ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Yhteisön oikeus – Periaatteet – Yhdenvertainen kohtelu – Kansalaisuuteen perustuva syrjintä – EY 12 artiklan sekä EY 43 ja EY 56 artiklan välinen suhde (EY 12, EY 43 ja EY 56 artikla) (ks. 23 ja 24 kohta)

2. Pääomien vapaa liikkuvuus – Rajoitukset – Verolainsäädäntö – Yhtiövero – Osinkojen verotus (EY 56 ja EY 58 artikla) (ks. 36–38, 40, 41 ja 43 kohta sekä tuomiolauselma)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Ennakkoratkaisupyyntö – Supremo Tribunal Administrativo – Kansallisen verolainsäädännön, joka koskee maassa asuvan yhtiön sellaiselle ulkomailla asuvalle yhtiölle jakamien osinkojen verotusta, joka omistaa osinkoa jakavan yhtiön osakkuuksista alle 25 prosenttia, yhteensoveltuvuus EY 12, EY 43 ja EY 56 artiklan sekä EY 58 artiklan 3 kohdan (joista on tullut SEUT 18, SEUT 49 ja SEUT 63 artikla sekä SEUT 65 artiklan 3 kohta) sekä eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23.7.1990 annetun neuvoston direktiivin 90/435/ETY (EYVL L 225, s. 6) 5 artiklan 1 kohdan kanssa – Kahden kyseessä olevan valtion välillä tehdyn kaksinkertaista verotusta koskevan sopimuksen mukainen 15 prosentin suuruinen lähdevero – Maassa asuville yhtiöille maksettujen osinkojen vapauttaminen verosta

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

EY 56 ja EY 58 artiklaa on tulkittava niin, että ne ovat esteenä verojärjestelmälle, joka johtuu sellaisesta kahden jäsenvaltion välisestä kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdystä sopimuksesta, jonka mukaan jäsenvaltioon sijoittautuneen yhtiön toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelle yhtiölle maksamista osingoista on kannettava 15 prosentin suuruinen lähdevero, vaikka ensin mainitun jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä vapautetaan maassa asuvalle yhtiölle maksetut osingot kyseisestä verosta. Asia olisi toisin ainoastaan siinä tapauksessa, että lähdevero voitaisiin vähentää toisessa jäsenvaltiossa maksettavasta verosta siihen määrään asti, joka vastaa eroa verokohtelussa. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana on tutkia se, kumoutuuko tällainen erilainen kohtelu Portugalin tasavallan ja Espanjan kuningaskunnan välillä kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi ja veronkierron estämiseksi tuloverojen alalla 26.10.1993 tehdyn sopimuksen määräysten soveltamisella.
16

Vakiintuneessa oikeuskäytännössä on myös katsottu, että koska unionin oikeudessa ei ole tariffisäännöksiä tai välttämättömään työaikaan liittyviä säännöksiä, unionin tuomioistuimen on arvioitava vapaasti asiaa koskevia tietoja ottamalla huomioon riidan kohde ja luonne, sen merkitys unionin oikeuden kannalta sekä asian vaikeudet, se työmäärä, jonka riita-asia on voinut aiheuttaa asiamiehille tai avustajille, sekä ne taloudelliset intressit, joita asianosaisilla on riita-asiassa (ks. mm. yhdistetyt asiat 241/78, 242/78 ja 246/78-249/78, DGV ym. v. ETY, määräys 1.7.1981, Kok., s. 1731, 3 kohta ja asia C-498/07 P-DEP, Deoleo v. Aceites del Sur-Coosur, määräys 16.5.2013, 20 kohta).
Ennakkoratkaisupyyntö – Anotato Dikastirio Kyprou – Jäsenvaltion (Kypros) tuomioistuinten toimivalta tulkita ja soveltaa tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja yhteisten lasten huoltoa koskevissa asioissa 29.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1347/2000 (EYVL L 160, s. 19) 2 artiklan 1 kohtaa sekä 42 ja 46 artiklaa – Avioero-oikeudenkäynnit, jotka aviomies oli pannut vireille kyproslaisissa tuomioistuimissa asetuksen voimaantulon jälkeen mutta ennen kuin Kyproksesta tuli jäsenvaltio – Avioero-oikeudenkäynnit, jotka aviovaimo oli pannut vireille 1.5.2004 jälkeen jonkin toisen jäsenvaltion (Yhdistynyt kuningaskunta), joka oli ajanjaksolla koko asian kannalta merkityksellinen jäsenvaltio, tuomioistuimissa – Puolisot, joilla kummallakin on Kyproksen kansalaisuus mutta joilla on pysyvä asuinpaikka Yhdistyneessä kuningaskunnassa
Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 22.1.2010 – ecoblue vastaan SMHV

