ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 12.3.2008 – Suez vastaan SMHV (Delivering the essentials of life)

(asia T-128/07)

”Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin Delivering the essentials of life rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta”

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Ehdottomat hylkäysperusteet — Tavaramerkit, joilta puuttuu erottamiskyky (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 27–29 kohta)

Aihe

Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 2.2.2007 tekemästä päätöksestä (asia R 811/2006-1), joka koskee hakemusta sanamerkin Delivering the essentials of life rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

Asian tiedot

Yhteisön tavaramerkin hakija: Suez Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki Delivering the essentials of life luokkiin 1, 9, 11, 16 ja 35–42 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten (hakemus nro 4102497) Tutkijan ratkaisu: Rekisteröinnin hylkääminen Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.

2) Suez velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 12.3.2008 – Suez vastaan SMHV (Delivering the essentials of life)

(asia T-128/07)

”Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin Delivering the essentials of life rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta”

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Ehdottomat hylkäysperusteet — Tavaramerkit, joilta puuttuu erottamiskyky (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 27–29 kohta)

Aihe

Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 2.2.2007 tekemästä päätöksestä (asia R 811/2006-1), joka koskee hakemusta sanamerkin Delivering the essentials of life rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

Asian tiedot

Yhteisön tavaramerkin hakija: Suez Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki Delivering the essentials of life luokkiin 1, 9, 11, 16 ja 35–42 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten (hakemus nro 4102497) Tutkijan ratkaisu: Rekisteröinnin hylkääminen Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
38

Kantajat katsovat lisäksi, että tällainen tulkinta on vuoden 2002 yhteistyötiedonannon 29 kohdassa nimenomaisesti tunnustetun luottamuksensuojan periaatteen vastainen. On totta, että oikeus vedota luottamuksensuojan periaatteeseen, joka on unionin yleinen oikeusperuste, koskee kaikkia yksityisiä, jotka ovat sellaisessa tilanteessa, josta ilmenee, että heille on erityisesti unionin hallintoviranomaisen antamien täsmällisten vakuuttelujen vuoksi syntynyt perusteltuja odotuksia (asia 265/85, Van den Bergh en Jurgens ja Van Dijk Food Products v. komissio, tuomio 11.3.1987, Kok., s. 1155, 44 kohta ja asia T-220/00, Cheil Jedang v. komissio, tuomio 9.7.2003, Kok., s. II-2473, 33 kohta). Käsiteltävässä asiassa on kuitenkin todettava, ettei komissio ole missään vaiheessa antanut KPN:lle täsmällisiä vakuutteluja sen mahdollisuudesta saada sakkoimmuniteetti. Sakoista vapauttamisen tai niiden lieventämisen yhteydessä on yleisesti niin, että kaikki sitä hakevat toimittavat komissiolle tietoja tietämättä, mitä komissiolla on jo tiedossaan, eikä niillä näin ollen voi olla mitään perusteltua odotusta mahdollisesti saamansa alennuksen määrästä.
267

Joka tapauksessa unionin tuomioistuimet ovat jo todenneet, että komission on sakon suuruutta määrittäessään huolehdittava siitä, että sen toimenpiteellä on estävä vaikutus (asia T-228/97, Irish Sugar v. komissio, tuomio 7.10.1999, Kok., s. II-2969, 245 kohta), ja että uusiminen on seikka, jonka perusteella on perusteltua korottaa sakon perusmäärää merkittävästi, koska se on todiste siitä, että aiemmin määrätyn seuraamuksen rikkomista estävä vaikutus ei ollut riittävä (edellä 38 kohdassa mainittu asia Michelin v. komissio, tuomion 293 kohta). Myöskään se, ettei kantajalle määrättävä sakko ole suorassa suhteessa kantajan merkitykseen relevanteilla markkinoilla, ei johdu siitä, että uusimisesta muodostuva asiayhteys olisi käsitetty selvästi liian laajaksi, vaan niistä kaikista näkökohdista, jotka komissio on perustellusti voinut ottaa huomioon päättäessään sakon suuruuden, koska rikkomisten vakavuus on määritettävä useiden seikkojen perusteella, joihin kuuluvat erityisesti asian erityisolosuhteet, asiayhteys ja sakkojen estävä vaikutus, mutta niistä perusteista, jotka on välttämättä otettava huomioon, ei kuitenkaan ole vahvistettu sitovaa tai tyhjentävää luetteloa (asia T-38/02, Groupe Danone v. komissio, tuomio 25.10.2005, Kok., s. II-4407, 368 ja 369 kohta).
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 16.11.2011 – Fardem Packaging vastaan komissio

