YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (ensimmäinen jaosto)

14 päivänä lokakuuta 1998

Asia T-224/97

Isabel Martínez del Peral Cagigal

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Henkilöstö — Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio — Palkkaluokan uudelleenmäärittelyä koskeva vaatimus — Oikeudenkäyntiväite — Uusi ja olennainen seikka — Tutkittavaksi ottaminen”

Täydellinen teksti espanjankielellä II-1741

Aihe:

Kanne, jossa vaaditaan toisaalta kantajan palkkaluokan uudelleenluokittelua koskevan vaatimuksen hylkäämisestä 24.10.1996 tehdyn komission päätöksen kumoamista ja toisaalta 24.10.1996 tehdystä päätöksestä tehdyn valituksen hylkäämisestä 29.4.1997 tehdyn komission päätöksen kumoamista.

Lopputulos:

Hylkääminen.

Määräyksen lyhennelmä

Kantaja nimitettiin 9.11.1993 väliaikaiseksi toimihenkilöksi palkkaluokkaan A 7 palkkatasolle 1. Nimittävä viranomainen luokitteli hänet 26.11.1993 palkkaluokan A 7 palkkatasolle 3 16.10.1993 lähtien. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin antoi 5.10.1995 tuomionsa asiassa T-17/95, Alexopoulou vastaan komissio (Kok. H. 1995, s. II-683). Komissio, muutti 7.2.1996 palkkaluokkaan nimittämisestä ja palkkatason luokittelusta palvelukseen ottamisen yhteydessä sovellettavista perusteista 1.9.1983 tekemäänsä päätöstä, jonka 2 artiklan ensimmäinen kohta kuuluu tämän muutoksen jälkeen seuraavasti:

”Nimittävä viranomainen nimittää koeajalla olevan virkamiehen sen ura-alueen peruspalkkaluokkaan, johon hänet on otettu palvelukseen. Poikkeuksena tästä periaatteesta nimittävä viranomainen voi päättää nimittää koeajalla olevan virkamiehen ura-alueen ylempään palkkaluokkaan, jos yksikön erityistarpeet vaativat erityisen pätevän henkilön palvelukseen ottamista tai jos palvelukseen otettu henkilö on poikkeuksellisen pätevä. ”

Kantaja vaati 21.6.1996 hänen palvelukseen ottamisensa yhteydessä vahvistetun palkkaluokkansa tarkistamista, mutta vaatimus hylättiin 24.10.1996, koska se oli tehty yli kolme kuukautta alkuperäisen luokittelupäätöksen jälkeen. Kantaja teki 23.1.1997 valituksen 24.10.1996 tehdystä päätöksestä. Komissio hylkäsi tämän valituksen 29.4.1997.

Tutkittavaksi ottaminen

Kantaja ei ole tehnyt Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (henkilöstösäännöt) 90 artiklan 2 kohdassa säädetyssä kolmen kuukauden määräajassa valitusta 26.11.1993 tehdystä palkkaluokkapäätöksestä. Luokittelu on siis lopullinen (26 kohta).

Virkamies ei voi kyseenalaistaa palvelukseen ottamisensa alkuperäisiä edellytyksiä sen jälkeen kun palvelukseen ottamisesta on tullut lopullinen. Ainoastaan uudet ja olennaiset seikat voivat olla perusteena vaatimukselle siitä, että tutkitaan uudelleen päätös, jota ei ole riitautettu henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklassa säädetyssä määräajassa (27 kohta).

Viittaukset: asia 190/82, Blomefield v. komissio, 1.12.1983(Kok. 1983, s. 3981, 10 kohta); asia T-131/95, Progoulis v. komissio, 15.12.1995 (Kok. H. 1995, s. II-907, 38 kohta) ja asia T-16/97, Chauvin v. komissio, 11.7.1997(Kok. H. 1997, s. II-681, 37 kohta).

Kantajan 21.6.1996 tekemän vaatimuksen tavoitteena on kyseenalaistaa hänen palvelukseen ottamisensa alkuperäiset edellytykset, sillä hän haluaa, että palvelukseenottamisajankohtana hänelle vahvistetun palkkaluokan luokittelu tutkitaan uudelleen (28 kohta).

7.2.1996 tehty päätös ei voi luonteeltaan eikä oikeudelliselta ulottuvuudeltaan olla sellainen uusi tosiseikka, jonka perusteella voitaisiin esittää valitusta koskevan määräajan päättymisen jälkeen vaatimus uudelleenluokittelusta. Kyseisen päätöksen tavoitteena tai vaikutuksena ei ole se, että ennen sen voimaantuloa lopullisiksi tulleet hallintopäätökset kyseenalaistettaisiin (29 ja 30 kohta).