(asia C‑23/09 P)

Muutoksenhaku – Yhteisön tavaramerkki – Asetus (EY) N:o 40/94 – 8 artiklan 1 kohdan b alakohta – Aikaisempi tavaramerkki BLUE – Sanamerkki ”Ecoblue” – Sekaannusvaara – Merkkien samankaltaisuus

1. Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Tosiseikkojen ja todisteiden virheellinen arviointi – Tutkimatta jättäminen – Unionin tuomioistuimen harjoittaman valvonnan piiriin ei kuulu selvitysaineiston arviointi, paitsi jos se on otettu huomioon vääristyneellä tavalla (SEUT 256 artiklan 1 kohta; Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäinen kohta (ks. 51 kohta)

2. Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Unionin yleisessä tuomioistuimessa esitettyjen perusteiden ja perustelujen pelkkä toistaminen – Oikeudellisen virheen määrittämättä jättäminen – Tutkimatta jättäminen (SEUT 256 artiklan 1 kohta; Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäinen kohta; unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 112 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 41 ja 42 kohta)

3. Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 39 kohta)

4. Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Kyseisten tavaramerkkien samankaltaisuus – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (ks. 47 kohta)

Aihe

Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-281/07, ecoblue AG vastaan SMHV, 12.11.2008 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi luokkiin 35, 36 ja 38 kuuluvia palveluja varten rekisteröitäväksi haetun sanamerkin ”Ecoblue” hakijan kanteen sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 25.4.2007 tekemästä päätöksestä R 844/2006-1, jolla hylättiin valitus väiteosaston päätöksestä, jolla evättiin mainitun tavaramerkin rekisteröinti sanamerkin ”BLUE”, joka on rekisteröity yhteisön tavaramerkiksi luokkiin 9, 36 ja 38 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten, sekä muiden sanan ”BLUE” sisältävien yhteisön tavaramerkiksi rekisteröityjen sanamerkkien haltijan tekemän väitteen johdosta

Ratkaisu

1) Valitus hylätään.
9

Koska vastaus toimivaltaista kansallista tuomioistuinta koskevaan kysymykseen, jonka selvittäminen on tarpeen tribunal de grande instance de Paris’n käsiteltävänä olevan asian tutkimiseksi, ei ilmene selvästi asetuksen N:o 44/2001 2 artiklan ja 5 artiklan 3 alakohdan sanamuodosta, tribunal de grande instance de Paris päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen: ”Onko – – asetuksen – – N:o 44/2001 2 artiklaa ja 5 artiklan 3 alakohtaa tulkittava siten, että niissä annetaan jäsenvaltion tuomioistuimelle toimivalta ratkaista kanne, joka perustuu henkilön yksityisyyden suojan mahdolliseen loukkaamiseen siten, että tietoja ja/tai valokuvia on laitettu verkkoon internetsivulle, jota ylläpitää toisessa jäsenvaltiossa yhtiö, jonka kotipaikka on tässä toisessa jäsenvaltiossa tai jossakin muussa jäsenvaltiossa, joka on joka tapauksessa eri kuin ensiksi mainittu jäsenvaltio, — joko ainoastaan sillä edellytyksellä, että tällä internetsivulla voi vierailla ensiksi mainitusta jäsenvaltiosta käsin — tai ainoastaan silloin, kun vahinkotapahtuman ja ensiksi mainitun jäsenvaltion alueen välillä on riittävä, olennainen ja merkityksellinen liittymä ja kun tämä liittymä tässä tapauksessa perustuu — sellaiseen merkittävään määrään vierailuja riidanalaisella sivulla ensiksi mainitusta jäsenvaltiosta käsin, joka arvioidaan vierailujen absoluuttisen määrän tai tämän sivun kokonaisvierailumäärään suhteutetun osuuden perusteella — sen henkilön – tai yleisemmin kyseessä olevien henkilöiden – asuinpaikkaan tai kansalaisuuteen, joka katsoo yksityisyyttään loukatun — kieleen, jota riidanalaisten tietojen levittämisessä on käytetty, tai muihin seikkoihin, jotka voivat osoittaa, että sivua ylläpitävä taho on tarkoittanut sen erityisesti ensiksi mainitun jäsenvaltion yleisölle — paikkakuntaan, jonne kuvaillut tapahtumat sijoittuvat, ja/tai paikkakuntaan, jossa verkkoon mahdollisesti laitetut valokuvat on otettu — muihin mahdollisiin edellytyksiin?”
Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 3.6.2009 – Zipcar vastaan SMHV

