ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2)

Onko Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 12, 17 ja 18 artiklaa, luettuna yhdessä Euroopan perusoikeuskirjan (jonka Euroopan neuvosto hyväksyi Nizzassa 7.12.2000 ja jonka nykyinen versio julkaistiin EUVL:ssä 2007, C 303) 21, 24 ja 34 artiklan kanssa, tulkittava siten, että niissä unionin jokaiselle kansalaiselle taattu oikeus liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella ilman kansalaisuuteen perustuvaa syrjintää merkitsee silloin, kun tämä kansalainen on alaikäinen pieni lapsi, joka on riippuvainen sukulaisesta takenevassa polvessa, joka on kolmannen maan kansalainen, että kyseiselle lapselle on myönnettävä oleskeluoikeus sen jäsenvaltion alueella, jossa hän oleskelee ja jonka kansalainen hän on, riippumatta siitä, onko hän itse tai laillisen edustajansa välityksellä aikaisemmin käyttänyt liikkumisvapautta, ja tälle oleskeluoikeudelle annettava tehokas vaikutus, jonka välttämättömyys on tunnustettu yhteisön oikeuskäytännössä (asia C-200/02, Chen ym., tuomio 19.10.2004), myöntämällä kolmannen maan kansalaiselle, joka on lapsen sukulainen takenevassa polvessa ja jonka huollettavana kyseinen lapsi on ja jolla on riittävät varat ja sairausvakuutus, johdettu oleskeluoikeus, joka on oikeus, josta tämä sama kolmannen maan kansalainen nauttisi, jos alaikäinen lapsi, joka on hänestä riippuvainen, olisi unionin kansalainen, jolla ei ole sen jäsenvaltion kansalaisuutta, jossa hän oleskelee?
2)

Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä, onko direktiivin 85/337 1 artiklan 2 kohtaa, 6 artiklan 4 kohtaa ja 10 a artiklaa tulkittava siten, että 6 artiklan 4 kohdassa ja 10 a artiklassa tarkoitetun yleisön, jota asia koskee, osalta voidaan säätää kriteereistä, joista seuraa, että paikallistason ympäristönsuojelujärjestöllä, jolla on mahdollisuus osallistua 6 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja hankkeita, joilla on todennäköisesti merkittäviä ympäristövaikutuksia järjestön toiminta-alueella, koskevaan päätöksentekomenettelyyn, ei ole direktiivin 85/337 10 a artiklassa tarkoitettua muutoksenhakuoikeutta, koska sillä on vähemmän jäseniä kuin kansallisessa lainsäädännössä asetettu vähimmäismäärä?
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 82/9

Valitus, jonka Matthias Rath on tehnyt 12.11.2008 ensimmäisen oikeusastaeen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-374/06, Matthias Rath v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto, 8.9.2008 antamasta määräyksestä

(Asia C-489/08)

(2009/C 82/17)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: Matthias Rath (edustajat Rechtsanwalt S. Ziegler, Rechtsanwalt C. Kleiner ja Rechtsanwalt F. Dehn)

Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

Vaatimukset

— Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen seitsemännen jaoston asiassa T-374/06 8.9.2008 antama määräys on kumottava

— Ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyt vaatimukset on hyväksyttävä

— Harmonisointivirasto ja väliintulija on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on valituksenalaisella määräyksellä vahvistanut ensimmäisen valituslautakunnan päätöksen, jonka mukaan valittajan hakeman sanamerkin ”EPICAN” ja aikaisemman yhteisön sanamerkin ”EPIGRAN FORTE” välillä on sekaannusvaara ravintolisiin ja muuhun kuin lääkinnälliseen käyttöön tarkoitettuihin dieettiravintoaineisiin nähden.

