ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.6.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Amtsgericht Darmstadt — Saksa) — TopFit eV ja Daniele Biffi v. Deutscher Leichtathletikverband eV

(asia C-22/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin kansalaisuus - SEUT 18, SEUT 21 ja SEUT 165 artikla - Urheiluliiton säännöt - Amatööriurheilijan, jolla on jäsenvaltion kansalaisuus, osallistuminen toisen jäsenvaltion kansallisiin mestaruuskilpailuihin - Kansalaisuuteen perustuva erilainen kohtelu - Vapaan liikkuvuuden rajoitus)

(2019/C 263/11)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Amtsgericht Darmstadt

Pääasian asianosaiset

Kantajat: TopFit eV ja Daniele Biffi

Vastaaja: Deutscher Leichtathletikverband eV

Tuomiolauselma

SEUT 18, SEUT 21 ja SEUT 165 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaisille kansallisen urheiluliiton säännöille, joiden mukaan Euroopan unionin kansalainen, joka on toisen jäsenvaltion kansalainen, joka on asunut useiden vuosien ajan jäsenvaltiossa, johon kyseinen liitto on sijoittautunut ja jossa hän harrastaa juoksua amatöörinä seniorisarjoissa, ei voi osallistua lajinsa kansallisiin mestaruuskilpailuihin samalla tavalla kuin kyseisen jäsenvaltion kansalaiset tai hän voi osallistua niihin ainoastaan ”kilpailun ulkopuolella” tai ”ilman sijoitusta” sekä ilman mahdollisuutta osallistua loppukilpailuun ja voittaa kansallinen mestaruus, ellei kyseisiä sääntöjä voida perustella objektiivisilla syillä, jotka ovat oikeassa suhteessa hyväksyttävästi tavoiteltuun päämäärään, mikä on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävänä tarkistaa.

(1) EUVL C 123, 9.4.2018.
1)

Jos ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen merkityksellisiä tosiseikkoja ja kansallista oikeutta koskevia oikeudellisia seikkoja koskevassa tarkastuksessa ei muuta ilmene, yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 22.12.2009 annetulla neuvoston direktiivillä 2009/162/EU, 184, 185, 187 ja 188 artiklaa on tulkittava siten, että niissä ei aseteta velvollisuutta oikaista alun perin oikein vähennettyä kiinteistöön liittyvää arvonlisäveroa, kun kyseinen kiinteistö on ollut arvonlisäverottoman myynti- ja takaisinvuokrausliiketoimen (sale and lease back) kohteena pääasian kaltaisissa olosuhteissa.
Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 17.1.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberlandesgericht Köln – Saksa) – Asia, jonka on pannut vireille Klaus Manuel Maria Brisch

(Asia C-102/18) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Asetus (EU) N:o 650/2012 - 65 artiklan 2 kohta - Eurooppalainen perintötodistus - Todistuksen hakeminen - Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1329/2014 - Täytäntöönpanoasetuksen N:o 1329/2014 1 artiklan 4 kohdan nojalla laaditun lomakkeen pakottavuus vai vapaaehtoisuus))

(2019/C 93/23)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberlandesgericht Köln

Pääasian asianosainen

Klaus Manuel Maria Brisch

Tuomiolauselma

Toimivallasta, sovellettavasta laista, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta ja virallisten asiakirjojen hyväksymisestä ja täytäntöönpanosta perintöasioissa sekä eurooppalaisen perintötodistuksen käyttöönotosta 4.7.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 650/2012 65 artiklan 2 kohtaa ja asetuksessa N:o 650/2012 tarkoitettujen lomakkeiden vahvistamisesta 9.12.2014 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1329/2014 1 artiklan 4 kohtaa on tulkittava siten, että haettaessa todistusta asetuksen N:o 650/2012 65 artiklan 2 kohdan mukaisesti lomakkeen IV käyttö on vapaaehtoista.

(1) EUVL C 142, 23.4.2018.
2)

SEUT 63 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka nojalla ulkomaiselle sijoitusrahastolle ei myönnetä sen tuossa jäsenvaltiossa maksaman osinkoveron palautusta sillä perusteella, että se ei täytä lainsäädännössä vahvistettuja palautuksen myöntämistä koskevia edellytyksiä, eli että se ei jaa sijoitustulostaan vuosittain kokonaan osakkeen- tai osuudenomistajilleen viimeistään kahdeksantena kuukautena tilikauden päättymisen jälkeen, jos mainitun sijoitusrahaston sijoitustulos, sikäli kuin sitä ei ole jaettu edelleen, katsotaan sen sijoittautumisjäsenvaltiossa jaetuksi tai otetaan huomioon tosiasiassa jaetun voiton tavoin osakkeen- tai osuudenomistajien verotuksessa kyseisessä jäsenvaltiossa ja jos tällainen rahasto näiden edellytysten taustalla oleva tavoite huomioon ottaen on tilanteessa, joka voidaan rinnastaa sellaisen kotimaisen sijoitusrahaston tilanteeseen, jolle mainitun veron palautus myönnetään, mikä on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana selvittää.
C 383/14

