ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Välitoimet - Tutkittavaksi ottamisen edellytykset - Pääasian kanteen tutkittavaksi ottaminen - Asiaan vaikuttamattomuus - Rajat - Pääasian kanne, jossa vaaditaan asetuksen säännöksen tulkintaa koskevan sellaisen päätöksen kumoamista, jonka väitetään sisältyvän komission jäsenvaltiolle osoittamaan kirjeeseen - Komission päätösvallan puuttuminen, koska kyseisen säännöksen täytäntöönpano kuuluu jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan - Tutkimatta jättäminen

(EY:n perustamissopimuksen 185 artikla, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 1 kohta, neuvoston asetus (ETY) N:o 2991/94)

Tiivistelmä

Pääasian kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä ei pidä pääsääntöisesti tutkia välitoimimenettelyssä. Niistä on päätettävä pääasian kanteen käsittelyn yhteydessä, jottei päättämisellä vaikutettaisi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen pääasiassa antamaan ratkaisuun, ellei kysymys ole sellaisesta tapauksesta, jossa kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset ensi näkemältä selvästi puuttuvat.

Tällainen tapaus on kysymyksessä silloin, kun kanteessa vaaditaan levitettäviä ravintorasvoja koskevista vaatimuksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2991/94 säännöksen tulkinnasta tehdyn sellaisen "päätöksen" kumoamista, joka sisältyy komission jäsenvaltiolle osoittamaan kirjeeseen, ja kun mainittu kirje koskee sellaista säännöstä, jonka täytäntöönpano kuuluu jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaa. Nimittäin siltä osin kuin tällainen kirje ei näytä sisältönsä eikä muotonsa eikä sitä koskevan asiayhteyden osalta olevan päätös, jonka komissio on tehnyt asetuksen soveltamista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen vahvistamista koskevan toimivaltansa nojalla, kirje on ainoastaan komission kanta, joka ei sido toimivaltaisia kansallisia viranomaisia ja sen ei voida näin ollen katsoa vaikuttavan kantajan oikeudelliseen asemaan. Kantajan on käytettävä silloin, jos kansalliset viranomaiset omaksuvat komission ehdottaman ei-sitovan tulkinnan, kansallisen lain mukaisia muutoksenhakukeinoja aikanaan riitauttaakseen kansallisessa tuomioistuimessa kantajaan kohdistuvat toimenpiteet, ja kansallinen tuomioistuin voi tarvittaessa saattaa yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäviksi asetuksen tulkintaa tai sen pätevyyttä koskevat kysymykset.

Koska hakemus liittyy välittömästi pääasian kanteeseen, joka on ensi näkemältä jätettävä tutkimatta, kirjeeseen sisältyvän "päätöksen" täytäntöönpanon lykkäämisestä tehty hakemus on hylättävä.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (neljäs jaosto) 10 päivänä joulukuuta 1996. - Atlanta Handelsgesellschaft Harder & Co. GmbH ja Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Yhteiset markkinajärjestelyt - Banaanit - Kumoamiskanne - Tutkimatta jättäminen. - Asia T-18/95.



Oikeustapauskokoelma 1996 sivu II-01669



Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - Luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt - Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä ja oikeushenkilöitä koskevat toimet - Luonnonkatastrofin uhreiksi joutuneille taloudellisille toimijoille myönnettävästä banaanien tuontikiintiön lisäämisestä annettu asetus

(EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan neljäs kohta; komission asetus (EY) N:o 2791/94)

Tiivistelmä

Banaanialan taloudellisten toimijoiden nostama kanne banaanien tuontia koskevan vuoden 1994 tariffikiintiön lisämäärän poikkeuksellisesta myöntämisestä hirmumyrsky Debbien johdosta annetun asetuksen (EY) N:o 2791/94 kumoamiseksi on jätettävä tutkimatta.

Tämä asetus on toisaalta yleisesti sovellettava säädös. Sen tarkoituksena on korvata luonnonkatastrofista aiheutuneet seuraukset ja se vastaa niitä yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteita, jotka koskevat markkinoiden vakauttamista ja banaanien toimittamista yhteisön kuluttajien saataville kohtuulliseen hintaan, sillä ne toimijat, joiden kesken lisämäärä on jaettu, määritellään objektiivisesti hirmumyrskyn niille aiheuttamien vahinkojen perusteella.

