ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
”Kanne 21.4.2009 — Biofrescos — Comércio de Produtos Alimentares Lda v. Euroopan yhteisöjen komissio

(Asia T-159/09)

2009/C 193/67

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Asianosaiset

Kantaja: Biofrescos — Comércio de Produtos Alimentares Lda (Linda-a-Velha, Portugali) (edustaja: asianajaja A. Magalhães e Menezes)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

— On kumottava 16.1.2009 tehty komission päätös K(2009) 72 lopull., jolla hylätään kantajan vaatimus 41 271,09 euron suuruisten tuontitullien peruuttamisesta ja jossa määrätään niiden kantamisesta jälkikäteen

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja toi syyskuun 2003 ja helmikuun 2005 välisenä aikana Indonesiasta useita eriä pakastettuja katkarapuja, joiden osalta se vaati tuontitullien peruuttamista yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (1) 220 artiklan 2 kohdan b alakohdan, 236 artiklan ja 239 artiklan 1 kohdan nojalla.

Kantaja väittää, että komissio on rikkonut ainakin edellä mainittuja säännöksiä seuraavista syistä: se ei ensinnäkään ole lausunut kaikista kantajan tuontitullien peruuttamishakemuksessa esittämistä väitteistä, toiseksi sen esittämät perustelut ovat riittämättömät, virheelliset ja käsittämättömät, kolmanneksi se on tulkinnut virheellisesti Indonesian viranomaisten itsensä tekemää erehdystä ja neljänneksi se on esittänyt todisteina tosiseikkoja, jotka eivät todellisuudessa ole sellaisia ja joita koskeva todistustaakka kuuluu eri viranomaisille, jotka ovat menettelyn kuluessa osallistuneet asiaan, eikä missään tapauksessa kantajalle.
—

yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 21 artiklan ensimmäisen kohdan ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkomista, koska virkamiestuomioistuin on todellisuudessa luonut ”menettelyn kiteyttämisen säännön”, kun se on katsonut, että kanne ei sisällä oikeudellisia perusteita
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 55/43

Kanne 23.12.2008 — Saksa v. komissio

(Asia T-576/08)

(2009/C 55/77)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: M. Lumma ja B. Klein)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

— Varainhoitovuodelle 2009 kirjattavien varojen jakamista jäsenvaltioille koskevan suunnitelman hyväksymisestä interventiovarastoista peräisin olevien elintarvikkeiden toimittamiseksi yhteisön vähävaraisimmille henkilöille 3.10.2008 annettu komission asetus (EY) N:o 983/2008 on kumottava.

— Kumotun asetuksen vaikutukset on pidettävä voimassa.

— Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vaatii 3.10.2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 983/2008 (1), joka sisältää vuoden 2009 vuosisuunnitelman elintarvikkeiden toimittamisesta yhteisön vähävaraisimmille henkilöille.

Kantajan käsityksen mukana asetuksella ei ole oikeusperustaa yhteisön oikeudessa. Sen tukena on tosin asetus (EY) N:o 1234/2007 (2), jonka oikeusperustana on puolestaan yhteisön yhteinen maatalouspolitiikka (EY 36 ja EY 37 artikla luettuna yhdessä EY 33 artiklan kanssa), mutta se ei kuitenkaan täytä mainitussa asetuksessa säädettyjä vaatimuksia.

Suunnitelma on alun perin järjestetty yhteiseen maatalouspolitiikkaan liittyvän implisiittisen toimivallan perusteella, koska pääpiirteissään olemassa olevia interventiovarastoja käytettiin sosiaalisiin tarkoituksiin. Toisaalta useiden vuosien ajan suunnitelmaa on toteutettu pelkästään ostamalla elintarvikkeita markkinoilta, koska yhteisen ulkopolitiikan uudistamisen johdosta interventiovarastoja ei juuri ole. Kantaja pitää suunnitelmaa nykyisin pelkkänä yhteisön sosiaalipoliittisena välineenä, jolla ei ole oikeusperustaa (toimivallan siirtymisen periaate).