Valittaja nojautuu valituksessaan asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkomiseen. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on sen mukaan tavaroiden ja merkkien samankaltaisuutta arvioidessaan ottanut perustaksi väärät tosiseikat. Jos ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin olisi arvioinut tosiseikkoja asianmukaisesti, sen olisi pitänyt tulla siihen tulokseen, että kyseessä olevien merkkien välillä ei ole sekaannusvaaraa. Näin on erityisesti siitä syystä, että kuten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on perustellusti todennut, kuluttajien tarkkaavaisuusaste riidan kohteena olevien tavaroiden osalta on suuri.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 44/35

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 4.12.2008 — Staatssecretaris van Financiën v. fiscale eenheid Facet BV/Facet Trading BV

(Asia C-539/08)

(2009/C 44/57)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Hoge Raad der Nederlanden

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Staatssecretaris van Financiën

Vastaajat: Fiscale eenheid Facet BV/Facet Trading BV

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko kuudennen direktiivin (1) 17 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä 28 b artiklan A kohdan 2 alakohtaa tulkittava siten, että silloin, jos viimeksi mainitun säännöksen ensimmäisen alakohdan mukaan yhteisön sisäisen tavaroiden hankintapaikan on katsottava sijaitsevan sen jäsenvaltion alueella, jonka antamalla arvonlisäverotunnistenumerolla hankkija on tehnyt tämän hankinnan, tällä hankkijalla on sen nojalla heti oikeus vähentää tässä jäsenvaltiossa maksettava arvonlisävero?

(1) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 32/15

Kanne 10.11.2008 — Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistynyt kuningaskunta v. Euroopan unionin neuvosto

(Asia C-482/08)

(2009/C 32/24)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: V. Jackson ja barrister T. Ward)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

— kumoaa jäsenvaltioiden nimeämien viranomaisten ja Europolin pääsystä tekemään hakuja viisumitietojärjestelmästä (VIS) terrorismirikosten ja muiden vakavien rikosten torjumiseksi, havaitsemiseksi ja tutkimiseksi 23.6.2008 tehdyn neuvoston päätöksen 2008/633/YOS (1)

— päättää, että poliisien pääsystä viisumitietojärjestelmään tehdyn päätöksen kumoamisen jälkeen päätöksen määräyksiä sovelletaan edelleen, paitsi mikäli niistä seuraa, että Yhdistynyt kuningaskunta ei voi osallistua poliisien pääsystä viisumitietojärjestelmään tehdyn päätöksen soveltamiseen, ja

— velvoittaa Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhdistyneeltä kuningaskunnalta evättiin oikeus osallistua poliisien pääsystä viisumitietojärjestelmään tehdyn päätöksen tekemiseen sillä perusteella, että neuvosto katsoi, että toimenpiteellä kehitetään Schengenin säännöstön — erityisesti yhteisen viisumipolitiikan — johon Yhdistynyt kuningaskunta ei osallistu, määräyksiä. Tämän johdosta neuvosto katsoo, että päätös ei sido Yhdistynyttä kuningaskuntaa eikä tähän sovelleta päätöstä.

Yhdistynyt kuningaskunta väittää, että neuvosto totesi virheellisesti, että päätöksellä kehitetään Schengenin säännöstön, johon Yhdistynyt kuningaskunta ei osallistu, määräyksiä. Poliisien pääsystä viisumitietojärjestelmään tehdyllä päätöksellä ei kehitetä yhteistä viisumipolitiikkaa vaan se on pikemminkin poliisiyhteistyötä koskeva toimenpide. Poliisien pääsystä viisumitietojärjestelmään tehdyn päätöksen tavoite ja sisältö eivät liity yhteiseen viisumipolitiikkaan. Päätös koskee pikemminkin yksinomaan viisumiviranomaisten antamien tietojen jakamista nimettyjen lainvalvontaviranomaisten ja Europolin välillä terrorismirikosten ja muiden vakavien rikosten torjumiseksi, havaitsemiseksi ja tutkimiseksi. Tämä on nähtävissä neuvoston valitsemassa oikeusperustassa, joka on Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 30 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 34 artiklan 2 kohdan c alakohta.

Poliisien pääsystä viisumitietojärjestelmään tehdyn päätöksen kumoamista vaaditaan näin ollen sillä perusteella, että Yhdistyneen kuningaskunnan jättämisellä päätöksen tekemisen ulkopuolelle rikotaan EU 35 artiklan 6 kohdassa tarkoitettua olennaista menettelymääräystä ja/tai unionisopimusta.