(asia T-51/06)

Kilpailu – Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt – Muovisten teollisuussäkkien ala – Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan rikkominen – Sakot – Rikkomisen vakavuus – Lieventävät seikat – Yhteistyö hallinnollisen menettelyn aikana

1. Kilpailu – Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt – Sopimukset ja yhdenmukaistetut menettelytavat, jotka muodostavat yhden kilpailusääntöjen rikkomisen – Yritykset, joiden voidaan katsoa rikkoneen kilpailusääntöjä osallistumalla kokonaiskartelliin – Arviointiperusteet – Komissiolla ei ole velvollisuutta eritellä kilpailusääntöjen rikkomista yrityksittäin ja maittain (EY 81 artiklan 1 kohta) (ks. 42–45 kohta)

2. Kilpailu – Sakot – Sakkojen suuruuden määrittäminen – Määrittämisperusteet – Asianomaisen yrityksen markkinaosuus – Komission harkintavalta (EY 81 artiklan 1 kohta; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artikla; komission tiedonanto 97/C 372/03) (ks. 54–59 kohta)

3. Kilpailu – Sakot – Sakkojen suuruuden määrittäminen – Määrittämisperusteet – Komission harkintavalta – Sakkojen yleisen tason korottaminen (EY 81 artiklan 1 kohta; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artikla) (ks. 67 ja 69 kohta)

4. Kilpailu – Sakot – Sakkojen suuruuden määrittäminen – Asianomaisten yritysten jakaminen eri luokkiin – Edellytykset – Yhdenvertaisen kohtelun periaatteen noudattaminen – Suhteellisuusperiaatteen noudattaminen (EY 81 artiklan 1 kohta; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artikla) (ks. 77 ja 78 kohta)

5. Kilpailu – Sakot – Sakkojen suuruuden määrittäminen – Lieventävät seikat – Väitetysti pakotettuna tapahtunut osallistuminen yritysten kokouksiin, joilla on kilpailunvastainen tarkoitus – Kilpailua rajoittavan tarkoituksen puuttuminen ei ole merkityksellinen seikka (EY 81 artiklan 1 kohta; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artikla) (ks. 95–100 kohta)

6. Kilpailu – Sakot – Sakkojen suuruuden määrittäminen – Sakon määräämättä jättäminen tai sakon alentaminen vastineena rikkomisesta syytetyn yrityksen yhteistyöstä – On välttämätöntä, että menettely on helpottanut komission suorittamaa rikkomisen toteamista – Komission harkintavallan rajat – Yhdenvertaisen kohtelun periaatteen noudattaminen (EY 81 artiklan 1 kohta; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artikla; komission tiedonanto 96/C 207/04) (ks. 145–148 kohta)

Aihe

Vaatimus [EY] 81 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/F/38.354 – Teollisuussäkit) 30.11.2005 tehdyn komission päätöksen K(2005) 4634 lopullinen, joka koskee kartellia muovisten teollisuussäkkien markkinoilla, kumoamiseksi sekä vaatimus kantajalle mainitulla päätöksellä määrätyn sakon alentamiseksi

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 29.9.2011 – Puola vastaan komissio

(asia T-4/06)

Maatalous – Vuoden 2003 liittymisasiakirja – Asetus (EY) N:o 1260/2001 – Asetus (EY) N:o 1686/2005 – Asetus (EY) N:o 1193/2009 – Markkinointivuosi 2004/2005 – Lisämaksu – Kahden kertoimen vahvistaminen – Toimivalta – Oikeudellinen perusta – Valtuussäännös – Perusteluvelvollisuus – Olennaisten menettelymääräysten noudattaminen

1. Maatalous – Yhteiset markkinajärjestelyt – Sokeri – Komission asetus, jossa vahvistetaan kaksi lisämaksun kerrointa – Oikeudellinen perusta – Oikeudelliseksi perustaksi ei voida hyväksyä asetusta N:o 1260/2001 (Neuvoston asetuksen N:o 1260/2001 16 artiklan 2 ja 5 kohta; komission asetuksen N:o 1686/2005 16 artiklan 2 kohta, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksen N:o 1193/2009 2 artiklalla, ja 5 kohta) (ks. 61–65 kohta)

2. Uusien jäsenvaltioiden liittyminen yhteisöihin – Vuoden 2003 liittymisasiakirja – Maatalous – Yhteiset markkinajärjestelyt – Siirtymätoimenpiteet sokerialalla – Komission asetus, jossa vahvistetaan kaksi lisämaksun kerrointa – Oikeudellinen perusta – Liittymisasiakirjan 41 artiklan ensimmäisen kohdan hyväksyttävyys oikeudelliseksi perustaksi (Vuoden 2003 liittymisasiakirjan 41 artiklan ensimmäinen kohta; komission asetus N:o 60/2004; komission asetus N:o 1686/2005, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksen N:o 1193/2009 2 artiklalla) (ks. 70–72 ja 77–79 kohta)