Riidanalainen asetus ei ole yhteensopiva asetuksen N:o 1234/2007 27 artiklan 2 kohdan kanssa, jolla sallitaan ruuan ostaminen suunnitelmaa varten vain siinä tapauksessa, että interventiovarastojen käyttö on tilapäisesti saavuttanut enimmäismääränsä. Tällä välin pysyväksi tilanteeksi on muodostunut, että ruoka pääasiassa ostetaan.

Lisäksi riidanalaisella asetuksella ei pyritä mihinkään EY 33 artiklan 1 kohdassa määrätyistä yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteista.

Jotta vaikeudet vuosiohjelman soveltamisessa vältetään, kantaja pyytää yhteisöjen tuomioistuinta rajoittamaan kumoamisen vaikutuksen asetuksen N:o 983/2008 2 artiklan, luettuna yhdessä sen liitteen II kanssa, säännökseen, joka koskee ostamista.

(1) Varainhoitovuodelle 2009 kirjattavien varojen jakamista jäsenvaltioille koskevan suunnitelman hyväksymisestä interventiovarastoista peräisin olevien elintarvikkeiden toimittamiseksi yhteisön vähävaraisimmille henkilöille 3.10.2008 annettu komission asetus (EY) N:o 983/2008 (EUVL L 268, s. 3).

(2) Maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22.10.2007 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1234/2007 (EUVL 2007, L 299, s. 1).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 55/33

Kanne 17.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Domótica

(Asia T-552/08)

(2009/C 55/61)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A.M. Rochaud-Jôet ja S. Petrova, avustajinaan asianajajat G. Anastácio ja A. R. Andrade)

Vastaaja: Domótica, Estudo e Projecto de Edifícios Integentes, Lda (Lissabon, Portugali)

Vaatimukset

— Vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle 124 319,22 euroa, joka muodostuu kantajan Thermie-ohjelman yhteydessä tehdyn sopimuksen nro BU/466/94 PO/ES täytäntöön panemiseksi maksamasta ennakosta; sopimus irtisanottiin vastaajan ja muiden sopimuskumppaneiden laiminlyötyä sopimusvelvoitteensa; tähän summaan lisätään 30.9.2008 mennessä erääntyneet 48 180,00 euron suuruiset viivästyskorot, sekä koko summan tosiasialliseen maksamiseen asti erääntyvät korot

— vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Euroopan yhteisöjen komissio teki 17.1.1995 asetuksen (ETY) N:o 2008/90 (1) mukaisen Thermie-sopimuksen N:o BU/466/94 PO/ES kantajan, Hospitais da Universidade de Coimbran (Coimbran yliopistolliset sairaalat) sekä Técnicas Reunidas S.A. -yhtön kanssa.

Vastaaja nimettiin hankkeen koordinoijaksi ja sen tehtävänä oli toimittaa komissiolle tarpeelliset asiakirjat ja laatia yhteys sopimuskumppaneiden ja komission välille. Sopimuskumppanit olivat yhteisvastuussa.

Komissio maksoi sovitun mukaisesti 10.2.1995 ennakkona 30 prosenttia eli 176 693 euroa.

Komissio irtisanoi sopimuksen 24.5.2000 perustellusti (vaatimusten esittämisen jälkeen) seuraavien laiminlyöntien perusteella:

— täytäntöönpanon viivästykset, joista ei oltu ajoissa ilmoitettu komissiolle

— Domótican kyvyttömyys hoitaa hankkeen täytäntöönpano (jonka se on myöntänyt)

— laiminlyönti lähettää ajoissa ja oikeiden menettelytapojen mukaisesti taloudelliset ja tekniset kertomukset komissiolle

— hankkeen täytäntöönpanotöiden suorittamatta jättäminen alkuperäisessä määräajassa sekä myöhemmin myönnetyssä (31.8.2000) jatketussa määräajassa

Näin ollen sopimuspuolet eivät virheellisen menettelynsä vuoksi ole täyttäneet niille kuuluvia sopimusvelvoitteitaan.

Sopimuksessa annettiin komissiolle mahdollisuus vaatia siinä tapauksessa, että sopimuspuolet eivät noudata sopimusta, sen myöntämän rahoitustuen takaisin maksamista kokonaan tai osittain, korkoineen.

