Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Kumoamiskanne – Kohde – EY 88 artiklan 2 kohdassa määrätyn muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta tehtyä päätöstä koskeva kumoamisvaatimus, jolla pyritään riitauttamaan velvollisuus keskeyttää tutkitut toimenpiteet odotettaessa mainitun menettelyn päättämistä – Menettelyn päättämistä koskeva päätös ja sen lopullinen luonne – Kanne, joka säilyttää kohteensa

2. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Perustelut – Perusteluvelvollisuuden laajuus – EY 88 artiklan 2 kohdassa määrätyn muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta tehty päätös

(EY 88 artiklan 2 kohta ja EY 253 artikla; neuvoston asetus N:o 659/1999)

3. Valtiontuki – Komission suorittama tutkinta – EY 88 artiklan 2 kohdassa määrätyn muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta tehty päätös – Velvollisuus keskustella ennakolta tukitoimenpiteistä kyseessä olevan jäsenvaltion kanssa ja tutkia tilanne sen esittämien seikkojen valossa – Kyseisen jäsenvaltion velvollisuus toimia lojaalissa yhteistyössä

(EY 10 artikla ja EY 88 artiklan 2 kohta; neuvoston asetuksen N:o 659/1999 10 ja 13 artikla)

4. Kumoamiskanne – Perusteet – Harkintavallan väärinkäyttö – Käsite

(EY 230 artikla)

5. Valtiontuki – Komission suorittama tutkinta – Tuen soveltuvuutta yhteismarkkinoille koskevat arviointivaikeudet taikka tuen luonnetta koskevat epäilyt – Komission velvollisuus aloittaa EY 88 artiklan 2 kohdassa määrätty muodollinen tutkintamenettely

(EY 87 artikla ja EY 88 artiklan 2 ja 3 kohta)

6. Valtiontuki – Komission suorittama tutkinta – Menettelylliset puitteet, jotka määräytyvät kyseessä olevien toimenpiteiden luokittelussa voimassa oleviksi tai uusiksi tuiksi – Komission harkintavallan puuttuminen – Voimassa oleviksi tuiksi luokittelua vaativan jäsenvaltion velvollisuus toimia lojaalissa yhteistyössä

(EY 10 artikla ja EY 88 artikla)

7. Valtiontuki – Komission hyväksymä yleinen tukijärjestelmä – Yksittäinen tuki, jonka hyväksynnän väitetään kattavan – Komission suorittama tutkinta – Arviointi ensisijaisesti tukijärjestelmän hyväksymistä koskevan päätöksen perusteella ja ainoastaan toissijaisesti perustamissopimuksen perusteella

(EY 87 artikla ja EY 88 artikla)

8. Valtiontuki – Voimassa olevat tuet ja uudet tuet – Maksut meriliikenneyhtiöille, jotka suorittavat julkisista palveluista tehtyjen sopimusten mukaisesti säännöllisiä liikennöintipalveluja saarille – Asetuksen N:o 3577/92 4 artiklan 3 kohta – Uusia tukia koskevan järjestelmän soveltaminen ainoastaan maksuihin, jotka eivät ole välttämättömiä sopimusten tasapainon kannalta

(EY 88 artiklan 1 ja 3 kohta; neuvoston asetuksen N:o 3577/92 4 artiklan 3 kohta)

Tiivistelmä

1. EY 88 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn aloittamisesta tehdystä komission päätöksestä nostettu kanne, jonka tarkoituksena on pääasiassa se, että todetaan, että kyseessä olevia toimenpiteitä ei ole keskeytettävä odotettaessa tämän menettelyn päättämistä, ei ole jäänyt vaille kohdetta sen vuoksi, että sen nostamisen jälkeen on tehty kyseisen menettelyn päättämisestä päätös, joka on tullut lopulliseksi.

(ks. 15–18 kohta)

2. EY 253 artiklassa määrätyn, jollekin vastaisen päätöksen perustelemista koskevan velvollisuuden tavoitteena on, että yhteisöjen tuomioistuin voi tutkia päätöksen laillisuuden ja että päätöksen adressaatti saa tarvittavat tiedot arvioidakseen, onko päätös asianmukainen vai sisältääkö se virheen, jonka perusteella sen laillisuus voidaan riitauttaa.

EY 88 artiklan 2 kohdassa määrätyn oletettuja valtiontukia koskevan menettelyn aloittamista koskevan päätöksen osalta se, että siitä puuttuu [EY 88 artiklan] soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annettua asetusta N:o 659/1999 tai sen tiettyjä säännöksiä koskeva maininta, voi merkitä perustelujen puuttumista vain, jos komissio oli soveltanut tämän asetuksen säännöksiä, jotka eivät perustu suoraan perustamissopimukseen.

