädettyjä edellytyksiä.
Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 10.11.2011 (Amtsgericht Bruchsalin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rikosoikeudenkäynti QB (*1) vastaan

(Asia C-405/10) (1)

(Ympäristönsuojelu - Asetukset (EY) N:o 1013/2006 ja (EY) N:o 1418/2007 - Jätteiden siirtojen valvonta - Kielto viedä käytettyjä katalysaattoreita Libanoniin)

(2012/C 25/22)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Amtsgericht Bruchsal

Rikosoikeudenkäynnin vastaaja pääasiassa

QB (*1)

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Amtsgericht Bruchsal — Jätteiden siirrosta 14.6.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1013/2006 (EUVL L 190, s. 1) 37 artiklan ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1013/2006 liitteessä III tai IIIA lueteltujen tietyntyyppisten jätteiden viennistä hyödynnettäväksi maihin, joihin ei sovelleta OECD:n päätöstä jätteiden maan rajan ylittävien siirtojen valvonnasta 29.11.2007 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1418/2007 (EUVL L 316, s. 6) tulkinta — Kielto viedä Libanoniin jätteiden ryhmään B1120 kuuluvia jätteitä (katalysaattorit)

Tuomiolauselma

Jätteiden siirrosta 14.6.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1013/2006 36 artiklan 1 kohdan f alakohdan ja 37 artiklan säännöksiä, luettuina yhdessä asetuksen N:o 1013/2006 liitteessä III tai IIIA lueteltujen tietyntyyppisten jätteiden viennistä hyödynnettäväksi maihin, joihin ei sovelleta OECD:n päätöstä jätteiden maan rajan ylittävien siirtojen valvonnasta, 29.11.2007 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1418/2007, sellaisena kuin se on muutettuna 29.7.2008 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 740/2008, säännösten kanssa, on tulkittava siten, että hyödynnettäviksi tarkoitettujen jätteiden, joiden koodina on asetuksen N:o 1013/2006 liitteessä V olevan 1 osan luettelossa B mainittu B1120, vienti Euroopan unionista Libanoniin on kielletty.

(*1) Henkilötietojen ja/tai tietosuojan suojaamisen puitteissa poistettu tai korvattu tieto.

(1) EUVL C 288, 23.10.2010.
2)

SEUT 49 artiklaa on tulkittava siten, että — se ei ole esteenä sellaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan yhtiön omaisuuserien piileviin arvonnousuihin kohdistuvan veron määrä vahvistetaan lopullisesti — ottamatta huomioon mahdollisesti myöhemmin realisoituvia arvonalentumisia tai arvonnousuja — silloin, kun yhtiö lakkaa saamasta veronalaisia voittoja kyseisessä jäsenvaltiossa siksi, että se on siirtänyt tosiasiallisen johtonsa toiseen jäsenvaltioon. Tältä osin on merkityksetöntä, että verotetut piilevät arvonnousut liittyvät valuuttakurssivoittoihin, jotka eivät ilmene vastaanottavassa jäsenvaltiossa, kun otetaan huomioon siellä voimassa oleva verojärjestelmä; — se on esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jossa säädetään tosiasiallisen johtonsa toiseen jäsenvaltioon siirtävän yhtiön omaisuuserien piileviin arvonnousuihin kohdistuvan veron välittömästä kantamisesta kyseisen siirron hetkellä.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 347/5

Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 6.10.2011 (Unabhängiger Verwaltungssenat Wienin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Erich Albrecht, Thomas Neumann, Van-Ly Sundara, Alexander Svoboda ja Stefan Toth v. Landeshauptmann von Wien

(Asia C-382/10) (1)

(Teollisuuspolitiikka - Elintarvikehygienia - Asetus (EY) N:o 852/2004 - Leipä- ja leivonnaistuotteiden itsepalvelumyynti)

2011/C 347/06

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Unabhängiger Verwaltungssenat Wien

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Erich Albrecht, Thomas Neumann, Van-Ly Sundara, Alexander Svoboda ja Stefan Toth

Vastapuoli: Landeshauptmann von Wien

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Unabhängiger Verwaltungssenat Wien — Elintarvikehygieniasta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 852/2004 (EUVL L 139, s. 1) liitteessä II olevan IX luvun 3 kohdan tulkinta — Elintarvikkeiden suojaaminen saastumiselta — Leivän ja leivonnaisten itsepalvelumyynti — Jäsenvaltion hallinnollinen päätös, jossa määrätään, että on asennettava sellainen tekninen mekanismi, jolla estetään asiakkaita laittamasta tavaraa takaisin sen jälkeen, kun he ovat koskeneet siihen käsin