(1) EUVL L 218, s. 129.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 19/13

Valitus, jonka Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE on tehnyt 6.11.2008 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-59/05, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v. Euroopan yhteisöjen komissio, 10.9.2008 antamasta tuomiosta

(Asia C-476/08 P)

(2009/C 19/23)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (edustajat: Δικηγόροι N. Korogiannakis ja P. Katsimani)

Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

— Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio on kumottava

— komission (maatalouden pääosasto) päätös, jolla valittajan tarjous hylättiin ja sopimus päätettiin tehdä tarjouskilpailun voittaneen tarjoajan kanssa, on kumottava

— komissio on velvoitettava korvaamaan valittajalle alkuperäisestä oikeudenkäyntimenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut ja muut kulut, vaikka tämä valitus hylättäisiinkin, sekä tästä valituksesta aiheutuneet kulut, jos valittajan valitus menestyy

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja nojautuu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-59/05 antamasta tuomiosta tekemässään valituksessa seuraaviin perusteisiin.

Se väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudenkäyntivirheen, kun se on kieltäytynyt katsomasta, että arviointikomitean kertomuksen 5.2 kohdassa vahvistettujen tarjouskilpailun ratkaisuperusteiden ja saman kertomuksen 5.4 kohdassa mainittujen ratkaisuperusteiden välillä on olemassa ilmeinen ristiriita, ja kun se on tulkinnut väärin todistustaakkaa koskevia merkityksellisiä menettelysääntöjä. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei erityisesti viittaa mihinkään näyttöön sen tueksi, että se on luonnehtinut selvää ristiriitaa ”painovirheeksi”, eikä tällaista näyttöä voida mitenkään johtaa itse arviointikertomuksen sisällöstä.

Lisäksi valittaja katsoo, että tuomiossa ei oteta huomioon niitä seurauksia, joita aiheutuu siitä, että komissio ei ole noudattanut huolellisuusvelvollisuuttaan ja se on loukannut hyvän hallinnon periaatetta. Koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei siitä huolimatta, että se katsoi komission rikkoneen oikeussääntöjä, kumonnut komission päätöstä tällä perusteella, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei selvästikään soveltanut merkityksellisiä säännöksiä.

Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti myös soveltamatta merkityksellisiä säännöksiä, jotka koskevat hankintaviranomaisen velvollisuutta perustella päätöksensä, minkä johdosta sen olisi kumottava tarjouskilpailun ratkaisemista koskeva päätös. Valittajalle on toimitettu 10.12.2004 päivätyllä kirjeellä ainoastaan annetut pisteet ja muutamia yleisiä huomautuksia arviointikertomuksesta. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin otti tässä mielessä sille esitetyn selvitysaineiston huomioon vääristyneellä tavalla, ja sen tuomio olisi tästä syystä kumottava.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 301/25

Valitus, jonka Apple Computer, Inc. on tehnyt 22.9.2008 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-328/05, Apple Computer, Inc. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 1.7.2008 antamasta tuomiosta

(Asia C-416/08 P)

(2008/C 301/38)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Apple Computer, Inc. (edustajat: solicitor M. Hart ja solicitor N. Kearley)

Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), TKS-Teknosoft SA

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

— ottaa valittajan yhteisöjen tuomioistuimelle tekemän valituksen tutkittavaksi

— kumoaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 1.7.2008 asiassa T-328/05 antaman tuomion

— palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen ja

— päättää oikeudenkäyntikuluista myöhemmin.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

1. Apple, Inc. (hakija) on tehnyt hakemuksen sanamerkin QUARTZ rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi. Sen hakemus kattaa seuraavat tavarat: ”Tietokoneen käyttöjärjestelmän toiminnallinen ominaisuus, joka on tarkoitettu erityisesti tietotekniikan kehittäjien käyttöön digitaalikuvien parantamiseksi ja niiden saantonopeuden kasvattamiseksi sovellusohjelmissa, lukuun ottamatta näitä tuotteita pankkialan käyttöön tarkoitettuina.” (luokka 9)