(ks. 22 ja 23 kohta)

3. Kun otetaan huomioon ne oikeudelliset seuraamukset, jotka aiheutuvat päätöksestä aloittaa EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely luokittelemalla kyseessä olevat toimenpiteet väliaikaisesti uusiksi tuiksi, vaikka kyseessä oleva jäsenvaltio todennäköisesti kiistää tämän luokittelun, komission on keskusteltava ennakolta kyseessä olevista toimenpiteistä kyseessä olevan jäsenvaltion kanssa, jotta sillä olisi mahdollisuus tarpeen vaatiessa ilmoittaa komissiolle, että sen mielestä kyseessä olevat toimenpiteet eivät ole tukia tai että ne ovat voimassa olevia tukia. [EY 88 artiklan] soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen N:o 659/1999 10 ja 13 artikla ovat yhteensoveltuvia tämän vaatimuksen kanssa, eikä niissä siis vapauteta komissiota käsittelemästä toimenpidettä kyseessä olevan jäsenvaltion kanssa ennen EY 88 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn aloittamista.

Jos tukien luonne kiistetään, komission on tutkittava tämä kysymys riittävän tarkasti niiden tietojen perustella, jotka kyseinen valtio on sille tässä vaiheessa ilmoittanut, vaikka tämä tutkimus päättyisikin arvioon, joka ei vielä ole lopullinen. EY 10 artiklasta ilmenevän jäsenvaltioiden ja toimielinten lojaalin yhteistyön periaatteen puitteissa ja menettelyn viivästymisen estämiseksi on puolestaan jäsenvaltion, joka katsoo, että kyseessä olevat toimenpiteet eivät ole tukia, toimitettava komissiolle mahdollisimman pian siitä hetkestä lähtien, jona komissio ottaa siihen yhteyttä näiden toimenpiteiden osalta, tämän näkemyksen perusteena olevat seikat. Jos näiden seikkojen avulla voidaan häivyttää epäilyt tukielementtien olemassaolosta tutkituissa toimenpiteissä, komissio ei voi aloittaa EY 88 artiklan 2 kohdassa määrättyä menettelyä. Jos näiden seikkojen perusteella sitä vastoin ei ole mahdollista poistaa epäilyjä tukielementtien olemassaolosta ja jos on myös epäilyjä niiden soveltuvuudesta yhteismarkkinoille, komission on aloitettava kyseinen menettely.

(ks. 29, 30 ja 48 kohta)

4. Harkintavallan väärinkäytön käsite viittaa siihen, että hallintoviranomainen on käyttänyt toimivaltaansa saavuttaakseen muut päämäärät kuin ne, joita varten sille on tämä toimivalta annettu. Päätöstä tehtäessä harkintavaltaa on käytetty väärin ainoastaan, jos objektiivisten, asiaankuuluvien ja yhtäpitävien seikkojen perusteella on selvää, että se on tehty tällaisten päämäärien saavuttamiseksi.

(ks. 38 kohta)

5. Kun komissio tutkii tukitoimenpiteitä EY 87 artiklan valossa sen määrittämiseksi, soveltuvatko ne yhteismarkkinoille, komissiolla on velvollisuus aloittaa EY 88 artiklan 2 kohdassa määrätty menettely, jos se ei ole voinut alustavan tutkinnan perusteella selvittää kaikkia niitä vaikeuksia, jotka estävät sen toteamisen, että nämä toimenpiteet soveltuvat yhteismarkkinoille. Samoja periaatteita on luonnollisesti sovellettava silloin, kun komissiolla on edelleen epäilyksiä myös tutkitun toimenpiteen luokittelusta tueksi EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

(ks. 47 kohta)

6. Velvollisuudella aloittaa tietyissä olosuhteissa EY 88 artiklan 2 kohdassa määrätty menettely ei oteta ennalta kantaa menettelyllisiin puitteisiin, joihin tämän päätöksen on kuuluttava, eli joko voimassa olevien tukijärjestelmien jatkuvan seuraamisen menettelyyn, sellaisena kuin se ilmenee EY 88 artiklan 1 ja 2 kohdan määräyksistä, tai uusien tukien valvomismenettelyyn, sellaisena kuin se ilmenee saman artiklan 3 ja 2 kohdan määräyksistä.

