Kun otetaan huomioon periaate, jonka mukaan jollakin direktiivillä käyttöön otetusta yleisestä periaatteesta poikkeavia saman direktiivin säännöksiä on tulkittava suppeasti, tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa annetun direktiivin 2001/29 5 artiklan 2 kohdassa säädettyjä eri poikkeuksia ja rajoituksia on tulkittava suppeasti. Tällainen tulkinta edellyttää, että kyseinen säännös, joka koskee kappaleenvalmistusoikeutta koskevien poikkeusten ja rajoitusten soveltamisedellytyksiä, ymmärretään siten, että sillä kielletään tosin tekijänoikeuden haltijoita vetoamasta yksinoikeuteensa sallia tai kieltää kappaleiden valmistaminen suhteessa henkilöihin, jotka tekevät yksityiskopioita niiden teoksista, mutta se estää kuitenkin ymmärtämästä kyseisen säännöksen siten, että sen mukaan tekijänoikeuden haltijoiden olisi tuon nimenomaisesti säädetyn rajoituksen lisäksi siedettävä oikeuksiensa loukkauksia, jotka voivat liittyä yksityiskopioiden tekemiseen.

Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa annetun direktiivin 2001/29 5 artiklan 2 kohdan b alakohdassa säädetystä yksityistä kopiointia koskevasta poikkeuksesta on todettava, että unionin oikeutta ja erityisesti mainittua säännöstä, luettuna yhdessä kyseisen artiklan 5 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan tilannetta, jossa lähde, josta kappale valmistetaan yksityiskäyttöön, on laillinen, ei eroteta tilanteesta, jossa kyseinen lähde on laiton. Tätä toteamusta ei voida kyseenalaistaa sillä, ettei laittomien yksityiskopioiden tekemisen estämiseksi ole olemassa mitään mainitun direktiivin 6 artiklassa tarkoitettua teknistä toimenpidettä.

Vaikka jäsenvaltioilla on näet mahdollisuus ottaa tai olla ottamatta käyttöön kyseisen direktiivin 5 artiklassa säädettyjä eri poikkeuksia oikeudellisten perinteidensä mukaisesti, sen jälkeen, kun ne ovat päättäneet ottaa käyttöön tietyn poikkeuksen, kyseistä poikkeusta on sovellettava johdonmukaisesti siten, että sillä ei voida haitata direktiivillä 2001/29, jolla pyritään varmistamaan sisämarkkinoiden asianmukainen toiminta, tavoiteltuja päämääriä. Jos jäsenvaltioilla olisi mahdollisuus antaa tai olla antamatta lainsäädäntöä, jossa sallitaan se, että kappaleita voidaan valmistaa yksityiskäyttöön myös laittomasta lähteestä, tällä aivan ilmeisestikin haitattaisiin sisämarkkinoiden asianmukaista toimintaa.

Tällaista lainsäädäntöä sovellettaessa voidaan lisäksi loukata tiettyjä direktiivin 2001/29 5 artiklan 5 kohdassa vahvistettuja edellytyksiä. Jos yhtäältä näet myönnetään, että tällaisia kappaleita voidaan valmistaa laittomasta lähteestä, tällä edistettäisiin väärennettyjen tai laittomasti julkaistujen teosten liikkuvuutta ja pienennettäisiin siis välttämättäkin suojattuihin teoksiin liittyvien laillisten myyntien tai muiden laillisten liiketoimien määrää tavalla, joka olisi ristiriidassa kyseisten teosten tavanomaisen hyödyntämisen kanssa. Tällaisen kansallisen lainsäädännön soveltaminen voi toisaalta johtaa siihen, että tekijänoikeuden haltijoiden oikeutettuja etuja haitataan kohtuuttomasti.

Oikeudenhaltijoille maksettavasta sopivasta hyvityksestä on lopuksi todettava, että maksujärjestelmällä, jonka mukaan edunsaajille maksettavaa sopivaa hyvitystä laskettaessa tilannetta, jossa lähde, josta kappale valmistetaan yksityiskäyttöön, on laillinen, ei eroteta tilanteesta, jossa kyseinen lähde on laiton, ei turvata yhtäältä tekijöiden, joille sopiva hyvitys suoritetaan, ja toisaalta suojatun aineiston käyttäjien oikeuksien ja etujen oikeudenmukaista tasapainoa. Tällaisessa järjestelmässä näet aiheutettu vahinko ja siis edunsaajille maksettavan sopivan hyvityksen määrä lasketaan sellaisen kriteerin nojalla, joka koskee laillisesta lähteestä yksityiskäyttöön valmistetuista kappaleista sekä laittomasta lähteestä valmistetuista kappaleista tekijöille aiheutunutta vahinkoa. Näin laskettu määrä vyörytetään tämän jälkeen lopulta siihen hintaan, jonka suojatun aineiston käyttäjät maksavat saadessaan käyttöönsä yksityiskopioiden ottamisen mahdollistavat koneet, laitteet ja tarvikkeet.

(ks. 34, 35, 38–40, 45, 46, 53–55 ja 58 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)