(asia C‑394/08 P)

Muutoksenhaku – Yhteisön tavaramerkki – Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta – Sanamerkki ZIPCAR – Kansallisen sanamerkin CICAR haltijan esittämä väite

1. Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Yhteisöjen tuomioistuimen harjoittama selvitysaineiston arvioinnin valvonta – Tutkimatta jättäminen – Tutkimatta jättäminen selvitysaineiston vääristämistä lukuun ottamatta (EY 225 artikla; yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan 1 kohta) (ks. 39 ja 40 kohta)

2. Yhteisön tavaramerkki – Menettelysäännökset – Tosiseikkojen tutkiminen viran puolesta – Ulottuvuus – Velvollisuutta osoittaa notoristen seikkojen paikkansapitävyys ei ole – Riitauttaminen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa – Yhteisöjen tuomioistuimen harjoittaman valvonnan piiriin ei kuulu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi tosiseikkojen notorisuudesta, paitsi jos ne on otettu huomioon vääristyneellä tavalla (EY 225 artikla; yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 58 artikla; neuvoston asetuksen N:o 40/94 74 artikla) (ks. 42 kohta)

3. Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Kansallisesta tavaramerkistä muodostuva aikaisempi tavaramerkki (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 48 ja 49 kohta)

Aihe

Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-36/07, Zipcar vastaan SMHV, 25.6.2008 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kumoamiskanteen, jonka luokkiin 9, 39 ja 42 kuuluvia tavaroita koskevan sanamerkin ZIPCAR hakija oli nostanut sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) toisen valituslautakunnan 30.11.2006 tekemästä päätöksestä R 122/2006-2, jolla hylättiin valitus väiteosaston päätöksestä evätä osittain kyseisen tavaramerkin rekisteröinti sellaisen väitteen yhteydessä, jonka luokkaan 39 kuuluvia palveluja koskevan kansallisen sanamerkin CICAR haltija oli tehnyt

Ratkaisu

1) Valitus hylätään.
Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 5.3.2009 – komissio vastaan Provincia di Imperia

(asia C‑183/08 P)

Muutoksenhaku – Työjärjestyksen 119 artikla – Kumoamiskanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset – Oikeussuojan tarve – Ehdotuspyyntö, joka koskee innovatiivisten toimien rahoitusta Euroopan sosiaalirahastosta – Hylkäyspäätös – Kantajalle koituva etu riidanalaisen toimen mahdollisesta kumoamisesta

Kumoamiskanne – Oikeussuojan tarve – Komission päätös olla myöntämättä Euroopan sosiaalirahaston tukea innovatiiviselle toimelle asetuksen N:o 1784/1999 6 artiklan nojalla – Päätöksen kumoamista koskevan tuomion täytäntöönpano on mahdotonta – Vaikutuksettomuus (EY 230 artiklan neljäs kohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1784/1999 6 artikla) (ks. 19, 26 ja 30 kohta)