Vaikka asetuksen normatiivisuus ei toisaalta estä sitä, että se voi koskea erikseen joitakin kyseessä olevia taloudellisia toimijoita perustamissopimuksen 173 artiklan neljännen kohdan mukaisesti, näin ei ole nyt käsiteltävänä olevan asetuksen osalta. Se seikka, että kantajat kuuluvat suljettuun taloudellisten toimijoiden luokkaan, joka ei ole voinut saada hyväkseen lisäkiintiötä niiden yhteisön markkinoilla suorittamien toimituslajien perusteella, ei riitä erottamaan niitä muista henkilöistä, koska ne ovat samassa tilanteessa kuin muutkin mihin tahansa luokkaan kuuluvat toimijat, jotka eivät myöskään ole saaneet hyväkseen lisäkiintiötä, koska hirmumyrsky ei ole vaikuttanut niihin eikä asetuksella myöskään ole ollut vaikutusta toimijoille myönnettyihin banaanimääriin eikä sillä ole loukattu niiden erityisiä oikeuksia.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 15 päivänä heinäkuuta 1998. - LPN - Liga para Protecção da Natureza ja GEOTA - Grupo de Estudos do Ordenamento do Território e do Ambiente vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Tutkimatta jättäminen. - Asia T-155/95.



Oikeustapauskokoelma 1998 sivu II-02751



Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - Määräajat - Määräajan alkamisajankohta - Toimenpide, jota ei ole annettu tiedoksi kantajalle - Velvollisuus pyytää toimen teksti kokonaisuudessaan kohtuullisessa ajassa siitä, kun toimen olemassaolosta saadaan tieto

(EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan viides kohta)

Tiivistelmä

Perustamissopimuksen 173 artiklan mukaisen menettelyn aloittamiseksi sen, joka saa tiedon itseään koskevasta toimesta, jota ei kuitenkaan ole annettu hänelle tiedoksi, on kohtuullisessa ajassa pyydettävä toimen täydellinen teksti. On katsottava, ettei vaatimusta, jonka asianomainen esittää yli neljä kuukautta sen jälkeen, kun sai tiedon toimen olemassaolosta, ole esitetty kohtuullisessa ajassa, joten hänen tämän jälkeen nostamansa kanne on selvästi esitetty liian myöhään.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen puheenjohtajan määräys 12 päivänä toukokuuta 1995. - Société nationale des chemins de fer français et British Railways Board vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Kilpailu - EY:n perustamissopimuksen 85 artikla - ETA-sopimuksen 53 artikla - Rautatiekuljetukset - Täytäntöönpanon lykkääminen - Välitoimet. - Affaires T-79/95 R ja T-80/95 R.



Oikeustapauskokoelma 1995 sivu II-01433



Tiivistelmä



Avainsanat

Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkäys - Täytäntöönpanon lykkäys kilpailuasiassa - Myöntämisen edellytykset - Vakava ja korjaamaton vahinko - Käsite - Epävarma ja sattumanvarainen vaara - Hylkääminen - Kaikkien kysymyksessä olevien etujen tasapainottaminen

(EY:n perustamissopimuksen 185 artikla; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

Välitoimihakemuksen kiireellisyys on arvioitava sen perusteella, missä määrin asiassa on tarpeen päättää väliaikaisesti, jotta vältyttäisiin siltä, että välitoimia pyytäneelle asianosaiselle aiheutuu vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa. Kanteen kohteena olevan päätöksen lykkäämistä vaatineen asianosaisen on näytettävä, että se ei voi odottaa pääasiassa annettavaa päätöstä kärsimättä seurauksiltaan vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa.

