JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUS

HENRIK SAUGMANDSGAARD ØE

27 päivänä syyskuuta 2018 ( 1 )

Yhdistetyt asiat C-183/17 P ja C-184/17 P

International Management Group

vastaan

Euroopan komissio

Muutoksenhaku – Kehitysyhteistyö – Unionin talousarvion toteuttaminen välillisen hallinnoinnin kautta – Yhteisölle luovutettu talousarvion toteuttamiseen liittyvä tehtävä – Valitun yhteisön korvaaminen toisella yhteisöllä – Kumoamiskanne – Tutkittavaksi ottaminen – Kannekelpoiset toimet – Aiemmin valitun yhteisön asemaan kansainvälisenä järjestönä liittyvät epäilyt – Puolustautumisoikeuksien käyttö ennen asianomaiselle vastaisten toimien antamista – OLAFin tutkimusten luottamuksellisuus

I Johdanto

1. Yhdistettyjen asioiden C-183/17 P ja C-184/17 P kohteena ovat valitukset, jotka International Management Group (jäljempänä IMG) on tehnyt 2.2.2017 annetuista Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen tuomioista International Management vastaan komissio (T-29/15) ( 2 ) ja IMG vastaan komissio (T-381/15). ( 3 )

2. Nämä kaksi asiaa ovat osa samoja tosiseikkoja eli Myanmarin/Burman hyväksi toteutettavan toimintaohjelman muuttamista, jolla IMG:ltä evättiin välillisen hallinnoinnin hankkeen toteuttaminen sillä perusteella, että sen asemasta kansainvälisenä järjestönä heräsi epäilyjä Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) suorittaman tutkimuksen seurauksena.

3. Unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi asiassa T-29/15 antamallaan tuomiolla IMG:n kanteen, jolla tämä vaati kumoamaan Euroopan komission 16.12.2014 antaman täytäntöönpanopäätöksen C(2014) 9787 final. ( 4 ). Sama tuomioistuin hylkäsi asiassa T-381/15 antamallaan tuomiolla IMG:n toisen kanteen, jolla tämä vaati yhtäältä kumoamaan 8.5.2015 päivätyn kirjeen, jolla komissio muun muassa ilmoitti IMG:lle päätöksestään evätä tämän mahdollisuuden tehdä uusia sopimuksia kansainvälisiin järjestöihin sovellettavan välillisen hallinnoinnin menetelmän mukaisesti, ( 5 ) sekä toisaalta vaati korvauksia vahingosta, jonka se väitti aiheutuneen näin toteutetuista toimenpiteistä.

4. Käsiteltävät asiat koskevat myös komission tekemiä vastavalituksia, joilla tämä vaati erityisesti edellä mainittujen tuomioiden kumoamista siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin otti komission mukaan virheellisin perustein tutkittavaksi IMG:n ensimmäisessä oikeusasteessa nostamat kanteet.

5. Tässä ratkaisuehdotuksessa keskitytään unionin tuomioistuimen pyynnöstä tarkastelemaan käsiteltävässä asiassa esille tulevia uudenlaisia keskeisiä oikeudellisia kysymyksiä eli niitä, jotka nousevat esiin etenkin vastavalituksissa, käsiteltävissä asioissa esitetyissä toisissa valitusperusteissa sekä neljännessä valitusperusteessa asiassa C-183/17 P ja kolmannessa valitusperusteessa asiassa C-184/17 P.

6. Ennen asiaratkaisun antamista on tutkittava, voidaanko senkaltaisia toimia kuin ne, joiden kumoamista on vaadittu, pitää kannekelpoisina toimina. Tuomioiden, joista on valitettu unionin tuomioistuimeen, perusteltavuuden arvioimiseksi on lisäksi pohdittava ”kansainvälisen järjestön” käsitteen mahdollista merkitystä käsiteltävässä asiassa, sellaisena kuin tuo käsite mielletään tässä asiassa merkityksellisissä unionin varainhoitosäännöstön säännöksissä. ( 6 ) Lopuksi on aiheellista pohtia sitä, kuinka laaja on henkilön oikeus esittää puolustuksensa ennen häntä koskevan toimenpiteen toteuttamista, sekä erityisesti sitä, millä tavoin tämän oikeuden olisi nivellyttävä OLAFin tutkimusten luottamuksellisuuden turvaamiseen.

7. Totean heti alkuun, että unionin tuomioistuimen olisi mielestäni jäljempänä esittämistäni syistä hylättävä paitsi komission esittämät oikeudenkäyntiväitteet myös IMG:n esittämät kaksi valitusperusteryhmää, joita tarkastelen tässä ratkaisuehdotuksessa.

II Asioiden tausta

8. Asioiden tausta esitetään yksityiskohtaisesti molemmissa käsiteltävissä asioissa nostetuissa tuomiossa, joihin tältä osin viitataan. ( 7 ) Tämän ratkaisuehdotuksen ymmärtämisen edellyttämät olennaiset tiedot voidaan esittää tiivistetysti seuraavasti.

9. Komissio antoi 7.11.2013 Euroopan unionin yleisestä talousarviosta rahoitettavaa, Myanmarin/Burman hyväksi toteutettavaa vuoden 2013 toimintaohjelmaa koskevan täytäntöönpanopäätöksen C(2013) 7682. ( 8 ) Päätöksen liitteessä 2 ( 9 ) muun muassa määrättiin luovuttamaan hankkeen talousarvion toteuttamiseen liittyviä tehtäviä IMG:lle, joka luokiteltiin päätöksessä kansainväliseksi järjestöksi. ( 10 )

10. OLAF ilmoitti 17.2.2014 komissiolle, että se oli aloittanut tutkimuksen IMG:n oikeudellisesta asemasta.

11. Komissio toteutti 26.2.2014 turvaamistoimenpiteitä OLAFin tutkimuksista annettujen säännösten perusteella ( 11 ) ja perusteli toimenpiteitä IMG:n asemaan kansainvälisenä järjestönä liittyvillä epäilyillä, joita oli herännyt useiden unionin jäsenvaltioiden kiistävien lausumien vuoksi. Komissio ilmoitti 25.4.2014 päivätyllä kirjeellä IMG:lle mainituista toimenpiteistä ja niiden perusteista.

12. Komissio vastaanotti 15.12.2014 OLAFin oman tutkimuksensa päätteeksi laatiman kertomuksen, ( 12 ) jossa tämä virasto katsoi pääasiallisesti, ettei IMG:tä voida pitää asetuksessa N:o 1605/2002 tarkoitettuna ”kansainvälisenä järjestönä”.

13. Komissio antoi 16.12.2014 päätöksen, jolla se nimesi muun yhteisön kuin IMG:n panemaan välillisen hallinnoinnin kautta täytäntöön näin muutetussa aiemmassa täytäntöönpanopäätöksessä tarkoitetun kaupan kehittämisohjelman. ( 13 ) Päätös on riitautettu, mitä käsitellään asiassa C-183/17 P.

14. Komission oikeudellinen yksikkö laati 16.1.2015 tiedotteen, jolla aloitettiin OLAFin loppukertomuksen oikeudellinen tarkastelu.

15. Komissio ilmoitti 8.5.2015 päivätyllä kirjeellä IMG:lle jatkotoimenpiteistä, joihin se aikoisi ryhtyä OLAFin loppukertomukseen sisältyvien suositusten johdosta, ja etenkin siitä, että sen yksiköt eivät tekisi uusia sopimuksia IMG:n kanssa asetuksessa N:o 966/2012 tarkoitetun kansainvälisiä järjestöjä koskevan erityisen menettelyn perusteella, kunnes asianomaisen oikeudellisesta asemasta olisi saatu täysi varmuus. Kirje on riitautettu, mitä käsitellään asiassa C-184/17 P.

III Menettelyt unionin yleisessä tuomioistuimessa ja valituksenalaiset tuomiot

A Menettely ja tuomio asiassa T-29/15

16. IMG nosti unionin yleiseen tuomioistuimeen 21.1.2015 jättämällään kannekirjelmällä kanteen, joka on merkitty rekisteriin numerolla T-29/15 ja jolla se vaati 16.12.2014 annetun päätöksen kumoamista SEUT 263 artiklan perusteella.

17. Komissio teki unionin yleiseen tuomioistuimeen 24.3.2015 toimittamallaan asiakirjalla oikeudenkäyntiväitteen. Unionin yleinen tuomioistuin päätti 30.6.2015 antamallaan määräyksellä käsitellä oikeudenkäyntiväitteen pääasian yhteydessä ja antaa ratkaisun oikeudenkäyntikuluista myöhemmin.

18. IMG vaati 13.1.2016 unionin yleistä tuomioistuinta määräämään, että komissio toimittaisi sille OLAFin loppukertomuksen ja komission oikeudellisen yksikön lausunnon kertomuksesta. ( 14 )

19. Unionin yleinen tuomioistuin antoi 2.2.2017 tuomion asiassa T-29/15. Se totesi ensiksi, ettei kumpikaan komission esittämistä kahdesta oikeudenkäyntiväitteestä ollut perusteltu, ja tätä se perusteli sillä, että 16.12.2014 annetulla päätöksellä oli IMG:hen nähden sitovia oikeusvaikutuksia, eikä sitä voitu pitää toimena, jolla pelkästään vahvistettiin 26.2.2014 toteutetut turvaamistoimenpiteet, joten kyseistä päätöstä voitiin pitää kannekelpoisena toimena ja IMG:n kanne voitiin ottaa tutkittavaksi. ( 15 )

20. Tämän jälkeen unionin yleinen tuomioistuin ratkaisi pääasian ja katsoi, ettei yksikään niistä seitsemästä kanneperusteesta, joihin IMG oli vedonnut, ( 16 ) ollut perusteltu ja että tämän nostama kumoamiskanne oli täten hylättävä. ( 17 ) Se hylkäsi lisäksi IMG:n vaatimuksen asiakirjojen toimittamisesta sekä velvoitti IMG:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. ( 18 )

B Menettely ja tuomio asiassa T-381/15

21. IMG nosti unionin yleiseen tuomioistuimeen 14.7.2015 jättämällään kannekirjelmällä kanteen, joka on kirjattu rekisteriin numerolla T-381/15 ja jolla se vaati kumoamaan 8.5.2015 päivätyn kirjeen SEUT 263 artiklan perusteella sekä korvauksia SEUT 268 artiklan nojalla vahingoista, joiden se väitti aiheutuneen kirjeessä tarkoitettujen toimenpiteiden toteuttamisesta.

22. Komissio teki unionin yleiseen tuomioistuimeen 25.9.2015 toimittamallaan asiakirjalla oikeudenkäyntiväitteen. Unionin yleinen tuomioistuin päätti 29.1.2016 antamallaan määräyksellä käsitellä oikeudenkäyntiväitteen pääasian yhteydessä ja antaa ratkaisun oikeudenkäyntikuluista myöhemmin.

23. Komissio vaati menettelyn kirjallisessa ja suullisessa vaiheessa, että IMG:n toimittamat kaksi asiakirjaa eli OLAFin loppukertomus ja kertomusta tutkineen komission oman oikeudellisen yksikön lausunto poistettaisiin oikeudenkäyntiasiakirjoista. ( 19 )

24. Unionin yleinen tuomioistuin antoi 2.2.2017 tuomion asiassa T-381/15. Se ratkaisi ensin kaksi komission esittämää oikeudenkäyntiväitettä niin, että kumoamiskanne otettiin tutkittavaksi siltä osin kuin se koski siinä riidanalaisessa kirjeessä tarkoitettua toimenpidettä, jolla komissio ilmoitti, ettei IMG voinut enää vaatia välillisen hallinnoinnin hankkeiden toteuttamista ”kansainvälisenä järjestönä” niin kauan kuin sen oikeudellisesta asemasta oli epäilyjä, ja muilta osin se totesi, että kanne oli jätettävä tutkimatta tai että oikeussuojan tarve oli lakannut. ( 20 )

25. Seuraavaksi unionin yleinen tuomioistuin ratkaisi pääasian ja katsoi, ettei yksikään niistä kahdeksasta kanneperusteesta, joihin IMG oli vedonnut, ( 21 ) ollut perusteltu ja että sen nostama kumoamiskanne oli siten hylättävä. ( 22 ) Unionin yleinen tuomioistuin myös hylkäsi IMG:n korvausvaatimuksen sekä velvoitti tämän korvaamaan oikeudenkäyntikulut. ( 23 )

26. Unionin yleinen tuomioistuin hyväksyi lopuksi komission vaatimuksen sen oikeudellisen yksikön antaman lausunnon poistamisesta oikeudenkäyntiasiakirjoista mutta hylkäsi sen vaatimuksen OLAFin loppukertomuksen poistamisesta. ( 24 )

IV Menettelyt unionin tuomioistuimessa ja asianosaisten vaatimukset

27. IMG teki unionin tuomioistuimeen 11.4.2017 jättämillään valituskirjelmällä kaksi valitusta, jotka on kirjattu rekisteriin numeroilla C-183/17 P ja C-184/17 P ja joilla se vaati, että unionin tuomioistuin – kumoaa asiassa T-29/15 annetun tuomion ja ratkaisee asian lopullisesti kumoamalla 16.12.2014 annetun päätöksen ja velvoittamalla komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut – kumoaa asiassa T-381/15 annetun tuomion ja ratkaisee asian lopullisesti yhtäältä kumoamalla 8.5.2015 päivätyn kirjeen ja toisaalta velvoittamalla komission maksamaan korvauksia kirjeessä tarkoitettujen toimenpiteiden toteuttamisesta väitetysti aiheuttamista vahingoista sekä velvoittaa komission korvaamaan kokonaisuudessaan molemmissa oikeusasteissa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

28. Komissio kehotti asioihin C-183/17 P ja C-184/17 P liittyvissä vastineissaan ja vastauksissaan unionin tuomioistuinta hylkäämään molemmat valitukset ja velvoittamaan IMG:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

29. Komissio teki lisäksi molemmissa asioissa liitännäisvalituksia, joissa se vaati unionin tuomioistuinta ensinnäkin kumoamaan asioissa T-29/15 ja T-381/15 annetut tuomiot siltä osin kuin niissä hylättiin ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyt oikeudenkäyntiväitteet, toiseksi ratkaisemaan lopullisesti riita-asian tämän näkökohdan jättämällä tutkimatta IMG:n nostamat kumoamiskanteet sekä kolmanneksi velvoittamaan IMG:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. Komissio vaati lisäksi asiassa C-184/17 P unionin tuomioistuinta poistamaan OLAFin loppukertomuksen oikeudenkäyntiasiakirjoista ja poistamaan kaikki kertomukseen ja sen sisältöön tehdyt viittaukset. ( 25 )

30. Asiat C-183/17 P ja C-184/17 P yhdistettiin 20.3.2018 tehdyllä päätöksellä suullista menettelyä ja tulevaa tuomiota varten.