3. Maatalous – Yhteiset markkinajärjestelyt – Sokeri – Komission asetus, jossa vahvistetaan kaksi lisämaksun kerrointa – Oikeudellinen perusta – Nimenomaista mainintaa liittymisasiakirjassa koskevan velvollisuuden ulottuvuus – Nimenomainen maininta puuttuu eikä sitä voida määrittää muihin perusteluihin tukeutumalla – Kyseisten säännösten kumoaminen (Vuoden 2003 liittymisasiakirjan 41 artiklan ensimmäinen kohta; komission asetus N:o 1686/2005, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksen N:o 1193/2009 2 artiklalla) (ks. 80, 82–87 ja 90–93 kohta)

Aihe

Vaatimus tuotantomaksujen ja lisämaksun kertoimen vahvistamisesta sokerialalla markkinointivuodeksi 2004/2005 14.10.2005 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1686/2005 (EUVL L 271, s. 12) 2 artiklan, sellaisena kuin se on muutettuna asetusten (EY) N:o 1762/2003, (EY) N:o 1775/2004, (EY) N:o 1686/2005 ja (EY) N:o 164/2007 oikaisemisesta ja sokerialan tuotantomaksujen vahvistamisesta markkinointivuosiksi 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 ja 2005/2006 3.11.2009 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1193/2009 (EUVL L 321, s. 1) 3 artiklalla, kumoamiseksi

Ratkaisu

1) Tuotantomaksujen ja lisämaksun kertoimen vahvistamisesta sokerialalla markkinointivuodeksi 2004/2005 14.10.2005 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1686/2005 2 artikla, sellaisena kuin se on muutettuna asetusten (EY) N:o 1762/2003, (EY) N:o 1775/2004, (EY) N:o 1686/2005 ja (EY) N:o 164/2007 oikaisemisesta ja sokerialan tuotantomaksujen vahvistamisesta markkinointivuosiksi 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 ja 2005/2006 3.11.2009 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1193/2009 3 artiklalla, kumotaan.
1

Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22.12.1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (EYVL 1996, L 56, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna etenkin annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 461/2004 (EUVL L 77, s. 12; jäljempänä perusasetus), 2 artiklan 8 ja 9 kohdassa säädetään seuraavaa: ”8. Vientihinta on tosiasiallisesti maksettu tai maksettava hinta tuotteesta, joka on myyty vientiin viejämaasta yhteisöön. 9. Jos vientihintaa ei ole tai jos näyttää siltä, että vientihinta ei ole luotettava, koska viejän ja tuojan tai kolmannen osapuolen välillä on yhtiösuhde tai hyvitysjärjestely, vientihinta voidaan muodostaa sen hinnan perusteella, jolla maahantuodut tuotteet jälleenmyydään ensimmäisen kerran riippumattomalle ostajalle, tai jos tuotteita ei jälleenmyydä riippumattomalle ostajalle tai niitä ei jälleenmyydä samanlaisessa kunnossa, jossa ne olivat tuotaessa, millä tahansa muulla hyväksyttävällä perusteella. – –”
1)

Komission Barbara-sopimuksen (Broad Range of Community Based Telematics Applications in Rural Areas), viite ”Hanke R 2022”, perusteella maksamien ennakkojen palauttamista koskeva kanne jätetään tutkimatta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimivallan selvän puuttumisen takia siltä osin kuin kanne on nostettu Burie Onderzoek en Advies BV:tä vastaan.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 23.9.2009 – Arcandor vastaan SMHV – dm drogerie markt (S-HE)

(asia T-391/06)

Yhteisön tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus sanamerkin S-HE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi – Aikaisempi kansallinen sanamerkki SHE, aikaisempi kansallinen kuviomerkki She ja aikaisempi kansainvälinen kuviomerkki She – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaaran puuttuminen – Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen – Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 29–33 ja 55–68 kohta)

Aihe

Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 26.9.2006 tekemästä päätöksestä (asia R 301/2006-1), joka koskee Karstadt Quelle AG:n ja dm drogerie markt GmbH:n välistä väitemenettelyä