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 12.9.2019 – Valittajana Euroopan komissio sekä muina osapuolina Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd ja European Bicycle Manufacturers Association (EBMA)

(asia C-709/17 P) (1)

(Muutoksenhaku - Polkumyynti - Täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/776 - Kambodžasta, Pakistanista ja Filippiineiltä lähetettyjen polkupyörien tuonti - Kiinasta peräisin olevien polkupyörien tuonnissa käyttöön otetun lopullisen polkumyyntitullin laajentaminen koskemaan näitä tuonteja - Asetus (EY) N:o 1225/2009 - 13 artikla - Kiertäminen - Kokoonpano - Polkupyöränosien tuleminen tietystä maasta ja niiden alkuperä - Kiinasta Sri Lankaan lähetetyt osat, joita on työstetty Sri Lankassa ja jotka on tämän jälkeen lähetetty Pakistaniin koottaviksi)

(2019/C 383/13)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. França, J.-F. Brakeland ja A. Demeneix)

Muut osapuolet: Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd (edustaja: P. Bentley, QC) ja European Bicycle Manufacturers Association (EBMA) (edustajat: J. Beck, solicitor, ja L. Ruessmann, avocat)

Tuomiolauselma

1) Unionin yleisen tuomioistuimen 10.10.2017 antama tuomio Kolachi Raj Industrial vastaan komissio (T-435/15, EU:T:2017:712) kumotaan.

2) Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd:n nostama kumoamiskanne hylätään.

3) Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission ja European Bicycle Manufacturers Associationin (EBMA) oikeudenkäyntikulut sekä ensimmäisessä oikeusasteessa että muutoksenhakuasteessa.

(1) EUVL C 112, 26.3.2018.
1)

Italian tasavalta on jättänyt noudattamatta julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 4.12.2007 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1422/2007 2 ja 58 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on jatkanut 31.10.2028 olevasta aiemmasta ajankohdasta 31.12.2046 olevaan uuteen ajankohtaan Livorno-Civitavecchia (A12) moottoritien Livornon ja Cecinan välisen moottoritieosuuden konsessiota hankintailmoitusta julkaisematta.
Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 10.7.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesgerichtshof — Saksa) — Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV v. Amazon EU Sàrl

(asia C-649/17) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Kuluttajansuoja - Direktiivi 2011/83/EU - 6 artiklan 1 kohdan c alakohta - Etäsopimuksiin ja muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtyihin sopimuksiin liittyvät tiedonantovaatimukset - Elinkeinonharjoittajan velvollisuus ilmoittaa puhelin- ja faksinumeronsa, ”jos nämä ovat käytettävissä” - Ulottuvuus)

(2019/C 305/08)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV

Vastapuoli: Amazon EU Sàrl

Tuomiolauselma

Kuluttajan oikeuksista, neuvoston direktiivin 93/13/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/44/EY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 85/577/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/7/EY kumoamisesta 25.10.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/83/EU 6 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että yhtäältä se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa elinkeinonharjoittaja velvoitetaan ennen tämän direktiivin 2 artiklan 7 alakohdassa tarkoitetun etäsopimuksen tai 2 artiklan 8 alakohdassa tarkoitetun muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtävän sopimuksen tekoa ilmoittamaan puhelinnumeronsa kaikissa tapauksissa. Toisaalta mainittu säännös ei merkitse sitä, että elinkeinonharjoittajalla on velvollisuus ottaa käyttöön puhelin- tai faksilinja tai uusi sähköpostiosoite, jotta kuluttajat voivat ottaa elinkeinonharjoittajaan yhteyttä, ja siinä velvoitetaan ilmoittamaan puhelinnumero tai faksinumero tai sähköpostiosoite vain, mikäli tällä elinkeinonharjoittajalla on jo käytössään nämä viestintävälineet yhteydenpitoon kuluttajien kanssa.

Direktiivin 2011/83 6 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että kun siinä velvoitetaan elinkeinonharjoittaja antamaan kuluttajan käyttöön viestintäväline, joka täyttää suoran ja tehokkaan viestinnän edellytykset, se ei ole esteenä sille, että elinkeinonharjoittaja tarjoaa käyttöön muita kuin tässä säännöksessä lueteltuja viestintävälineitä näiden edellytysten täyttämiseksi.