31. IMG ja komissio esittivät suulliset huomautuksensa 13.6.2018 pidetyssä istunnossa.

V Asian arviointi

32. IMG vetoaa valitustensa – joilla se vaatii asioissa T-29/15 ja T-381/15 annettujen tuomioiden kumoamista – tueksi neljään valitusperusteeseen asiassa C-183/17 P ( 26 ) ja viiteen valitusperusteeseen asiassa C-184/17 P, ( 27 ) joissa valitusperusteet menevät osittain päällekkäin. Asiassa C-183/17 P IMG kritisoi unionin yleisen tuomioistuimen päätöstä hylätä sen pyyntö OLAFin loppukertomuksen toimittamisesta. Asiassa C-184/17 P IMG puolestaan riitauttaa korvausvaatimuksensa hylkäämisen sekä unionin yleisen tuomioistuimen ratkaisun, jonka mukaan komission oikeudellisen yksikön loppukertomuksesta antamaa lausuntoa ei voida ottaa huomioon eikä liittää asiakirja-aineistoon.

33. Komissio puolestaan arvostelee molemmissa asioissa tekemissään liitännäisvalituksissa unionin yleistä tuomioistuinta siitä, että tämä oli katsonut, että IMG:n kumoamiskanteiden kohteena olleet toimet olivat kannekelpoisia. Komissio moittii lisäksi asiassa C-184/17 P unionin yleistä tuomioistuinta vaihtoehtoisesti siitä, ettei se ollut poistanut OLAFin loppukertomusta oikeudenkäyntiasiakirjoista.

34. Viimeksi mainitusta näkökohdasta muistutan, että loppukertomusta koskevat molempien asianosaisten vaatimukset ovat nähtävästi menettäneet kohteensa, sillä komission suullisista ilmoituksista käy ilmi, että se oli muutamaa päivää ennen unionin tuomioistuimessa pidettyä istuntoa omasta aloitteestaan toimittanut kertomuksen ja sen liitteet IMG:lle, minkä tämä vahvisti istunnossa.

35. Huomauttaisin lisäksi, että tässä kohdennetussa ratkaisuehdotuksessa, joka koskee jäljempänä tarkasteltavia oikeudellisia kysymyksiä, ( 28 ) käsitellään ainoastaan liitännäisvalituksissa esitettyjä oikeudenkäyntiväitteitä niiden näkökohtien ohella, jotka sisältyvät molemmissa asioissa tehtyjen valitusten toisiin valitusperusteisiin, neljänteen valitusperusteeseen asiassa C-183/17 P ja kolmanteen valitusperusteeseen asiassa C-184/17 P.

A IMG:n nostamissa kanteissa tarkoitettujen toimien kannekelpoisuus (liitännäisvalitukset yhdistetyissä asioissa C-183/17 P ja C-184/17 P)

36. Komission tekemissä liitännäisvalituksissa on kyse menettelyllisistä kysymyksistä, jotka koskevat etenkin IMG:n unionin yleisessä tuomioistuimessa nostamien kanteiden tutkittavaksi ottamista ja joita on aiheellista tutkia ennen IMG:n tekemissä valituksissa esille nousevien aineellisten kysymysten tarkastelua.

37. Komissio vaatii asioissa C-183/17 P ja C-184/17 P tekemiensä liitännäisvalitusten mukaisesti ( 29 ) kumoamaan valituksenalaiset tuomiot sillä perusteella, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisia virheitä katsoessaan, että 16.12.2014 annettua päätöstä ja 8.5.2015 päivättyä kirjettä voitiin pitää SEUT 263 artiklassa tarkoitettuina kannekelpoisina toimina ja että IMG:n näistä toimista nostamat kumoamiskanteet voitiin siten ottaa tutkittaviksi.

38. IMG väittää vastauksessaan, että se, että unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi ratkaisussaan komission oikeudenkäyntiväitteet, on perusteltua. Yhdyn jälkimmäiseen näkemykseen syistä, jotka esitän seuraavaksi.

1 Riidanalaisten toimien sitovat oikeusvaikutukset

39. Komissio moittii väitteidensä tueksi unionin yleistä tuomioistuinta ensinnäkin siitä, että tämä katsoi, että 16.12.2014 annetulla päätöksellä ja 8.5.2015 päivätyllä kirjeellä oli IMG:n intresseihin vaikuttavia sitovia oikeusvaikutuksia, kun taas komission mukaan tämä ei pitänyt paikkaansa.

40. Muistutan, että unionin tuomioistuimen ja unionin yleisen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan SEUT 263 artiklan mukaisen kumoamiskanteen kohteeksi kelpaavat kaikki sellaiset unionin toimielinten toimet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia, jotka voivat vaikuttaa asianomaisten kolmansien etuihin muuttaen selvästi niiden oikeusasemaa. Sen selvittämiseksi, onko toimella tällaisia vaikutuksia, tarkastelun kohteeksi on otettava erityisesti sen kohde, sisältö ja asiasisältö sekä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskeva yhteys, jossa toimi on annettu, eikä toimen muodolla lähtökohtaisesti ole merkitystä. ( 30 )

41. Komissio väittää 16.12.2014 annettua päätöstä koskevassa asiassa C-183/17 P pääsääntöisesti, ettei sellainen yhteisö, jolle komissio oli uskonut talousarvion toteuttamista koskeva tehtävän, kuten IMG, voi riitauttaa tuon päätöksen kaltaista tointa, jolla tuo tehtävä annetaan myöhemmin toiselle yhteisölle, tässä tapauksessa GIZille. ( 31 ).

42. Unionin yleinen tuomioistuin on komission mukaan tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että 16.12.2014 annetulla päätöksellä tehdyn muutoksen oikeusvaikutuksena IMG:ltä vietiin mahdollisuus tehdä valtuutussopimus, jonka tekemisestä sen kanssa oli päätetty aiemmalla täytäntöönpanopäätöksellä. Komissio väittää ensinnäkin, että asetuksen N:o 966/2012 84 artiklan ( 32 ) sanamuodosta ilmenee, että tällä perusteella annettu rahoituspäätös, kuten 16.12.2014 annettu päätös, on luonteeltaan pelkästään sisäinen ja edeltää menon osalta mahdollisesti tehtävää talousarviositoumusta ja oikeudellista sitoumusta, ( 33 ) eikä sillä siten ole minkäänlaisia oikeusvaikutuksia kolmansille. Komissio väittää toiseksi, että pelkkä IMG:n nimen maininta aiemmassa täytäntöönpanopäätöksessä ei antanut sille oikeutta valtuutussopimuksen tekoon, ( 34 ) joten kyseisen toimen muuttamisella, joka oli seurausta IMG:n korvaamisesta GIZillä valtuutussopimuksen tekoa varten nimetyksi yhteisöksi, oli vain tosiseikkoja koskevia mutta ei oikeudellisia vaikutuksia IMG:n asemaan. Kolmanneksi komissio väittää, että unionin yleinen tuomioistuin sovelsi käsiteltävässä asiassa väärin perustein julkisille hankinnoille ominaista oikeuskäytäntöä, vaikka unionin varainhoitolainsäädännössä tarkoitettu välillisen hallinnoinnin järjestelmä on hyvin erityinen.

43. Komission näin esittämät väitteet ovat mielestäni kuitenkin paikoittain puutteellisesti perusteltuja ja paikoittain sellaisia, ettei niitä voida ottaa tutkittaviksi. Unionin yleinen tuomioistuin on näet yhtäältä todennut – mielestäni täysin perustellusti –, ettei 16.12.2014 annettua päätöstä voida pitää sisäisenä toimena, ( 35 ) koska päätöksen nimenomaisena tarkoituksena oli viedä IMG:ltä mahdollisuus valtuutussopimuksen tekoon komission kanssa asetuksen N:o 966/2012 säännösten mukaisesti, ( 36 ) ja komission esittämä oikeuskäytäntö ei voi mielestäni johtaa toisenlaiseen päätelmään. ( 37 ) Toisaalta vaikka on kiistatonta, ettei IMG:llä ollut koskaan saavutettua oikeutta tämän mahdollisuuden toteutumiseen, riidanalaisen päätöksen oikeusvaikutuksena oli kuitenkin se, että oli varmaa ja lopullista, ettei asianomainen voinut hyödyntää mahdollisuutta, koska IMG:n korvaaminen GIZllä vei IMG:ltä sen aseman yhteisönä, joka vastaisi tarvittaessa kyseisen hankkeen talousarvion toimeenpanosta. ( 38 ) Viimeksi mainitusta argumentista, joka perustuu julkisille hankinnoille erityisen oikeuskäytännön väitettyyn virheelliseen soveltamiseen, riittää mielestäni vain toteamus siitä, ettei komissio ole selvästikään esittänyt riittäviä perusteita, ( 39 ) jotta unionin tuomioistuin voisi ottaa sen huomioon. ( 40 )

44. Komissio väittää 8.5.2015 päivättyä kirjettä koskevassa asiassa C-184/17 P pääsääntöisesti, ettei IMG:n kaltainen valtuutettu yhteisövoi riitauttaa mainitun kirjeen kaltaista tointa, jonka nojalla komissio ilmoitti, ettei se antaisi sille enää talousarvion toteuttamiseen liittyviä tehtäviä, kunnes sen oikeudellisesta asemasta olisi ehdoton varmuus. ( 41 ).

45. Komission mukaan riidanalaisella kirjeellä oli IMG:hen nähden ainoastaan tosiseikkoihin liittyviä mutta ei oikeudellisia vaikutuksia, jotka olivat vain potentiaalisia mutta eivät todellisia. Komissio vetoaa siihen, että se ainoastaan ilmoitti kirjeessä, ettei se tekisi enää IMG:n kanssa sopimuksia asetuksessa N:o 966/2012 tarkoitetun kansainvälisiin järjestöihin sovellettavan välillisen hallinnoinnin menetelmän mukaisesti ( 42 ) niin kauan kun asianomaisen oikeudellisesta asemasta olisi epäilyjä. Komissio lisää, ettei IMG:llä ollut sopimuksenteko-oikeutta, joka riippuu komission tahdosta, ja vielä vähemmän oikeutta tehdä sopimuksia tietyille järjestöille varattujen erityisten menetelmien mukaisesti.

46. Totean kuitenkin 16.12.2014 annetusta päätöksestä tehdyn tarkastelun perusteella, että 8.5.2015 päivätyllä kirjeellä oli IMG:n asemaan sitovia oikeudellisia vaikutuksia, jotka eivät olleet pelkästään tosiseikkoja koskevia tai potentiaalisia, koska komissio ilmoitti siinä, ettei se tekisikään uusia valtuutussopimuksia asianomaisen kanssa; ( 43 ) tämä on päätöksen kaltainen toimi, jolla IMG:ltä vietiin välittömästi ja suoraan määräämättömäksi ajaksi kaikki mahdollisuudet talousarvion toteuttamiseen liittyvien tehtävien saamiseksi kansainvälisenä järjestönä.

47. Olen siten sitä mieltä, ettei unionin yleinen tuomioistuin ole kahdessa valituksenalaisessa tuomiossa tehnyt oikeudellista virhettä katsoessaan, että 16.12.2014 annetulla päätöksellä ja 8.5.2015 päivätyllä kirjeellä oli sitovia oikeudellisia vaikutuksia, jotka voivat vaikuttaa selvästi IMG:n intresseihin, joten katson, että IMG:n nostamissa kanteissa tarkoitetut molemmat toimet olivat tällä perusteella SEUT 263 artiklan mukaan hyvinkin kannekelpoisia.

2 Riitautettujen toimien luonne, joka ei ole vahvistava

48. Toiseksi komissio moittii ainoastaan asiassa C-183/17 P unionin yleistä tuomioistuinta myös siitä, että tämä oli hylännyt sen tässä tuomioistuimessa tekemän toisen oikeudenkäyntiväitteen. Tässä yhteydessä komissio moittii mainittua tuomioistuinta siitä, että tämä oli katsonut, ettei 16.12.2014 annettua riidanalaista päätöstä voitu pitää toimena, jolla pelkästään vahvistettiin 25.4.2014 päivätty kirje, jolla komissio ilmoitti IMG:lle 26.2.2014 toteutetuista turvaamistoimenpiteistä. IMG puolestaan katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi kyseisen oikeudenkäyntiväitteen perustellusti. Tämä on myös minun näkemykseni.

49. Ensinnäkin komission mukaan unionin yleinen tuomioistuin katsoi virheellisesti, että esille oli tullut ”uusi seikka” siinä mielessä, että 16.12.2014 annetulla päätöksellä IMG:ltä vietiin ”lopullisesti” mahdollisuus mahdollisen valtuutussopimuksen tekoon, kun taas 25.4.2014 päivätyllä kirjeellä mahdollisuus oli viety ”väliaikaisesti. ( 44 )

50. Muistutan, että vakiintuneesta oikeuskäytännöstä ilmenee yhtäältä, että kumoamiskanne, joka on nostettu toimesta, jolla pelkästään vahvistetaan toinen lopulliseksi tullut päätös, on jätettävä tutkimatta, ( 45 ) ja toisaalta, että näin on silloin, kun riitautettu toimi ei sisällä yhtään uuttaa tosiasioita koskevaa tai oikeudellista seikkaa aiempaan päätökseen verrattuna. ( 46 ) Tässä tilanteessa kyseisellä toimella ei näet pyritä saamaan aikaan sitovia oikeusvaikutuksia, jotka olisivat itsenäisiä sen päätöksen oikeusvaikutuksiin nähden, joka toimella vahvistetaan. ( 47 )

51. Käsiteltävässä asiassa voitaisiin ensi näkemältä vedota valituksenalaista tuomiota vastaan siihen, että – kuten komissio antaa ymmärtää – riidanalainen päätös on annettu samojen tosiseikkojen yhteydessä kuin aiemmin toteutetut turvaamistoimenpiteet, toisin sanoen IMG:n asemaan kansainvälisenä järjestönä kohdistuvien epäilyjen perusteella, joten kyseiseen päätökseen ei komission mukaan sisälly uutta seikkaa. ( 48 ) Minusta on kuitenkin kiistatonta, että joukko tapahtumia, joita voidaan pitää uutena tietona, sattui kyseisten toimien väliin jäävän ajanjakson kuluessa, kuten etenkin se, kun komissio vastaanotti OLAFin loppukertomuksen 15.12.2014. ( 49 )

52. Unionin yleinen tuomioistuin on mielestäni perustellusti katsonut, että turvaamistoimenpiteet olivat täysin erillisiä 16.12.2014 annetusta päätöksestä, ja näin on käsittääkseni sekä niiden oikeudellisen luonteen että niiden seurausten valossa. Kuten tuomioistuin on korostanut, turvaamistoimenpiteiden tarkoituksena oli keskeyttää vain väliaikaisesti ( 50 ) IMG:n mahdollisuus valtuutussopimuksen tekoon komission kanssa, kun taas riidanalaisella päätöksellä tuo mahdollisuus poistettiin pysyvästi korvaamalla IMG GIZllä. ( 51 ) Riidanalaisella päätöksellä ei siten vain vahvisteta aiemman toimen asiasisältöä vaan se sisältää edellä mainitussa oikeuskäytännössä tarkoitettuja uusia seikkoja siinä mielessä, että sen kohde ja oikeudellinen ulottuvuus eroavat turvaamistoimenpiteille – joista asianomaiselle oli ilmoitettu 25.4.2014 päivätyllä kirjeellä – ominaisesta kohteesta ja oikeudellisesta laajuudesta. ( 52 )

53. Toiseksi komissio väittää, että vaikka mainittu kirje ja 16.12.2014 annettu päätös oli hyväksytty erillisten hallinnollisten menettelyjen päätteeksi ja niillä on eri oikeusperusta, kuten unionin yleinen tuomioistuin on huomauttanut, ( 53 ) tällaisella toteamuksella ei ole merkitystä, koska jälkimmäinen toimi on tästä huolimatta komission mukaan ensimmäisen toimen suora ja automaattinen seuraus.

