VIRKAMIESTUOMIOISTUIMEN TUOMIO (toinen jaosto)

2 päivänä heinäkuuta 2009

Asia F-19/08

Kelly-Marie Bennett ym.

vastaan

sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Henkilöstö – Väliaikaiset toimihenkilöt – Toistaiseksi voimassa oleva työsopimus, johon liittyy irtisanomislauseke – Avoimet kilpailut – Tutkittavaksi ottaminen – Asianomaiselle vastainen toimi – Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 8 ja 47 artikla – Perusteluvelvollisuus – Huolenpitovelvollisuus – Hyvän hallinnon periaate – Perusteltu luottamus – Syrjintäkiellon periaate – Kielitaitovaatimukset – Harkintavallan väärinkäyttö – Sopimusten vilpittömässä mielessä tapahtuvan täytäntöönpanon periaate

Aihe: EY 236 ja EA 152 artiklaan perustuva kanne, jossa Bennett ja 11 muuta SMHV:n väliaikaista toimihenkilöä vaativat kumoamaan kolmen kantajan osalta kilpailuilmoituksen SMHV/AD/02/07, joka on tehty varallaololuettelon laatimiseksi palkkaluokan AD 6 hallintovirkamiehen viran täyttämiseksi immateriaalioikeuksia koskevalla alalla, ja muiden kantajien osalta kilpailuilmoituksen SMHV/AST/02/07, joka on tehty varallaololuettelon laatimiseksi palkkaluokan AST 3 neljän hallintoavustajan viran täyttämiseksi samalla alalla (EUVL C 300 A, s. 17 ja 50, ja kilpailuilmoitusten oikaisut EUVL 2008, C 67 A, s. 2 ja 4), sekä maksamaan korvausta henkisestä kärsimyksestä, joka on arvioitu 25 000 euron suuruiseksi kutakin kantajaa kohti.

Ratkaisu: SMHV velvoitetaan maksamaan kullekin kantajalle vahingonkorvauksena 2 000 euroa. Kanne hylätään muilta osin. SMHV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan neljäsosa kantajien oikeudenkäyntikuluista. Kantajat vastaavat kolmesta neljäsosasta omista oikeudenkäyntikuluistaan.

Tiivistelmä

1. Virkamiehet – Kanne – Kilpailun kokeisiin hyväksymättä jättämistä koskevasta päätöksestä nostettu kanne – Mahdollisuus vedota kilpailuilmoituksen lainvastaisuuteen

(Henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohta ja 91 artiklan 1 kohta)

2. Virkamiehet – Kanne – Asianomaiselle vastainen toimi – Käsite – Väliaikaisen toimihenkilön työsopimus

(Henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohta)

3. Virkamiehet – Kilpailu – Tutkintoihin ja kokeisiin perustuva kilpailu – Pääsyvaatimukset

(Henkilöstösääntöjen 27 artiklan ensimmäinen kohta)

4. Virkamiehet – Palvelukseen ottaminen – Menettelyt – Valinta – Nimittävän viranomaisen harkintavalta

(Henkilöstösääntöjen 27 artikla ja 29 artiklan 1 kohta)

5. Virkamiehet – Väliaikaiset toimihenkilöt – Toistaiseksi voimassa olevat työsopimukset, joihin liittyy irtisanomislauseke, jota sovelletaan ainoastaan avoimen kilpailun perusteella laadittuun varallaololuetteloon merkitsemättä jättämisen tapauksessa – Kilpailuilmoitus, jonka mukaan täytettävien virkojen lukumäärä on selvästi pienempi kuin kyseisten työsopimusten lukumäärä

6. Virkamiehet – Kilpailu – Pääsyvaatimukset – Yhdenvertainen kohtelu

7. Virkamiehet – Väliaikaiset toimihenkilöt – Sopimusten vilpittömässä mielessä tapahtuvaa täytäntöönpanoa koskeva periaate

8. Virkamiehet – Kanne – Menettelysäännöt – Hallinnon vastuu virkavirheestä

(Henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohta)

1. Sekä edeltävän hallinnollisen valituksen että kanteen on henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan ja 91 artiklan 1 kohdan mukaisesti kohdistuttava asianomaiselle vastaiseen toimeen, jolla on sitovia oikeusvaikutuksia, jotka voivat vaikuttaa suoraan ja välittömästi kantajan etuihin muuttaen tämän oikeusasemaa selvästi.