Aihe

Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-351/05, Provincia di Imperia vastaan komissio, 14.2.2008 antamasta tuomiosta, jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin otti tutkittavaksi kantajan nostaman kanteen (mutta katsoi sen perusteettomaksi), jossa vaaditaan kumottavaksi 30.6.2005 tehty komission päätös olla myöntämättä kantajalle tukea sellaisen ehdotuspyynnön yhteydessä, joka koski Euroopan sosiaalirahastosta rahoitettavia innovatiivisia toimia – Kumoamiskanteen tutkittavaksi ottamisen edellytysten virheellinen soveltaminen – Oikeussuojan tarpeen käsite – Kantajalle ei koidu etua riidanalaisen toimen mahdollisesta kumoamisesta

Ratkaisu

1) Valitus hylätään selvästi perusteettomana.

2) Euroopan yhteisöjen komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
EY 225 artiklasta ja unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäisestä kohdasta seuraa, että muutosta voidaan hakea vain oikeuskysymyksiä koskevilta osin. Näin ollen vain ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimella on toimivalta todeta ja arvioida merkityksellisiä tosiseikkoja ja todisteita. Lukuun ottamatta sitä tapausta, että tosiseikat ja todisteet on otettu huomioon vääristyneellä tavalla, tosiseikkojen ja todisteiden arviointi muutoksenhaun yhteydessä ei sellaisenaan ole unionin tuomioistuimen valvonnan piiriin kuuluva oikeuskysymys.

Tästä seuraa, että tavaramerkki voidaan rekisteröidä mainitun asetuksen 7 artiklan 3 kohdan nojalla vain, jos toimitetaan todisteet siitä, että se on tullut käytön perusteella erottamiskykyiseksi siinä osassa yhteisöä, jossa se oli alun perin ollut kuvaileva saman artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla.

Lisäksi saman asetuksen 7 artiklan 3 kohdan mukaan saman artiklan 1 kohdan c alakohtaa ei sovelleta, jos tavaramerkki on käytön perusteella tullut erottamiskykyiseksi niiden tavaroiden ja palvelujen osalta, joille rekisteröintiä haetaan.

Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaan, kun sitä tulkitaan yhdessä saman artiklan 2 kohdan kanssa, tavaramerkkiä ei rekisteröidä, jos se muodostuu yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, jotka ovat kuvailevia osassa yhteisön aluetta.

Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 51 artiklan 1 kohdalla ja 2 kohdalla on eri soveltamisala. Mainittu 1 kohta ei siten voi olla perustana sellaisen tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevalle vaatimukselle, joka on tullut käytön perusteella erottamiskykyiseksi ennen rekisteröintihakemuksen tekohetkeä, koska tällaista tavaramerkkiä ei ole rekisteröity kyseisen asetuksen 7 artiklan vastaisesti. Mainitun 51 artiklan 2 kohta puolestaan koskee ainoastaan tavaramerkkejä, jotka ovat tulleet käytön perusteella erottamiskykyisiksi niiden rekisteröimisen jälkeen, vaikka rekisteröiminen olisikin tapahtunut kyseisen asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b–d alakohdan vastaisesti ja olisi siten pitänyt evätä tällä perusteella.

(ks. 91 kohta)
Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 5.3.2009 – komissio vastaan Provincia di Imperia

(asia C-183/08 P)

”Muutoksenhaku — Työjärjestyksen 119 artikla — Kumoamiskanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset — Oikeussuojan tarve — Ehdotuspyyntö, joka koskee innovatiivisten toimien rahoitusta Euroopan sosiaalirahastosta — Hylkäyspäätös — Kantajalle koituva etu riidanalaisen toimen mahdollisesta kumoamisesta”

Kumoamiskanne — Oikeussuojan tarve — Komission päätös olla myöntämättä Euroopan sosiaalirahaston tukea innovatiiviselle toimelle asetuksen N:o 1784/1999 6 artiklan nojalla — Päätöksen kumoamista koskevan tuomion täytäntöönpano on mahdotonta — Vaikutuksettomuus (EY 230 artiklan neljäs kohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1784/1999 6 artikla) (ks. 19, 26 ja 30 kohta)