Tuomiolauselma

Elintarvikehygieniasta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 852/2004 liitteessä II olevan IX luvun 3 kohtaa on tulkittava siten, että pääasian, jossa on kyse leipä- ja leivonnaistuotteiden itsepalvelumyyntiä varten tarkoitetuista laatikoista, kaltaisissa olosuhteissa yksinään sen perusteella, että mahdollinen ostaja on saattanut teoreettisesti katsoen koskettaa paljain käsin kaupan pidettäviä elintarvikkeita tai aivastaa niiden päälle, ei voida todeta, ettei kyseisiä elintarvikkeita ole suojattu saastumiselta, joka saattaisi tehdä ne ihmisravinnoksi kelpaamattomiksi, terveydelle vaarallisiksi tai saastuneiksi siten, ettei niitä enää kohtuullisesti voitaisi pitää siinä kunnossa käytettävinä.

(1) EUVL C 274, 9.10.2010.
3)

Direktiivin 79/7 4 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että jos ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin päätyy tutkinnassa, joka sen on tehtävä vastatakseen toiseen kysymykseen, päätelmään, jonka mukaan tosiasiassa huomattavasti suurempi prosenttimäärä nais- kuin miespuolisia eläkkeensaajia on saatettu asettaa epäedulliseen asemaan, koska pieneläkkeille ei myönnetty pääasiassa kyseessä olevassa tarkistusjärjestelmässä säädettyä poikkeuksellista korotusta, tällaista epäedullista asemaa ei voida oikeuttaa sillä, että työssä olleilla naisilla on varhaisempi eläkeikä ja he saavat eläkettään kauemmin, eikä myöskään sillä, että myös korvauslisän viitetasoa korotettiin poikkeuksellisesti samaksi vuodeksi 2008.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 269/16

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 7.7.2011 (Tribunalul Gorjin (Romania) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Iulian Andrei Nisipeanu v. Direcția Generală a Finanțelor Publice Gorj, Administrația Finanțelor Publice Targu-Cărbunești ja Administrația Fondului pentru Mediu

(Asia C-263/10) (1)

(Sisäinen verotus - SEUT 110 artikla - Moottoriajoneuvojen ensirekisteröinnin yhteydessä kannettava ympäristövero)

2011/C 269/25

Oikeudenkäyntikieli: romania

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunalul Gorj

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Iulian Andrei Nisipeanu

Vastaajat: Direcția Generală a Finanțelor Publice Gorj, Administrația Finanțelor Publice Targu-Cărbunești ja Administrația Fondului pentru Mediu

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunalul Gorj — Muissa jäsenvaltioissa aikaisemmin rekisteröityjen käytettyjen moottoriajoneuvojen rekisteröiminen — Ympäristövero, joka peritään, kun moottoriajoneuvo rekisteröidään ensimmäistä kertaa jäsenvaltiossa — Ensimmäisen rekisteröinnin ajankohtaa koskevan edellytyksen arviointi — Kansallisen säännöstön yhteensopivuus SEUT 110 artiklan kanssa — Kysymys siitä, onko sellainen vapautus veron maksamisesta pätevä, joka koskee tiettyjä moottoriajoneuvoluokkia — Saastuttaja maksaa -periaatteen mahdollinen soveltaminen

Tuomiolauselma

SEUT 110 artiklaa on tulkittava siten, että sen vastaista on se, että jäsenvaltio ottaa käyttöön ympäristöveron, joka kannetaan moottoriajoneuvojen ensirekisteröinnin yhteydessä tässä jäsenvaltiossa, jos tästä verotustoimenpiteestä on säädetty siten, että se tekee muista jäsenvaltioista ostettujen käytettyjen ajoneuvojen liikenteeseen päästämisen kyseisessä jäsenvaltiossa vähemmän houkuttelevaksi, mutta se ei tee saman ikäisten ja yhtä kuluneiden ajoneuvojen ostamista kotimaan markkinoilta vähemmän houkuttelevaksi.