(1) EUVL C 112, 26.3.2018.
Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 29.7.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Superior de Justicia de Cataluña — Espanja) — Prenatal SA v. Tribunal Económico Administrativo Regional de Cataluña (TEARC)

(asia C-589/17) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Tekstiilituotteiden, joiden on virheellisesti ilmoitettu olevan peräisin Jamaikalta, tuonti - Tuontitullien kantaminen jälkitullauksin - Hakemus tullien peruuttamisesta - Asetus (ETY) N:o 2913/92 - Yhteisön tullikoodeksi - 220 artiklan 2 kohdan b alakohta ja 239 artikla - Euroopan komission hylkäävä päätös erityistilanteessa - Pätevyys)

(2019/C 319/08)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Prenatal SA

Vastapuoli: Tribunal Económico Administrativo Regional de Cataluña (TEARC)

Tuomiolauselma

Komission 3.11.2008 tekemää päätöstä KOM(2008) 6317 lopullinen — jossa todetaan, että tuontitullit on kannettava jälkitullauksin ja ettei näiden tullien peruuttamista voida oikeuttaa erityistilanteella (asia REM 03/07) — yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna 16.11.2000 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 2700/2000, 220 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja 239 artiklan kannalta tutkittaessa ei ole ilmennyt mitään sellaista, mikä vaikuttaisi kyseisen päätöksen pätevyyteen.

(1) EUVL C 22, 22.1.2018.
Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.5.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Centrale Raad van Beroep — Alankomaat) — M. Çoban v. Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

(asia C-677/17) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - ETY - Turkki-assosiaatiosopimus - Lisäpöytäkirja - 59 artikla - Päätös N:o 3/80 - Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Asumista koskevista edellytyksistä luopuminen - 6 artikla - Työkyvyttömyysetuuden peruuttaminen - Asetus (EY) N:o 883/2004 - Erityiset maksuihin perustumattomat rahaetuudet - Asumista koskeva edellytys - Direktiivi 2003/109/EY - Pitkään oleskelleen kolmannen maan kansalaisen asema)

(2019/C 255/07)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Centrale Raad van Beroep

Pääasian asianosaiset

Valittaja: M. Çoban

Vastapuoli: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

Tuomiolauselma

Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta turkkilaisiin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 19.9.1980 tehdyn assosiaationeuvoston päätöksen N:o 3/80 6 artiklan 1 kohdan ensimmäistä alakohtaa, luettuna yhdessä Brysselissä 23.11.1970 allekirjoitetun lisäpöytäkirjan, joka tehtiin, hyväksyttiin ja vahvistettiin yhteisön puolesta 19.12.1972 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2760/72, 59 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että se ei ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jolla peruutetaan sellaisen Turkin kansalaisen oikeus täydentävään etuuteen, joka palaa kotimaahansa ja jolla on päivänä, jona hän poistuu vastaanottavasta jäsenvaltiosta, pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asemasta 25.11.2003 annetussa neuvoston direktiivissä 2003/109/EY tarkoitettu pitkään oleskelleen kolmannen maan kansalaisen asema.

(1) EUVL C 94, 12.3.2018.
1)

Pääasian kaltaisessa tilanteessa, jossa samojen toimijoiden välillä toteutetuista samojen määrien kehämäisistä ja fiktiivisistä sähkön myynneistä ei ole aiheutunut verotulojen menetystä, yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettua neuvoston direktiiviä 2006/112/EY, arvioituna verotuksen neutraalisuuden periaatteen ja suhteellisuusperiaatteen valossa, on tulkittava siten, että se ei ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa suljetaan pois fiktiivisiin liiketoimiin liittyvän arvonlisäveron vähentäminen ja velvoitetaan henkilöt, jotka mainitsevat arvonlisäveron laskussa, maksamaan tämän veron myös fiktiivisten liiketoimien osalta, sillä edellytyksellä, että kansallisessa oikeudessa sallitaan tästä velvollisuudesta seuraavan verovelan oikaiseminen, kun edellä mainitun laskun antaja, joka ei ollut vilpittömässä mielessä, on oikea-aikaisesti täysin poistanut verotulojen menettämisen vaaran, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava.
1)