Viittaukset: yhdistetytasiat 15/73 — 33/73,52/73,53/73,57/73 — 109/73,116/73,117/73,123/73, 132/73, 135/73, 136/73 ja 137/73, Schots-Kortnerym. v. neuvosto, komissio ja parlamentti, 21.2.1974 (Kok. 1974, s. 177, 39 kohta); asia 125/87, Brown v. yhteisöjen tuomioistuin, 8.3.1988 (Kok. 1988, s. 1619, 14 kohta) ja em. asia Chauvin v. komissio, 46 kohta.

Henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 kohta, jossa annetaan nimittävälle viranomaiselle harkintavaltaa nimittää poikkeuksellisesti juuri palvelukseen otettu virkamies ura-alueensa ylempään palkkaluokkaan, on poikkeus yleisistä luokittelusäännöistä. Mainittu 7.2.1996 tehty päätös sisältää tämän säännöksen mukaisen varauksen. Siten se eroaa 6.6.1973 ja 1.9.1983 tehdyistä yleisluontoisista päätöksistä, joihin sisältyvät kaikkiin virkamiehiin sovellettavat sisäiset toimintaohjeet. Näin ollen edellä mainitussa asiassa Blomefield annetusta tuomiosta, asiassa 231/84, Valentini vastaan komissio, 26.9.1985 annetusta tuomiosta (Kok. 1985, s. 3027) ja asiassa 101/86, Mogensen vastaan komissio, 19.2.1987 annetusta tuomiosta (Kok. 1987, s. 825) johtuvaa oikeuskäytäntöä ei voida soveltaa nyt esillä olevassa asiassa (32 kohta).

Viittaukset: em. asia Blomefield v. komissio, 20 kohta ja em. asia Chauvin v. komissio, 50 kohta.

Henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 kohdassa toimielimille annetun toimivallan käyttämisen on oltava yhteensoveltuvaa henkilöstösääntöjen liitteestä I ja 5 artiklasta johtuvista ura-alueen käsitettä koskevien vaatimuksien kanssa. Palvelukseen ottaminen ura-alueen ylempään palkkaluokkaan on siis sallittua vain poikkeuksellisesti silloin, kun yksikön erityiset tarpeet vaativat erityisen pätevän hakijan palvelukseen ottamista tai kun palvelukseen otettu henkilö on poikkeuksellisen pätevä ja vetoaa 31 artiklan 2 kohtaan. Nimittävällä viranomaisella ei yleisesti ole velvollisuutta tutkia kussakin tapauksessa, onko sen sovellettava henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 kohtaa, eikä perustella päätöstään olla soveltamatta kyseistä säännöstä (33 kohta).

Viittaukset: asia 146/84, De Santis v. tilintarkastustuomioistuin,6.6.1985 (Kok. 1985, s. 1723) ja em. asia Alexopoulouv. komissio, 21 kohta.

Palkkaluokan uudelleenluokittelua koskevan myöhässä tehdyn vaatimuksen hylkääminen ei siis ole ristiriidassa henkilöstösääntöjen 5 artiklan 3 kohdan kanssa (34 kohta).

Työnantajan huolenpitovelvollisuus ei johda siihen, että hallintoviranomaisten on tulkittava yhteisön säännöstä tavalla, joka on ristiriidassa sen täsmällisten ilmaisujen kanssa. Henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 kohtaa sovelletaan vain poikkeuksellisesti virkamiehen palvelukseen ottamisen yhteydessä. Näin ollen komissio ei ole jättänyt noudattamatta velvollisuuksiaan kieltäytyessään tutkimasta uudelleen kantajan palkkaluokkaan luokittelua (35 kohta).

Viittaukset: asia T-93/94, Becker v. tilintarkastustuomioistuin,6.3.1996(Kok. 1996, s. II-141, 36 kohta) oikeuskäytäntöviittauksineen ja em. asia Chauvin v. komissio, 52 kohta.

Koska kantaja ei ole esittänyt sellaisia uusia seikkoja, joiden perusteella olisi palautettava henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklassa säädetyt määräajat, nyt esillä oleva kanne on jätettävä tutkimatta.

Ratkaisu:

Kanne jätetään tutkimatta.