Kun otetaan huomioon menettelyllisen valinnan oikeudelliset seuraamukset jo täytäntöönpantujen toimenpiteiden osalta, komissio ei voi ilman muuta valita viimeksi mainittuja menettelyllisiä puitteita, jos kyseessä oleva jäsenvaltio väittää, että olisi sovellettava ensin mainittuja. Tällaisessa tapauksessa komission on tutkittava kysymystä riittävästi jäsenvaltion tässä vaiheessa sille ilmoittamien tietojen perusteella, vaikka tämä tutkiminen päättyisikin toimenpiteiden sellaiseen luokitteluun, joka ei ole lopullinen.

Samoin kuin silloin, kun herää kysymys itse tukielementtien olemassaolosta, jäsenvaltioiden ja toimielinten lojaalin yhteistyön periaatteen puitteissa, sellaisena kuin se ilmenee EY 10 artiklasta, ja menettelyn viivästymisen estämiseksi jäsenvaltion, joka katsoo, että kyseessä on voimassa oleva tuki, on puolestaan ilmoitettava komissiolle mahdollisimman pian ne seikat, joihin tämä näkemys perustuu, siitä hetkestä lähtien, kun komissio ottaa siihen yhteyttä tämän toimenpiteen osalta. Jos näiden seikkojen perusteella voidaan väliaikaisen arvioinnin yhteydessä ajatella, että on luultavaa, että kyseessä olevat toimenpiteet todellakin ovat voimassa olevia tukia, komission on käsiteltävä niitä EY 88 artiklan 1 ja 2 kohdassa määrätyssä menettelyssä. Jos jäsenvaltion ilmoittamat seikat eivät sitä vastoin mahdollista tällaisen väliaikaisen päätelmän tekemistä tai jos jäsenvaltio ei ilmoita mitään tällaisia seikkoja, komission on käsiteltävä näitä toimenpiteitä tämän saman artiklan 3 ja 2 kohdassa määrätyssä menettelyssä.

(ks. 53–55 kohta)

7. Kun komissio on hyväksynyt tukijärjestelmän, olisi vastoin luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteita, että se tutkisi uudelleen uusina tukina tämän järjestelmän soveltamistoimenpiteitä. Tästä seuraa, että kun kyseessä oleva jäsenvaltio väittää, että toimenpiteet on toteutettu aikaisemmin hyväksytyn järjestelmän mukaisesti, komissio ei voi oikopäätä aloittaa EY 88 artiklan 2 kohdassa määrättyä menettelyä näiden toimenpiteiden osalta katsomalla ne uusiksi tuiksi, mikä merkitsisi niiden keskeyttämistä, vaan sen on ensin määritettävä, sovelletaanko näihin toimenpiteisiin kyseistä järjestelmää vai ei, ja jos sovelletaan, täyttävätkö ne sen hyväksymispäätöksessä asetetut edellytykset. Komissio voi siis ainoastaan silloin, kun tämän tutkinnan lopputulos on kielteinen, aloittaa EY 88 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn ja katsoa, että kyseessä olevat toimenpiteet ovat uusia tukia. Myöntävän päätelmän tapauksessa komission on sitä vastoin kohdeltava näitä toimenpiteitä voimassa olevina tukina EY 88 artiklan 1 ja 2 kohdassa määrätyn menettelyn mukaisesti.

(ks. 57 kohta)

8. Koska palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta meriliikenteeseen jäsenvaltioissa (meriliikenteen kabotaasi) annetun asetuksen N:o 3577/92 4 artiklassa tarkoitetut julkisista palveluista tehdyt sopimukset sisältävät luonteensa puolesta rahoitusta koskevia säännöksiä, jotka ovat välttämättömiä niissä sovittujen julkisten palvelujen velvoitteiden täyttämiseksi, ja koska tämän artiklan 3 kohdan sanamuodon mukaan tarkoituksena on kyseessä olevien sopimusten pitäminen voimassa niiden päättymispäivään asti rajoittamatta tämän säännöksen ulottuvuutta kyseisten sopimusten tiettyihin näkökohtiin, niissä olevat julkisten palvelujen velvoitteiden varmistamiseksi välttämättömät rahoitusmääräykset kuuluvat kyseisen 4 artiklan 3 kohdan soveltamisalaan.

Sitä vastoin mahdolliset tuet, jotka ylittävät kyseessä olevien sopimusten kohteena olevien julkisten palvelujen velvoitteiden varmistamiseksi välttämättömät määrät, eivät kuitenkaan voi kuulua viimeksi mainitun säännöksen soveltamisalaan juuri sen vuoksi, että ne eivät ole välttämättömiä tällaisten sopimusten tasapainon kannalta ja siten niiden voimassa pitämiseksi, eikä niitä siis voida sen perusteella pitää voimassa olevina tukina.

(ks. 64 ja 65 kohta)