54. En yhdy tähän näkemykseen, sillä riidanalainen päätös kuului nähdäkseni sekä unionin tuomioistuimen että unionin yleisen tuomioistuimen toistuvasti huomioon ottamien arviointiperusteiden mukaisesti ( 54 ) erilaiseen normatiiviseen asiayhteyteen ja aiheutti itsenäisiä oikeusvaikutuksia aiemmin toteutettuihin toimenpiteisiin nähden, joten ei voida ajatella, että riidanalaisella päätöksellä olisi vain vahvistettu nämä aiemmat toimenpiteet.

55. Asiassa C-183/17 P valituksenalaisessa tuomiossa on näet mielestäni aivan perustellusti tähdennetty, että komissio oli toteuttanut turvaamistoimenpiteet IMG:n kansainvälisen järjestön asemaa koskevan OLAFin tutkimuksen yhteydessä ja tällaisen tutkimuksen toimeenpanoa koskevien asetuksen N:o 883/2013 säännösten ( 55 ) perusteella, kun taas riidanalainen päätös oli annettu unionin yleisestä talousarviosta rahoitettavan, Myanmarin/Burman hyväksi toteutettavan vuoden 2013 toimintaohjelman puitteissa ja tuohon talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annetun asetuksen N:o 966/2012 säännösten perusteella. Unionin yleinen tuomioistuin huomautti seuraavaksi täysin perustellusti, että riitautettuun päätökseen sisältyi todella uusi näkökohta, ( 56 ) sillä IMG saattoi ainoastaan tuosta päätöksestä nostetulla kumoamiskanteella riitauttaa niiden toimenpiteiden laillisuuden, joissa ei ollut kyse OLAFin tutkimuksesta asetuksen N:o 883/2013 säännösten valossa vaan asetuksen N:o 966/2012 säännösten valossa mahdollisesta varojen myöntämisestä tuon toimintaohjelman puitteissa. ( 57 )

56. Olenkin sitä mieltä, että toisin kuin komissio on väittänyt, 16.12.2014 annettua päätöstä ei voida mitenkään pitää IMG:lle 25.4.2014 päivätyllä kirjeellä ilmoitettujen turvaamistoimenpiteiden suorana ja välttämättömänä seurauksena. ( 58 )

57. Olen kaiken edellä todetun valossa sitä mieltä, että asioissa C-183/17 P ja C-184/17 P valituksenalaiset tuomiot eivät sisällä oikeudellista virhettä siltä osin kuin unionin yleinen tuomionistuin hylkäsi niissä komission ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät oikeudenkäyntiväitteet. Koska molemmat unionin yleisessä tuomioistuimessa riitautetut toimet ( 59 ) olivat todellakin kannekelpoisia, IMG:n niistä nostamat kumoamiskanteet oli otettava tutkittavaksi, kuten unionin yleinen tuomioistuin oli täysin perustellusti mielestäni katsonut. Komission käsiteltävissä asioissa tekemät liitännäisvalitukset eivät siten minusta voi menestyä.

B IMG:n asemasta annettujen päätösten perusteltavuus unionin varainhoitolainsäädännön valossa (yhdistetyissä asioissa C-183/17 P ja C-184/17 P esitetyt toiset valitusperusteet)

58. Asioissa C-183/17 P ja C-184/17 P esittämillään toisilla valitusperusteilla, jotka perustuvat unionin varainhoitolainsäädännön rikkomiseen, perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin sekä asiakirja-aineiston huomioon ottamiseen vääristyneellä tavalla, IMG väittää keskeisesti, että unionin yleinen tuomioistuin katsoi virheellisesti, että 16.12.2014 annettua päätöstä ja 8.5.2015 päivättyä komission kirjettä oli asianmukaisesti perusteltu asianomaisen asemasta kansainvälisenä järjestönä heränneillä epäilyillä.

59. Komissio väittää puolustuksekseen, että toisten valitusperusteiden tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat tai ne ovat selvästi perusteettomia. Minä puolestani katson, että ne voidaan ottaa tutkittavaksi, mutta ne eivät ole perusteluja edellä esitettyjen niiden seikkojen perusteella, jotka koskevat ensinnäkin IMG:n argumenteista sitä, jota pidän tärkeimpänä, ( 60 ) ja toiseksi niitä, jotka ovat mielestäni toisarvoisia.

1 Asioissa C-183/17 P ja C-184/17 P esitettyjen toisten valitusperusteiden keskeinen osa

60. IMG moittii toisilla valitusperusteilla unionin yleistä tuomioistuinta pääasiallisesti siitä, ettei tämä ollut tarkistanut asianmukaisesti säännönvastaisuuksia, joista IMG oli komissiota moittinut unionin yleisessä tuomioistuimessa vireille panemissaan kahdessa asiassa. IMG väittää ensinnäkin, että valituksenalaisten tuomioiden perustelut ovat virheelliset siinä mielessä, ettei asianomaisella ollut ennen kahden riitautetun toimen antamista mahdollisuutta tutustua OLAFin vastaanottamiin valtioiden ilmoituksiin. ( 61 ) IMG väittää seuraavaksi, että tuomioiden perustelut ovat puutteelliset, koska unionin yleinen tuomioistuin ei selvitä, miksi unionin varanhoitolainsäädännön asiaa koskevien säännösten valossa ( 62 ) riittää, että viisi valtiota on kyseenalaistanut sen aseman ”kansainvälisenä järjestönä”, jotta voitiin perustella sitä, että siltä voitiin kahdella riitautetulla toimella evätä tuo asema. ( 63 )

61. Komissio väittää puolustuksekseen, ettei kyseisiä väitteitä voida ottaa tutkittavaksi muutoksenhakuvaiheessa yhtäältä sillä perusteella, että niissä ei nosteta esille oikeudellisia vaan tosiasioita koskevia kysymyksiä, ja toisaalta sillä perusteella, että ne perustuvat argumentteihin, joita ei esitetty ensimmäisessä oikeusasteessa, joten ne ovat uusia. Se lisää, että vaikka väitteet otettaisiin tutkittavaksi, ne olisivat kuitenkin selvästi perusteettomia, sillä unionin yleisessä tuomioistuimessa nostetut kanteet eivät koskeneet sitä, onko IMG kansainvälinen järjestö unionin varainhoitolainsäädännössä tarkoitetulla tavalla, ( 64 ) vaan niillä pyrittiin selvittämään, kuuluivatko riitautetut toimet asianomaisen oikeudelliseen asemaan kohdistuneet epäilyt huomioon ottaen sen harkintavallan rajoihin, joka komissiolla oli unionin talousarvion toteuttamisessa.

62. Omasta puolestani katson ensinnäkin, että toisten valitusperusteiden kyseisessä osassa esitetyt väitteet voidaan kyllä ottaa tutkittavaksi, sillä – kuten IMG esitti vastauksessaan – tässä yhteydessä esitetty argumentaatio ei liity tosiseikkoihin eikä ole uusi. Argumentaatio perustuu näet yhtäältä oikeussäännön väitettyyn rikkomiseen, sillä siinä kyseenalaistetaan unionin varainhoitolainsäädännön valossa sen päättelyn oikeudellinen perusteltavuus, joka valituksenalaisissa tuomioissa esitettiin IMG:n nostamien kanteiden hylkäämiseksi. Toisaalta argumentaatiossa toistetaan olennaisilta osin yksi niistä väitteistä, jota IMG ajoi jo ensimmäisessä oikeusasteessa, eli väite siitä, että komissio ei ollut noudattanut mainittua lainsäädäntöä antaessaan riidanalaiset toimet. ( 65 )

63. Toiseksi yhdyn asiakysymyksessä komission näkemykseen, jonka mukaan IMG:n näin ajama väite on virheellinen, koska komissio tai siten unionin yleinen tuomioistuinkaan eivät ole ottaneet kantaa siihen, oliko IMG:llä ”kansainvälisen järjestön asema”, ja tämä oikeudellisen luonnehdinnan puuttuminen on mielestäni ratkaisevan tärkeä seikka. Mainittu tuomioistuin on tosiasiassa tutkinut, oliko komissiolla asiassa nousseiden epäilyjen valossa oikeus päättää täysin lainmukaisesti eli selvää arviointivirhettä tai oikeudellista virhettä tekemättä, ettei se antaisi enää IMG:lle talousarvion toteuttamiseen liittyviä tehtäviä mainitun aseman perusteella niin kauan kuin epäilyjä ei ole hälvennetty. ( 66 ) Valituksenalaisten tuomioiden niissä kohdissa, joita valittaja arvostelee käsiteltävässä asiassa, unionin yleinen tuomioistuin keskittyykin tarkastelussaan siihen, oliko – ottamalla huomioon, että IMG:n asemasta kansainvälisenä järjestönä oli epäilyjä ja tekemällä tästä riidanalaisista toimista ilmenevät päätelmät – komissio ylittänyt harkintavaltansa rajat ja rikkonut unionin varainhoitolainsäädännön sovellettavissa säännöksissä asetettuja edellytyksiä. ( 67 ) Unionin yleinen tuomioistuin on vastannut näihin kysymyksiin kieltävästi ja perustellut kantaansa mielestäni oikeudellisesti riittävällä tavalla.

64. Ensimmäisen oikeusasteen menettelyjen näin määritellyn tavoitteen valossa minusta ei ole tarpeen – tai on jopa merkityksetöntä – tutkia IMG:n väitteitä, joissa tämä moittii unionin yleistä tuomioistuinta siitä, ettei se ollut ottanut huomioon, että IMG oli täyttänyt varainhoitolainsäädännössä tarkoitetun ”kansainvälisen järjestön” aseman vaatimat kaksi edellytystä ( 68 ) niiden valtioiden ilmoituksista huolimatta, jotka olivat väitetysti tuon yhteisön jäseniä tai entisiä jäseniä, sillä vain viisi kuudestatoista valtiosta ( 69 ) oli esittänyt asiassa kiistäviä lausumia. ( 70 ) Mainitut seikat eivät nimittäin mielestäni ole sellaisia, että niillä voitaisiin näyttää toteen, että komissio olisi oikeudellisesti virheellisin perustein epäillyt IMG:n asemaa kansainvälisenä järjestönä ja tehnyt siitä edellä mainitut päätelmät. Unionin yleinen tuomioistuin ei myöskään ole minusta käyttänyt väärin valvontavaltaansa päätyessään päätelmään, jonka mukaan asiakirja-aineistoon lisättyjen todisteiden valossa ( 71 ) oli perusteltua ja lainmukaista, että komissio päätti eräänlaisena varotoimenpiteenä olla enää antamatta IMG:lle unionin talousarvion toteuttamiseen liittyviä tehtäviä niin kauan kuin asianomaisen oikeudellista asemaa ei ole selvitetty.

65. Kolmanneksi tyydyn toteamaan IMG:n alustavista argumenteista, joiden mukaan komission epäilyt perustuvat OLAFin tutkimukseen perustuviin tietoihin, vaikka asianomaisella ei ollut mahdollisuutta riitauttaa niitä ajoissa, ( 72 ) etteivät argumentit liity unionin varainhoitolainsäädännön rikkomiseen, jolla on keskeinen sija nyt käsiteltävässä toisia valitusperusteita koskevassa osassa, vaan puolustautumisoikeuksien kunnioittamiseen, jota tutkitaan näissä asioissa esitettyjen muiden valitusperusteiden yhteydessä, ( 73 ) sillä tämä problematiikka on näiden viimeksi mainittujen perusteiden keskeinen aihe.

66. IMG:n yhdistetyissä asioissa C-183/17 P ja C-184/17 P toisten valitusperusteiden edellä tarkastellussa osassa esittämät väitteet ovat kaiken edellä esitetyn perusteella mielestäni perusteettomat.

2 Asioissa C-183/17 P ja C-184/17 P esitettyjen toisten valitusperusteiden muut osat

67. IMG väittää asioissa C-183/17 P ja C-184/17 P esittämiensä toisten valitusperusteiden alkuosassa ensinnäkin pääsääntöisesti, että unionin yleisen tuomioistuimen valituksenalaisissa tuomioissa esittämän päättelyn lähtöoletuksena ovat perusteet, joihin liittyy sääntöjenvastaisuus siinä mielessä, että mainittu tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen ja ottanut asiakirja-aineiston huomioon vääristyneellä tavalla. ( 74 ) Se väittää, että tuo tuomioistuin on hyväksynyt molemmissa asioissa riitautettujen toimien eli 16.12.2014 annetun päätöksen ja 8.5.2015 päivätyn kirjeen virheelliset perustelut.

68. Huomautan, että tässä on kyse – kuten IMG itsekin toteaa ja komissio esittää – argumentista, jossa toistetaan näissä kahdessa asiassa tehtyjen valitusten ensimmäisten valitusperusteiden yhteydessä jo esitetyt väitteet, jotka eivät ole tämän ratkaisuehdotuksen kohteena. Totean vain, että unionin yleisen tuomioistuimen tarkoituksena ei IMG:n mainitsemissa kohdissa ( 75 ) ole nähdäkseni ollut esittää itse riitautettuihin toimiin sisältyviä perusteluja, kuten valittaja väittää, vaan se asiayhteys, johon toimet kuuluvat, voidakseen eritoten tähdentää, että komissio oli ennen toimien antamista ilmoittanut IMG:lle, että sillä oli epäilyjä tämän oikeudellisesta asemasta. ( 76 ) IMG:n tarkoittamien valituksenalaisten tuomioiden perustelujen väitetty sääntöjenvastaisuus on siten selvästi perusteeton siltä osin kuin se perustuu valituksenalaisten tuomioiden mielestäni virheelliseen tulkintaan.