Oikeudesta perheenyhdistämiseen 22.9.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/86/EY 16 artiklan 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että tapauksessa, jossa kolmannen maan kansalaisen perheenjäsenten oleskelulupien saamista varten on esitetty väärennettyjä asiakirjoja, se seikka, että nämä perheenjäsenet eivät olleet tietoisia näiden asiakirjojen vilpillisestä luonteesta, ei ole esteenä sille, että kyseinen jäsenvaltio peruuttaa nämä luvat mainitun säännöksen nojalla. Mainitun direktiivin 17 artiklan nojalla kansallisten toimivaltaisten viranomaisten on kuitenkin ensin tutkittava näiden perheenjäsenten yksilöllinen tilanne arvioimalla tasapainoisesti ja järkevästi kaikkia käsillä olevia etuja.
2)

Direktiivin 2008/95 2 artiklaa on tulkittava siten, että se on pääasian kaltaisessa tilanteessa esteenä merkin rekisteröinnille tavaramerkiksi, koska rekisteröintihakemuksessa on ristiriita, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkastettava.
Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 7.2.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court — Irlanti) — Eugen Bogatu v. Minister for Social Protection

(asia C-322/17) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaaliturva - Asetus (EY) N:o 883/2004 - 67 artikla - Sellaisen henkilön tekemä perhe-etuuksia koskeva hakemus, joka on lopettanut palkkatyön toimivaltaisessa jäsenvaltiossa mutta asuu siellä edelleen - Oikeus perhe-etuuksiin toisessa jäsenvaltiossa asuvien perheenjäsenten osalta - Etuuden saamisen edellytykset)

(2019/C 131/05)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

High Court

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Eugen Bogatu

Vastaaja: Minister for Social Protection

Tuomiolauselma

Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 883/2004 ja erityisesti sen 67 artiklaa, luettuna yhdessä sen 11 artiklan 2 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa se, että henkilö on oikeutettu perhe-etuuksiin toimivaltaisessa jäsenvaltiossa, ei edellytä, että kyseinen henkilö on palkkatyössä tässä jäsenvaltiossa tai että viimeksi mainittu myöntää hänelle rahaetuuden palkkatyön nojalla tai seurauksena.

(1) EUVL C 277, 21.8.2017.
—

edellä mainitulle ostavalle yksikölle asetettu vaatimus, jonka mukaan sen on säilytettävä lentoyhtiön kotipaikka ja tosiasiallinen liikkeenjohto kyseisessä jäsenvaltiossa, siltä osin kuin kyseisen yhtiön päätoimipaikan siirtäminen tämän jäsenvaltion ulkopuolelle johtaisi siihen, että lentoyhtiö menettäisi tämän jäsenvaltion ja sellaisten kolmansien maiden välillä tehdyistä kahdenvälisistä sopimuksista seuraavat liikenneoikeutensa, joihin jäsenvaltiolla on erityiset historialliset, kulttuuriset ja sosiaaliset suhteet, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava. SEUT 49 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että näissä yksityistämisasiakirjoissa on vaatimus, jonka mukaan kyseisen omistusosuuden ostavan yksikön on varmistettava lentoliikenteen olemassa olevan kansallisen solmukohdan (hub) ylläpitäminen ja kehittäminen.
C 35/5

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 28.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale amministrativo regionale per la Liguria – Italia) – Amt Azienda Trasporti e Mobilità SpA ym. v. Atpl Liguria – Agenzia regionale per il trasporto pubblico locale SpA ja Regione Liguria

(Asia C-328/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Julkiset hankinnat - Muutoksenhakumenettelyt - Direktiivi 89/665/ETY - 1 artiklan 3 kohta - Direktiivi 92/13/ETY - 1 artiklan 3 kohta - Muutoksenhakuoikeus, jonka edellytyksenä on se, että muutoksenhakija on tehnyt tarjouksen hankintamenettelyn yhteydessä))

(2019/C 35/06)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale amministrativo regionale per la Liguria

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Amt Azienda Trasporti e Mobilità SpA, Atc Esercizio SpA, Atp Esercizio Srl, Riviera Trasporti SpA ja Tpl Linea Srl

Vastaajat: Atpl Liguria – Agenzia regionale per il trasporto pubblico locale SpA ja Regione Liguria

Tuomiolauselma

Sekä julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21.12.1989 annetun neuvoston direktiivin 89/665, sellaisena kuin se on muutettuna 11.12.2007 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2007/66/EY, 1 artiklan 3 kohtaa että vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjä koskevien yhteisön sääntöjen soveltamiseen liittyvien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 25.2.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/13/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2007/66/EY, 1 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan talouden toimijat eivät voi hakea muutosta hankintaviranomaisen päätöksiin, jotka liittyvät tarjouspyyntömenettelyyn, johon ne ovat päättäneet olla osallistumatta sillä perusteella, että tähän menettelyyn sovellettavan sääntelyn vuoksi oli erittäin epätodennäköistä, että ne valittaisiin kyseessä olevan sopimuksen sopimuspuoleksi.