Komissiolla on oikeus saada takaisin 172 499,22 euroa, joka vastaa alun perin maksettua määrää 10.2.1995 lähtien erääntyneine korkoineen; tästä määrästä on vähennetty kantajalle sopimuksen osittaisesta täytäntöön panosta aiheutuneet kulut, sellaisina kuin komissio on ne hyväksynyt, ja tähän määrään on vielä lisättävä korot, jotka eivät ole vielä erääntyneet.

(1) Energiateknologioiden edistämisestä Euroopassa (Thermie-ohjelma) 29.6.1990 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2008/90 (EYVL L 185, s. 1).
—

vaihtoehtoisesti sen sakon määrää, joka kantajalle on määrätty kyseisen päätöksen 2 artiklan c kohdan perusteella, on alennettava tuntuvasti
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 44/59

Kanne 2.12.2008 — Villa Almè v. SMHV — Bodegas Marqués de Murrieta (i GAI)

(Asia T-546/08)

(2009/C 44/101)

Kannekirjelmän kieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Villa Almè Azienda vitivinicola di Vizzotto Giuseppe (Mansuè, Italia) (edustajat: asianajajat G. Massa ja P. Massa)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Bodeags Marqués de Murrieta, SA (Logroño, Espanja)

Vaatimukset

— Ensimmäisen valituslautakunnan 24.9.2008 tekemä päätös (R 1695/2007-1) on kumottava ja SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki i GAY (rekisteröintihakemus N:o 4.458.295) luokkaan 33 kuuluville tavaroille (viini).

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Bodegas Marqués de Murrieta, SA.

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Espanjalainen sanamerkki (N:o 2.315.55) YGAI ja yhteisön kuviomerkki (N:o 1.707.729) ja sanamerkki (N:o 1.699.412) MARQUES DE MURRIETA YGAY luokkaan 33 kuuluville tavaroille (viini)

Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen.

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellinen soveltaminen.
—

Euroopan parlamentin puhemiehistön varapuhemies Diana Wallisin 11.8.2008 tekemä päätös A(2008) 10636, joka oli osoitettu Ciarán Tolandille, on kumottava siltä osin kuin siinä evätään kantajalta oikeus tutustua Euroopan parlamentin sisäisen tarkastuksen yksikön 9.1.2008 valmistuneeseen sisäisen tarkastuksen kertomukseen N:o 06/02, jonka otsikkona on ”Tarkastuskertomus Euroopan parlamentin jäsenten avustajakorvauksista”.
—

EY 81 artiklaa, asetuksen (EY) N:o 1/2003 23 artiklaa ja sakkojen määräämisessä noudatettavia suuntaviivoja on rikottu ja sovellettu väärin. Niiden osalta komissio on: — määritellyt sakon perusmäärän ja lisäosan tavalla, joka ei ole oikeasuhtainen ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja suhteellisuusperiaatteen vastaisesti. Komissio on vahvistanut sakon perusmäärän (ja lisäosan) olevan 17 prosenttia myynnin arvosta katsoen, että Eni on vastuussa hintojen vahvistamisesta ja tietojen vaihtamisesta, kun taas muihin kartelliin osallistuneisiin yrityksiin, jotka ovat komission mukaan samalla tavoin jakaneet markkinat tai asiakkaat, se on soveltanut käytännössä samansuuruista kertojaa (18 prosenttia). — rikkonut oikeusvarmuuden periaatetta soveltaessaan raskauttavana asianhaarana rikkomisen uusimista, vaikka Enin syyksi ei voida lukea 1980 -luvulla tapahtuneita rikkomisia, joihin olivat syyllistyneet yhtiöt, jotka nyt ovat sen määräysvallassa, mutta jotka eivät niitä koskevien päätösten aikana kuuluneet sille. Lisäksi vanhojen rikkomisten ja nyt riidanalaisessa päätöksessä todettujen rikkomisten välillä on kulunut niin paljon aikaa, että rikkomisen uusimisen soveltaminen raskauttavana asianhaarana on perusteetonta. — jättänyt ottamatta huomioon lieventäviä asianhaaroja, kuten sen, että kantajan osallistuminen yhteisjärjestelyyn on ollut marginaalinen, ja sen, ettei teknisissä kokouksissa tehtyjä päätöksiä ole toteutettu. Kantaja toteaa lisäksi esittäneensä näytön Montin perustellusta todellisesta tarkoituksesta osallistua EWF:n puitteissa järjestettyihin kokouksiin, ja ainakin siitä, ettei Eni ollut toiminut vilpillisesti, koska se sai tietoja alaiseltaan, jolla ei voida katsoa olleen kykyä ymmärtää kokousten mahdollista kilpailunvastaista luonnetta.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 19/35