69. IMG vetoaa toiseksi asiassa C-184/17 P tekemänsä valituksen toisen valitusperusteen mukaisesti asiakirja-aineiston huomioon ottamiseen vääristyneellä tavalla ( 77 ) ja moittii unionin yleistä tuomioistuinta siitä, että tämä oli todennut, ettei asianomainen ollut toimittanut tietoja, joiden perusteella komission esittämät epäilyt olisi voitu kiistää, vaikka asianomainen oli toimittanut ensin komissiolle ja sitten unionin yleiselle tuomioistuimelle joukon asiakirjoja, joilla se pyrki osoittamaan epäilyjen perusteettomuuden. Valittaja väittää, että sen tarkoittamista kahdeksasta asiakirjasta ilmenee seuraavaa: ”Viisi asianomaista valtiota[ ( 78 )] on allekirjoittanut IMG:n perustamisasiakirjan; Norja on allekirjoittanut IMG:n perussäännöt; Norja, Belgia ja Portugali ovat osallistuneet IMG:n hallintoelimen kokouksiin. Lisäksi 25.11.1994 pidetyn kokouksen puheenjohtaja on osoittanut kahteen otteeseen, että mainitut viisi jäsenvaltiota on allekirjoittanut IMG:n perustamisasiakirjan, ja toisaalta yksikään näistä valtioista ei ole ilmoittanut IMG:lle aikovansa erota IMG:stä.” ( 79 ) Komissio kiistää tämän väitteen kiistämällä paitsi valittajan lähestymistavan myös valittajan arvion asiakirjoista. ( 80 )

70. Vakiintuneesta oikeuskäytännöstä ilmenee, että unionin yleisen tuomioistuimen toteuttamaa asiakirjojen todistusarvoa koskevaa arviointia ei voida kyseenalaistaa valituksen yhteydessä unionin tuomioistuimessa, paitsi jos todistustaakkaa ja todistelua koskevia sääntöjä ei ole noudatettu tai jos näyttö on otettu huomioon vääristyneellä tavalla. Valittaja ei myöskään voi unionin yleiseen tuomioistuimeen toimitetun selvitysaineiston vääristämiseen vedoten pyrkiä todellisuudessa siihen, että unionin tuomioistuin arvioisi sen ja etenkin sille annettavan todistusarvon uudelleen, sillä tämä jää unionin tuomioistuimen toimivallan ulkopuolelle. ( 81 )

71. Asiassa T-381/15 annetun tuomion 102 ja 106 kohdassa, joita erityisesti arvostellaan, unionin yleinen tuomioistuin on siten nähdäkseni katsonut keskeisesti, ettei IMG ollut toimittamiensa todisteiden valossa osoittanut oikeudellisesti riittävällä tavalla, että kyseiset valtiot pitäisivät tosiasiassa itseään edelleen sen jäseninä OLAFille tekemistään ilmoituksista huolimatta. Arviointi, jonka unionin yleinen tuomioistuin teki todisteista niiden todistusarvon arvioimiseksi, ei mielestäni osoita, että niiden sisältöä olisi millään tavoin vääristetty, eikä IMG ole osoittanut minkäänlaista aineellista epätarkkuutta tuon tuomioistuin tekemässä todisteiden tulkinnassa.

72. Kolmanneksi IMG väittää edelleen asiassa C-184/17 P, että unionin yleinen tuomioistuin on laiminlyönyt perusteluvelvollisuuttaan. Se väittää, että valituksenalaiseen tuomioon sisältyy yhtäältä ristiriitaisia perusteluja, jotka liittyvät siihen, ettei komission ennen OLAFin tutkimusta esittämillä kannanotoilla olisi merkitystä, ja toisaalta kiistanalaisia perusteluja siltä osin kuin ne koskevat IMG:n rahoitusvakuuden (financial backing) riitauttamista tiettyjen valtioiden kiistävien lausumien johdosta. ( 82 )

73. Muistutan, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan unionin yleisen tuomioistuimen velvollisuutena ei ole perustella jokaista valintaansa, kun se hyväksyy ratkaisunsa tueksi tietyn todisteen ennemminkin kuin jonkin muun. Sen antaman tuomion perusteluista on kuitenkin käytävä selkeästi ja yksiselitteisesti ilmi mainitun tuomioistuimen päättely siten, että asianomaisille selviävät ratkaisun syyt ja että unionin tuomioistuin voi tutkia sen laillisuuden. ( 83 )

74. Edellä mainitusta ensimmäisestä väitteestä, jossa viitataan asiassa T-381/15 annetun tuomion 105 kohtaan sen asiayhteydestä irrotettuna, huomautan, että riitautettua osaa edeltävistä kohdista ( 84 ) ilmenee yksiselitteisesti, että unionin yleisen tuomioistuimen tarkoituksena oli hylätä IMG:n argumentti, jonka mukaan komissio oli aiemmin pitänyt sitä kansainvälisenä järjestönä, huomauttamalla, että komission kannanotot edelsivät OLAFin tutkimusten aiheuttaneita epäilyjä, jotka saivat tuon toimielimen muuttamaan kantaansa ja olivat avainasemassa unionin yleisen tuomioistuimen päätelmissä. Sitä, että unionin yleinen tuomioistuin ei ollut väitetysti ottanut huomioon tietoja, jotka IMG oli toimittanut OLAFin tutkimuksen kuluessa, ei mielestäni voida pitää ristiriitaisuutena eikä sillä voida kyseenalaistaa kyseisessä kohdassa omaksuttujen perustelujen riittävyyttä. ( 85 ) Kyseinen väite on siten hylättävä.

75. Edellä mainitusta toisesta väitteestä, jossa viitataan saman tuomion 102 ja 108 kohtaan, huomautan, että IMG moittii unionin yleistä tuomioistuinta pääasiallisesti siitä, että tämä oli katsonut, että niiden valtioiden ilmoitusten, jotka olivat kiistäneet jäsenyytensä tässä yhteisössä, pitäisi olla esteenä IMG:n pitämiselle kansainvälisenä järjestönä, sillä IMG menettäisi tällöin niiden rahoitustuen, kun taas IMG:n mukaan tätä viimeksi mainittua seikkaa ei vuoden 2012 varainhoitolainsäädännön valossa vaadita tällaisen luonnehdinnan saamiseksi. ( 86 ) Näin arvosteltujen molempien kohtien tarkastelusta kuitenkin ilmenee mielestäni, ettei unionin tuomioistuin ole suinkaan esittänyt tällaisia perusteluja ( 87 ) ja että noissa kohdissa esitetty päättely on sinänsä selkeä ja sellainen, että sillä voidaan oikeuttaa päätelmä, jota sillä halutaan tukea, joten mainittu väite on selvästi perusteeton.

76. Edellä esitetystä seuraa mielestäni, että valituksenalaisen tuomion niissä kohdissa, joihin edellä mainituissa kahdessa väitteessä viitataan, ei ole laiminlyöty perusteluvelvollisuutta.

77. IMG:n asioissa C-183/17 P ja C-184/17 P tekemien valitusten toiset valitusperusteet on siten mielestäni hylättävä puutteellisesti perusteltuina.

C Puolustautumisoikeuksien, joihin IMG vetoaa, laajuus (neljäs valitusperuste asiassa C-183/17 P ja kolmas valitusperuste asiassa C-184/17 P)

78. IMG:n neljännessä valitusperusteessa asiassa C-183/17 P ja kolmannessa valitusperusteessa asiassa C-184/17 P esittämät argumentit puolustautumisoikeuksien mahdollisesta loukkaamisesta edellyttävät mielestäni täydentävää mutta erillistä tarkastelua, koska mainittujen perusteiden sanamuodoissa on joitakin yhtäläisyyksiä mutta myös joitakin eroja.

1 Neljäs valitusperuste asiassa C-183/17 P

79. IMG moittii asiassa C-183/17 P esittämässään neljännessä valitusperusteessa unionin yleistä tuomioistuinta siitä, että tämä oli valituksenalaisessa tuomiossa ( 88 ) loukannut hyvän hallinnon periaatetta ja kuulluksi tulemisen oikeutta. ( 89 ) Kuten komissio, joka kiistää tämän argumentaation vastineessaan, ( 90 ) katson, että mainittu valitusperuste on perusteeton tai jopa selvästi perusteeton seuraavaksi esittämistäni syistä.

80. Ensinnäkin IMG väittää viitatessaan unionin yleisen tuomioistuimen tuomioon, jossa käsitellään jokaisen oikeutta tulla kuulluksi ennen hänelle epäedullisen päätöksen antamista, ( 91 ) ettei sille ollut tässä asiassa kerrottu tarkkoja syitä, joiden perusteella komissiolla oli epäilyjä sen asemasta kansainvälisenä järjestönä, ja ettei sillä ollut mahdollisuutta esittää näkemystään asiassa ennen kuin komissio antoi riidanalaisen päätöksen 16.12.2014.

81. Muistutan, että kuulluksi tulemisen oikeus vahvistetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 41 artiklassa, jossa taataan oikeus hyvään hallintoon. Tuon 41 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaan mainittuun oikeuteen kuuluu erityisesti jokaisen oikeus tulla kuulluksi ennen kuin häntä vastaan ryhdytään yksittäistapausta koskevaan toimenpiteeseen, joka vaikuttaa häneen epäedullisesti. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan tämä edellyttää, että henkilöllä, jolle osoitetaan hänelle vastainen päätös, on oltava mahdollisuus esittää tehokkaasti ja tosiasiallisesti näkemyksensä seikoista, joihin hallintoviranomainen aikoo tulevan päätöksensä perustaa, jotta hänen suullisilla tai kirjallisilla huomautuksillaan voidaan mahdollisesti vaikuttaa päätöksen sisältöön tai jopa kyseenalaistaa sen antaminen. ( 92 )

82. Katson käsiteltävässä asiassa, että unionin yleinen tuomioistuin on tosiseikkojen perusteellisen arvion perusteella ja oikeudellista virhettä tekemättä todennut, että komissio oli antanut IMG:lle riittävät tiedot tämän oikeudelliseen asemaan kohdistuneiden epäilystensä alkuperästä ja antanut sille asianmukaisesti mahdollisuuden esittää ennakolta argumenttinsa vaihdettujen viestien välityksellä ennen riidanalaisen päätöksen antamista asiasta ja että IMG:n oikeutta tulla kuulluksi oli siten noudatettu. ( 93 )

83. Toiseksi IMG moittii unionin yleistä tuomioistuinta siitä, ettei tämä ollut luonut oikeaa tasapainoa OLAFin tutkimusten luottamuksellisuuden turvaamisen ja asianomaisen kuulluksi tulemista koskevan perusoikeuden varmistamisen välille. IMG:n mukaan mainittu tuomioistuin on katsonut virheellisesti, että luottamuksellisuuden turvaamisella voitiin oikeuttaa se, ettei komissio antanut sen käyttöön OLAFin loppukertomusta, johon komissio pääsi käsiksi juuri ennen kuin se antoi päätöksensä 16.12.2014. ( 94 ) IMG viittaa erityisesti asiassa T-29/15 annetun tuomion 142 kohtaan, jossa mainitaan ”uudet seikat”, jotka komissio oli sen mukaan ottanut esille.

84. Muistutan tässä yhteydessä, että edellä mainittuun kuulluksi tulemisen oikeuteen ( 95 ) liittyen myös perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan b alakohdassa varmistetaan jokaisen oikeus tutustua häntä koskeviin asiakirjoihin ottaen kuitenkin huomioon oikeutetun luottamuksellisuuden ja salassapitovelvollisuuden vaatimukset. OLAFin tutkimuksista annetun asetuksen N:o 883/2013 10 artiklan 1–3 kohdassa säädetään, että tällaisissa tutkimuksissa toimitetut tai saadut tiedot on suojattava ja että unionin toimielinten on varmistettava tietojen luottamuksellisuus. Saman asetuksen 11 artiklan 3–5 kohdassa säädetään lisäksi OLAFin laatiman kertomuksen toimittamisesta jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille tai asianomaisille toimielimille, mutta asetuksen yhdessäkään säännöksessä ei säädetä kertomuksen toimittamista tutkinnan kohteena olevalle henkilölle. ( 96 ) Kuten unionin yleinen tuomioistuin on toistuvasti todennut mielestäni aivan oikeutetusti asioissa, joissa on kyse nyt käsiteltävään problematiikkaan rinnastettavasta problematiikasta, OLAFiin sovellettavasta säännöstöstä ilmenee, että ainoastaan siinä tapauksessa, että viranomaiset, joille OLAFin loppukertomus osoitetaan, aikovat toteuttaa asianomaiselle henkilölle vastaisia kyseiseen kertomukseen perustuvia toimia, näiden viranomaisten tulisi niihin sovellettavien menettelysääntöjen mukaisesti myöntää tälle henkilölle oikeus tutustua loppukertomukseen, jotta tämä voi käyttää puolustautumisoikeuksiaan. ( 97 )

85. Katson käsiteltävässä asiassa C-183/17 P, että sikäli kun komission tarkoituksena oli perustaa 16.12.2014 antamansa – IMG:lle vastainen – ( 98 ) päätös suoraan OLAFin loppukertomukseen, ( 99 ) sen olisi todellakin pitänyt antaa asianomaiselle oikeus tutustua kertomuksen sisältöön ja antaa sille mahdollisuus puolustusargumenttinsa esittämiseen, ( 100 ) varsinkin jos oli osoittautunut, että asiakirja sisälsi uusia seikkoja, jotka komissio olisi voinut ottaa huomioon IMG:hen nähden.

86. Huomautan kuitenkin ensinnäkin, että valituksenalaista tuomiota luettaessa ilmenee, että unionin yleinen tuomioistuin on useaan otteeseen maininnut tasapainon, joka olisi löydettävä seuraavien välillä: komission mahdollinen ilmoitus asiakirjojensa sisältämistä ”uusista seikoista” sekä tarve varmistaa OLAFin tutkimuksen luottamuksellisuus, ja tämä ei koske OLAFin loppukertomusta, kuten IMG antaa valituksessaan ymmärtää, vaan 25.4.2014 päivättyä kirjettä. ( 101 ) Panen merkille, että komissio lähetti kirjeen IMG:lle ajankohtana, jolloin OLAFin tutkimus oli vielä kesken ja luottamuksellisuuden turvaaminen oli siten erityisen tärkeää. Unionin yleisen tuomioistuimen toteamuksista sitä paitsi ilmenee yhtäältä, että 25.4.2014 päivätyssä kirjeessä mainitaan, että tutkimukseen perustuvilla ”uusilla seikoilla” vain vahvistettiin IMG:n asemaan liittyviä komission jo aiemmin ilmaisemia epäilyjä, ( 102 ) ja toisaalta, ettei IMG ollut riitauttanut tässä tuomioistuimessa sitä, että komission velvollisuutena oli asetuksen N:o 883/2013 10 artiklan nojalla turvata luottamuksellisuus ja siten olla paljastamatta uusien seikkojen yksityiskohtia. ( 103 )

87. Unionin yleinen tuomioistuin on kuitenkin joka tapauksessa katsonut mielestäni perustellusti, että komission IMG:lle toimittamien tietojen väitetystä niukkuudesta huolimatta IMG sai juuri 25.4.2014 päivätyn kirjeen ( 104 ) ansiosta tietoonsa syyt, joiden vuoksi 16.12.2014 päivätty päätös annettiin, ja tämä tehtiin tarpeeksi tarkasti, jotta asianomaisella olisi halutessaan ollut mahdollisuus esittää puolustuksensa ennen päätöksen antamista. ( 105 ) Kuten jotkut muutkin julkisasiamiehet ovat jo aiemmin tähdentäneet, ( 106 ) oikeus tutustua unionin toimielimen hallussa oleviin tietoihin ei ole itsetarkoitus, vaan sillä pyritään takaamaan asianomaiselle mahdollisuus puolustautumiseen, joten toimea ei pidä kumota, jos todetaan, että oletettu sääntöjenvastaisuus ei ole vaikuttanut puolustautumisoikeuksiin. Lisään, että unionin yleisen tuomioistuimen asiassa tekemää tosiseikkojen arviointia ei voida kyseenalaistaa käsiteltävässä muutoksenhaussa, koska asiakirjojen vääristämistä ei ole missään näytetty toteen eikä siihen ole tässä yhteydessä edes vedottu. ( 107 )

88. Valituksenalainen tuomio ja etenkin sen 142 kohta, jota IMG erityisesti arvostelee tältä osin, sisältää mielestäni perusteluja, joihin ei liity oikeudellista virhettä siltä osin kuin siinä viitataan tasapainoon, jota vaaditaan OLAFin tutkimuksen luottamuksellisuuden ja sen välillä, että asianomaisella on mahdollisuus käyttää puolustautumisoikeuksiaan.

