Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Euroopan unionin kansalaisuus - Perustamissopimuksen määräykset - Henkilöllinen soveltamisala - Jäsenvaltion kansalainen, joka oleskelee laillisesti toisen jäsenvaltion alueella, kuuluu henkilölliseen soveltamisalaan - Vaikutukset - Euroopan unionin kansalaisuuteen liittyvien oikeuksien nauttiminen - Jäsenvaltio soveltaa liikkumisvapautta koskevaa oikeuttaan käyttäneeseen kansalaiseensa epäedullisempaa kohtelua kuin siinä tapauksessa, että tätä oikeutta ei olisi käytetty, mitä ei voida hyväksyä

(EY:n perustamissopimuksen 6, 8 ja 8 a artikla (joista on muutettuina tullut EY 12, EY 17 ja EY 18 artikla)

2. Euroopan unionin kansalaisuus - Oikeus liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella - Ensimmäistä kertaa työnhakijana oleville nuorille myönnettävä työmarkkinatuki - Tuen myöntäminen sillä edellytyksellä, että toisen asteen opinnot on suoritettu kyseisen jäsenvaltion oppilaitoksessa - Kieltäytymistä etuuden myöntämisestä tämän jäsenvaltion kansalaiselle vain sen vuoksi, että toisen asteen opinnot on suoritettu jossakin toisessa jäsenvaltiossa, ei voida hyväksyä - Perustelujen puuttuminen

(EY:n perustamissopimuksen 8 a artikla (josta on muutettuna tullut EY 18 artikla)

Tiivistelmä

1. Unionin kansalaisuus on tarkoituksensa puolesta jäsenvaltioiden kansalaisten perustavaa laatua oleva asema, jonka nojalla samassa tilanteessa olevat henkilöt voivat perustamissopimuksen asiallisella soveltamisalalla saada osakseen saman oikeudellisen kohtelun kansalaisuudestaan riippumatta, jollei tätä koskevista nimenomaisesti määrätyistä poikkeuksista muuta johdu. Tällaisiin tilanteisiin yhteisön oikeuden soveltamisalalla kuuluvat erityisesti tapaukset, jotka koskevat perustamissopimuksessa taattujen perusvapauksien sekä perustamissopimuksen 8 a artiklassa (josta on muutettuna tullut EY 18 artikla) myönnetyn vapauden liikkua ja oleskella jäsenvaltion alueella käyttämistä.

Koska unionin kansalaiselle on tunnustettava kaikissa jäsenvaltioissa sama oikeudellinen kohtelu kuin samassa tilanteessa oleville näiden jäsenvaltioiden kansalaisille, olisi liikkumisvapautta koskevan oikeuden vastaista, jos häneen voitaisiin siinä jäsenvaltiossa, jonka kansalainen hän on, soveltaa epäedullisempaa kohtelua kuin siinä tapauksessa, että hän ei olisi käyttänyt perustamissopimuksessa annettuja liikkumisvapautta koskevia oikeuksia.

Nämä oikeudet eivät saa täyttä vaikutustaan, jos näiden oikeuksien käyttäminen tehdään jäsenvaltion kansalaiselle vähemmän houkuttelevaksi sen vuoksi, että hänen palatessaan kotimaahansa sovelletaan säännöstöä, joka on hänelle epäedullinen sen vuoksi, että hän on käyttänyt näitä oikeuksiaan.

( ks. 28-31 kohta )

2. On yhteisön oikeuden vastaista, että jäsenvaltio epää kansalaiseltaan, joka on ensimmäistä kertaa työnhakijana oleva opiskelija, työmarkkinatuen vain sillä perusteella, että tämä opiskelija on suorittanut toisen asteen opintonsa jossakin toisessa jäsenvaltiossa.

Kun jäsenvaltion lainsäädännössä työmarkkinatuen myöntäminen sidotaan siihen edellytykseen, että vaadittu tutkintotodistus on saatu jäsenvaltion alueella, siinä asetetaan tietyt maan omat kansalaiset epäedullisempaan asemaan pelkästään sen vuoksi, että he ovat käyttäneet liikkumisvapauttaan opiskellakseen jossakin toisessa jäsenvaltiossa.

Tällainen epäyhdenvertainen kohtelu on vastoin unionin kansalaisuuden taustalla olevia periaatteita, eli saman oikeudellisen kohtelun takaamista kansalaisen liikkumisvapautta käytettäessä.

Kysymyksessä oleva edellytys voi olla perusteltu ainoastaan, jos se perustuu objektiivisiin ja kyseessä olevien henkilöiden kansalaisuudesta riippumattomiin syihin, jotka ovat oikeassa suhteessa kansallisessa oikeudessa hyväksyttävästi tavoiteltuun päämäärään. Tältä osin - vaikka onkin perusteltua, että kansallinen lainsäätäjä suhteessa työmarkkinatukeen, jonka tavoitteena on helpottaa nuorten siirtymistä opiskelusta työmarkkinoille, haluaa varmistaa, että tämän tuen hakijan ja kyseessä olevien maantieteellisten työmarkkinoiden välillä on tosiasiallinen yhteys - on ainoa edellytys, joka koskee paikkaa, jossa toisen asteen tutkintotodistus on saatu, luonteeltaan kuitenkin liian yleinen ja ehdoton ja menee pidemmälle kuin tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi on välttämätöntä.

( ks. 34-36 ja 38-40 kohta sekä tuomiolauselma )