Aihe

Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-351/05, Provincia di Imperia vastaan komissio, 14.2.2008 antamasta tuomiosta, jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin otti tutkittavaksi kantajan nostaman kanteen (mutta katsoi sen perusteettomaksi), jossa vaaditaan kumottavaksi tehty komission päätös olla myöntämättä kantajalle tukea sellaisen ehdotuspyynnön yhteydessä, joka koski Euroopan sosiaalirahastosta rahoitettavia innovatiivisia toimia – Kumoamiskanteen tutkittavaksi ottamisen edellytysten virheellinen soveltaminen – Oikeussuojan tarpeen käsite – Kantajalle ei koidu etua riidanalaisen toimen mahdollisesta kumoamisesta

Ratkaisu

1) Valitus hylätään selvästi perusteettomana.

2) Euroopan yhteisöjen komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 5.3.2009 – komissio vastaan Provincia di Imperia

(asia C-183/08 P)

”Muutoksenhaku — Työjärjestyksen 119 artikla — Kumoamiskanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset — Oikeussuojan tarve — Ehdotuspyyntö, joka koskee innovatiivisten toimien rahoitusta Euroopan sosiaalirahastosta — Hylkäyspäätös — Kantajalle koituva etu riidanalaisen toimen mahdollisesta kumoamisesta”

Kumoamiskanne — Oikeussuojan tarve — Komission päätös olla myöntämättä Euroopan sosiaalirahaston tukea innovatiiviselle toimelle asetuksen N:o 1784/1999 6 artiklan nojalla — Päätöksen kumoamista koskevan tuomion täytäntöönpano on mahdotonta — Vaikutuksettomuus (EY 230 artiklan neljäs kohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1784/1999 6 artikla) (ks. 19, 26 ja 30 kohta)

Aihe

Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-351/05, Provincia di Imperia vastaan komissio, 14.2.2008 antamasta tuomiosta, jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin otti tutkittavaksi kantajan nostaman kanteen (mutta katsoi sen perusteettomaksi), jossa vaaditaan kumottavaksi tehty komission päätös olla myöntämättä kantajalle tukea sellaisen ehdotuspyynnön yhteydessä, joka koski Euroopan sosiaalirahastosta rahoitettavia innovatiivisia toimia – Kumoamiskanteen tutkittavaksi ottamisen edellytysten virheellinen soveltaminen – Oikeussuojan tarpeen käsite – Kantajalle ei koidu etua riidanalaisen toimen mahdollisesta kumoamisesta

Ratkaisu

1) Valitus hylätään selvästi perusteettomana.
1)

Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29.9.2003 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1782/2003 on tulkittava siten, että se on esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka vaikutuksesta mainitussa asetuksessa tarkoitetun kuiduntuotantoon tarkoitetun hampun viljely ja hallussapito on kiellettyä.
Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 20.6.2008 – Ayuntamiento de Madrid ja Madrid Calle 30 vastaan komissio

(asia C-448/07 P)

”Muutoksenhaku — Liiallista alijäämää koskevaan menettelyyn liittyvien tietojen toimittaminen — Asetus (EY) N:o 3605/93 — Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmä 1995 (EKT 95) — Asetus (EY) N:o 2223/96 — Madrid Calle 30 -nimisen elimen luokitteleminen ”julkishallinnon yksiköksi” — Eurostatin lehdistötiedote — Kannekelpoinen toimi”

Kumoamiskanne — Kannekelpoiset toimet — Toimet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia — Komission lehdistötiedote, joka koski julkiseen velkaan ja alijäämään liittyvien tietojen julkaisemista — Päätös, jossa hyväksytään implisiittisesti elimen luokitteleminen julkishallinnon yksiköksi Euroopan kansantalouden tilijärjestelmässä 1995 — (EY 230 artikla; neuvoston asetus N:o 3605/93, 8 a artiklan 1 kohta, 8 c artikla, 8 g artikla, 8 h artikla ja 8 i artiklan 1 kohta) (ks. 45–53 kohta)

Aihe

Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-177/06, Ayuntamiento de Madrid ja Madrid Calle 30, SA, 12.7.2007 antamasta määräyksestä, jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti tutkimatta kanteen, jossa vaadittiin 24.4.2006 tehdyn Eurostatin lehdistötiedotteen nro 48/2006 kumoamista siltä osin kuin siihen sisältyy komission (Eurostat) päätös, joka koskee Madrid Calle 30:n luokittelemista ”julkishallinnon yksiköksi” Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmässä (EKT 95)

Ratkaisu

1) Valitus hylätään.