Kanne 20.11.2008 — Toqueville v. SMHV — Schiesaro (TOCQUEVILLE 13)

(Asia T-510/08)

(2009/C 19/66)

Kannekirjelmän kieli:italia

Asianosaiset

Kantaja: Toqueville Srl (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat S. Bariatti, I. Palombella, E. Cucchiara)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Marco Schiesaro (Milano, Italia)

Vaatimukset

— SMHV:n toisen valituslautakunnan 26.8.2008 tekemä päätös asiassa R 829/2008-2, Toqueville Srl v. M. Schiesaro, on kumottava

— vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Sanamerkki ”TOCQUEVILLE 13” (yhteisön tavaramerkki N:o 1.406.982) luokkaan 25, 41 ja 42 kuuluville tavaroille ja palveluille.

Yhteisön tavaramerkin haltija: Kantaja.

Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Marco Schiesaro.

Valituslautakunnassa riitautettu päätös: Mitättömyysosaston päätös hyväksyä kyseessä olevan tavaramerkin osittaista menettämistä koskeva vaatimus.

Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus jätettiin tutkimatta ja hylättiin ”restitutio in integrum” -vaatimus, joka koski valituksen tekemiselle mitättömyysosaston päätöksestä asetetun määräajan palauttamista

Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (EY) N:o 40/94 73 ja 78 artiklan, maksuista sisämarkkinoilla toimivalle yhdenmukaistamisvirastolle annetun asetuksen (EY) N:o 2869/95 2 ja 9 artiklan sekä asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta annetun asetuksen (EY) 2868/95 50 artiklan rikkominen.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 6/32

Kanne 18.9.2008 — SPAR Österreichische Warenhandel v. komissio

(Asia T-405/08)

(2009/C 6/66)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: SPAR Österreichische Warenhandel (edustajat: asianajajat A.-H. Bischke, S. Brack ja D. Bräunlich)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

— vastaajan 23.6.2008 tekemä päätös on kumottava

— vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja riitauttaa komission 23.6.2008 asiassa COMP/M.5047 — REWE/ADEG tekemän päätöksen, jossa komissio hyväksyi sen, että saksalaiseen REWE-konserniin kuuluva Billa AG hankkii täyden määräysvallan ADEG Österreich Handelsaktiengesellschaftissa. Kantaja väittää, että komission ei olisi pitänyt hyväksyä keskittymää EY:n sulautuma-asetuksen (1) 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti, koska esitetyt sitoumukset eivät kantajan mukaan riitä poistamaan kilpailuun liittyviä epäilyjä.

Kantaja esittää kanteensa tueksi kaksi kanneperustetta.

Kantaja väittää ensiksi, että EY:n sulautuma-asetuksen 6 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on rikottu, koska komissio on oikeudenvastaisesti jättänyt aloittamatta päätutkimusmenettelyn (vaihe II) ja on hyväksynyt keskittymän REWE/ADEG I vaiheen mukaisin edellytyksin. Komissio ei ole riittävästi selvittänyt keskittymän mahdollisia vaikutuksia kilpailuun ja on tämän vuoksi myös arvioinut väärin keskittymän yhteydessä esiintyvät kilpailuun liittyvät vakavat epäilyt. Rikkominen liittyy yksityiskohtaisemmin seuraaviin ilmeisiin arviointivirheisiin:

— komissio on arvioinut virheellisesti keskittymän vaikutukset kilpailuun koko Itävallan markkinoilla, koska se on lähtenyt siitä, että jäljelle jää joukko kilpailijoita, ja aliarvioinut ADEG:n kilpailupotentiaalin

— komissio on todennut ja arvioinut virheellisesti sekä alueellisen että paikallistason osapuolten markkina-aseman

— komission hyväksymät sitoumukset eivät poista kilpailuun liittyviä ongelmia, koska ne on arvioitu virheellisin perustein

— komissio on todennut ja arvioinut virheellisesti työmarkkinoihin kohdistuvat kilpailulliset vaikutukset.