89. Kolmanneksi IMG moittii erityisesti unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-29/15 antaman tuomion 143 kohdassa esittämää päättelyä kolmelta näkökannalta. Ensinnäkin se vetoaa hyvän hallinnon velvollisuuden laiminlyöntiin siltä osin kuin on kyse komission aiemmin toteuttamien toimenpiteiden ja riidanalaisen päätöksen välillä väitetysti vallitsevasta suorasta yhteydestä. Toiseksi IMG toistaa argumenttinsa, jonka mukaan komissio ei ole noudattanut sen oikeutta tulla ennen päätöksen antamista kuulluksi väitettyjä epäilyjä koskevassa kysymyksessä. Kolmanneksi IMG väittää, ettei sen velvollisuutena ollut osoittaa unionin yleisessä tuomioistuimessa sitä, että menettelyn lopputulos olisi ollut erilainen, vaan ainoastaan se, että lopputulos olisi saattanut olla erilainen, jos sillä olisi ollut mahdollisuus esittää näkemyksensä.

90. En yhdy ensimmäisen väitteen osalta IMG:n arvioon, jonka mukaan unionin yleinen tuomioistuin on todennut virheellisesti, että 16.12.2014 annettu päätös oli sitä edeltäneiden toimien ( 108 )”suora seuraus”, kun valittajan mukaan näiden toimien ja päätöksen välillä on kulunut useita kuukausia, kun komissio sai tällä välin OLAFin kertomuksen ja komissio ei olisi voinut vahvistaa kantaansa jo aiemmin toteuttamiensa turvaamistoimenpiteiden vaiheessa. Unionin yleinen tuomioistuin on valituksenalaisen tuomion 143 kohdassa todellisuudessa nähdäkseni vain tyytynyt toteamaan mielestäni perustellusti, että riidanalainen päätös oli suora jatkotoimenpide IMG:n oikeudelliseen asemaan kohdistuneille epäilyille, jotka sen tietoon oli jo tuotu, ( 109 ) ja että asianomaiselle oli täten ilmoitettu siitä, ettei sille voitaisi antaa aiemmassa täytäntöönpanopäätöksessä tarkoitettua hanketta koskevan talousarvion toteuttamista koskevaa tehtävää, koska se ei ollut toimittanut tietoja, joilla epäilyjä olisi voitu hälventää.

91. Toisesta väitteestä, joka koskee IMG:n oikeutta voida käyttää puolustautumisoikeuksiaan, todettakoon vain, ettei se ole perusteltu jäljempänä esittämistäni syistä. ( 110 )

92. Kolmannesta väitteestä – jonka mukaan unionin yleinen tuomioistuin oli vaatinut IMG:tä osoittamaan, että väitetyllä kuulluksi tulemisen oikeuden loukkaamisella oli tosiasiallinen vaikutus menettelyn lopputulokseen, kun taas oikeuskäytännössä ( 111 ) vaaditaan ainoastaan osoittamaan potentiaalinen vaikutus – olen sitä mieltä, ettei mainittu tuomioistuin ole tehnyt oikeudellista virhettä. Unionin yleisen tuomioistuimen mainitsemassa vakiintuneessa oikeuskäytännössä katsotaan, että jos kyseessä on mahdollisesti sääntöjenvastainen menettely, tuomioistuimen tehtävänä on selvittää, olisiko menettely voinut asian tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen mukaan johtaa toisenlaiseen lopputulokseen, jos valittaja olisi voinut paremmin turvata puolustuksensa ilman sääntöjenvastaisuutta. ( 112 ) Unionin yleinen tuomioistuin on siten voinut aivan oikeutetusti todeta valituksenalaisessa tuomiossa ( 113 ) arvioidessaan tosiseikkoja yksinomaisen toimivaltansa mukaisesti, ettei IMG:n esittämien argumenttien eikä oikeudenkäyntiasiakirjoihin sisältyvien tietojen valossa ollut näytetty toteen, että menettelyn lopputulos olisi voinut olla erilainen, jos komissio olisi ilmoittanut asianomaiselle erikseen aikomuksestaan antaa riidanalainen päätös 16.12.2014.

93. Olen kaiken edellä esitetyn perusteella sitä mieltä, että asiassa C-183/17 P esitetty neljäs valitusperuste on hylättävä perusteettomana.

2 Kolmas valitusperuste asiassa C-184/17 P

94. IMG:n asiassa C-184/17 P esittämä kolmas valitusperuste ( 114 ) on osittain päällekkäinen asiassa C-183/17 P esitetyn edellä selostetun neljännen valitusperusteen kanssa, sillä se perustuu puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen, johon vedotaan mainitun neljännen valitusperusteen tueksi esitettyihin argumentteihin rinnastettavien argumenttien perusteella, mutta sen lisäksi se perustuu perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin ja asiakirja-aineiston huomioon ottamiseen vääristyneellä tavalla, joihin ei ole vedottu asiassa C-183/17 P. ( 115 ) Katson komission tavoin, ( 116 ) että kolmas valitusperuste on niin ikään perusteeton seuraavaksi esittämistäni syistä.

95. IMG moittii unionin yleistä tuomioistuinta ensinnäkin lähinnä siitä, ettei tämä ollut tehnyt päätelmiä omasta toteamuksestaan, jonka mukaan komission olisi pitänyt antaa 8.5.2015 päivättyyn kirjeeseen perustuva päätös vasta annettuaan asianomaiselle mahdollisuuden tututusta OLAFin loppukertomukseen.

96. Kun otetaan huomioon edellä mainittu oikeuskäytäntö, joka koskee mahdollisuutta tutustua OLAFin laatimiin luottamuksellisiin asiakirjoihin, ( 117 ) unionin yleinen tuomioistuin on mielestäni voinut todeta niin, ettei se ole esittänyt ristiriitaisia perusteluja eikä arvioinut tosiseikkojen vääristyneellä tavalla, ( 118 ) että vaikka komission olisikin pitänyt ilmoittaa IMG:lle etukäteen OLAFin loppukertomuksesta, ( 119 ) todetulla sääntöjenvastaisuudella ei asian olosuhteissa kuitenkaan ollut ratkaisevaa vaikutusta asianomaisen puolustautumisoikeuksiin, koska tällä oli ollut mahdollisuus esittää useaan otteeseen ja ennen riidanalaisen kirjeen lähettämistä huomautuksensa sen oikeudelliseen asemaan kohdistuneista epäilyistä. ( 120 )

97. IMG väittää toiseksi, että sillä olisi pitänyt olla oikeus esittää argumenttinsa sekä niistä seikoista, joihin komissio aikoi perustaa päätöksenä, että itse päätösluonnoksesta. ( 121 )

98. Toisin kuin IMG itsepintaisesti väittää käsiteltävässä asiassa C-184/17 P, asiaa koskevasta oikeuskäytännöstä käy kuitenkin mielestäni ilmi, että oikeus tulla kuulluksi ennen asianomaiselle vastaisen päätöksen antamista edellyttää, että kyseisellä henkilöllä on mahdollisuus esittää näkemyksensä seikoista, joihin hallintoviranomainen aikoo tulevan päätöksensä perustaa, eikä suunnitellun päätöksen sisällöstä, niin että päätösluonnos pitäisi toimittaa tälle etukäteen. ( 122 )

99. Kolmanneksi IMG väittää, ettei sen itsensä vaan komission tehtävänä on osoittaa, että lopputulos olisi voinut olla toisenlainen, jos riidanalaisen päätöksen antamiseen ei olisi liittynyt sääntöjenvastaisuutta. ( 123 )

100. Valituksenalaisessa tuomiossa mainitusta ja edellä esitetystä oikeuskäytännöstä ( 124 ) käy kuitenkin mielestäni ilmi, että jos tuomioistuin katsoo, että kyse on sääntöjenvastaisesta menettelystä, sen on selvitettävä, olisiko menettely voinut päätyä toisenlaiseen lopputulokseen ilman sääntöjenvastaisuutta asian erityiset olosuhteet huomioon ottaen ja kaikkien asiassa esitettyjen todisteiden valossa, etenkin niiden, jotka on toimittanut asianosainen, joka vetoaa sääntöjenvastaisuuteen. ( 125 ) Valituksenalaisen tuomion kohta, jota IMG erityisesti arvostelee tässä kysymyksessä, sisältää perusteellisen arvion, joka koskee IMG:n unionin yleisessä tuomioistuimessa esittämiä argumentteja sekä tämän tuomioistuimen oikeudenkäyntiaineistoon sisältyviä tietoja ( 126 ) ja josta unionin yleinen tuomioistuin on voinut päätellä oikeudellista virhettä tekemättä ja ottamatta todisteita huomioon vääristyneellä tavalla, ettei ollut näytetty toteen, että ilman menettelyvirhettä ( 127 ) komissio olisi voinut tehdä riidanalaiseen kirjeeseen perustuvasta päätöksestä poikkeavan päätöksen. ( 128 )

101. IMG:n asiassa C-184/17 P esittämä kolmas valitusperuste on siten mielestäni hylättävä perusteettomana.

VI Ratkaisuehdotus

102. Ehdotan edellä esitetyn perusteella, että unionin tuomioistuin – hylkää Euroopan komission yhdistetyissä asioissa C-183/17 P ja C-184/17 P esittämät liitännäisvalitukset perusteettomina ja – hylkää toisen ja neljännen valitusperusteen asiassa C-183/17 P sekä toisen ja kolmannen valitusperusteen asiassa C-184/17 P perusteettomina, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta siihen, ovatko International Management Groupin esittämät muut valitusperusteet perusteltavia tai mitä oikeudenkäyntikuluista päätetään.

( 1 ) Alkuperäinen kieli: ranska.

( 2 ) Ei julkaistu, EU:T:2017:56 (jäljempänä asiassa T-29/15 annettu tuomio tai valituksenalainen tuomio).

( 3 ) Ei julkaistu, EU:T:2017:57 (jäljempänä asiassa T-381/15 annettu tuomio tai valituksenalainen tuomio, asiassa T-29/15 annetun tuomion kanssa yhdessä valituksenalaiset tuomiot).

( 4 ) Euroopan unionin yleisestä talousarviosta rahoitettavaa, Myanmarin/Burman hyväksi toteutettavaa vuoden 2013 toimintaohjelmaa koskevan komission täytäntöönpanopäätöksen C(2013) 7682 final muuttamisesta 16.12.2014 annettu päätös (jäljempänä 16.12.2014 annettu päätös tai riidanalainen päätös).

( 5 ) Jäljempänä 8.5.2015 päivätty kirje eli riidanalainen kirje.

( 6 ) Tarkennettakoon, että käsiteltävät valitukset koskevat Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annettua neuvoston asetusta (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (EYVL 2002, L 248, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 24.11.2010 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU, Euratom) N:o 1081/2010 (EUVL 2010, L 311, s. 9) (jäljempänä asetus N:o 1605/2002); asetuksen [N:o 1605/2002] soveltamissäännöistä 23.12.2002 annettua komission asetusta (EY, Euratom) N:o 2342/2002 (EUVL 2002, L 357, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 23.4.2007 annetulla komission asetuksella (EY, Euratom) N:o 478/2007 (EUVL 2007, L 111, s. 13) (jäljempänä asetus N:o 2342/2002 ja asetuksen N:o 1605/2002 kanssa yhdessä varainhoitoa koskeva vuoden 2002 lainsäädäntö); unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen [N:o 1605/2002] kumoamisesta 25.10.2012 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU, Euratom) N:o 966/2012 (EUVL 2012, L 298, s. 1) sekä asetuksen [N:o 966/2012] soveltamissäännöistä 29.10.2012 annettua komission delegoitua asetusta (EU) N:o 1268/2012 (EUVL 2012, L 362, s. 1) (jäljempänä asetus N:o 966/2012 ja yhdessä asetuksen N:o 1268/2012 kanssa varainhoitoa koskeva vuoden 2012 lainsäädäntö).

( 7 ) Ks. asiassa T‑29/15 annetun tuomion 1–15 kohta ja asiassa T‑381/15 annetun tuomion 1–17 kohta.

( 8 ) Jäljempänä aiempi täytäntöönpanopäätös.

( 9 ) Liitteessä selostetaan mainitulla päätöksellä hyväksytyn vuosittaisen toimintaohjelman kattamaa toista toimenpidettä ja todetaan, että toimenpide perustettiin unionin kokonaan rahoittamalla kaupan kehittämisohjelmalla ja että se oli tarkoitus panna täytäntöön yhteistyössä kansainvälisen järjestön kanssa.

( 10 ) Ks. liitteen 8.3.1 kohta ja sen alaviite 2.

( 11 ) OLAFin tutkimuksista sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1073/1999 ja neuvoston asetuksen (Euratom) N:o 1074/1999 kumoamisesta 11.9.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013 (EUVL 2013, L 248, s. 1) 7 artiklan 6 kohdan mukaisesti toteutetut toimenpiteet.

( 12 ) Jäljempänä OLAFin loppukertomus, josta on esitetty tiivistelmä asiassa T-381/15 annetun tuomion 7 kohdassa.

( 13 ) Riidanalaisen 16.12.2014 annetun päätöksen ainoan artiklan mukaan päätöksen liitteellä korvataan aiemman täytäntöönpanopäätöksen liite (ks. erityisesti tämän uuden liitteen 4.3.1 kohta, jossa mainitaan IMG:n korvannut yksikkö eli Deutsche Gesellschaft für Internationale Zusammenarbeit (GIZ) GmbH, jäljempänä GIZ).

( 14 ) Menettely unionin yleisessä tuomioistuimessa esitetään yksityiskohtaisesti asiassa T-29/15 annetun tuomion 16–25 kohdassa.

( 15 ) Ks. asiassa T-29/15 annetun tuomion 28–78 kohta.

( 16 ) Asiassa T-29/15 annetun tuomion 26 kohdassa esitetyt perusteet.

( 17 ) Ks. asiassa T-29/15 annetun tuomion 79–169 kohta.

( 18 ) Ks. asiassa T-29/15 annetun tuomion 170–175 kohta.

( 19 ) Menettely unionin yleisessä tuomioistuimessa esitetään yksityiskohtaisesti asiassa T-381/15 annetun tuomion 18–25 kohdassa.