2. TKS-Teknosoft S.A. (väitteen tekijä) on kuviomerkin QUARTZ yhteisön tavaramerkkirekisteröinnin rekisteröity haltija. Kyseinen kuviomerkki koski muun muassa seuraavia tavaroita: a) ”ohjelmistopaketit pankkitoimintaa varten” (luokka 9) ja b) ”tietokoneohjelmointi, tietojenkäsittely tietokoneella, tietokoneohjelmistojen kehittäminen sekä atk-alan tuki- ja konsulttipalvelut, elektroninen tietojenkäsittely, tietokoneohjelmistojen suunnittelu ja kehittäminen, tietokoneohjelmistojen lisensointi ja tietokonesovellukset; kaikki nämä palvelut liittyvät pankkitoimintaan” (luokka 42)

Väitteen tekijä vastustaa hakijan QUARTZ-tavaramerkin rekisteröintiä, koska sen mielestä kyseessä olevien kahden tavaramerkin välillä olisi sekaannusvaara. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin oli samaa mieltä.

Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, koska

(a) tavarat, joita varten kyseiset kaksi tavaramerkkiä rekisteröitäisiin ja joiden osalta niitä käytettäisiin, ovat selvästi erilaiset, eikä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ottanut huomioon kyseisiä merkityksellisiä eroja

(b) ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei yksilöinyt asianmukaisesti ”kohdeyleisöä” sen arvioimiseksi, oliko sekaannusvaara todennäköinen. Se ei erityisesti painottanut riittävästi sitä, että kohdeyleisön on loogisesti oltava ohjelmistoasiantuntijoita, jotka ovat pankkialan palveluksessa tai jotka tarjoavat palveluita pankkialalle, ja
1)

Onko sellaisessa tapauksessa, jossa tavaramerkin haltijan tavaramerkillä varustetut tavarat on saatettu aiemmin markkinoille ETA:n sisällä siten, että tavaramerkin haltija ei ole saattanut niitä markkinoille eikä markkinoille saattaminen ole tapahtunut myöskään tavaramerkin haltijan nimenomaisella suostumuksella, sovellettava sen määrittelemiseksi, onko tämä tapahtunut tavaramerkin haltijan (hiljaisella) suostumuksella jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin (89/104/ETY) (1) 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, samoja kriteereitä, joita sovelletaan siinä tapauksessa, että tavaramerkin haltija on aiemmin saattanut sellaiset tavarat markkinoille ETA:n ulkopuolella tai että hän on antanut suostumuksensa siihen?
2)

Onko ETY-Turkki-assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 (ARB 1/80) 7 artiklan 1 kohdan toisesta luetelmakohdasta johdettuun ja entisen aviovaimon välityksellä saatuun oleskelulupaan vedottu väärin perustein, kun Turkin kansalainen on kyseisen oikeudellisen aseman saatuaan raiskannut entisen aviovaimonsa ja vahingoittanut tätä ja kun hänet on tuomittu kyseisestä teosta kahden vuoden vankeusrangaistukseen?
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 260/10

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Murcia (Espanja) on esittänyt 30.7.2008 — Aurelio Choque Cabrera v. Delegación del Gobierno en Murcia

(Asia C-348/08)

(2008/C 260/17)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Superior de Justicia de Murcia

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Aurelio Choque Cabrera

Vastapuoli: Delegación del Gobierno en Murcia

Ennakkoratkaisukysymykset

Kun otetaan huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimus ja erityisesti sen 62 artiklan 1 alakohta ja 62 artiklan 2 alakohdan a alakohta sekä henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) 15.3.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus N:o 562/2006 (1) ja erityisesti sen 5, 11 ja 13 artikla: Onko edellä mainittuja oikeussääntöjä tulkittava siten, että sääntely, esimerkiksi kansallinen lainsäädäntö ja sitä tulkitseva oikeuskäytäntö, jonka perusteella maasta poistaminen on mahdollista korvata sakolla silloin, kun ”kolmannen maan kansalaisella” ei ole Euroopan unionin alueelle pääsyyn ja siellä oleskeluun oikeuttavaa asiakirjaa, on ristiriidassa niiden kanssa?