2) Ayuntamiento de Madrid ja Madrid Calle 30 SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 20.6.2008 – Ayuntamiento de Madrid ja Madrid Calle 30 vastaan komissio

(asia C-448/07 P)

”Muutoksenhaku — Liiallista alijäämää koskevaan menettelyyn liittyvien tietojen toimittaminen — Asetus (EY) N:o 3605/93 — Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmä 1995 (EKT 95) — Asetus (EY) N:o 2223/96 — Madrid Calle 30 -nimisen elimen luokitteleminen ”julkishallinnon yksiköksi” — Eurostatin lehdistötiedote — Kannekelpoinen toimi”

Kumoamiskanne — Kannekelpoiset toimet — Toimet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia — Komission lehdistötiedote, joka koski julkiseen velkaan ja alijäämään liittyvien tietojen julkaisemista — Päätös, jossa hyväksytään implisiittisesti elimen luokitteleminen julkishallinnon yksiköksi Euroopan kansantalouden tilijärjestelmässä 1995 — (EY 230 artikla; neuvoston asetus N:o 3605/93, 8 a artiklan 1 kohta, 8 c artikla, 8 g artikla, 8 h artikla ja 8 i artiklan 1 kohta) (ks. 45–53 kohta)

Aihe

Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-177/06, Ayuntamiento de Madrid ja Madrid Calle 30, SA, 12.7.2007 antamasta määräyksestä, jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti tutkimatta kanteen, jossa vaadittiin 24.4.2006 tehdyn Eurostatin lehdistötiedotteen nro 48/2006 kumoamista siltä osin kuin siihen sisältyy komission (Eurostat) päätös, joka koskee Madrid Calle 30:n luokittelemista ”julkishallinnon yksiköksi” Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmässä (EKT 95)

Ratkaisu

1) Valitus hylätään.
1)

Asiassa C-207/04, Vergani, 21.7.2005 annetun tuomion johdosta, jossa todetaan kansallisen lainsäädännön olevan ristiriidassa yhteisön oikeuden kanssa, kyseisen jäsenvaltion viranomaisten on toteutettava kaikki yleis- tai erityistoimenpiteet, jotka ovat aiheellisia yhteisön oikeuden noudattamisen varmistamiseksi niiden alueella. Kyseisillä viranomaisilla säilyy vapaus valita toimenpiteet, jotka on toteutettava, jotta kansallinen oikeus saatetaan yhteisön oikeuden mukaiseksi ja jotta yhteisön oikeudesta yksityisille johtuville oikeuksille annetaan täysi oikeusvaikutus. Silloin kun yhteisön oikeuden vastainen syrjintä on todettu, niin kauan kuin tasa-arvoisen kohtelun palauttavia toimenpiteitä ei ole toteutettu, kansallisen tuomioistuimen on jätettävä soveltamatta syrjivä kansallinen säännös tarvitsematta pyytää tai odottaa, että lainsäätäjä sitä ennen kumoaisi kyseisen säännöksen, ja sen on sovellettava epäedullisessa asemassa olevan ryhmän jäseniin samaa järjestelmää kuin toiseen ryhmään kuuluviin henkilöihin.
2)

Galileo International Technology LLC, Galileo International LLC, Galileo Belgium SA, Galileo Danmark A/S, Galileo Deutschland GmbH, Galileo España, SA, Galileo France SARL, Galileo Nederland BV, Galileo Nordiska AB, Galileo Portugal Ltd, Galileo Sigma Srl, Galileo International Ltd, The Galileo Co. ja Timas Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.