Asian tiedot

Yhteisön tavaramerkin hakija: dm drogerie markt GmbH Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki S-HE luokkiin 3, 9, 14, 16, 18, 24, 25, 28, 32, 38, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten – hakemus nro 2766723 Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Arcandor AG, aiemmin Karstadt Quelle AG Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Saksalainen sanamerkki SHE luokkiin 3 ja 25 kuuluvia tavaroita varten, saksalainen kuviomerkki She luokkiin 3, 9, 16, 18 ja 25 kuuluvia tavaroita varten ja kansainvälinen kuviomerkki She luokkiin 3, 9, 16, 18 ja 25 kuuluvia tavaroita varten Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen ja hakemuksen hylkääminen Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen





Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
100

Näin ollen, ja vaikka oletettaisiin, että komissio on katsonut virheellisesti, että riidanalainen tuki ei täyttänyt kannustavaa vaikutusta koskevaa edellytystä esillä olevan asian erityisolosuhteissa, joille on ominaista se, että on ilmoitettu lisätuki, joka liittyy jo hyväksyttyyn investointihankkeeseen ja joka on erottamaton taloudellinen kokonaisuus, on todettava, että edellä 59–62 kohdassa muotoiltujen seikkojen mukaisesti päätös olisi perusteltu pelkästään tuen välttämättömyyttä koskevan toteamuksen perusteella.
35

Vaikka näin ollen oletetaan, että valituslautakunta saattaa katsoa, että menettelyllisiin toimenpiteisiin ryhtymättä jättäminen SMHV:n sisällä käydyssä väite- ja valitusmenettelyssä on seikka, joka on omiaan osoittamaan, että yhteisön tavaramerkin hakijalla ei ole enää mitään intressiä saada kyseinen merkki rekisteröidyksi ja se on siis peruuttanut implisiittisesti hakemuksensa, on todettava, että riidanalainen päätös on joka tapauksessa tehty asetuksen N:o 40/94 73 artiklan ja asetuksen N:o 2868/95 54 säännön vastaisesti ja se on tästä syystä kumottava.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 10.9.2008 – Promat vastaan SMHV – Puertas Proma (Promat)

(asia T-300/06)

Yhteisön tavaramerkki − Väitemenettely − Hakemus sanamerkin Promat rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi − Aikaisempi yhteisön kuviomerkki PROMA − Suhteellinen hylkäysperuste − Sekaannusvaara − Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta

Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 52 kohta)

Aihe

Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 4.5.2006 tekemästä päätöksestä (asia R 1058/2005-1), joka liittyy Puertas Proma, SAL:n ja Promat GmbH:n väliseen väitemenettelyyn

Asian tiedot

Yhteisön tavaramerkin hakija: Promat GmbH Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki Promat luokkiin 1, 2, 6, 17, 19, 20 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten – hakemus N:o 803825 Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Puertas Proma, SAL Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Erityisesti kuviomerkki PROMA luokkiin 6, 20 ja 39 kuuluvia tavaroita varten – hakemus N:o 239384. Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen





Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 2.7 2008 – Stradivarius España vastaan SMHV – Ricci (Stradivari 1715)

(asia T-340/06)

Yhteisön tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kuviomerkin Stradivari 1715 rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi – Aikaisemmat yhteisön kuviomerkit Stradivarius – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta

Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 51–57, 60 ja 61 kohta)

Aihe

Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 7.9.2006 (asia R 1024/2005-1) tekemästä päätöksestä, joka koskee Stradivarius España, SA:n ja Cristina Riccin välistä väitemenettelyä

Asian tiedot

Yhteisön tavaramerkin hakija: Cristina Ricci Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki Stradivari 1715 luokkiin 14, 16 ja 18 kuuluvia tavaroita varten – hakemus nro 2269256 Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Stradivarius España, SA Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön kuviomerkit Stradivarius luokkiin 14, 16 (nro 1246164) ja 18 (nro 506469) kuuluvia tavaroita varten Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen





Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
59

Toiseksi rekisteröitäväksi haetussa tavaramerkissä on italialaista alkuperää oleva sukunimi, jonka kohdeyleisö tunnistaa tällaiseksi. Koska italialainen gastronomia ja italialaiset tuotteet ovat Saksassa yleisiä, saksalainen keskivertokuluttaja on tottunut tunnistamaan italialaisen nimen ja yhdistämään sen johonkin sukuun. On hyvin epätodennäköistä, että saksalainen keskivertokuluttaja yhdistää rekisteröitäväksi haetun tavaramerkin saksan kielen sanaan ”Kastellan”. Aikaisempi tavaramerkki puolestaan viittaa Lucan linnaan tai se yhdistetään Luccan kaupunkiin, joka on Luccan maakunnan pääkaupunki Italian Toscanassa. Näin ollen merkkien välillä on merkityssisältöön liittyvä ero.
98

