ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Julkisasiamiehen ratkaisuehdotus Jacobs 14 päivänä tammikuuta 2003. - Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Belgian kuningaskunta. - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 98/81/EY- Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti. - Asia C-436/01.



Oikeustapauskokoelma 2003 sivu I-02633



Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset

1 Komissio vaatii tässä asiassa, että EY 226 artiklan perusteella todetaan, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut geneettisesti muunnettujen mikro-organismien käytöstä suljetuissa oloissa annetun direktiivin 90/219/ETY muuttamisesta 26 päivänä lokakuuta 1998 annetun neuvoston direktiivin 98/81/EY(1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

2 Direktiivin 98/81/EY 1 artiklalla on merkittävästi muutettu direktiivin 90/219/ETY(2) useita säännöksiä; viimeksi mainitussa direktiivissä säädetään ne yleiset toimenpiteet ihmisen terveyden ja ympäristön suojelemiseksi, jotka ovat tarpeen käytettäessä geneettisesti muunnettuja mikro-organismeja suljetuissa oloissa.

3 Direktiivin 98/81/EY 2 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on saatettava direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 18 kuukauden kuluessa direktiivin voimaantulosta. Koska 3 artiklan nojalla direktiivi tuli voimaan 5.12.1998, täytäntöönpanosäännökset olisi pitänyt antaa 5.6.2000 mennessä.

4 Ei ole kiistetty, että Belgia ei antanut tarpeellisia säännöksiä säädetyssä määräajassa. Belgia toteaa 21.1.2002 päivätyssä vastauksessaan, että Brysselin ja Vallonian hallintoalueet ovat antaneet direktiivin täytäntöönpanoa koskevat säännökset ja että kyseiset säännökset tulevat pian voimaan. Flanderin hallintoalue antaa direktiivin täydellisen täytäntöönpanon edellyttämät säännökset niin pian kuin mahdollista.

5 Edellä esitetystä seuraa, että komission kanne on perusteltu.

Ratkaisuehdotus

6 Tämän perusteella ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin

1) toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut geneettisesti muunnettujen mikro-organismien käytöstä suljetuissa oloissa annetun direktiivin 90/219/ETY muuttamisesta 26 päivänä lokakuuta 1998 annetun neuvoston direktiivin 98/81/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, ja

2) velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

(1) - EYVL L 330, s. 13.

(2) - 23 päivänä huhtikuuta 1990 annettu neuvoston direktiivi 90/219/ETY (EYVL L 117, s. 1).
Julkisasiamiehen ratkaisuehdotus Alber 30 päivänä tammikuuta 2001. - Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Alankomaiden kuningaskunta. - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivin 97/24/EY täytäntöönpanon laiminlyönti - Kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen osat ja ominaisuudet. - Asia C-83/00.



Oikeustapauskokoelma 2001 sivu I-02351



Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset

1. Tässä jäsenyysvelvoitteiden laiminlyöntiä koskevassa asiassa komissio vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen tietyistä osista ja ominaisuuksista 17 päivänä kesäkuuta 1997 annetun neuvoston ja Euroopan parlamentin direktiivin 97/24/EY noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, minkä lisäksi komissio vaatii Alankomaiden kuningaskunnan velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

2. Direktiivin 97/24/EY 8 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 18.12.1998 mennessä ja ilmoitettava niistä viipymättä komissiolle.

3. On riidatonta, että direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ei ollut annettu vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan ratkaisevana pidettävän ajanjakson kuluessa eli 10.8.1999 päivätyssä perustellussa lausunnossa asetetun kahden kuukauden pituisen määräajan loppuun mennessä. Direktiiviä ei ollut täytäntöönpantu myöskään kanteen nostamisen ajankohtana eli 7.3.2000.

4. Alankomaiden hallitus ei kiistä tätä laiminlyöntiä, mutta se viittaa myöhässä tapahtuneen täytäntöönpanon syynä olleisiin vastoinkäymisiin. Kirjallisen menettelyn kuluessa se totesi, että tällä välin oli valmisteltu täytäntöönpanotoimia.

5. Yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan jäsenvaltio ei voi kansallisen oikeusjärjestyksensä oikeussääntöihin, toimintatapoihin tai tilaan vetoamalla perustella sitä, ettei se ole noudattanut yhteisöjen direktiiveissä säädettyjä velvoitteita ja määräaikoja. Tämän vuoksi ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin toteaa perustamissopimuksen mukaisesti Alankomaiden kuningaskunnan laiminlyöneen velvoitteensa. Ehdotan, että oikeudenkäyntikuluista päätetään yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

Ratkaisuehdotus

6. Ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin ratkaisee asian seuraavasti:

1. Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen tietyistä osista ja ominaisuuksista 17 päivänä kesäkuuta 1997 annetun neuvoston ja Euroopan parlamentin direktiivin 97/24/EY noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

2. Alankomaiden kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Julkisasiamiehen ratkaisuehdotus Léger 11 päivänä tammikuuta 2000. - Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasavalta. - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivin 94/62/EY täytäntöönpanon laiminlyönti. - Asia C-123/99.



Oikeustapauskokoelma 2000 sivu I-02881



Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset

1. Euroopan yhteisöjen komissio vaatii yhteisöjen tuomioistuinta vahvistamaan, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut pakkauksista ja pakkausjätteistä 20 päivänä joulukuuta 1994 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/62/EY (jäljempänä direktiivi) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säädetyssä ajassa antanut direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

2. Direktiivin 22 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden tulee täytäntöönpanna direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset 30.6.1998 mennessä. Saman artiklan mukaan jäsenvaltioiden on ilmoitettava annetuista säädöksistä välittömästi komissiolle.

3. Koska komissio ei ollut saanut ilmoitusta direktiivin saattamisesta osaksi Kreikan oikeusjärjestystä, komissio aloitti EY:n perustamissopimuksen 169 artiklassa (josta on tullut EY 226 artikla) määrätyn kanteen nostamista edeltävän menettelyn.

4. Komissio vaati 16.1.1997 päivätyssä virallisessa huomautuksessaan, että Helleenien tasavalta esittää vastineensa kahden kuukauden määräajassa.

5. Koska Kreikan hallitus ei vastannut huomautukseen, komissio lähetti 2.10.1997 perustellun lausunnon, jossa se kehotti panemaan direktiivin täytäntöön kahdessa kuukaudessa.

6. Kreikan hallitus lähetti komissiolle 22.6.1998 päivätyn kirjeen, jossa se ilmoitti lakiesityksestä, jolla direktiivi pannaan täytäntöön.

7. Komissio nosti 13.4.1999 kanteen yhteisöjen tuomioistuimessa.

8. Vaikka Helleenien tasavalta vaatii kanteen hylkäämistä, se ei ole kiistänyt sitä vastaan esitettyjä väitteitä. Vastineessaan Helleenien tasavalta huomauttaa, että toimivaltaiset ministerit hyväksyvät piakkoin direktiivin täytäntöönpanoa koskevan lakiesityksen ja sen jälkeen se annetaan parlamentille.

9. Näin ollen ehdotan, että komission kanne hyväksytään tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaisesti.

10. Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska Helleenien tasavalta on hävinnyt asian ja komissio on vaatinut oikeudenkäyntikulujen korvaamista, Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Ratkaisuehdotus

11. Edellä esitetyn perusteella ehdotamme, että yhteisöjen tuomioistuin

1) vahvistaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut pakkauksista ja pakkausjätteistä 20 päivänä joulukuuta 1994 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/62/EY 22 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säädetyssä ajassa täytäntöönpannut direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,

2) velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Julkisasiamiehen ratkaisuehdotus Jacobs 22 päivänä tammikuuta 1998. - Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta. - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 94/57/EY - Direktiivin säädetyssä määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti. - Asia C-313/97.



Oikeustapauskokoelma 1998 sivu I-01191



Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset

1 Tässä asiassa komissio vaatii EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan nojalla sen toteamista, että Italian tasavalta ei ole noudattanut perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säädetyssä määrajassa antanut alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista 22 päivänä marraskuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/57/EY(1) noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja/tai ilmoittanut niistä komissiolle.

2 Direktiivin 16 artiklassa säädetään seuraavaa:

"1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1995.

- -

3. Jäsenvaltioiden on toimitettava viipymättä kaikki tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. Komissio antaa tästä tiedon muille jäsenvaltioille."

3 Italian tasavalta ei ole kiistänyt sitä, että se ei ole pannut direktiiviä täytäntöön, ja se esittää puolustuksekseen, että täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä ollaan parhaillaan toteuttamassa.

4 Komission kanne on näin ollen selvästi perusteltu.

Ratkaisuehdotus

5 Edellä esitetyn johdosta ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin

1) toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säädetyssä määrajassa antanut alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista 22 päivänä marraskuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/57/EY noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, ja

2) velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

(1) - EYVL 1994, L 319, s. 20.
30.