( 20 ) Ks. asiassa T-381/15 annetun tuomion 29–75 kohta.

( 21 ) Asiassa T-381/15 annetun tuomion 76 kohdassa esitetyt perusteet.

( 22 ) Ks. asiassa T-381/15 annetun tuomion 76–160 kohta.

( 23 ) Ks. asiassa T-381/15 annetun tuomion 161–173 ja 185 kohta.

( 24 ) Ks. asiassa T-381/15 annetun tuomion 174–184 kohta.

( 25 ) Viimeksi mainittu vaatimus on tosin minusta menettänyt kohteensa, kun otetaan huomioon asianosaisten istunnossa toimittamat tiedot (ks. tämän ratkaisuehdotuksen 34 kohta).

( 26 ) IMG esittää valitusperusteet tiivistetysti seuraavasti: ”(1) Perusteluvelvollisuutta on laiminlyöty – Tuomioistuin on laiminlyönyt perusteluvelvollisuuttaan – Asiakirja-aineisto on otettu huomioon vääristyneellä tavalla; (2) Asetusta [N:o 1605/2002] ja asetusta [N:o 966/2012] on rikottu – Asetusta [N:o 2342/2002] ja asetusta [N:o 1268/2012] on rikottu – Tuomioistuin on laiminlyönyt perusteluvelvollisuuttaan – Asiakirja-aineisto on otettu huomioon vääristyneellä tavalla; (3) Hyvän varainhoidon periaatetta on loukattu – Perusteluvelvollisuutta on laiminlyöty – Tuomioistuin on laiminlyönyt perusteluvelvollisuuttaan – Asetuksen [N:o 966/2012] (61 artiklan 1 kohtaa ja 60 artiklan 2 kohtaa) on rikottu; (4) Hyvän hallinnon periaatetta on loukattu – Kuulluksi tulemista koskevaa oikeutta on loukattu.”

( 27 ) IMG esittää valitusperusteet tiivistetysti seuraavasti: ”(1) Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen ja unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen täytäntöönpanosta annettujen käytännön määräysten rikkominen sekä puolustautumisoikeuksien loukkaaminen – Komission perusteluvelvollisuuden laiminlyönti – Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen perusteluvelvollisuuden laiminlyönti – Asiakirja-aineiston huomioon ottaminen vääristyneellä tavalla; (2) Asetuksen [N:o 966/2012] ja asetuksen [N:o 1268/2012] rikkominen – Ilmeinen arviointivirhe – Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen perusteluvelvollisuuden laiminlyönti – Asiakirja-aineiston huomioon ottaminen vääristyneellä tavalla; (3) Puolustautumisoikeuksien loukkaaminen – Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen perusteluvelvollisuuden laiminlyönti – Asiakirja-aineiston huomioon ottaminen vääristyneellä tavalla; (4) Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen – Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen perusteluvelvollisuuden laiminlyönti – Asiakirja-aineiston huomioon ottaminen vääristyneellä tavalla; (5) Oikeusvarmuuden periaatteen loukkaaminen – Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen perusteluvelvollisuuden laiminlyönti – Asetuksen [N:o 966/2012] 61 artiklan rikkominen.”

( 28 ) Ks. myös tämän ratkaisuehdotuksen 5 ja 6 kohta.

( 29 ) Huomautan, ettei ole riitautettu, että liitännäisvalitukset täyttävät unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 178 artiklassa ja etenkin sen 2 kohdassa asetetut vaatimukset.

( 30 ) Ks. erityisesti tuomio 19.1.2017, komissio v. Total ja Elf Aquitaine (C-351/15 P, EU:C:2017:27, 35–36 kohta); määräys 11.10.2017, Guardian Glass España, Central Vidriera v. komissio (T-170/16, EU:T:2017:722, 85 kohta ja sitä seuraavat kohdat) sekä tuomio 8.5.2018, Esso Raffinage v. ECHA (T-283/15, EU:T:2018:263, 49–51 kohta).

( 31 ) Komissio tarkoittaa nimenomaisesti asiassa T-29/15 annetun tuomion 46, 50–52, 57 sekä 59–63 kohtaa.

( 32 ) Mainitun 84 artiklan, jonka otsikko on ”Rahoituspäätökset”, 1–3 kohdassa säädetään seuraavaa:

”1. Kaikista menoista tehdään sitoumus – –

2. Menoon sitoutumista edeltää rahoituspäätös, jonka tekee toimielin – –.

3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetussa rahoituspäätöksessä määritellään tavoite, odotetut tulokset, toteuttamistapa ja sen kokonaismäärä. Siihen sisältyy myös kuvaus rahoitettavista toimista, maininta kullekin toimelle osoitetusta määrästä sekä alustava toteuttamisaikataulu.

Välillisessä hallinnoinnissa [rahoituspäätöksessä] on ilmoitettava yhteisö – – jolle toteuttamistehtäviä on siirretty 58 artiklan 1 kohdan c alakohdan nojalla, sekä perusteet, joiden mukaisesti yhteisö – – valitaan, ja [tälle] siirrettävät tehtävät.”

( 33 ) Komission mukaan menoa koskeva oikeudellinen sitoumus liittyy ”päätöksiin, sopimuksiin, valtuutuksiin jne.”, ja tulojen ja menojen hyväksyjällä on tässä asiassa harkintavaltaa.

( 34 ) Komissio korostaa, että aiemman täytäntöönpanopäätöksen 3 artiklassa, jota ei ole muutettu riidanalaisella päätöksellä, todetaan, että talousarvion toteuttamiseen liittyvät tehtävät yhteisen hallinnoinnin yhteydessä ”voidaan antaa”, ei ”on annettava”, liitteissä osoitetulle yksikölle.

( 35 ) Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kyse on toimista, joilla on vaikutuksia vain hallinnon sisällä ja joilla ei luoda mitään oikeuksia tai velvoitteita kolmansille (ks. mm. tuomio 6.4.2000, Espanja v. komissio, C-443/97, EU:C:2000:190, 28 kohta, ja tuomio 22.4.2015, Planet v. komissio, T-320/09, EU:T:2015:223, 63 kohta).

( 36 ) Asiassa T-29/15 annetun tuomion 50 kohdassa todetaan, että ”se, ettei ole varmaa, että tulojen ja menojen hyväksyjä tekee valtuutussopimuksen [GIZin] kanssa, ei vaikuta toteamukseen, jonka mukaan sopimus voitaisiin joka tapauksessa tehdä ainoastaan [GIZin] kanssa mutta ei [IMG:n] kanssa”, sillä jälkimmäistä ei enää voida valita riidanalaisen päätöksen vuoksi.

( 37 ) Komissio tukeutuu tässä lähinnä tuomioon 25.2.1988, Les Verts v. parlamentti (190/84, EU:C:1988:94, 7 ja 8 kohta), vaikka tuomio on annettu ennen asetusta N:o 966/2012 eikä koske nyt riitautetun päätöksen kaltaista päätöstä.

( 38 ) Muistutan, että IMG nimettiin aiemmassa täytäntöönpanopäätöksessä talousarvion toteuttamista koskevasta tehtävästä vastaavaksi yhteisöksi ”sillä edellytyksellä, että sen kanssa tehdään tähän liittyvä valtuutussopimus” (ks. asiassa T-29/15 annetun tuomion 4 kohta). Asianomainen korostaa aiheellisesti, että vaikka päätöksessä ei annettu sille oikeutta tämän sopimuksen tekoon, päätöksen oikeusvaikutuksena oli kuitenkin se, että jos komissio olisi halunnut tehdä sopimuksen myöhemmin, se olisi ollut mahdollista ainoastaan IMG:n kanssa, ja että tämä oikeusvaikutus lakkautettiin 16.12.2014 annetulla päätöksellä.

( 39 ) Muistuttaisin vain, että valituksenalaisen tuomion useissa kohdissa, joihin komissio on nimenomaisesti viitannut asiassa C-183/17 P tekemänsä liitännäisvalituksen ensimmäisessä osassa (eli asiassa T-29/15 annetun tuomion 46, 50–52, 57 ja 59–63 kohta), unionin yleinen tuomioistuin on maininnut vain yhden tuomioistuinratkaisun (välitoimia koskeva määräys 8.1.2014, Stichting Sona ja Nao v. komissio, T-505/13 R, ei julkaistu, EU:T:2014:1), johon komissio sitä paitsi itse vetosi unionin yleisessä tuomioistuimessa ja jolla ei tässä asiassa ole nähdäkseni merkitystä syistä, jotka mainittu tuomioistuin hyväksyi perustellusti (ks. mainitun tuomion 61–63 kohta). Asiassa T-29/15 annetun tuomion 56 kohdassa (johon ei ole viitattu) mainittujen tuomioiden kohdat puolestaan heijastelevat vakiintunutta oikeuskäytäntöä (joka mainitaan tämän ratkaisuehdotuksen 40 kohdassa), joka pätee yleisesti ja ylittää selvästi julkisten hankintojen alan.

( 40 ) On toistuvasti todettu, että valituksessa on ilmoitettava täsmällisesti, mitkä valituksenalaisen tuomion kohdat riitautetaan, sekä ne oikeudelliset argumentit, joihin erityisesti halutaan vedota tämän vaatimuksen tueksi, jotta siitä voitaisiin tehdä oikeudellinen arviointi, jonka avulla unionin tuomioistuin voisi toteuttaa sille kuuluvan tehtävän ja harjoittaa laillisuusvalvontaansa, sillä muutoin tuota valitusta tai siihen liittyvää perustetta ei voida ottaa tutkittavaksi [erityisesti tuomio 1.2.2018, Panalpina World Transport (Holding) ym. v. komissio, C-271/16 P, ei julkaistu, EU:C:2018:59, 17 kohta].

( 41 ) Komissio viittaa nimenomaisesti asiassa T-381/15 annetun tuomion 44–48 kohtaan.

( 42 ) Erityisesti mainitun asetuksen 58 artiklan 1 kohdan c alakohdan ii alakohdan nojalla; tuossa kohdassa säädetään seuraavaa: ”Komissio toteuttaa talousarviota – – välillisesti – – välillinen hallinnointi – – siirtämällä talousarvion toteuttamistehtäviä – – kansainvälisille järjestöille.”

( 43 ) Ks. riidanalaisen kirjeen täsmällisestä sisällöstä asiassa T-381/15 annetun tuomion 10–16 ja 44 kohta sekä erityisesti nämä kaksi viimeksi mainittua kohtaa sen näkökohdan osalta, jonka komissio riitautti käsiteltävässä asiassa C-184/17 P tekemässään liitännäisvalituksessa.

( 44 ) Komissio viittaa tässä nimenomaisesti asiassa T-29/15 annetun tuomion 70–73 kohtaan.

( 45 ) Vahvistavaa päätöstä koskeva kanne jätetään tutkimatta vain, jos vahvistetusta päätöksestä on tullut lopullinen, koska siitä ei ole nostettu kannetta säädetyssä määräajassa (ks. erityisesti tuomio 31.5.2017, DEI v. komissio, C-228/16 P, EU:C:2017:409, 35 kohta).

( 46 ) Ks. asiassa T-29/15 annetun tuomion 69 kohdassa mainitun unionin yleisen tuomioistuimen oikeuskäytännön ohella tuomio 15.7.2015, Westfälische Drahtindustrie ym. v. komissio (T-393/10, EU:T:2015:515, 107 kohta) ja tuomio 13.10.2015, Intrasoft International v. komissio (T-403/12, EU:T:2015:774, 48–52 kohta); ks. unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön osalta tuomio 19.1.2017, komissio v. Total ja Elf Aquitaine (C-351/15 P, EU:C:2017:27, 37–49 kohta) sekä tuomio 31.5.2017, DEI v. komissio (C-228/16 P, EU:C:2017:409, 33 ja 34 kohta).

( 47 ) Ks. erityisesti tuomio 19.1.2017, komissio v. Total ja Elf Aquitaine (C-351/15 P, EU:C:2017:27, 37–49 kohta) ja tuomio 8.5.2018, Esso Raffinage v. ECHA (T-283/15, EU:T:2018:263, 50 ja 81–83 kohta).

( 48 ) Komissio lisää, että riitautettu päätös ei ole ”uudelleen tarkastelun” tulos, ja se viittaa tässä tuomioon 7.2.2001, Inpesca v. komissio (T-186/98, EU:T:2001:42, 49 kohta). Unionin yleinen tuomioistuin näyttää minusta kuitenkin näin vedotussa oikeuskäytännössä tarkoittavan hallintoviranomaisen mahdollista päätöstä kieltäytyä uudelleen arvioinnista; tällainen asiayhteys ei vastaa käsiteltävässä asiassa C-183/17 P kyseessä olevaa asiayhteyttä. Kun unionin yleinen tuomioistuin mainitsee asiassa T-29/15 annetun tuomion 69 kohdassa ”uudelleen tarkastelun” viittaamalla tuomioon 22.5.2012, Sviluppo Globale v. komissio (T-6/10, ei julkaistu, EU:T:2012:245, 22 kohta), kyseistä kohtaa on minusta luettava yhdessä uudelleen tarkastelua käsittelevien, viimeksi mainitun tuomion 21, 24, 31 ja 37 kohdan kanssa, Ks. vastaavasti tuomio 26.10.2017, Global Steel Wire ym. v. komissio (C-454/16 P–C-456/16 P ja C-458/16 P, ei julkaistu, EU:C:2017:818, 30–35 kohta) sekä tuomio 2.6.2016, Moreda-Riviere Trefilerías ym. v. komissio (T-426/10–T-429/10 ja T-438/12–T-441/12, EU:T:2016:335, 545–549 kohta).

( 49 ) Ks. asiassa T-29/15 annetun tuomion 7–13 kohdassa selostetut tapahtumat.

( 50 ) Ks. turvaamistoimenpiteiden väliaikaisuudesta ja kumottavuudesta vastaavasti tuomio 5.10.2017, Mabrouk v. neuvosto (T-175/15, EU:T:2017:694, 147 kohta).

( 51 ) IMG korostaa mielestäni perustellusti, että 16.12.2014 annettu päätös ei ole yleinen tai väliaikainen vaan sillä IMG suljetaan erityisellä ja lopullisella tavalla pois toisesta niistä kahdesta toimenpiteestä, joista määrätään Myanmarin/Burman hyväksi toteutettavassa vuoden 2013 toimintaohjelmassa.

( 52 ) Ks. vastaavasti tuomio 3.4.2014, komissio v. Alankomaat ja ING Groep (C-224/12 P, EU:C:2014:213, 69–72 kohta), jossa on erityisesti korostettu, että ” alustavassa tarkastelussa – – edellytti kiireellisten toimenpiteiden toteuttamista – – ei – – voida noudattaa samoja edellytyksiä, joita on noudatettava lopullisessa päätöksessä – – ”.

( 53 ) Komissio viittaa tässä asiassa T-29/15 annetun tuomion 74–76 kohtaan.