Niiden hakijoiden, jotka ovat pyytäneet lykkäämään komission perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan perusteella antaman poikkeuslupapäätökseen liitettyjen ehtojen täytäntöönpanoa siltä osin kuin hakijat on velvoitettu luovuttamaan kolmansille enintään neljännes komission vapauttamassa käyttösopimuksessa saamistaan oikeuksista, niiden olemassa olevaksi väittämä vakavan ja korjaamattoman vahingon vaara, joka aiheutuisi riidanalaiseen poikkeuslupapäätökseen liitettyjen ehtojen välittömästä soveltamisesta, voi syntyä ainoastaan silloin, kun on vähintään ennustettavissa tai todennäköistä, että on olemassa kolmansia yrityksiä, jotka ovat kiinnostuneita käyttämään kanaalin alitse tehdyn tunnelin tunnelikapasiteettia. Tässä yhteydessä täytäntöönpanon lykkäykseen voidaan suostua ainoastaan, jos hakijat pystyvät esittämään välitoimista päättävälle tuomarille näyttöä siitä, että kysymyksessä olevan kapasiteetin luovutuksen vuoksi niiden olisi välittömästi sen jälkeen mahdotonta täyttää tunnelin käyttöä koskevia velvollisuuksiaan tai siinä tapauksessa, että niiden pääasiassa nostama kanne hyväksyttäisiin, ne eivät enää voisi saada takaisin kolmansilta näille tänä väliaikana luovutettua kapasiteettia. Koska ne eivät ole esittäneet tällaisista seikoista näyttöä, niille aiheutuva vahinko on liian epävarma ja sattumanvarainen, jotta se voisi kaikkia tässä asiassa ilmeneviä etuja tasapainotettaessa olla tärkeämpi kuin todellisen kilpailun säilyttäminen ja palveluiden vapauden toteuttamista rautatiekuljetusalalla koskeva periaate, jotka komissio on halunnut varmistaa liittäessään poikkeuslupaan edellä mainitun ehdon.
15

Kantaja väittää myös, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi joka tapauksessa todeta, että sen kirjaamo on lähettäessään komissiolle kanteen tiedoksi yksiselitteisesti välittänyt ratkaisukehotuksen, ja haastehakemus on rinnastettavissa tällaiseen kehotukseen. Kantaja ilmoittaa lopuksi, että koska komissio ei ole millään tavoin osoittanut aikovansa lopettaa laiminlyöntiä, kantaja on lähettänyt sille 2.1.1996 päivätyn uuden vaatimuskirjeen, jonka tarkoituksena on avata mahdollisuus uuden laiminlyöntikanteen nostamiselle.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Oikeudenkäyntimenettely - Oikeudenkäyntikulut - Määrän vahvistaminen - Kohde

(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 91 artiklan b alakohta ja 92 artiklan 1 kohta)

2 Oikeudenkäyntimenettely - Oikeudenkäyntikulut - Määrän vahvistaminen - Huomioon otettavat seikat

(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 91 artiklan b alakohta ja 92 artiklan 1 kohta)

3 Oikeudenkäyntimenettely - Oikeudenkäyntikulut - Määrän vahvistaminen - Korvattavat oikeudenkäyntikulut - Väliintulija

(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 91 artiklan b alakohta ja 92 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

1 Oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistamista koskevassa menettelyssä yhteisöjen tuomioistuimilla ei ole toimivaltaa vahvistaa asianosaisten omille asianajajilleen maksamien palkkioiden määrää, vaan niiden on vahvistettava, mihin määrään asti nämä palkkiot voidaan periä siltä asianosaiselta, joka on velvoitettu korvaamaan oikeudenkäyntikulut. (ks. 21 kohta)

2 Koska yhteisön oikeudessa ei ole asianajopalkkioita koskevia säännöksiä, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on arvioitava vapaasti kysymyksessä olevia seikkoja ottaen huomioon oikeudenkäynnin kohteen ja luonteen, sen merkityksen yhteisön oikeuden kannalta sekä asian vaikeusasteen, oikeudenkäynnistä asian hoitamiseen osallistuneille asiamiehille tai avustajille aiheutuneen työn määrän ja sen taloudellisen intressin, joka riita-asialla on asianosaisten kannalta, ja tässä tarkoituksessa sen ei ole otettava huomioon kansallisella tasolla vahvistettuja asianajopalkkioita eikä myöskään asianosaisten ja niiden asiamiesten tai avustajien mahdollisesti tekemää sopimusta. (ks. 22 kohta)

3 Väliintulijan esittämän oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistamista koskevan vaatimuksen osalta on otettava huomioon, että koska väliintulo edellyttää luonteensa vuoksi pääasiaa, se ei voi olla poikkeustapauksia lukuun ottamatta yhtä vaikea kuin pääasia. Väliintulijan asianajajan palkkio ei näin ollen voi pääsääntöisesti olla asianosaista edustavan asianajajan palkkiota suurempi.