Tässä yhteydessä kantaja moittii valituslautakuntaa siitä, että se on vaatinut, että kaikilla sen jäsenillä on oltava asiavaltuus, vaikka oikeuskäytännöstä ilmenee, että yhdistyksillä, joiden jäsenistä vähintään yhdellä on käytössään oikeussuojakeino, on asiavaltuus. Tältä osin on todettava, että valituslautakunta on tutkinut vaikutukset yksittäisiin tuottajiin sen määrittämiseksi, oliko niillä kaikilla yhteinen etu, jota kantaja voisi mahdollisesti puolustaa sääntöjensä perusteella. Koska valituslautakunta katsoi, että näin ei ollut, koska tuottajien edut saattoivat poiketa toisistaan, se tyytyi toteamaan, että se epäili sitä, edustiko kantaja tuottajien yhteistä etua ryhmänä. Niinpä on todettava, että päinvastoin kuin kantaja väittää, valituslautakunta ei ole vaatinut, että kaikilla kantajan jäsenillä olisi oltava asiavaltuus.
Jäsenvaltio, jonka viranomaiset ovat myöntäneet tuen rikkoen EY 88 artiklassa määrättyjä menettelysääntöjä, voi vedota tuensaajayrityksen perusteltuun luottamukseen riitauttaakseen unionin tuomioistuimissa sen komission päätöksen pätevyyden, jolla kyseinen jäsenvaltio on määrätty perimään tuki takaisin, muttei välttyäkseen velvollisuudelta toteuttaa kyseisen päätöksen täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet. Kun otetaan huomioon ilmoitusvelvollisuudella oleva perustavanlaatuinen merkitys siinä, että komissio voi harjoittaa tehokkaasti valtiontukien valvontaa, joka on pakottava, tuensaajat voivat lähtökohtaisesti perustellusti luottaa mainitun tuen sääntöjenmukaisuuteen ainoastaan silloin, kun tukea myönnettäessä on noudatettu EY 88 artiklassa määrättyä menettelyä, ja huolellisen taloudellisen toimijan on yleensä voitava varmistua siitä, että mainittua menettelyä on noudatettu.

Tässä tilanteessa se, että komissiolla kestää jonkin aikaa päättää, että tuki on sääntöjenvastainen ja että jäsenvaltion on poistettava se ja perittävä se takaisin, voi synnyttää mainitun tuen saajissa perustellun luottamuksen, joka voi estää sen, että komissio velvoittaa mainitun jäsenvaltion määräämään kyseisen tuen palautettavaksi. Luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteista ilmenevien vaatimusten kannalta tällainen moniselitteinen tilanne, joka on luotu neuvoston komission ehdotuksesta tekemillä päätöksillä sallia jäsenvaltioiden ottaa käyttöön kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta annetun direktiivin 92/81 nojalla valmisteveron vapautuksia tai alennuksia, estää kuitenkin ainoastaan perimästä takaisin riidanalaisen vapautuksen nojalla myönnetyn tuen siihen saakka, kunnes muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta tehty päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Mainitusta julkaisemisesta lähtien sitä vastoin tuensaajan pitää tietää, että jos tuki on valtiontukea, komission on hyväksyttävä se EY 88 artiklan mukaisesti. Tästä seuraa, että muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta tehdyn päätöksen julkaiseminen päättää perustellun luottamuksen, joka tuensaajalla on aikaisemmin voinut olla tällaisen vapautuksen sääntöjenmukaisuuteen. Mainittu julkaiseminen nimittäin poistaa kaiken neuvoston hyväksymispäätösten sanamuotoon liittyvän epävarmuuden siitä, että komission on hyväksyttävä kyseessä olevat toimenpiteet EY 88 artiklan mukaisesti, jos ne ovat valtiontukea.

Poikkeuksellisista olosuhteista, joiden johdosta sääntöjenvastaisen tuen saajalle olisi voinut hyväksyttävästi syntyä perusteltu luottamus kyseisen tuen sääntöjenmukaisuuteen, on lopuksi todettava, että komission ilmeisellä toimimattomuudella ei ole merkitystä silloin, kun tukiohjelmaa ei ole ilmoitettu sille. Tällainen johtopäätös pätee myös siinä tilanteessa, jossa tukiohjelma on otettu käyttöön tekemättä 11.12.1973 annetussa tuomiossa Lorenz, 120/73, edellytettyä ennakkoilmoitusta sen käyttöön ottamisesta ja täten noudattamatta täysimääräisesti EY 88 artiklassa määrättyä menettelyä.

(ks. 43, 45, 54–56, 81 ja 84 kohta)