Erityisellä poistomaksulla pyritään poistamaan markkinointivuodelle 1986/1987 ennakoitava alijäämä. Siten erityisestä poisto-maksusta annetun asetuksen 1 artiklan 2 kohdassa säädetään, että kyseinen maksu peritään sokerinvalmistajilta liittämällä summaan, joka yrityksen on maksettava tuotantomaksuina kyseisen markkinointivuoden osalta, prosentuaalinen lisä. Laskentakertoimesta annetun asetuksen 2 artiklan mukaan jäsenvaltiot perivät erityisen poistomaksun samaan aikaan kuin tuotantomaksujen jäännöksen. Koska kysymys on perustuotantomaksun lisäyksestä, on katsottava, että maksu on samanluontoinen kuin perustuotantomaksu. Kuten olen edellä ratkaisuehdotuksen 22 kohdassa todennut, tuotantomaksun suoritusvelvollisuuden edellytykset täyttyvät jokaisen markkinointivuoden lopussa, jolloin lasketaan sokerin tuotannon ennakoitava määrä, joten erityisen poistomaksun suoritusvelvollisuuden markkinointivuoden 1986/1987 alijäämän kattamiseksi on katsottava myös täyttyvän tämän markkinointivuoden lopussa.
2.

Espanjan kuningaskunta on oikeudenkäynnin kuluessa huomauttanut, että se on tällä välin ryhtynyt tarpeellisiin toimenpiteisiin direktiivin 89/391/ETY voimaansaattamiseksi. Komissio on ottanut huomioon tämän voimaansaattamisen ja sen vuoksi ilmoittanut yhteisöjen tuomioistuimelle, että se peruuttaa kanteen työjärjestyksen 78 artiklan mukaisesti siltä osin kuin se koskee direktiivin 89/391/ETY väitettyä rikkomista.
Julkisasiamiehen ratkaisuehdotus La Pergola 14 päivänä maaliskuuta 1996. - Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta. - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 92/50/ETY. - Asia C-234/95.



Oikeustapauskokoelma 1996 sivu I-02415



Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset

1 Komissio on 27.6.1995 nostamallaan kanteella vaatinut yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että jätettyään toteuttamatta asetetussa määräajassa toimenpiteet, jotka ovat tarpeen julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY(1) saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä, Ranskan tasavalta on jättänyt noudattamatta sille EY:n perustamissopimuksen mukaan kuuluvia velvoitteita.

2 Kyseisen direktiivin 44 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on saatettava direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1.7.1993 mennessä.

3 Tältä osin riittää, kun todetaan, että Ranskan hallitus ei kiistä laiminlyöntiä, josta sitä syytetään. Huomautuksissaan se vain toteaa, että lakiesitys, jolla kansalliset oikeussäännöt on tarkoitus saattaa edellä mainitun direktiivin mukaisiksi, on esitetty senaatille ja että asetuksia ollaan parhaillaan antamassa. Tämä ei yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön(2) mukaan kuitenkaan muuta sitä seikkaa, että jäsenyysvelvoitteita on jätetty noudattamatta.

4 Ehdotan siten, että yhteisöjen tuomioistuin hyväksyy kanteen ja velvoittaa työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan nojalla vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

(1) - EYVL L 209, 24.7.1992, s. 1.

(2) - Ks. mm. asia C-147/94, komissio v. Espanja, tuomio 6.4.1995 (Kok. 1995, s. I-1015).
15.

