Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Väliaikainen oikeussuoja - Tutkittavaksi ottamisen edellytykset - Pääasian kanne, jossa vaaditaan valtiontukien takaisinperimistä koskevan komission päätöksen kumoamista - Kansallisista täytäntöönpanotoimenpiteistä olemassa olevat kansalliset oikeussuojakeinot - Merkityksettömyys välitoimihakemuksen tutkittavaksi ottamisen kannalta

(EY 242 artikla; yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 83 artiklan 2 kohta; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 1 kohta)

2. Väliaikainen oikeussuoja - Täytäntöönpanon lykkääminen - Rakenneuudistustukien takaisinperimistä koskevan komission päätöksen täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Erityisen tiukkojen arviointiperusteiden soveltaminen fumus boni juriksen osalta ei ole sallittua

(EY 242 artikla; yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 83 artiklan 2 kohta; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

3. Muutoksenhaku - Valitusperusteet - Tosiseikkojen virheellinen arviointi - Tutkimatta jättäminen - Yhteisöjen tuomioistuimen harjoittaman valvonnan piiriin ei kuulu selvitysaineiston arviointi

(EY 225 artikla; EY:n tuomioistuimen perussäännön 51 artiklan ensimmäinen kohta)

Tiivistelmä

1. Se, että yritys, joka on saanut valtiontukea, jonka komissio on määrännyt perittäväksi takaisin, voi nostaa kansallisessa tuomioistuimessa kanteen tämän päätöksen täytäntöönpanotoimenpiteistä, ei voi johtaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 1 kohdassa vahvistetun sen säännön muuttamiseen, jonka mukaan toimielimen toimen täytäntöönpanon lykkäämishakemuksen tutkittavaksi ottamisen edellytyksenä on ainoastaan, että hakija on nostanut tästä toimesta kanteen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, eikä se voi johtaa siihen, että tällaiselle yritykselle, joka on tosiasiallisesti nostanut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kumoamiskanteen komission päätöksestä, kieltäydyttäisiin antamasta väliaikaista oikeussuojaa yhteisöjen tuomioistuimissa.

( ks. 32 ja 33 kohta )

2. Tutkittaessa komission päätöksen, jolla rakenneuudistustuki määrätään perittäväksi takaisin, täytäntöönpanon lykkäämishakemusta ei ole perusteltua soveltaa erityisen tiukkoja arviointiperusteita fumus boni juriksen olemassaolon toteamiseksi sillä perusteella, että kiireellisyysvaatimus toteutuu tuensaajan maksukyvyttömyysongelmien vuoksi aina. Maksukyvyttömyys ei merkitse välttämättä sitä, että kiireellisyyttä koskevan edellytyksen olisi katsottava täyttyvän, sillä yrityksen elinkelpoisuutta tutkiessaan välitoimista päättävä tuomari voi arvioida sen rahoitustilannetta ottaen huomioon erityisesti sen konsernin ominaisuudet, johon yritys omistuspohjansa perusteella kuuluu.

Vaikka on totta, että sellaisen päätöksen täytäntöönpanon lykkääminen, jossa määrätään yhteismarkkinoille soveltumaton tuki perittäväksi takaisin, voi pitkittää tästä tuesta kilpailulle aiheutuvia kielteisiä vaikutuksia, päinvastaisessa tapauksessa pitää yhtä hyvin paikkansa, että tällaisen päätöksen välittömällä täytäntöönpanolla on yleensä peruuttamattomia vaikutuksia tukea saaneeseen yritykseen ilman, että voidaan lähtökohtaisesti sulkea pois sitä mahdollisuutta, että lopulta katsotaan olevan perusteltua pitää tuki voimassa kyseisen päätöksen sisältämien mahdollisten virheiden johdosta.

Erityisen tiukkoihin arviointiperusteisiin tukeutuvalla näkemyksellä uhattaisiin laskea liiallisesti väliaikaista oikeussuojaa ja rajoittaa sitä laajaa harkintavaltaa, joka välitoimista päättävällä tuomioistuimella on oltava, jotta se voi käyttää sille myönnettyä toimivaltaa.

( ks. 54, 56, 58 ja 59 kohta )

3. EY 225 artiklan ja EY:n tuomioistuimen perussäännön 51 artiklan ensimmäisen kohdan mukaan muutosta voidaan hakea vain oikeuskysymyksiä koskevilta osin ja muutoksenhaun perusteena saadaan käyttää ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelta puuttuvaa toimivaltaa, asian käsittelyssä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa tapahtunutta oikeudenkäyntivirhettä, joka on hakijan etujen vastainen, tai ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa tapahtunutta yhteisön oikeuden rikkomista. Ainoastaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on toimivaltainen toisaalta määrittämään ratkaisun perustaksi asetettavan tosiseikaston lukuun ottamatta sellaisia tapauksia, joissa määritetyn tosiseikaston paikkansapitämättömyys käy ilmi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle toimitetusta aineistosta, ja toisaalta arvioimaan tätä tosiseikastoa.

Yhteisöjen tuomioistuimella ei lähtökohtaisesti myöskään ole toimivaltaa arvioida sitä selvitystä, johon ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on asian tosiseikastoa määrittäessään tai arvioidessaan tukeutunut. Silloin, kun todistustaakkaa sekä asian selvittämistä koskevia menettelysääntöjä ja yleisiä oikeusperiaatteita on noudatettu, ainoastaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tehtävänä on nimittäin arvioida sille esitetyn selvityksen näyttöarvoa.

( ks. 66 ja 67 kohta )