(1) EUVL C 234, 28.8.2010.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 269/16

Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 21.7.2011 (Tribunal Supremon (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Telefónica de España, SA v. Administración del Estado

(Asia C-284/10) (1)

(Direktiivi 97/13/EY - Telepalvelualan yleisten valtuutusten ja yksittäisten toimilupien yhteiset puitteet - Yleisten valtuutusten haltijoihin sovellettavat maksut - 6 artikla - Tulkinta - Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään sellaisen vuosimaksun maksamisesta, joka lasketaan prosenttiosuutena liiketoiminnan bruttotuloista)

2011/C 269/26

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Supremo

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Telefónica de España, SA

Vastaaja: Administración del Estado

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal Supremo — Telepalvelualan yleisten valtuutusten ja yksittäisten toimilupien yhteisistä puitteista 10.4.1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/13/EY (EYVL L 117, s. 15) (ja erityisesti sen 6 artiklan) tulkinta — Yleisten valtuutusten haltijoihin sovellettavat maksut — Direktiivissä säädettyjä suurempien maksujen määrääminen direktiivissä säädetystä poikkeaviin kohteisiin

Tuomiolauselma

Telepalvelualan yleisten valtuutusten ja yksittäisten toimilupien yhteisistä puitteista 10.4.1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/13/EY 6 artiklaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä jäsenvaltion säännöstölle, jonka mukaan yleisten valtuutusten haltijoilta peritään maksu, jonka määrä lasketaan vuosittain maksuvelvollisten operaattoreiden liiketoiminnan bruttotulojen perusteella ja jonka tarkoituksena on kattaa kyseisten valtuutusten myöntämiseen, käsittelyyn, valvontaan ja täytäntöönpanoon liittyvistä menettelyistä aiheutuvat hallinnolliset kulut, kunhan kyseisen jäsenvaltion tällaisesta maksusta saamat kokonaistulot eivät ylitä näitä hallinnollisia kuluja kokonaisuudessaan, minkä arvioiminen on ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen tehtävä.

(1) EUVL C 246, 11.9.2010.
5)

Direktiivin 2005/29 7 artiklan 4 kohdan c alakohtaa on tulkittava niin, että sitä, että ostokehotuksessa ilmoitetaan ainoastaan alkaen-hinta, ei voida itsessään pitää harhaanjohtavana mainitsematta jättämisenä. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana on ratkaista, riittääkö alkaen-hinnan ilmoittaminen siihen, että hinnan ilmoittamista koskevien edellytysten, sellaisina kuin niistä on säädetty mainitussa säännöksessä, voidaan katsoa täyttyvän. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on erityisesti tutkittava, estääkö lopullisen hinnan laskemistavan mainitsematta jättäminen kuluttajaa tekemästä perusteltua kaupallista ratkaisua ja näin ollen saa kuluttajan tekemään kaupallisen ratkaisun, jota hän ei muuten olisi tehnyt. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana on niin ikään ottaa huomioon käytetyn viestinnän keinon rajoitukset, tuotteen luonne ja ominaispiirteet sekä muut keinot, joita elinkeinonharjoittaja on tosiasiallisesti käyttänyt saattaakseen tiedot kuluttajan saataville.
2)

Espanjan kuningaskunta ei ole vuodesta 2000 lähtien, jolloin Alto Silin alue luokiteltiin erityissuojelualueeksi luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2.4.1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 29.7.1997 annetulla komission direktiivillä 97/49/EY, perusteella, noudattanut Alto Silin erityissuojelualueen osalta luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 2–4 kohdan, tarkasteltuna yhdessä kyseisen direktiivin 7 artiklan kanssa, mukaisia velvoitteitaan, — koska se on myöntänyt luvat Nueva Julian ja Ladronesin avokaivoksille asettamatta lupien myöntämisen edellytykseksi näiden hankkeiden mahdollisten vaikutusten asianmukaisen arvioinnin suorittamista ja joka tapauksessa noudattamatta edellytyksiä, joiden täyttyessä hanke voidaan toteuttaa huolimatta kyseisen hankkeen metsolle (Tetrao urogallus), joka on yksi niistä suojelukohteista, joiden vuoksi Alto Silin alue luokiteltiin erityissuojelualueeksi, aiheuttamasta vaarasta, ja jotka ovat vaihtoehtoisten ratkaisujen puuttuminen, erittäin tärkeän yleisen edun kannalta pakottavat syyt sekä korvaavista toimenpiteistä, joita Natura 2000 -verkoston yleisen kokonaisuuden yhtenäisyyden varmistaminen edellyttää, ilmoittaminen komissiolle, ja — koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä luontotyyppien ja lajien elinympäristöjen heikentymisen eikä Feixolínin, Salguero-Prégame-Valdesegadasin, Fonfrían, Ampliación de Feixolínin ja Nueva Julian kaivoksista metsolle, jonka Alto Silin alueella esiintymisen vuoksi kyseinen erityissuojelualue perustettiin, aiheutuvien merkittävien häiriöiden estämiseksi.