Kuitenkin silloin kun asianosaisena on toimielin, jonka puolustuksesta huolehtivat sen oikeudellisen yksikön virkamiehet asianajajan avustamina ja kun tämän toimielimen vaatimien oikeudenkäyntikulujen määrä sisältää ainoastaan asianajajan palkkion mutta ei sen asiamiesten asian valmisteluun käyttämiä työtunteja, tämä summa ei riittävästi kuvaa sitä työmäärää ja vaikeusastetta, joka asialla on ollut toimielimelle. Näin ollen tätä summaa ei voida pitää vertailukohtana arvioitaessa, mihin määrään asti väliintulijaa edustavan asianajajan palkkioita on pidettävä välttämättöminä kustannuksina. (ks. 23 ja 25 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Välitoimet - Välitoimihakemuksen tutkittavaksi ottamisen edellytykset - Pääasian kanteen tutkittavaksi ottaminen - Asiaan vaikuttamattomuus - Rajat

(EY:n perustamissopimuksen 185 artikla; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 1 kohta)

2 Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkäämisen edellytykset - Vakava ja korjaamaton vahinko - Varallisuusvahinko

(EY:n perustamissopimuksen 185 artikla; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

3 Pääasian kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä ei pidä tutkia välitoimimenettelyssä, vaan niistä on päätettävä pääasian kanteen käsittelyn yhteydessä, paitsi jos pääasian kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat. Tutkittavaksi ottamisen edellytysten ratkaisemisella välitoimia koskevassa menettelyssä, silloin kun asiaa ei selvästi ole jätettävä tutkimatta, saattaisi olla vaikutuksia pääasiaan.

4 Välitoimea koskevan hakemuksen kiireellisyyttä on arvioitava sillä perusteella, minkälainen tarve on antaa väliaikaismääräys, jotta vältyttäisiin vakavan ja korjaamattoman vahingon aiheutumiselta välitoimea hakevalle asianosaiselle. Tämän asianosaisen tehtävänä on näyttää toteen, ettei pääasian ratkaisua voida odottaa ilman, että siitä aiheutuu tälle asianosaiselle vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa, mikä tarkoittaa, että tämän asianosaisen on näytettävä toteen, että hänelle aiheutuvaa vahinkoa voidaan pitää kyllin todennäköisenä eikä sattumanvaraisena ja epävarmana.

Puhdasta varallisuusvahinkoa ei voida poikkeuksellisia tilanteita lukuun ottamatta pitää korjaamattomana tai edes vaikeasti korjattavissa olevana, koska vahinko voidaan myöhemmin korvata.
Asia T-208/95

Miwon Co. Ltd

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Polkumyynti — Mononatriumglutamaatti — Komission asetus, jolla todettiin hintasitoumuksen rikkominen ja otettiin käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli — Kumoamiskanne — Myöhemmin annettu asetus, jolla otettiin käyttöön lopullinen polkumyyntitulli — Lausunnon antaminen asiassa raukeaa”

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu viides jaosto) 10 päivänä heinäkuuta 1996 antama määräys II-637

Määräyksen tiivistelmä

Kumoamiskanne – Kanne, jolla riitautettiin asetus, jolla todettiin hintasitoumuksen rikkoutuminen ja otettiin käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli – Myöhemmin annettu lopullista polkumyyntitullia koskeva asetus – Vaikutukset oikeussuojaintressiin

(EY:n perustamissopimuksen 173 artikla; neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2423/88 10 artiklan 6 kohta)

Kun väliaikaisella polkumyyntitullilla taatut määrät on kokonaisuudessaan kannettu lopullisen polkumyyntiasetuksen perusteella, maahantuoja, joka on joutunut maksamaan kyseiset tullit, ei voi vedota mihinkään väliaikaisen asetuksen oikeudelliseen vaikutukseen, joten maahantuojalla ei pääsääntöisesti ole enää intressiä riitauttaa väliaikaista asetusta.

