FI Euroopan unionin virallinen lehti C 155/30

Kanne 7.5.2007 — United Technologies v. komissio

(Asia T-146/07)

(2007/C 155/57)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: United Technologies Corp. (Hartford, Amerikan yhdysvallat) (edustajat: lakimies A. Winckler ja solicitor J. Temple Lang)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

— Päätöksessä UTC:lle määrätty sakko on kumottava tai sitä on huomattavasti alennettava.

— Komissio on velvoitettava korvaamaan UTC:n oikeudenkäyntikulut ja muut tähän asiaan liittyvät kulut.

— Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on määrättävä mistä tahansa muista toimenpiteistä, jotka se katsoo asianmukaisiksi.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteellaan kantaja vaatii 21.2.2007 tehdyn sellaisen komission päätöksen K(2007) 512 lopullinen (asia COMP/E-1/38.823 — PO/Elevators and Escalators) kumoamista osittain EY 230 artiklan nojalla, jossa kantajien kuten muidenkin yritysten katsottiin osallistuneen neljään yksittäiseen, monimutkaiseen ja jatkettuun EY 81 artiklan 1 kohdan rikkomiseen, koska ne olivat jakaneet markkinoita sopimalla ja/tai neuvottelemalla hissien ja liukuportaiden myynti-, asennus-, huolto- ja modernisointitarjousten ja -sopimusten kohdentamisesta.

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa ensinnäkin siihen, että komissio katsoi virheellisesti, että pelkkä kokonaan omistetun tytäryhtiön oikeudellinen omistus oli peruste katsoa, että emoyhtiö oli vastuussa kilpailusääntöjen rikkomisesta. Tässä yhteydessä kantaja väittää, että i) asetuksen N:o 1/2003 (1) 23 artiklan 2 kohdassa edellytetään näyttöä tahallisuudesta tai tuottamuksesta, ii) että emoyhtiön on käytettävä tosiasiallista määräysvaltaa tytäryhtiön taloudellisen käyttäytymisen osalta silloin, kun kilpailusääntöjä on rikottu, tai oltava tietoinen mainitusta käyttäytymisestä ja oltava toimimatta sen lopettamiseksi ja iii) emoyhtiön vastuun sen tytäryhtiöiden kilpailusääntöjen rikkomisista on perustuttava emoyhtiön tosiasialliseen käyttäytymiseen eikä sen vaikutusmahdollisuuksiin.

Tämän jälkeen kantaja väittää, että se on kumonnut kaikki vastuuolettamat, koska sen tytäryhtiöt päättivät päivittäisestä taloudellisesta käyttäytymisestään itsenäisesti ja koska asianomaiset työntekijät eivät noudattaneet ohjeita sen jälkeen, kun kantaja oli tehnyt kaikki kohtuulliset toimenpiteet varmistaakseen kilpailusääntöjen noudattamisen. Lisäksi komissio ei kantajan mukaan perustellut sitä, että se katsoi, että kantaja ei kumonnut vastuuolettamaa.

Lisäksi kantaja väittää, että 70 prosentin korotus kantajalle määrättyyn sakkoon kantajan koon ja sakon varoittavan vaikutuksen vuoksi ei ole oikeutettu ja että se on suhteettoman ankara.

Lopuksi kantaja väittää, että komissio loukkasi yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, kun se katsoi, että kantaja on vastuussa tytäryhtiöidensä lainvastaisesta menettelystä, koska komissio käytti erilaista oikeudellista arviointiperustetta kuin silloin, kun se katsoi, että Mitsubishi Electric Corporation Japan ei ole vastuussa tytäryhtiönsä menettelystä.

(1) Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003 L 1, s. 1).