Kun kilpailuilmoitusta tarkasteltaessa otetaan huomioon palvelukseenottomenettelyn erityinen luonne monimutkaisena hallinnollisena toimenpiteenä, joka muodostuu useista peräkkäisistä, toisiinsa läheisesti liittyvistä päätöksistä, kantajalla on oikeus vedota kilpailun kuluessa tapahtuneisiin lainvastaisuuksiin, myös sellaisiin, jotka voivat perustua itse kilpailuilmoituksen tekstiin, kun hän nostaa kanteen myöhemmästä yksittäispäätöksestä, kuten kokeisiin hyväksymättä jättämistä koskevasta päätöksestä. Kilpailuilmoituksesta voidaan myös poikkeustapauksessa nostaa kanne, kun se merkitsee henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklassa tarkoitettua kantajalle vastaista päätöstä tilanteessa, jossa siinä asetetaan kantajan hakemuksen poissulkevia edellytyksiä.

(ks. 65 ja 66 kohta)

Viittaukset:

Yhteisöjen tuomioistuin: asia 79/74, Küster v. parlamentti, 19.6.1975 (Kok., s. 725, 5–8 kohta); yhdistetyt asiat 64/86, 71/86–73/86 ja 78/86, Sergio ym. v. komissio, 8.3.1988 (Kok., s. 1399, 15 kohta) ja asia C‑448/93 P, komissio v. Noonan, 11.8.1995 (Kok., s. I‑2321, 17–19 kohta)

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑60/92, Noonan v. komissio, 16.9.1993 (Kok., s. II‑911, 21 kohta) ja asia T‑358/03, Krahl v. komissio, 7.9.2005 (Kok. H., s. I‑A‑215 ja II‑993, 38 kohta)

Virkamiestuomioistuin: asia F‑101/05, Grünheid v. komissio, 28.6.2006 (Kok. H., s. I‑A‑1‑55 ja II‑A‑1‑199, 33 kohta) ja yhdistetyt asiat F‑27/06 ja F‑75/06, Lofaro v. komissio, 24.5.2007 (Kok. H., s. I‑A‑1‑0000 ja II‑A‑1‑0000, 57 kohta)

2. Väliaikaisen toimihenkilön työsopimus voi myös sen allekirjoittamisen jälkeen olla valituksen kohteena, sillä se voi olla toimihenkilölle vastainen toimi.

(ks. 96 kohta)

Viittaukset:

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: yhdistetyt asiat T‑137/99 ja T‑18/00, Martínez Páramo ym. v. komissio, 11.7.2002 (Kok. H., s. I‑A‑119 ja II‑639, 56 kohta); asia T‑160/04, Potamianos v. komissio, 15.10.2008 (Kok. H., s. I‑A‑2‑0000 ja II‑A‑2‑0000, 21 kohta, valitus vireillä yhteisöjen tuomioistuimessa, asia C‑561/08 P)

3. Kun otetaan huomioon kaikkien Euroopan yhteisöissä järjestettyjen kilpailujen tarkoitus, joka on henkilöstösääntöjen 27 artiklan ensimmäisestä kohdasta ilmenevällä tavalla varmistaa, että toimielin, samoin kuin mikä tahansa elin, saa palvelukseensa mahdollisimman päteviä, tehokkaita ja ehdottoman luotettavia virkamiehiä, ei vaikuta mitenkään kohtuuttomalta asettaa kilpailuilmoituksessa edellytystä vähintään kolmen vuoden korkeakouluopintoja edellyttävästä tutkintotodistuksesta ja vähintään kolmen vuoden työkokemuksesta tehtäviin liittyvältä alalta.

(ks. 104 kohta)

4. Nimittävällä viranomaisella on laaja harkintavalta, kun avoimeen virkaan haetaan mahdollisimman päteviä, ehdottoman luotettavia ja tehokkaita hakijoita. Henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohdan b alakohdassa käytetyllä ilmaisulla ”voidaanko” tarkoitetaan selvästi, että kyseisellä viranomaisella ei ole ehdotonta velvollisuutta järjestää toimielimen sisäistä kilpailua vaan sen on ainoastaan tutkittava kussakin tapauksessa, onko tällainen toimenpide omiaan johtamaan henkilöstösääntöjen 27 artiklan vaatimukset täyttävien henkilöiden nimittämiseen. Hallinnon ei siten ole noudatettava esitetyssä järjestyksessä henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohdassa lueteltuja eri menettelyvaiheita, ja se voi päättää siirtyä vaiheesta toiseen, vaikka sillä olisi ensimmäisessä vaiheessa käyttökelpoisia hakemuksia.