Se seikka, että väliaikaisessa asetuksessa todetaan kyseisen maahantuojan rikkoneen hintasitoumustaan ja peruutetaan tämä sitoumus, ei aiheuta sitä, että tällä maahantuojalla olisi asiavaltuus nostaa kyseistä asetusta koskeva kanne.

Komission toiminta liittyy nimittäin läheisesti neuvoston päätöksentekomenettelyyn. Polkumyyntiä koskevan perusasetuksen (ETY) N:o 2423/88 säännöksistä seuraa, että komission on tehtävä tutkimuksia ja päätettävä niiden perusteella, että menettely lopetetaan tai että sitä jatketaan niin, että ryhdytään väliaikaisiin toimenpiteisiin ja tehdään neuvostolle lopullisia toimenpiteitä koskeva esitys. Lopullisen päätöksen tekeminen kuuluu kuitenkin neuvostolle, joka voi joko jättää päätöksen tekemättä, jos se on eri mieltä komission kanssa, tai tehdä päätöksen komission esityksen perusteella.

Jos komissio hylkää sitoumustarjouksen, se ei ole sellainen toimenpide, jolla on pakottavia oikeudellisia vaikutuksia kyseisen maahantuojan intresseihin, kun otetaan huomioon, että komissio voi tarkistaa päätöstään ja että neuvosto voi polkumyyntitullin käyttöönottamisen sijasta päättää sellaisesta väliaikaisesta toimenpiteestä, jonka tavoitteena on lopullisen päätöksen eikä valituskelpoisen toimenpiteen valmisteleminen.

Sitoumuksen peruuttamista koskevaa päätöstä ei voida pitää valituskelpoisena toimenpiteenä vain sillä perusteella, että asetuksen (ETY) N:o 2423/88 10 artiklan 6 kohdassa annetaan nimenomaisesti vain komissiolle valta päättää siitä, onko sitoumusta rikottu.

Joka tapauksessa sitoumuksen peruuttamista koskevasta päätöksestä pääsääntöisesti aiheutuu asianomaisille taloudellisille toimijoille samanlaisia seurauksia kuin sitoumusesityksen hylkäämistä koskevasta päätöksestä, nimittäin väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönottaminen. Näissä kahdessa tapauksessa on kuitenkin kysymys vain väliaikaisesta toimenpiteestä, jonka tavoitteena on neuvoston lopullisen päätöksen valmistelu.
20

Lopuksi komissio toteaa, että British Coalin täytyy tietää NALOO:n kanta, omat väitteensä ja myös niiden yritysten väitteet, joiden väliintulohakemus on hylätty. Komission käsityksen mukaan British Coal on erinomaisen hyvässä asemassa esittääkseen huomautuksensa esiin tulleesta kysymyksestä. Se, että British Coal näyttää haluavan käyttää pyynnön kohteena olevaa kirjettä esittääkseen huomautuksensa asioista, joista ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa ei ole kyse, on hyvä syy olla esittämättä sitä sille.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettuensimmäinen jaosto) määräys 30 päivänä lokakuuta 1998. - Fort James France, aiemmin Kaysersberg SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Oikeudenkäyntikulujen vahvistaminen. - Asia T-290/94 (92).



Oikeustapauskokoelma 1998 sivu II-04105



Tiivistelmä



Avainsanat

1 Oikeudenkäyntimenettely - Oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistaminen - Huomioon otettavat seikat

(Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 92 artiklan 1 kohta)

2 Oikeudenkäyntimenettely - Oikeudenkäyntikulut - Oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistaminen - Korvattavien oikeudenkäyntikulujen käsite - Useamman asianajajan osallistuminen asian hoitoon

(Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 91 artiklan b alakohta)

Tiivistelmä

1 Asianajajan palkkioita koskevien yhteisön oikeuden säännösten puuttuessa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on vapaasti arvioitava oikeudenkäyntikulujen vahvistamista koskevassa asiassa esiin tulleita seikkoja ottaen huomioon oikeudenkäynnin kohde ja luonne, sen merkitys yhteisön oikeuden kannalta kuten myös asian vaikeusaste, riita-asian oikeudenkäynnin asiamiehille tai avustajille aiheuttama työn määrä ja oikeudenkäynnin taloudellinen merkitys asianosaisille.