Komissio korostaa, että sen perustamissopimuksen 92—94 artiklan, joita muuten sovelletaan kalastusalan eri rakenteisiin liittyvissä asetuksissa ( 15 ), mukainen toimivalta mahdollistaa sen, että komissio ottaa huomioon yhteisen kalastuspolitiikan alaan liittyviä arviointiperusteita myös ilman nimenomaista valtuutusta. Komissio perustaa tämän oikeutuksen ensiksikin perustamissopimuksen 39 ja 42 artiklan ja 92—94 artiklan suhteeseen. Siltä osin kuin kilpailusäännöt on katsottu soveltuviksi maatalouspolitiikan alan yhdellä sektorilla, 39 artiklan päämäärät voidaan ottaa huomioon myös kilpailumääräyksiä tutkittaessa. Komission mukaan tällainen arviointi saa tukea yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä, ( 16 ) jossa on tunnustettu yhteisen maatalouspolitiikan päämäärien ensisijaisuus suhteessa kilpailupolitiikan päämääriin. Sitä paitsi komissio perustaa toimivaltansa ottaa huomioon yhteisen maatalouspolitiikan päämääriä tukia tarkastellessaan suoraan perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklaan. Komission mukaan sillä on laaja harkintavalta, kun se tutkii valtion tukien soveltuvuutta yhteismarkkinoille perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla. Se on antanut toimintaohjeet tämän harkintavaltansa nojalla. Antaessaan kalastusasetuksen neuvosto täsmensi 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan ”yhteisen edun” käsitettä. Vuodesta 1988 lähtien komissio on käyttänyt harkintavaltaansa siten, että se on katsonut yhteismarkkinoille soveltuviksi vain sellaiset kalastusalusten rakentamiselle myönnettävät tuet, jotka kuuluvat kalastusasetuksen mukaiseen monivuotiseen suuntautumisohjelmaan. Vaikka tällaiset tuet muodostuisivat vain yhden jäsenvaltion rahoituksesta, komissio on kuitenkin soveltanut myös näihin tukiin yhteisön tukia koskevaa ylintä kattoa. Harkintavaltaansa käyttäessään se on voinut arvioida asetuksen N:o 4028/86 ja direktiivin 87/167/ETY välistä suhdetta. Kalastusalusten rakentamiselle myönnettävien tukien ala on sitä paitsi hyvin rajoittunut toimintaohjeissa, jotka koskevat myös muita kalastusalan valtion tukia. Komissio katsoo, että kalastusalusten rakentamiselle myönnettävien valtion tukien osalta asetus N:o 4028/86 on erityissäädös verrattuna direktiiviin 87/167/ETY. Perusteltuaan edellä mainitulla tavalla sitä, että se ottaa tukien arvioinnissa huomioon kalastuspolitiikan tavoitteita, komissio ottaa ensimmäiseen kysymykseen annettavan vastauksen yhteydessä erikseen kantaa toimintaohjeiden antamiseen liittyvään toimivaltaansa. Toimintaohjeilla on komission mukaan kaksi päämäärää. Ne ovat ensiksi perustamissopimuksen 93 artiklan 1 kohdan mukaisia ”aiheellisia toimenpiteitä”, ja toiseksi ne ovat siten seurausta komission perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan mukaisen harkintavallan konkreettisesta käyttämisestä. Komissio arvioi, että sen toimivalta tällaisten toimintaohjeiden antamiseen hyväksytään yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä. ( 17 )
9.

Oikeudenkäyntiasian vastaaja, huomautuksia esittäneet jäsenvaltiot ja komissio katsovat, että toiseen kysymykseen on vastattava kieltävästi. Nämä osapuolet ovat esittäneet erilaisia perusteluita kantansa tueksi. Niiden mukaan direktiivillä on tarkoitus yhdenmukaistaa välilliset verot, mutta siihen ei sisälly säännöksiä välittömistä veroista. Vastaaja — ja sen väitteisiin yhtyen asianomaiset jäsenvaltiot ja komissio — on esittänyt, että oikeussubjekti, joka on velvollinen maksamaan veron pääomapanoksesta (ts. vastaanottava yhtiö, accipiens), on eri kuin oikeussubjekti, jonka velvollisuutena on maksaa tulovero (ts. pääomapanoksen suorittava yhtiö, donans). Välitön verotus kuuluu yhteisön oikeuden mukaan jäsenvaltioiden toimivaltaan, kun taas direktiivillä yhdenmukaistetaan ainoastaan pääomapanoksista kannettavat välilliset verot pääomapanoksiin käytettävän pääoman vapaan liikkuvuuden helpottamiseksi.
7