(ks. 110 kohta)

Viittaukset:

Yhteisöjen tuomioistuin: asia C‑121/01 P, O’Hannrachain v. parlamentti, 5.6.2003 (Kok., s. I‑5539, 14 kohta)

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: yhdistetyt asiat T‑97/99 ja T‑99/99, Chamier et O’Hannrachain v. parlamentti, 16.1.2001 (Kok. H., s. I‑A‑1 ja II‑1, 33 kohta) ja asia T‑248/02, Faita v. TSK, 11.11.2003 (Kok. H., s. I‑A‑281 ja II‑1365, 45 kohta)

5. Kun toimielin tarjoaa useille sisäisiin valintamenettelyihin menestyksellisesti osallistuneille toimihenkilöille toistaiseksi voimassa olevaa väliaikaisen toimihenkilön sopimusta, joka sisältää irtisanomislausekkeen, jota sovelletaan yksinomaan tapauksessa, jossa asianomaisia henkilöitä ei ole merkitty avoimen kilpailun perusteella laadittuun varallaololuetteloon, jolloin se sitoutuu selvästi pitämään asianomaiset pysyvästi palveluksessaan edellyttäen, että heidät on merkitty tällaiseen varallaololuetteloon, ja kun se rajoittaa sitten täytettävien virkojen lukumäärää muutamaan virkaan ja rajoittaa kahden, vieläpä avoimen kilpailun seurauksena laadittuihin soveltuvien hakijoiden luetteloihin merkittyjen, kilpailun läpäisseiden hakijoiden lukumäärän täytettävien virkojen lukumäärään, se pienentää merkittävästi ja objektiivisesti kyseisten toimihenkilöiden mahdollisuuksia kokonaisuudessaan välttyä irtisanomislausekkeen soveltamiselta ja tekee näin ollen tyhjäksi osan sen sopimusvelvoitteista väliaikaiseen henkilöstöön nähden.

Tämä toteamus ei kuitenkaan voi johtaa kyseisten kilpailuilmoitusten kumoamiseen. Kun henkilöstösääntöjen liitteessä III olevan 5 artiklan viidennessä alakohdassa säädetään, että soveltuvien hakijoiden luettelossa on mahdollisuuksien mukaan oltava kaksi kertaa niin paljon hakijoita kuin kilpailussa on avoimia virkoja, se on ainoastaan nimittävän viranomaisen päätöksiä helpottamaan tarkoitettu suositus valintalautakunnalle. Kilpailuilmoituksen, joka on yleisesti sovellettava toimi, laillisuus ei voi riippua kilpailun hakijoiden ja hallinnon välisten sopimuslausekkeiden sisällöstä saati tavasta, jolla hallinto on pannut kyseiset lausekkeet täytäntöön.

(ks. 116, 117, 119 ja 120 kohta)

Viittaukset:

Yhteisöjen tuomioistuin: asia 122/77, Agneessens ym. v. komissio, 26.10.1978 (Kok., s. 2085, 22 kohta)

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑159/95, Dricot ym. v. komissio, 17.12.1997 (Kok. H., s. I‑A‑385 ja II‑1035, 67 kohta); asia T‑225/95, Chiou v. komissio, 17.12.1997 (Kok. H., s. I‑A‑423 ja II‑1135, 82 kohta) ja asia T‑53/00, Angioli v. komissio, 23.1.2003 (Kok. H., s. I‑A‑13 ja II‑73, 103 kohta)

6. Yksikön etu voi oikeuttaa sen, että kilpailun hakijalta edellytetään erityistä kielitaitoa tietyissä yhteisön kielissä, sillä palvelukseenottomenettelyssä voidaan edellyttää kielitaitoa, joka on oikeassa suhteessa yksikön todellisiin tarpeisiin nähden. Lisäksi täydellisen kielellisen pluralismin järjestelmä toimielinten sisäisessä toiminnassa johtaisi suuriin hallinnollisiin vaikeuksiin ja olisi taloudellisesti raskas. Unionin toimielinten ja elinten asianmukainen toiminta erityisesti silloin, kun kyseisellä elimellä on rajalliset resurssit, voi siten objektiivisesti oikeuttaa sen, että sisäisessä viestinnässä on valittavana vain rajattu määrä kieliä.

Se, että kilpailuilmoituksessa suositaan yhtä tai useampaa yhteisön kieltä, jolloin hakijat, joilla on vähintään tyydyttävät taidot yhdessä näistä kielistä, ovat paremmassa asemassa, ei merkitse yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamista, kun tämä ero perustuu kullekin hakijalle ominaisiin olosuhteisiin ja kun asiassa ei ole esitetty yhtäkään konkreettista seikkaa, jonka perusteella kilpailuilmoituksessa esitettyjen tehtävien hoitamiseksi vaaditun kielitaidon merkityksellisyyttä olisi syytä epäillä.