( 54 ) Ks. riidanalaisen toimen erityisen normatiivisen asiayhteyden ja itsenäisten oikeusvaikutusten huomioon ottamisesta kumoamiskanteen tutkittavaksi ottamisen tarkastelussa tämän ratkaisuehdotuksen alaviitteessä 47 mainitun oikeuskäytännön lisäksi erityisesti tuomio 13.2.2014, Unkari v. komissio (C-31/13 P, EU:C:2014:70, 57 kohta ja sitä seuraavat kohdat) sekä tuomio 8.12.2011, Deutsche Post v. komissio (T-421/07, EU:T:2011:720, 49 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

( 55 ) Ks. lisäksi tämän ratkaisuehdotuksen alaviite 11.

( 56 ) Tämän ratkaisuehdotuksen 50 kohdan ja sitä seuraavan kohdan yhteydessä mainittu oikeuskäytäntö.

( 57 ) Ks. erityisesti asiassa T-29/15 annetun tuomion 76 kohta.

( 58 ) Huomautan lisäksi, että on ristiriitaista komission tavoin väittää, että riidanalainen päätös olisi ollut 25.4.2014 päivätyn kirjeen automaattinen seuraus, kun kirjeessä nimenomaisesti todetaan, että komissiolla oli aiemmin annetun täytäntöönpanopäätöksen mukaisesti harkintavaltaa sopimuksen tekemiseksi IMG:n kanssa (ks. asiassa T-29/15 annetun tuomion 8 ja 85 kohdassa selostetun kirjeen sisältö).

( 59 ) Toisin sanoen 16.12.2014 annettu päätös ja 8.5.2015 päivätty kirje.

( 60 ) Kun otetaan huomioon, että komissio on keskittynyt puolustuksessaan perusteen tähän osaan vastineessaan, vastauskirjelmässään ja suullisessa lausumassaan.

( 61 ) IMG viittaa tämän perusteella erityisesti asiassa T-29/15 annetun tuomion 105 kohtaan sekä asiassa T-381/15 annetun tuomion 102, 105 ja 106 kohtaan.

( 62 ) Ks. tämän ratkaisuehdotuksen alaviitteessä 6 mainitut säädökset, kun todetaan, että asiassa C-183/17 P esitetty toinen valitusperuste koskee samalla sekä vuoden 2002 että vuoden 2012 varainhoitolainsäädäntöä, kun taas asiassa C-184/17 P esitetty toinen valitusperuste koskee vain jälkimmäistä lainsäädäntöä. Ks. ajallisesti sovellettavista säännöksistä asiassa T-29/15 annetun tuomion 27 kohta.

( 63 ) Viimeksi mainitun seikan osalta IMG arvostelee etenkin asiassa T-29/15 annetun tuomion 104–106, 109 ja 110 kohtaa (jotka sisältyvät IMG:n tässä asiassa esittämään ensimmäiseen ja toiseen valitusperusteeseen liittyvään osaan) sekä asiassa T-381/15 annetun tuomion 102, 103 ja 108 kohtaa (jotka sisältyvät IMG:n mainitussa asiassa esittämään kolmanteen valitusperusteeseen liittyvään osaan). IMG vetosi istunnossa etenkin siihen, että unionin yleinen tuomioistuin on erehtynyt, sillä se, että valtio ei tunnusta kansainvälistä järjestöä tai ilmoittaa, ettei ole enää sen jäsen, ei aseta kyseenalaiseksi tuon järjestön oikeudellista asemaa.

( 64 ) Komissio vetosi istunnossa siihen, että IMG:n vaatimus, jolla tämä vaati sen toteamista, että se on todellakin kansainvälinen järjestö, ei voi olla käsiteltävien menettelyjen kohteena, koska komissio ei ole ottanut asiassa lopullista kantaa vaan esittänyt siitä epäilyjään eivätkä unionin tuomioistuimetkaan kykene vahvistamaan IMG:n asemaa.

( 65 ) Ks. etenkin asiassa T-29/15 annetun tuomion 26, 79 ja 95 kohta sekä asiassa T-381/15 annetun tuomion 76 kohta.

( 66 ) Ks. erityisesti asiassa T-29/15 annetun tuomion 103–110 kohta sekä asiassa T-381/15 annetun tuomion (erityisesti) 98–108 kohta, joista ilmenee, että unionin yleinen tuomioistuin on yhtäältä katsonut, ettei komissio ole riitautetuissa toimissa päätellyt, ettei IMG:tä voida pitää kansainvälisenä järjestönä, vaan se päätti olla uskomasta sille talousarvion toteuttamista välillisen hallinnoinnin avulla niin kauan kuin sen asemaan kohdistuneita epäilyjä ei olisi poistettu, ja toisaalta todennut, ettei päätös ollut selvästi epätarkoituksenmukainen asian kaltaisessa tilanteessa eikä unionin varainhoitolainsäädännön vastainen.

( 67 ) Erityisesti asetuksen N:o 1605/2002 53 d artiklan 1 kohdan sekä asetuksen N:o 966/2012 60 artiklan 2 kohdan (asiassa T-29/15 annetun tuomion 95–110 kohta) sekä asetuksen N:o 966/2012 60 artiklan 2 kohdan ja asetuksen N:o 1268/2012 43 artiklan 1 kohdan (asiassa T-381/15 annetun tuomion 96–108 kohta) valossa.

( 68 ) Toisin sanoen vaatimus siitä, että kyse on kansainvälisen oikeuden alaan kuuluvasta järjestöstä, joka on perustettu hallitustenvälisellä sopimuksella asetuksen N:o 1268/2012 43 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaan; tuossa kohdassa määritellään ”kansainväliset järjestöt”, joihin viitataan asetuksen N:o 966/2012 58 artiklan 1 kohdan c alakohdan ii alakohdassa.

( 69 ) IMG toteaa asioissa C-183/17 P ja C-184/17 P jättämiensä valituskirjelmien mukaisesti, että se on perustettu ”vuonna 199416 valtion (Itävalta, Belgia, Kanada, Tanska, Suomi, Ranska, Saksa, Kreikka, Italia, Alankomaat, Norja, Portugali, Venäjän federaatio, Espanja, Ruotsi sekä Yhdistynyt kuningaskunta) ja Euroopan yhteisön humanitaarisen avun toimiston (ECHO) allekirjoittaman hallitustenvälisen sopimuksen perusteella”.

( 70 ) Jotkin valtiot, jotka ovat oletetusti IMG:n perustajajäseniä tai nykyisiä jäseniä, ovat yhtäältä kiistäneet asemansa ja toisaalta esittäneet epäilyjä niiden henkilöiden delegointia koskevasta toimivallasta, jotka edustivat niitä järjestön perustamisvaiheessa (ks. erityisesti asiassa T-29/15 annetun tuomion 8, 85 ja 105 kohta sekä asiassa T-381/15 annetun tuomion 4, 85 ja 98 kohta). Komissio korosti unionin tuomioistuimessa pidetyssä istunnossa, että OLAFin loppukertomuksesta ilmenee, että itse asiassa kaikki valtiot, joilta asiaa kysyttiin, olivat epäileviä, ei vain viisi.

( 71 ) Etenkin 25.4.2014 päivätyn kirjeen valossa, jossa komissio totesi yhtäältä, että ”monet valtiot (Espanja, Portugali, Norja, Italia ja Belgia), jotka IMG ilmoitti jäsenvaltioiksi tai perustajajäseniksi, eivät pidä itseään IMG:n jäsenvaltioina eivätkä perustajajäseninä”, ja toisaalta, että ”YK:n pääsihteeri on ilmoittanut, ettei IMG ole erikoistunut virasto”, sekä lopuksi, että ”on olemassa epäilyjä niiden oikeushenkilöiden valtuuksista, jotka edustivat maataan IMG:tä perustettaessa”. Asianomaisen komissiolle toimittamat vastaukset eivät mielestäni olleet sellaisia, että niillä olisi voitu riittävällä tavalla kiistää nämä keskeiset vastaväitteet.

( 72 ) IMG lisää, ettei komissio itsekään päässyt käsiksi OLAFin loppukertomukseen ennen 15.12.2014, mutta ei mielestäni esitä tähän perustuvia selviä väitteitä valituksenalaisia tuomioita vastaan.

( 73 ) Toisin sanoen tämän ratkaisuehdotuksen 78 kohdassa ja sitä seuraavissa kohdissa tarkasteltu neljäs valitusperuste asiassa C-183/17 P ja kolmas valitusperuste asiassa C-184/17 P.

( 74 ) IMG arvostelee tässä nimenomaisesti asiassa T-29/15 annetun tuomion 103, 105, 106, 109 ja 110 kohtaa sekä asiassa T-381/15 annetun tuomion 98 ja 99 kohtaa.

( 75 ) Toisin sanoen osa asiassa T-29/15 annetun tuomion 89 kohdasta ja osa asiassa T-381/15 annetun tuomion 98 kohdasta.

( 76 ) IMG:n mainitsemien kohtien sanamuodosta ilmeneekin, että unionin yleinen tuomioistuin viittaa nimenomaisesti valituksenalaisten tuomioiden aiempiin kohtiin (eli asiassa T-29/15 annetun tuomion 85–88 kohtaan ja asiassa T-381/15 annetun tuomion 85 kohtaan), joissa tuomioistuin selostaa asianomaisen ennen riidanalaisten toimien antamista saaman postin sisältöä ja etenkin 25.4.2014 päivätyn sen kirjeen sisältöä, jossa komissio ilmoitti sille epäilyjensä perusteet.

( 77 ) Valittaja viittaa tässä erityisesti asiassa T-381/15 annetun tuomion 102 ja 106 kohtaan.

( 78 ) Toisin sanoen ”Espanja, Portugali, Norja, Italia ja Belgia” asiassa T-381/15 annetun tuomion 85 ja 98 kohdan mukaan.

( 79 ) IMG toteaa vielä, että ”se ei tosin toimittanut kyseisten viiden valtion todistusta, mutta missään ei ole vaadittu tällaista todistetta”. Tästä todettakoon vain, että – kuten IMG myöntää tämän saman tien – unionin yleinen tuomioistuin otti todistuksen esille vain esimerkkinä.

( 80 ) Komissio esittää asiassa C-184/17 P esitettyyn ensimmäiseen valitusperusteeseen liittyvässä vastineensa osassa, johon se viittaa kuitenkin nyt käsiteltävän toisen valitusperusteen yhteydessä, että IMG ”sivuuttaa – – sen tosiasian, että unionin yleinen tuomioistuin on arvioinut asian seikat kokonaisuudessaan”, ja että se ”ryhtyy asiakirjakohtaiseen erilliseen tarkasteluun vääristäen näin tuomion perusteluja”. Toisesta valitusperusteesta komissio väittää, että ”[valituskirjelmän] 51 kohdassa mainituilla asiakirjoilla ei näytetä toteen kansainvälisen järjestön asemaa eikä voida hälventää syntyneitä epäilyjä.”

( 81 ) Ks. erityisesti tuomio 9.6.2011, Comitato Venezia vuole vivere ym. v. komissio (C-71/09 P, C-73/09 P ja C-76/09 P, EU:C:2011:368, 152, 153 ja 159 kohta); määräys 30.6.2016, Slovenská pošta v. komissio (C-293/15 P, ei julkaistu, EU:C:2016:511, 29 ja 39 kohta); tuomio 26.1.2017, komissio v. Keramag Keramische Werke ym. (C-613/13 P, EU:C:2017:49, 26–27 ja 37–39 kohta) sekä 16.11.2017, Ludwig-Bölkow-Systemtechnik v. komissio (C-250/16 P, EU:C:2017:871, 38 ja 39 kohta).

( 82 ) IMG arvostelee tässä yhteydessä asiassa T-381/15 annetun tuomion 105 sekä 102 ja 108 kohtaa.

( 83 ) Ks. erityisesti tuomio 25.10.2017, Slovakia v. komissio (C-593/15 P ja C-594/15 P, EU:C:2017:800, 73 ja 74 kohta); tuomio 7.3.2018, SNCF Mobilités v. komissio (C-127/16 P, EU:C:2018:165, 34 kohta) sekä tuomio 7.6.2018, Equipolymers ym. v. neuvosto (C-363/17 P, ei julkaistu, EU:C:2018:402, 44–46 kohta).

( 84 ) Mainitun tuomion 103 kohdassa todetaan, että ”tässä tilanteessa on syytä todeta, ettei komissio ole tehnyt oikeudellista virhettä eikä ilmeistä arviointivirhettä todetessaan, että kantajan asemasta kansainvälisenä järjestönä oli epäilyjä kyseisten valtioiden tekemien ilmoitusten vuoksi”, ja saman tuomion 104 kohdassa todetaan, että ”kantajan tästä esittämillä argumenteilla ei voida kyseenalaistaa tätä päätelmää”.

( 85 ) Komissio väittää myös, että asiassa T-381/15 annetun tuomion perustelut eivät ole puutteelliset siltä osin kuin kyse oli komission kannanmuutoksesta IMG:hen nähden.

( 86 ) Komissio vastaa puolustuksekseen, että kyseisten valtioiden rahoitustuki voitiin perustellusti riitauttaa IMG:n oikeudellisen asemaan kohdistuneiden epäilyjen vuoksi.

( 87 ) Mainitussa 102 todetaan pääasiallisesti seuraavaa: ”IMG ei ole toimittanut komissiolle eikä unionin yleiselle tuomioistuimelle todisteita, kuten kyseisten valtioiden todistuksia, joilla vahvistettaisiin, että nämä pitivät edelleen itseään järjestön jäseninä OLAFin saamista ilmoituksista huolimatta. Mahdollisella oletuksella siitä, että kansainvälisen järjestön jäsenvaltioiden olisi tuettava järjestöä taloudellisesti, ei ole merkitystä tältä osin.” Mainitussa 108 kohdassa puolestaan todetaan seuraavaa: ”Siltä osin kuin IMG väittää täyttävänsä kansainvälisen järjestön asemalta vaadittavat kaksi edellytystä – – ja komissio on tulkinnut virheellisesti kansainvälisen järjestön käsitettä – –, on joka tapauksessa todettava, että kyseiset argumentit eivät kumoa komission toteamusta siitä, että komissiolla saattoi olla perusteltuja epäilyjä [IMG:n] kansainvälisestä asemasta sillä perusteella, että sen oletetut jäsenvaltiot tai perustajavaltiot kiistivät tämän seikan.” (ks. myös tämän ratkaisuehdotuksen alaviite 71).

( 88 ) IMG arvostelee neljännessä valitusperusteessa nimenomaisesti asiassa T-29/15 annetun tuomion 134–143 kohtaa.

( 89 ) Totean tyhjentävyyden nimissä, että IMG osoittaa valituskirjelmässään selvän yhteyden tämän perusteen ja niiden argumenttien välillä, jotka se esittää samaan asiaan liittyvässä ensimmäisessä valitusperusteessa, joka ei kuitenkaan ole varsinaisesti tämän ratkaisuehdotuksen kohteena.

( 90 ) Tarkennettakoon, että neljättä valitusperustetta ei mainita asiaan C-183/17 liittyvissä IMG:n vastauksessa eikä siten myöskään komission vastauskirjelmässä ja että siitä esitettiin istunnossa suppeita huomautuksia.

