Asia C-462/08

Ümit Bekleyen

vastaan

Land Berlin

(Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburgin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

”ETY:n ja Turkin välinen assosiaatiosopimus — Assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 7 artiklan toinen kohta — Turkkilaisen työntekijän lapsen oikeus vastaanottaa mikä tahansa työtarjous siinä vastaanottavassa jäsenvaltiossa, jossa hän on saanut ammattikoulutusta — Ammattikoulutuksen alkaminen vanhempien poistuttua lopullisesti tästä jäsenvaltiosta”

Julkisasiamies P. Mengozzin ratkaisuehdotus 29.10.2009 I ‐ 565

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 21.1.2010 I ‐ 587

Tuomion tiivistelmä

Kansainväliset sopimukset – ETY:n ja Turkin välinen assosiaatiosopimus – ETY:n ja Turkin välisellä assosiaatiosopimuksella perustettu assosiaationeuvosto – Päätös N:o 1/80 – Turkkilaisten työntekijöiden lasten pääsy työhön – Jäsenvaltion laillisille työmarkkinoille kuuluneen turkkilaisen työntekijän perheenjäsenet

(ETY:n ja Turkin välisen assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 7 artiklan toinen kohta)

ETY:n ja Turkin välisen assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 7 artiklan toista kohtaa on tulkittava siten, että vastaanottavassa jäsenvaltiossa yli kolme vuotta laillisesti työskennelleen turkkilaisen työntekijän lapsi voi vedota kyseisessä jäsenvaltiossa siellä päätökseen saattamansa ammattikoulutuksen jälkeen työmarkkinoille pääsyä koskevaan oikeuteen ja sitä vastaavaan oleskeluoikeuteen myös silloin, kun hän oli palattuaan vanhempiensa kanssa takaisin alkuperävaltioon palannut yksin kyseiseen jäsenvaltioon aloittaakseen siellä mainitun koulutuksen.

Koska tällä määräyksellä ei pyritä luomaan vastaanottavassa jäsenvaltiossa suotuisia edellytyksiä perheenyhdistämiselle, vaan sen tavoitteena on edistää turkkilaisten työntekijöiden lasten pääsyä työmarkkinoille, siinä ei nimittäin aseteta niiden oikeuksien edellytykseksi, joita siinä myönnetään näille lapsille, että toisella lapsen vanhemmista on lapsen aloittaessa ammattikoulutuksensa vastaanottavassa jäsenvaltiossa edelleen työntekijän asema tai että hän asuu vielä kyseisessä valtiossa. Jos päätöksen 1/80 7 artiklan toisessa kohdassa mainitut edellytykset eli se, että asianomaisen työntekijän lapsen on pitänyt saada ammattikoulutusta kyseisessä jäsenvaltiossa, ja se, että toisen vanhemmista on pitänyt työskennellä laillisesti kyseisessä valtiossa vähintään kolme vuotta, täyttyvät, kyseisessä määräyksessä myönnetään lapselle oma oikeus päästä vastaanottavan jäsenvaltion työmarkkinoille ja vastaavasti oikeus oleskella siellä.

Turkkilaisen työntekijän lapsen oikeus vapaaseen pääsyyn työmarkkinoille tosin perustuu kyseisen turkkilaisen työntekijän aikaisempaan työskentelyyn vastaanottavassa jäsenvaltiossa. Kuitenkaan vaatimusta, jonka mukaan toisen vanhemmista on täytynyt työskennellä tässä valtiossa vähintään kolmen vuoden ajan, ei saa ymmärtää siten, että kyseisellä vanhemmalla olisi oltava edelleen työntekijän asema lapsen aloittaessa ammattikoulutuksensa. Tämän vaatimuksen tavoitteena on yksinomaan varmistaa yhdessä lapsen ammattikoulutuksen kanssa, että lapsi on integroitunut riittävästi vastaanottavaan jäsenvaltioon voidakseen saada kyseisen määräyksen mukaista erityistä kohtelua.

Tällaisesta tulkinnasta ei seuraa, että turkkilaisen työntekijän lapsi asetettaisiin edullisempaan asemaan kuin jäsenvaltion kansalaisen lapsi.

(ks. 18, 27–31, 44 ja 45 kohta sekä tuomiolauselma)