(1) EUVL L 105, s. 1.
—

on todettava, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut EY 43, EY 49 ja EY 56 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on asettanut velvoitteen, jonka mukaan jokaisen Oberösterreichiin sijoittautuvan lääkärin on avattava Oberösterreichishe Landesbankissa pankkitili, jolle luontoisetuusmaksut sairausvakuutuskassoista
—

Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 30.1.2008 asiassa T-128/06 antama tuomio on kumottava ja on annettava tuomio, jossa muutetaan kyseistä ratkaisua ja todetaan, että tähän asiaan on sovellettava yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (1) 8 artiklan 5 kohtaan sisältyvää kieltoa, ja näin ollen on otettava huomioon Japan Tobaccon esittämät perustelut ja päätettävä yhteisön tavaramerkin N:o 1 469 121 rekisteröinnin hylkäämisestä
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 209/23

Kanne 22.5.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti

(Asia C-221/08)

(2008/C 209/34)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: R.Lyal, W. Mölls)

Vastaaja: Irlanti

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

— Toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut muista valmistetun tupakan kulutukseen kohdistuvista veroista kuin liikevaihtoveroista 27.11.1995 annetun neuvoston direktiivin 95/59/EY (1) 9 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, kun se on asettanut savukkeille vähimmäis- ja enimmäisvähittäishinnat

— Toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut EY 10 artiklan mukaisia velvoitteitaan, kun se ei ole toimittanut tarvittavia tietoja sovellettavasta Irlannin lainsäädännöstä, jotta komissio voisi täyttää velvollisuutensa valvoa direktiivin 95/59 noudattamista.

— Irlanti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Vuoden 1986 tupakkatuotelain (mainonnan, sponsoroinnin ja myynninedistämisen valvonta) [Tobacco Products (Control of Advertising, Sponsorship and Sales Promotion)(No. 2) Regulations 1986] ja sen täytäntöön panemiseksi tupakan tuottajien ja maahantuojien kanssa tehtyjen järjestelyiden nojalla Irlanti asettaa savukkeille vähimmäishinnan, joka vastaa tasoa, joka on korkeintaan 3 prosenttia alempi kuin kyseessä olevaan luokkaan kuuluvien savukkeiden painotettu keskimääräinen hinta. Lisäksi koska tuottajat ja maahantuojat eivät voi asettaa hintoja, jotka ovat yli 3 prosenttia korkeammat kuin tämä painotettu keskimääräinen hinta, Irlanti asettaa myös savukkeiden enimmäishinnan. Tällainen järjestelmä on direktiivin 95/59 9 artiklan 1 kohdan vastainen, jonka mukaan tupakan valmistajat saavat ”vapaasti vahvistaa kullekin tuotteelleen enimmäishinnan noudatettavaksi vähittäismyynnissä”.

EY 10 artiklan mukaan jäsenvaltioilla on velvollisuus helpottaa komission tehtäviä erityisesti vastaamalla jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn kuluessa esitettyihin tiedonsaantipyyntöihin. Komissio väittää, että Irlanti ei ole noudattanut EY 10 artiklan mukaisia velvoitteitaan, kun se ei ole toimittanut mitään tietoja sovellettavasta Irlannin lainsäädännöstä komission toistuvista pyynnöistä huolimatta.

(1) EYVL L 291, s. 40.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 183/9

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Karlsruhe (Saksa) on esittänyt 7.4.2008 — Rikosoikeudenkäynti Rafet Kqikua vastaan

(Asia C-139/08)

(2008/C 183/17)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberlandesgericht Karlsruhe

Pääasian asianosaiset

Syyttäjä:

1. Generalstaatsanwaltschaft Karlsruhe

2. Staatsanwaltschaft Konstanz

Vastaaja: Rafet Kqiku

Ennakkoratkaisukysymys

Onko yksinkertaistetusta menettelystä henkilötarkastuksissa ulkorajoilla siten, että jäsenvaltiot hyväksyvät kauttakulussa alueidensa läpi yksipuolisesti tietyt Sveitsin ja Liechtensteinin myöntämät oleskeluluvat 14.6.2006 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 896/2006/EY (1) 1 ja 2 artiklan säännöksiä tulkittava siten, että liitteessä luetelluilla Sveitsin ja Liechtensteinin myöntämillä oleskeluvilla, jotka on Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden antaman yksipuolisen hyväksymisen nojalla tunnustettu jäsenvaltioiden yhdenmukaisia tai kansallisia viisumeja vastaaviksi, on välittömästi kauttakulkuun yhteisen alueen läpi myönnetyn oleskeluluvan vaikutukset,