Toimivaltaisen kansallisen tuomioistuimen asiana on kuitenkin arvioida yksityiskohtaisesti ja ottaen huomioon kaikki sen käsiteltävänä olevan asian asiayhteyden muodostavat merkitykselliset seikat, voiko tämän lainsäädännön konkreettinen soveltaminen vaikuttaa kyseessä olevien talouden toimijoiden oikeuteen saada tehokasta oikeussuojaa.

(1) EUVL C 309, 18.9.2017.
1)

Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohtaa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan työehtosopimuksissa voidaan määrätä, että palkan aleneminen, joka johtuu siitä, että viitekauden aikana on osa-aikaisten lomautusten vuoksi ollut päiviä, jolloin tosiasiallista työtä ei ole tehty, otetaan huomioon, mistä seuraa, että työntekijä saa sen neljän viikon vähimmäisvuosiloman, johon hänellä kyseisen 7 artiklan 1 kohdan perusteella on oikeus, ajalta lomapalkan, joka on hänen työskentelyjaksoilta saamaansa tavanomaista palkkaa alhaisempi. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tulkittava kansallista lainsäädäntöä mahdollisimman pitkälle direktiivin 2003/88 tekstin ja tarkoituksen valossa siten, että työntekijöille kyseisen 7 artiklan 1 kohdassa säädetyn vähimmäisvuosiloman perusteella maksettu lomapalkka ei ole heidän tosiasiallisilta työskentelyjaksoilta saamansa tavanomaisen palkan keskiarvoa alhaisempi.
2)

Direktiivin 92/43 6 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että lannoitteiden maahan tai maan päälle levittämisen kaltaista toistuvaa toimintaa, joka oli kansallisen lainsäädännön mukaan sallittu ennen tämän direktiivin voimaantuloa, voidaan pitää kyseisessä säännöksessä tarkoitettuna yhtenä ja samana hankkeena, jolloin uutta hyväksymismenettelyä ei tarvita, jos se muodostaa yksittäisen toiminnan, jolle on luonteenomaista yhteinen tavoite ja jatkuvuus ja jonka osalta erityisesti toteuttamispaikka ja –olosuhteet ovat samat. Vaikka yksittäinen hanke on hyväksytty ennen kuin tällä samalla säännöksellä säädettyä suojelujärjestelmää alettiin soveltaa kyseisellä alueella, hankkeen täytäntöönpano voi kuitenkin kuulua direktiivin 6 artiklan 2 kohdan soveltamisalaan.
2)

Asetuksen N:o 861/2007, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 517/2013, 2 artiklan 1 kohtaa ja 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen asia, jossa kantajan ja vastaajan kotipaikka tai vakituinen asuinpaikka on jäsenvaltiossa, jonka tuomioistuimen käsiteltäväksi asia on saatettu, ei kuulu kyseisen asetuksen soveltamisalaan.
C 16/18

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 14.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale amministrativo regionale per il Veneto – Italia) – Memoria Srl ja Antonia Dall’Antonia v. Comune di Padova

(Asia C-342/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Sijoittautumisvapauden rajoitukset - Unionin tuomioistuimen toimivalta - Ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottaminen - Täysin jäsenvaltion sisäinen tilanne - Kansallinen sääntely, jolla kielletään kokonaan tuhkauurnien säilyttämiseen liittyvä voittoa tavoitteleva toiminta - Oikeasuhteisuuden arviointi - Kansallisen sääntelyn johdonmukaisuus))

(2019/C 16/21)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale amministrativo regionale per il Veneto

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Memoria Srl ja Antonia Dall’Antonia

Vastapuoli: Comune di Padova

Muu osapuoli: Alessandra Calore

Tuomiolauselma

SEUT 49 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jossa kielletään jopa vainajan nimenomaisesta tahdosta huolimatta tuhkauurnan haltijaa antamasta tämän uurnan säilyttämistä kolmannen tehtäväksi ja jossa hänet velvoitetaan säilyttämään uurna asunnossaan, ellei sitä anneta säilytettäväksi kunnalliselle hautausmaalle, ja jossa lisäksi kielletään kaikki toiminta, jolla tavoitellaan voittoa ja jonka kohteena on tuhkauurnien säilyttäminen millä tahansa perusteella ja minkä tahansa ajanjakson ajan, vaikka tämä ei olisi toiminnan yksinomaisena tarkoituksena.

(1) EUVL C 309, 18.9.2017.