(ks. 137, 138, 142 ja 143 kohta)

Viittaukset:

Yhteisöjen tuomioistuin: em. asia Küster v. parlamentti, 16 ja 20 kohta; asia 22/75, Küster v. parlamentti, 29.10.1975 (Kok., s. 1267, 13 ja 17 kohta) ja asia C‑160/03, Espanja v. Eurojust, 15.3.2005 (Kok., s. I‑2077, julkisasiamies Poiares Maduron ratkaisuehdotuksen 47 kohta)

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑376/03, Hendrickx v. neuvosto, 5.4.2005 (Kok. H., s. I‑A‑83 ja II‑379, 26 kohta)

7. Vaikka sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ja sen väliaikaisten toimihenkilöiden välinen työsuhde perustuu sopimukseen, siihen sovelletaan muuhun henkilöstöön sovellettavia palvelussuhteen ehtoja yhdessä henkilöstösääntöjen kanssa, ja se on siten julkisoikeuden alainen. Se, että väliaikaiset toimihenkilöt kuuluvat yhteisön hallinto-oikeudelliseen järjestelmään, ei kuitenkaan estä sitä, että pantaessa täytäntöön tiettyjä kyseistä järjestelmää täydentäviä väliaikaisen toimihenkilön työsopimuksen sopimuslausekkeita SMHV:n on noudatettava sopimusten vilpittömässä mielessä tapahtuvaa täytäntöönpanoa koskevaa periaatetta, joka on useimpien jäsenvaltioiden oikeusjärjestyksille yhteinen periaate.

Kun SMHV on toiminnallaan ylläpitänyt useiden väliaikaisten toimihenkilöiden riittävän konkreettista toivoa ammatillisesti vakaasta tilanteesta tarjoamalla heille toistaiseksi voimassa olevaa työsopimusta, joka sisältää irtisanomislausekkeen, jota sovelletaan ainoastaan avoimen kilpailun varallaololuetteloon merkitsemättä jättämisen tapauksessa, ja rajoittamalla sitten täytettävien virkojen lukumäärää muutamaan virkaan, se on näin ollen tehnyt virkavirheen, joka voi johtaa sen sopimukseen perustuvaan vastuuseen.

Tällaisille toimihenkilöille aiheutuu henkistä kärsimystä, vaikka he ovat läpäisseet sisäiset valintakokeet, joiden perusteella he voivat saada toistaiseksi voimassa olevan sopimuksen odottaessaan avoimeen kilpailuun osallistumista, ja tämä henkinen kärsimys johtuu tunteesta, että heitä on johdettu harhaan todellisten uranäkymiensä osalta.

(ks. 163–165 kohta)

Viittaukset:

Yhteisöjen tuomioistuin: yhdistetyt asiat 43/59, 45/59 ja 48/89, Von Lachmüller ym. v. komissio, 15.7.1960 (Kok., s. 933, 956)

8. Jotta hallinto voitaisiin saattaa vastuuseen väliaikaisen toimihenkilön työsopimukseen perustuvan sopimusvelvoitteen täytäntöönpanon yhteydessä tapahtuneesta virkavirheestä, asianomaisen toimihenkilön on noudatettava säännönmukaisesti oikeudenkäyntiä edeltävää menettelyä, joka alkaa henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohdan nojalla esitettävällä korvausvaatimuksella.

Mikäli näin ei ole toimittu, vahingonkorvausvaatimukset on jätettävä tutkimatta.

Koska riidan kohde ja sen erityispiirteet, joiden vuoksi asiassa on selvennettävä sopimuslausekkeiden, jotka ovat yksittäistapauksia koskevia toimenpiteitä, ja riidanalaisen kilpailuilmoituksen, joka on yleisesti sovellettava toimi, välisiä suhteita, tekevät tutkittavaksi ottamista koskevasta kysymyksestä erityisen vaikean, kantajaa ei voida moittia siitä, että tämä on tehnyt valituksen kyseisestä kilpailuilmoituksesta ja vaatinut korvausta hänelle aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä. Tältä osin tehty virhe on anteeksiannettava, eikä olisi hyvän oikeudenkäytön mukaista pakottaa kantaja aloittamaan uusi hallinnollinen ja mahdollisesti oikeudellinen kierros, jotta hän saisi korvausta henkisestä kärsimyksestään.

(ks. 167–169 kohta)