Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Komissio - Kollegisen päätöksenteon periaate - Periaatteen sisältö

2 Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne - Perustellun lausunnon antamista ja kanteen nostamista yhteisöjen tuomioistuimessa koskevat komission päätökset - Päätösten luonne - Komission valvontatehtäväänsä harjoittaessaan tekemät päätökset - Kollegisen päätöksenteon periaatteen soveltaminen

(EY:n perustamissopimuksen 155 ja 169 artikla)

3 Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne - Perustellun lausunnon antamista ja kanteen nostamista yhteisöjen tuomioistuimessa koskevat komission päätökset - Kollegisen päätöksenteon periaatteen soveltaminen - Periaatteen sisältö - Kollegiolle kuuluva harkinta

4 Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne - Oikeudenkäyntiä edeltävä menettely - Virallinen huomautus - Oikeudenkäynnin kohteen rajaaminen - Perusteltu lausunto - Perusteiden yksityiskohtainen esittäminen

(EY:n perustamissopimuksen 169 artikla)

5 Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne - Oikeudenkäynnin kohde - Kohteen määrittely oikeudenkäyntiä edeltävässä menettelyssä - Myöhempi rajoittava muutos - Sallittavuus

(EY:n perustamissopimuksen 169 artikla)

6 Jäsenvaltiot - Velvoitteet - Direktiivien täytäntöönpano - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Perustelut, joita ei voida hyväksyä

(EY:n perustamissopimuksen 169 artikla)

Tiivistelmä

1 Komission toiminnassa noudatetaan kollegisen päätöksenteon periaatetta. Periaate perustuu siihen, että komission jäsenet osallistuvat yhdenvertaisesti päätöksentekoon, ja se edellyttää erityisesti sitä, että päätöksistä neuvotellaan yhdessä ja että kaikki kollegion jäsenet ovat yhdessä poliittisesti vastuussa kaikista tehdyistä päätöksistä.

2 Perustellun lausunnon antamista ja kanteen nostamista yhteisöjen tuomioistuimessa koskevat komission päätökset on tehtävä kollegisen päätöksenteon periaatetta noudattaen. Perustamissopimuksen 169 artiklan soveltaminen on nimittäin yksi niistä keinoista, joilla komissio valvoo, että jäsenvaltiot noudattavat perustamissopimuksen määräyksiä ja toimielinten perustamissopimuksen nojalla antamia säädöksiä. Komissio tekee siten perustellun lausunnon antamista ja laiminlyöntikanteen nostamista koskevat päätökset EY:n perustamissopimuksen 155 artiklan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettua valvontatehtäväänsä harjoittaessaan. Antaessaan perustellun lausunnon komissio ilmaisee virallisen kantansa asianomaisessa jäsenvaltiossa vallitsevasta oikeustilasta. Lisäksi perustamissopimuksen 169 artiklan mukainen oikeudenkäyntiä edeltävä menettely päättyy perusteltuun lausuntoon, jossa virallisesti todetaan se perustamissopimuksen rikkominen, josta kyseistä jäsenvaltiota moititaan. Perustellun lausunnon antamista koskevaa päätöstä ei siten voida pitää hallinto- tai hallinnointitoimena, jolloin valtuutusta sen tekemiseen ei voida antaa. Sama koskee komission päätöstä nostaa kanne jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisestä yhteisöjen tuomioistuimessa; tällainen päätös kuuluu toimielimen harkintavallan piiriin.

3 Kollegisen päätöksenteon periaatteen - jonka kunnioittaminen on erityisesti niiden oikeussubjektien etujen mukaista, joihin komission päätöksen oikeusvaikutukset kohdistuvat - noudattamisen muodolliset edellytykset vaihtelevat kyseisen toimielimen tekemien päätösten luonteen ja oikeusvaikutusten mukaan. Näin ollen ne yksityiskohtaiset säännöt, joiden mukaan kollegion on yhdessä harkittava perustellun lausunnon antamista ja jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteen nostamista, on määritettävä ottaen huomioon ne oikeusvaikutukset, joita näillä päätöksillä on asianomaiselle valtiolle.

Perusteltu lausunto ei synnytä lausunnon saajaa sitovia oikeusvaikutuksia. Lausunto on ainoastaan oikeudenkäyntiä edeltävä vaihe menettelyssä, joka mahdollisesti päättyy asian saattamiseen yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi, eikä sillä ole kuin tätä käsiteltäväksi saattamista koskevia oikeusvaikutuksia; toisaalta, ellei kyseinen valtio noudata lausuntoa asetetussa määräajassa, komissio voi, mutta sen ei ole pakko, saattaa asian yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi. Tuomioistuimen käsiteltäväksi saattamista koskevan päätöksen osalta on todettava, että vaikka kyseessä onkin välttämätön toimenpide, jotta kyseinen tuomioistuin voisi sitovalla päätöksellä ottaa kantaa tapahtuneeksi väitettyyn jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämiseen, sillä ei sellaisenaan muuteta kiistanalaista oikeustilaa.

Tämän vuoksi sekä komission päätös antaa perusteltu lausunto että päätös nostaa kanne jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisestä on tehtävä yhdessä kollegisesti. Niiden seikkojen, joihin nämä päätökset perustuvat, on oltava kollegion jäsenten käytettävissä. Sitä vastoin ei ole välttämätöntä, että kollegio itse päättää niiden asiakirjojen muotoilusta, joissa vahvistetaan sen päätökset ja päätösten lopullinen muoto.

4 Vaikka perustamissopimuksen 169 artiklassa tarkoitetussa perustellussa lausunnossa on esitettävä johdonmukaisesti ja yksityiskohtaisesti ne syyt, joiden vuoksi komissio päätyi siihen käsitykseen, että kyseinen jäsenvaltio on jättänyt noudattamatta perustamissopimuksen mukaan sille kuuluvaa velvoitetta, viralliselle huomautukselle ei voida asettaa yhtä ankaria täsmällisyysvaatimuksia, koska se voi välttämättäkin olla vain alustava, suppea esitys näistä perusteista. Mikään ei siis estä komissiota täsmentämästä perustellussa lausunnossa jo virallisessa huomautuksessa yleisluonteisemmin esiin tuomiaan perusteita.

5 Vaikka onkin totta, että komission jäsenvaltiolle osoittamassa virallisessa huomautuksessa ja sittemmin komission antamassa perustellussa lausunnossa rajataan oikeudenkäynnin kohde ja että tämän vuoksi perustellun lausunnon ja komission kanteen on nojauduttava oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn aloittavassa virallisessa huomautuksessa esiin tuotuihin perusteisiin, niin tämä edellytys ei kuitenkaan merkitse sitä, että virallisessa huomautuksessa esitettyjen perusteiden sekä perustellun lausunnon ja kanteen perusteiden pitäisi aina olla täysin yhteneviä, kun oikeudenkäynnin kohdetta ei ole laajennettu tai muutettu vaan ainoastaan rajattu.

6 Jäsenvaltio ei voi vedota sisäiseen tilanteeseensa puolustuksena sille, ettei se ole noudattanut yhteisön oikeusnormeista johtuvia velvoitteita ja niissä asetettuja määräaikoja.