Toiseksi komissio on rikkonut olennaisia menettelysäännöksiä yrityskeskittymien valvontamenettelyssä. Se on laiminlyönyt sekä kantajan että jäsenvaltioiden oikeuden tulla kuulluksi, koska se ei tehnyt markkinaselvitystä osapuolten viimeisimmästä sitoumusehdotuksesta eikä toimittanut sitä jäsenvaltioille. Se ei myöskään ole perustellut päätöstään riittävästi.

(1) Yrityskeskittymien valvonnasta 20.1.2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 139/2004 (EY:n sulautuma-asetus) (EUVL L 24, s. 1).
—

asetuksen N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu, koska sanamerkki DYNAMIC HD ei ole kuvaava ja koska siltä puuttuu vaadittava erottamiskyky
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 313/51

Kanne 29.9.2008 — FIFA v. SMHV

(Asia T-447/08)

(2008/C 313/91)

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Kansainvälinen jalkapalloliitto FIFA (Zürich, Sveitsi) (edustajat: D. Alexander, QC, barrister A. Barav ja lakimiehet R. Buchel ja C. Rassmann)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Ferrero OHG mbH (Stadtallendorf, Saksa)

Vaatimukset

— sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 469/2005-1 30.6.2008 tekemä päätös on kumottava kokonaan tai osittain

— SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Sanamerkki ”WORLD CUP GERMANY” luokkiin 1, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 15, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — Yhteisön tavaramerkki N:o 2 152 635

Yhteisön tavaramerkin haltija: Kantaja

Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Vastapuoli valituslautakunnassa

Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen hylkääminen

Valituslautakunnan ratkaisu: Mitättömyysosaston päätöksen kumoaminen

Kanneperusteet: 1) Asetuksen N:o 40/94 73 artiklaa ja 74 artiklan 1 kohtaa on rikottu siltä osin kuin valituslautakunta on laajalti perustanut päätöksensä neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaan, vaikka vastapuoli ei ollut vedonnut valituslautakunnassa tähän säännökseen eikä mitättömyysosasto ollut viitannut siihen; 2) toissijaisesti neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta ei tarkastellut yhteisön tavaramerkkiä, jonka mitättömäksi julistamista vaadittiin, kokonaisuutena keskivertokuluttajan kannalta eikä soveltanut relevanttia lakia haettujen tavaroiden tai palvelujen kuvailevuuden arvioinnissa ja 3) neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta totesi virheellisesti, että mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen kohteena olevalla rekisteröidyllä yhteisön tavaramerkillä ei ole tarvittavaa erottamiskykyä.
—

on todettava, että neuvoston antamien alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen (EYVL 1998, C 74, s. 9) 4.2 kohta, jossa todetaan, että ”lisäksi tukijärjestelmässä on vaadittava, että tukihakemus on jätettävä ennen kuin hanketta aletaan toteuttaa”, on lainvastainen siltä osin kuin siinä suljetaan pois tuensaajille myönnetty edellä mainittu tuki ilman, että tehtäisiin poikkeus investointitukien osalta silloin, kun investoinnit, jotka ovat toiminnallisesti tai rakenteellisesti itsenäisiä, on tehty hakemuksen tekemisen jälkeen.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 285/48

Valitus, jonka Chantal de Fays on tehnyt 26.8.2008 virkamiestuomioistuimen asiassa F-97/07, Chantal de Fays v. komissio, 17.6.2008 antamasta tuomiosta

(Asia T-355/08 P)

(2008/C 285/87)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: Chantal de Fays (Bereldange, Luxemburg) (edustaja: asianajaja F. Moyse)

Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

— valitus on otettava tutkittavaksi

— valituksenalainen tuomio on kumottava

— päätöksen kumoamista koskevat vaatimukset, jotka kantaja esitti Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa, on hyväksyttävä

— komissio on velvoitettava korvaamaan molemmissa oikeusasteissa aiheutuneet kulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja vaatii valituksessaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan virkamiestuomioistuimen 17.6.2008 asiassa F-97/07 antaman tuomion, jolla virkamiestuomioistuin hylkäsi valittajan kanteen nimittävän viranomaisen 21.11.2006 tekemästä, henkilöstösääntöjen 60 artiklan soveltamista koskevasta päätöksestä.