( 91 ) IMG vetoaa tuomioon 5.10.2016, ECDC/CJ (T-395/15 P, ei julkaistu, EU:T:2016:598) korostaakseen, että sillä olisi pitänyt olla oikeus esittää näkemyksensä yhtäältä tiedoista, joihin komissio aikoi perustaa päätöksensä, ja toisaalta luonnoksesta itse päätökseksi, jonka komissio aikoi antaa, mutta näin ei ole tapahtunut.

( 92 ) Ks. erityisesti tuomio 11.12.2014, Boudjlida (C-249/13, EU:C:2014:2431, 31, 36–38 kohta); tuomio 20.12.2017, Prequ’ Italia (C-276/16, EU:C:2017:1010, 45 ja 46 kohta); tuomio 5.10.2016, ECDC/CJ (T-395/15 P, ei julkaistu, EU:T:2016:598, 54, 55, 57, 60, 62 ja 73 kohta); tuomio 15.12.2016, Espanja v. komissio (T-466/14, EU:T:2016:742, 40 ja 41 kohta) sekä tuomio 8.2.2018, Institute for Direct Democracy in Europe v. parlamentti (T-118/17, ei julkaistu, EU:T:2018:76, 36 ja 37 kohta).

( 93 ) Ks. erityisesti asiassa T-29/15 annetun tuomion 135–138, 141 ja 142 kohta ensimmäistä valitusperustetta koskevien saman tuomion 85–89 kohdan ohella, joihin sisältyy seikkaperäinen esitys viestienvaihdon sisällöstä.

( 94 ) Muistutettakoon, että komissio sai kertomuksen 15.12.2014 eli riidanalaisen päätöksen antamista edeltävänä päivänä.

( 95 ) Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 81 kohta.

( 96 ) Kuten asetuksen N:o 883/2013 johdanto-osan 24 perustelukappaleessa todetaan, asetuksella suojataan tutkimuksen kohteena olevien henkilöiden oikeudet antamalla heille tilaisuus esittää tutkintavaiheessa huomautuksia häntä koskevista tosiseikoista. Näin ollen saman asetuksen 9 artiklan 2 kohdan kuudennen alakohdan mukaan asianomaisella henkilöllä on oikeus saada OLAFin suorittamasta kuulustelusta laadittu pöytäkirja, jotta tämä voi joko hyväksyä sen tai tehdä siihen huomautuksia.

( 97 ) Ks. vastaavasti OLAFin asiakirjojen luovuttamisesta toimielimen hallinnollisen toiminnan yhteydessä erityisesti tuomio 26.5.2016, International Management Group v. komissio (T-110/15, EU:T:2016:322, 22, 24 sekä 32–37 kohta); tuomio 18.5.2017, Panzeri v. parlamentti (T-166/16, ei julkaistu, EU:T:2017:347, 98 kohta) sekä tuomio 19.6.2018, Le Pen v. parlamentti (T-86/17, ei julkaistu, EU:T:2018:357, 81–84 kohta).

( 98 ) Siitä, että päätös on IMG:lle vastainen, ks. kyseisen toimen kannekelpoisuutta koskevat päätelmät, jotka esitetään tämän ratkaisuehdotuksen 41 kohdassa ja sitä seuraavissa kohdissa.

( 99 ) Tarkennettakoon, että tätä ei ole nähdäkseni näytetty toteen käsiteltävässä asiassa.

( 100 ) Ks. vastaavasti tämän ratkaisuehdotuksen alaviitteessä 97 mainittu unionin yleisen tuomioistuimen oikeuskäytäntö.

( 101 ) Ks. erityisesti asiassa T-29/15 annetun tuomion 142 kohta (joka liittyy unionin yleisessä tuomioistuimessa esitetyn kolmannen perusteen toiseen osaan, joka on asiassa C-183/17 P esitetyn nyt tarkasteltavan neljännen valitusperusteen kohteena) sekä mainitun tuomion 85 ja 92 kohta (jotka liittyvät unionin yleisessä tuomioistuimessa esitettyyn kuudenteen perusteeseen).

( 102 ) Ks. asiassa T-29/15 annetun tuomion 6–8 kohtaan sisältyvä tosiseikkojen kertaus.

( 103 ) Ks. asiassa T-29/15 annetun tuomion 92 kohdan loppuosa 138 kohdan loppuosa.

( 104 ) Ks. asiassa T-29/15 annetun tuomion 85–89 kohta (ks. myös tämän ratkaisuehdotuksen alaviite 71).

( 105 ) Ks. lisäksi vastaavasti tuomio 18.5.2017, Panzeri v. parlamentti (T-166/16, ei julkaistu, EU:T:2017:347, 99 ja 100 kohta) sekä tuomio 19.6.2018, Le Pen v. parlamentti (T-86/17, ei julkaistu, EU:T:2018:357, 85 ja 86 kohta).

( 106 ) Ks. julkisasiamies Trstenjakin ratkaisuehdotus asiassa C.A.S. v. komissio (C-204/07 P, EU:C:2008:175, 100 kohta ja sitä seuraavat kohdat) sekä siinä mainitut aiemmat ratkaisuehdotukset.

( 107 ) Vakiintuneesta oikeuskäytännöstä ilmenee, että tosiseikkojen arviointi ei ole, paitsi jos ne otettu huomioon vääristyneellä tavalla, oikeuskysymys, joka sinänsä kuuluisi unionin tuomioistuimen muutoksenhaussa harjoittaman valvonnan piiriin, ja vääristämisen on ilmettävä asiakirja-aineistosta selvästi ilman, että tosiseikkoja olisi tarpeen arvioida uudelleen. Ks. erityisesti tuomio 16.11.2017, Ludwig-Bölkow-Systemtechnik v. komissio (C-250/16 P, EU:C:2017:871, 39 kohta) sekä tuomio 28.6.2018, Andres (Heitkamp BauHoldingin konkurssipesä) v. komissio (C-203/16 P, EU:C:2018:505, 77 kohta).

( 108 ) Toisin sanoen IMG:n mukaan 26.2.2014 toteutetut turvaamistoimenpiteet ja 25.4.2014 päivätty kirje, jolla komissio ilmoitti asianomaiselle toimenpiteisiin ryhtymisestä.

( 109 ) Muistutan, että kuten asiassa T-29/15 annetun tuomion 8 ja 135 kohdasta käy ilmi, komissio oli ennen 25.4.2014 päivättyä kirjettä vaihtanut 16.12.2013 ja 4.4.2014 välisenä aikana useita viestejä IMG:n kanssa tämän asemasta kansainvälisenä järjestönä.

( 110 ) Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 80 kohta ja sitä seuraavat kohdat.

( 111 ) IMG vetoaa asiassa T-29/15 annetun tuomion 139 kohdassa tarkoitettuun unionin yleisen tuomioistuimen oikeuskäytäntöön; tuossa kohdassa mainitaan tuomio 8.10.2015, Secolux v. komissio (T-90/14, ei julkaistu, EU:T:2015:772, 34 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).

( 112 ) Ks. erityisesti tuomio 16.6.2016, SKW Stahl-Metallurgie ja SKW Stahl-Metallurgie Holding v. komissio (C-154/14 P, EU:C:2016:445, 69–75 kohta); 20.12.2017, Prequ’ Italia (C-276/16, EU:C:2017:1010, 62 kohta); tuomio 14.6.2018, Makhlouf v. neuvosto (C-458/17 P, ei julkaistu, EU:C:2018:441, 42–46 kohta); tuomio 13.12.2013, Unkari v. komissio (T-240/10, EU:T:2013:645, 84 ja 85 kohta) sekä tuomio 19.6.2018, Le Pen v. parlamentti (T-86/17, ei julkaistu, EU:T:2018:357, 87–91 kohta).

( 113 ) Tuo kohta kuuluu seuraavasti: ”Vaikka oletettaisiin, että komission olisi pitänyt ilmoittaa sille riidanalaisen päätöksen antamisesta, [IMG] ei kuitenkaan esittänyt yhtään argumenttia, jonka perusteella voitaisiin katsoa – eikä unionin yleisessä tuomioistuimessa esitetystä asiakirja-aineistostakaan käy ilmi – että jos komissio olisi ilmoittanut sille aikomuksestaan antaa riidanalainen päätös, menettelyn lopputulos olisi ollut erilainen.” (asiassa T-29/15 annetun tuomion 143 kohdan loppuosa; ks. myös saman tuomion 139 kohdan loppuosa). Viimeksi mainitut ilmaukset ovat kylläkin hieman kaksiselitteisiä, sillä ilmausta ”olisi voinut olla” käytetään tavallisesti edellä mainitussa oikeuskäytännössä. Tätä epäonnistunutta ilmausta koskevat perustelut kuitenkin osoittavat, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt asianmukaiset tarkistukset eikä siten ole tehnyt oikeudellista virhettä.

( 114 ) IMG arvostelee kolmannen valitusperusteen mukaisesti nimenomaisesti asiassa T-381/15 annetun tuomion 117–122 kohtaa.

( 115 ) IMG esittää väitteitä tästä asiasta sekä valituskirjelmässään että vastauskirjelmässään.

( 116 ) Tarkennettakoon kuitenkin, etten ole samaa mieltä komission tästä perusteesta vastineessaan ensin esittämistä argumenteista, joiden mukaan puolustautumisoikeuksia ei ole voitu loukata, koska 8.5.2015 päivättyä kirjettä ei voitu pitää IMG:lle vastaisena toimena (ks. viimeksi mainitusta kysymyksestä tämän ratkaisuehdotuksen 43 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

( 117 ) Ks. vastaavasti 16.12.2014 annetun asiassa C-183/17 P riitautetun päätöksen osalta tämän ratkaisuehdotuksen 83 kohta ja sitä seuraavat kohdat oikeuskäytäntöviittauksineen.

( 118 ) Tämän ratkaisuehdotuksen alaviitteessä 107 mainitun oikeuskäytännön mukaan.

( 119 ) Sillä, että IMG sai luvattomasti mahdollisuuden tutustua kertomukseen, mikä tehtiin mahdolliseksi tietovuodon avulla (ks. asiassa T-381/15 annetun tuomion 174 ja 177 kohta), eli seikalla, johon komissio vetoaa vastineessaan, ei voida mielestäni korjata sääntöjenvastaista menettelyä, koska asianomainen pääsi tutustumaan kertomukseen kuitenkin vasta riidanalaisen kirjeen lähettämisen jälkeen, toisin sanoen 12.12.2015 komission istunnossa esittämien tietojen mukaan.

( 120 ) Ks. asiassa T-381/15 annetun tuomion 117 kohdassa ja sitä seuraavissa kohdissa esitetty arvio. Etenkin valitukseen sisältyvistä argumenteista, joiden mukaan IMG ”ei voinut tietää jäsenvaltioiden esittämistä varauksista” ja unionin yleinen tuomioistuin oli vääristellyt asiakirja-aineistoa toteamalla (122 kohdassa), ettei mikään estänyt asianomaista ”kääntymästä suoraan [asianomaisten valtioiden puoleen] ja pyytämästä näitä toimittamaan sille todistus, jolla osoitettaisiin niiden jäsenyys järjestössä”, muistutan, että asiakirja-aineistoon liitetyistä ja unionin yleisen tuomioistuimen tutkimista tiedoista käy kuitenkin ilmi, että komissio oli antanut sille joukon asiaa koskevia tietoja erityisesti 25.4.2014 päivätyssä kirjeessä (ks. 85 kohta), joten mielestäni ei ole näytetty toteen, että asiakirja-aineisto olisi otettu huomioon vääristyneellä tavalla.

( 121 ) IMG nojautuu tässä kysymyksessä oikeuskäytäntöön, johon se vetosi myös asiassa C-183/17 P (ks. tämän ratkaisuehdotuksen alaviite 91).

( 122 ) Ks. erityisesti tämän ratkaisuehdotuksen alaviitteessä 92 mainittu oikeuskäytäntö. Tuomio 5.10.2016, ECDC/CJ (T-395/15 P, ei julkaistu EU:T:2016:598), johon IMG on vedonnut, ei voi mielestäni johtaa (mielestäni etenkään sen 55 kohta ja sitä seuraavat kohdat) muunlaiseen lähestymistapaan kuin siihen, joka perustuu vallitsevaan oikeuskäytäntöön.

( 123 ) IMG vetoaa vastaavasti tuomioon 5.10.2016, ECDC/CJ (T-395/15 P, ei julkaistu, EU:T:2016:598, 72 kohta) sekä tuomioon 8.10.2015, DD/FRA, F-106/13 ja F-25/14 (EU:F:2015:118, 65 ja 93 kohta).

( 124 ) Ks. asiassa T-381/15 annetun tuomion 114 kohdassa mainitun tuomion 8.10.2015, Secolux v. komissio (T-90/14, ei julkaistu, EU:T:2015:772, 34 kohta) ohella tämän ratkaisuehdotuksen alaviitteessä 112 mainittu oikeuskäytäntö.

( 125 ) Ks. jälkimmäisesti kysymyksestä erityisesti tuomio 4.2.2016, C & J Clark International ja Puma (C-659/13 ja C-34/14, EU:C:2016:74, 140 kohta); tuomio 16.6.2016, SKW Stahl-Metallurgie ja SKW Stahl-Metallurgie Holding v. komissio (C-154/14 P, EU:C:2016:445, 69 kohta) sekä tuomio 19.6.2018, Le Pen v. parlamentti (T-86/17, ei julkaistu EU:T:2018:357, 88 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

( 126 ) Ks. vastaavasti sääntöjenvastaisen menettelyn mahdollisesta vaikutuksesta unionin yleisen tuomioistuimen tekemän tarkastelun laajuuden ja paikkansapitävyyden osalta julkisasiamies Trstenjakin asiassa C.A.S. v. komissio antama ratkaisuehdotus (C-204/07 P, EU:C:2008:175, ratkaisuehdotuksen 107–109 kohta).

( 127 ) Toisin sanoen jos IMG olisi perehtynyt OLAFin loppukertomukseen ennen riidanalaisen kirjeen laatimista.

( 128 ) Ks. asiassa T-381/15 annetun tuomion 119–123 kohta, joissa unionin yleinen tuomioistuin toteaa erityisesti seuraavaa: IMG valitteli etenkin sitä, ettei sille annettu mahdollisuutta hälventää talouden vakauteensa kohdistuneita epäilyjä, vaikka komissio ei perustanut 8.5.2015 päivättyä kirjettä tällaisiin syihin; IMG ei kylläkään saanut etukäteen OLAFin loppukertomusta, mutta komissio poikkesi kertomuksesta riidanalaisessa kirjeessä toteamalla, että asianomaisen oikeudellisesta asemasta oli epäilyjä mutta ei varmuutta; siitä riippumatta, mitä varten OLAF ja komissio esittivät kysymyksiä jäsenvaltioille, IMG:llä oli mahdollisuus puolustautua tehokkaasti kääntymällä suoraan niiden valtioiden puoleen, joiden ilmoitukset herättivät epäilyjä sen asemasta kansainvälisenä järjestönä.