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen mahdollisuus arvioida asianajajan työpanoksen arvoa on tässä yhteydessä sidoksissa siihen, kuinka yksityiskohtaisia toimitetut tiedot ovat.

2 Vaikka pääsääntöisesti vain yhden asianajajan korvausta pidetään työjärjestyksen 91 artiklan b alakohdan käsitteeseen "välttämättömät kustannukset" kuuluvana, huomioon on ennen kaikkea otettava sellaisten työtuntien kokonaismäärä, joita voidaan objektiivisesti pitää oikeudenkäyntimenettelyn kannalta välttämättöminä, täysin riippumatta siitä, kuinka monen asianajajan kesken suoritetut palvelut ovat saattaneet jakautua.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 11 päivänä tammikuuta 1995. - Cassa nazionale di previdenza ed assistenza a favore degli avvocati e dei procuratori legali vastaan Euroopan unionin neuvosto. - Kumoamiskanne - ETY:n perustamissopimuksen 104 a artiklassa tarkoitetun erityisoikeuksia koskevan kiellon soveltamiseksi tarvittavien määritelmien täsmentämisestä annettu neuvoston asetus N:o 3604/93 - Kanteen tutkimatta jättäminen. - Asia T-116/94.



Oikeustapauskokoelma 1995 sivu II-00001



Tiivistelmä



Avainsanat

Mitätöimiskanne - Luonnolliset tai oikeushenkilöt - Luonnollisia ja oikeushenkilöitä suoraan ja erikseen koskevat säädökset - Perustamissopimuksen 104 a artiklan kiellon soveltamiseksi tarvittavien määritelmien, erityisesti rahoituslaitokset-käsitteen, täsmentämisestä annettu asetus

(EY:n perustamissopimuksen 104 a artikla, 173 artiklan neljäs kohta ja 189 artikla; neuvoston asetus N:o 3604/93, 4 artiklan 2 kohdan viimeinen alakohta)

Tiivistelmä

Jäsenvaltion pakollista vakuutus- ja avustuskassajärjestelmää hoitavan julkisen yrityksen nostama mitätöimiskanne perustamissopimuksen 104 a artiklan viranomaisten erityisoikeuksia rahoituslaitoksissa koskevan kiellon soveltamiseksi tarvittavien määritelmien täsmentämisestä annetun neuvoston asetuksen N:o 3604/93 mitätöimiseksi, jonka 4 artiklan 2 kohdan viimeisen alakohdan mukaan "rahoituslaitoksia" eivät ole "julkisen alan" toimielimet, on jätettävä tutkimatta.

Toisaalta nyt esillä olevan asetuksen voidaan katsoa olevan velvoittava säädös sen sisällön ja soveltamisalan vuoksi, eikä se siten ole perustamissopimuksen 189 artiklan tarkoittama päätös. Tämän toteamiseksi riittää ensiksikin asetuksen yleisellä ja abstraktilla tasolla laadittujen määritelmien tarkastelu, jolloin voidaan havaita, että ne tuottavat oikeusseuraamuksia vastaavasti yleisellä ja abstraktilla tavalla määritellyille yrityksille ja toimielimille; toiseksi on huomattava, että säädös, joka soveltuu sen päämäärät huomioon ottaen määriteltyihin oikeus- ja tosiasiatilanteisiin ei menetä velvoittavuuttaan, vaikka säädöksen soveltamisalan yhteisöt olisivat tunnistettavissa säännöksen antamishetkellä.

Toisaalta taas asetuksen ei voi katsoa soveltuvan suoraan kantajaan, sillä vaikka kantaja joutuukin luovuttamaan osan varannostaan valtionkassaan, ei sen oikeudellinen asema muutu tietyn tosiasiallisen tilanteen seurauksena verrattuna muihin ja tee siitä päätöksen vastaanottajaan rinnastettavissa olevaa, koska kantaja on samassa asemassa niiden muiden toimielinten ja ei-rahoituslaitosten kanssa, jotka eivät voi turvautua perustamissopimuksen 104 a artiklan 1 kohdan erityisoikeuksien kieltoon valtion suorittamia, sen varoista tapahtuvia pidätyksiä vastaan, ja joille jäsenvaltion voimassaoleva tai vastainen lainsäädäntö takaa tai voisi taata erityisoikeuden.