Valittaja vetoaa valituksensa tueksi seuraaviin oikeudellisiin perusteisiin:

Valittaja katsoo ensinnäkin, että virkamiestuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen määrittäessään sellaisen 21.11.2006 tehdyn päätöksen ajallista ulottuvuutta, jolla hallintoviranomainen on yhtäältä todennut, että valittaja oli luvatta poissa töistä 19.10.2006 alkaen, ja toisaalta pidättänyt valittajalta tämän palkan koko siltä ajalta, jota vuosiloma ei riittänyt kattamaan. Valittaja nimittäin esittää, että virkamiestuomioistuin katsoi, että riidanalaisen päätöksen vaikutukset ulottuvat ainoastaan ajanjaksolle 19.10.2006–13.12.2006, eli siihen saakka, kun viranomainen sai lääkärintodistuksen, joka oikeutti valittajan poissaolon, vaikka todellisuudessa kyseisen päätöksen vaikutukset ovat jatkuneet tähän saakka. Tämä oikeudellinen virhe on kantajan mukaan aiheutunut tosiseikkoja koskevasta oikeudellisesti virheellisestä arvioinnista, jonka paikkansapitämättömyys ilmenee valittajan mukaan oikeudenkäyntiasiakirjoista.

Toiseksi valittaja toteaa, että se, että virkamiestuomioistuin on perustellut sen, että kantajan palkan pidättämistä jatkettiin, implisiittisen päätöksen olemassaololla, merkitsee oikeudellista virhettä, joka perustuu henkilöstösääntöjen 25 artiklan toisen kohdan, 59 artiklan 1 kohdan ja 60 artiklan rikkomista ja sellaisten komission sisäisten sääntöjen rikkomista, jotka koskevat nimittävälle viranomaiselle annettujen valtuuksien harjoittamista, sekä puolustautumisoikeuksien loukkaamista.
—

Ensisijaisesti on todettava mitättömäksi sisämarkkinoiden ja palvelujen pääosaston pääjohtajan maksuvaatimus, joka on toimitettu 15.7.2008 päivätyllä kirjeellä MARKT/C2/PMS/bmg(2008) 13692, jonka otsikkona on ”Uhkasakkoa, joka Portugalin tasavallan on maksettava asiassa C-70/06, komissio vastaan Portugalin tasavalta, annetun tuomion täytäntöön panemiseksi, koskeva maksuvaatimus”
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 272/32

Kanne 5.8.2008 — Fitoussi v. SMHV — Loriot (IBIZA REPUBLIC)

(Asia T-311/08)

(2008/C 272/59)

Kannekirjelmän kieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Paul Fitoussi (Vincennes, Ranska) (edustajat: asianajajat K. Manhaeve, T. van Innis ja G. Glas)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Bernadette Nicole J. Loriot (Ibiza, Espanja)

Vaatimukset

— Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston toisen valituslautakunnan asiassa R 1135/2007-2 7.5.2008 tekemä päätös on kumottava

— SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Bernadette Nicole J. Loriot

Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki ”IBIZA REPUBLIC” luokkiin 25, 41 ja 43 kuuluvia tavaroita varten — hakemus N:o 3 868 072

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: ympyrän ympäröimänä olevan viisisakaraisen tähden muotoinen kansallinen kuviomerkki luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten

Väiteosaston ratkaisu: väitteen hylkääminen

Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska i) aikaisempi tavaramerkki esittää viisisakaraista tähteä, jota ympäröi ympyrä, eikä pelkästään tähteä, ii) aikaisempi tavaramerkki on luontaisesti vahva tavaramerkki eikä sillä ole heikko erottamiskyky, ja iii) haetun tavaramerkin graafinen osa on hallitseva sen sanaosaan nähden eikä päinvastoin.
—

on todettava, että oikeudenmukaisuuden nimissä yhteisön on vastattava puolustuksesta aiheutuneista kustannuksista ja kuluista, joiden määrä on 10 000 euroa.