vai

onko päätöksen N:o 896/2006/EY 1 ja 2 artiklan säännöksiä tulkittava siten, että kolmannen maan kansalaiset, joilla on jokin liitteessä mainituista, Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden yksipuolisesti hyväksymistä Sveitsin ja Liechtensteinin myöntämistä oleskeluluvista, vapautetaan asetuksen N:o 539/2001 1 artiklan 1 kohdasta ilmenevästä viisumivelvollisuudesta yhteisen alueen läpi tapahtuvan kauttakulun osalta?

(1) EUVL L 167, s. 8.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 171/26

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Dioikitiko Efeteio Thessalonikis (Kreikka) on esittänyt 28.4.2008 — Maria Kastrinaki v. Panepistimiako Geniko Nosokomeio Thessalonikis Axepa

(Asia C-186/08)

(2008/C 171/39)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Dioikitiko Efeteio Thessalonikis

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Maria Kastrinaki

Vastaaja: Panepistimiako Geniko Nosokomeio Thessalonikis Axepa

Ennakkoratkaisukysymys

Voivatko toimivaltaiset viranomaiset evätä direktiivin 89/48/ETY säännösten nojalla, sellaisina kuin ne on saatettu osaksi Kreikan oikeusjärjestystä ministeriöiden välisellä päätöksellä N:o A4/4112/247/1992, tulkittuina EY 39 artiklan 1 kohdan, EY 40 artiklan ensimmäisen kohdan, EY 43 artiklan, EY 47 artiklan 1 kohdan, EY 49 artiklan ja EY 55 artiklan valossa, jonkin jäsenvaltion kansalaiselta, jolla on direktiivin 89/48/ETY soveltamisalaan kuuluva tutkintotodistus ja joka työskentelee julkisoikeudellisen oikeushenkilön palveluksessa yksityisoikeudellisen toistaiseksi voimassa olevan työsopimuksen perusteella sekä jolle yhtäältä lähtöjäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat myöntäneet luvan käyttää ammattinimikettä ja toisaalta vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat antaneet luvan ammatin harjoittamiseen direktiivin 89/48/ETY säännösten nojalla, sellaisena kuin kyseinen direktiivi on saatettuna osaksi Kreikan oikeusjärjestystä ministeriöiden välisellä päätöksellä N:o A4/4112/247/1992, eteneminen uralla palkkaluokan ja palkan osalta sillä perusteella, että ei ole mahdollista tunnustaa tämän lisäksi lähtöjäsenvaltion yliopisto-opintojen perusteella myöntämän muodollista kelpoisuutta osoittavan asiakirjan akateemista vastaavuutta, koska osa opinnoista on suoritettu franchising-sopimuksen perusteella vastaanottavassa jäsenvaltiossa yksityisessä oppilaitoksessa, jota ei ole tunnustettu kyseisessä jäsenvaltiossa oppilaitokseksi.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 158/14

Kanne 29.4.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta

(Asia C-184/08)

(2008/C 158/22)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. Oliver ja J.-B. Laignelot)

Vastaaja: Luxemburgin suurherttuakunta

Vaatimukset

— On todettava, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut pesuaineista 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 648/2004 (1) 18 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säätänyt 18 artiklan mukaisista seuraamuksista tai koska se ei ole ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle

— Luxemburgin suurherttuakunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Asetuksen N:o 648/2004 18 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on viimeistään 8.10.2005 mennessä säädettävä mainitun asetuksen rikkomiseen sovellettavista varoittavista, tehokkaista ja oikeasuhteisista seuraamuksista ja niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Nyt käsiteltävänä olevan kanteen nostamispäivänä vastaaja ei ollut vieläkään säätänyt kyseisen artiklan mukaisista seuraamuksista, tai se ei ollut ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle.

(1) EUVL L 104, s. 1.