Direktiivin 2014/24 63 artiklassa, jonka otsikko on ”Muiden yksiköiden voimavarojen hyväksi käyttäminen”, säädetään seuraavaa: ”1. Niiden perusteiden osalta, jotka liittyvät 58 artiklan 3 kohdan mukaisesti vahvistettuun taloudelliseen tilanteeseen ja rahoitusasemaan ja 58 artiklan 4 kohdan mukaisesti vahvistettuun tekniseen ja ammatilliseen pätevyyteen, talouden toimija voi tarkoituksenmukaisissa tapauksissa yksittäistä sopimusta varten käyttää hyväksi muiden yksiköiden voimavaroja riippumatta sen ja näiden yksiköiden välisten yhteyksien oikeudellisesta luonteesta. Niiden perusteiden osalta, jotka liittyvät liitteessä XII olevan II osan f alakohdassa vahvistettuun koulutukseen ja ammatilliseen pätevyyteen tai asiaankuuluvaan ammatilliseen kokemukseen, talouden toimijat voivat kuitenkin käyttää hyväksi muiden yksiköiden voimavaroja vain, jos kyseiset yksiköt suorittavat rakennusurakoita tai palveluja, joissa tällaisia voimavaroja vaaditaan. Jos talouden toimija haluaa käyttää hyväksi muiden yksiköiden voimavaroja, sen on osoitettava hankintaviranomaiselle, että sillä on käytettävissään tarvittavat voimavarat, esittämällä esimerkiksi näiden yksiköiden asiasta antama sitoumus. Hankintaviranomaisen on 59, 60 ja 61 artiklan mukaisesti tarkistettava, täyttävätkö yksiköt, joiden voimavaroja talouden toimija aikoo käyttää, asiaankuuluvat valintaperusteet, ja onko olemassa perusteita 57 artiklan mukaiselle poissulkemiselle. Hankintaviranomaisen on vaadittava, että talouden toimija korvaa yksikön, joka ei täytä asiaankuuluvia valintaperusteita tai jonka osalta on olemassa pakollisia poissulkemisperusteita. Hankintaviranomainen voi vaatia tai jäsenvaltio voi vaatia sitä vaatimaan, että talouden toimija korvaa yksikön, jonka osalta on olemassa muita kuin pakollisia poissulkemisperusteita. Jos talouden toimija käyttää hyväksi muiden yksiköiden voimavaroja taloudellista tilannetta ja rahoitusasemaa koskevien perusteiden täyttämiseksi, hankintaviranomainen voi vaatia, että talouden toimija ja kyseiset muut yksiköt ovat yhdessä vastuussa hankintasopimuksen toteuttamisesta. Edellä 19 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu talouden toimijoiden ryhmittymä voi samoin edellytyksin käyttää hyväksi ryhmittymään osallistuvien toimijoiden tai muiden yksiköiden voimavaroja. 2. Kun kyse on rakennusurakka- ja palveluhankintasopimuksista sekä tavarahankintasopimuksiin liittyvistä kokoamis- tai asennustöistä, hankintaviranomaiset voivat vaatia, että tarjoaja itse toteuttaa tietyt kriittiset tehtävät tai, jos tarjoajina on 19 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu talouden toimijoiden ryhmittymä, joku ryhmittymään osallistuvista toimijoista toteuttaa kyseiset kriittiset tehtävät.”
33

Tältä osin on korostettava heti alkuun, että asetuksessa N:o 1151/2012, kuten sen johdanto-osan 13 ja 14 perustelukappaleesta ilmenee, yhdistetään yhteen säädöskehykseen muun muassa asetuksen N:o 510/2006 uudet tai ajantasaistetut säännökset sekä sen säilytetyt säännökset, ja sillä korvataan kyseinen asetus. Unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntö, joka koskee asetuksen N:o 510/2006 niitä säännöksiä, jotka on olennaisilta osin toistettu asetuksessa N:o 1151/2012, on siis edelleen merkityksellinen viimeksi mainittuun asetukseen sisältyvien vastaavien säännösten tulkinnan kannalta. Samoin on niin, että koska asetuksella N:o 510/2006 itsellään on kumottu ja korvattu maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 14.7.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2081/92 (EYVL 1992, L 208, s. 1), kyseisen tulkinnan kannalta merkityksellinen on edelleen myös unionin tuomioistuimen se oikeuskäytäntö, joka koskee viimeksi mainitun asetuksen säännöksiä, jotka on olennaisilta osin toistettu asetuksessa N:o 510/2006 ja sittemmin asetuksessa N:o 1151/2012.
11

On kuitenkin todettava, että toisin kuin luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt, unionin elimet ja laitokset eivät voi pyytää saada osallistua unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi saatettuun oikeusriitaan puolustaakseen yksityisiä etuja tai, kuten yhdistysten tapauksessa, niiden sääntöjen mukaiseen tarkoitukseen liittyviä intressejä, kuten ympäristönsuojelua, vaan pikemminkin puolustaakseen sellaisessa menettelyssä antamaansa lausuntoa tai tekemiään arviointeja, jossa kyseisellä elimellä tai laitoksella on ollut tietty tehtävä ja jonka päätteeksi oikeusriidan kohteena oleva toimi on toteutettu, kuten asia on nyt käsiteltävässä tapauksessa.