Asia T-68/11

Erich Kastenholz

vastaan

sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

”Yhteisömalli — Mitättömyysmenettely — Yhteisömalli, joka esittää kellotauluja — Aikaisemmat mallit, joita ei ole rekisteröity — Mitättömyysperuste — Uutuus — Asetuksen (EY) N:o 6/2002 4 ja 5 artikla sekä 25 artiklan 1 kohdan b alakohta — Yksilöllinen luonne — Erilainen yleisvaikutelma — Asetuksen N:o 6/2002 4 ja 6 artikla sekä 25 artiklan 1 kohdan b alakohta — Aikaisempi tekijänoikeus — Asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan f alakohta”

Tiivistelmä – Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 6.6.2013

Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksessä annetaan unionin yleiselle tuomioistuimelle harkintavaltaa päättää, onko sellainen toimenpide, kuten asiantuntijalausunto, määrättävä. Tämän työjärjestyksen 65 artiklan mukaan unionin yleinen tuomioistuin voi nimittäin määrätä asiantuntijalausunnosta viran puolesta tai jonkin osapuolen pyynnöstä. Kun kanteessa esitetyssä asiantuntijalausuntoa koskevassa pyynnössä ilmoitetaan tarkasti tällaisen toimenpiteen oikeuttamisperusteet, unionin yleisen tuomioistuimen on arvioitava tämän pyynnön merkityksellisyyttä riidan kohteen ja tällaisen toimenpiteen toteuttamisen tarpeellisuuden kannalta. (ks. 19 kohta)

Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 135 artiklan 4 kohdan mukaan asianosaisten kirjelmät eivät voi muuttaa riidan kohdetta siitä, mikä se on ollut sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) valituslautakunnassa. Unionin yleisen tuomioistuimen on tutkittava, ovatko valituslautakuntien päätökset lainmukaisia. Näin ollen unionin yleisen tuomioistuimen harjoittamassa valvonnassa asian tosiseikat ja oikeudelliset seikat voidaan ottaa huomioon vain sellaisina, kuin ne on esitetty valituslautakunnalle. Kantajalla ei ole oikeutta muuttaa unionin yleisessä tuomioistuimessa riidan sisältöä siitä, millaisena se ilmeni sen itsensä ja toisen osapuolen esittämistä vaatimuksista ja väitteistä. (ks. 25 kohta)

Yhteisömallista annetun asetuksen N:o 6/2002 5 artiklan 2 kohdasta ilmenee, että malleja pidetään samanlaisina, jos niiden piirteet eroavat vain epäolennaisilta yksityiskohdiltaan eli sellaisilta yksityiskohdilta, joita ei voida välittömästi havaita ja jotka eivät aiheuta edes heikkoja eroja mainittujen mallien välille. Mallin uutuuden arvioimisessa on sen sijaan arvioitava sitä, onko kyseisten mallien välillä eroja, jotka eivät ole epäolennaisia, vaikka ne olisivatkin heikkoja. Asetuksen N:o 6/2002 6 artiklan sanamuoto menee 5 artiklan sanamuotoa pidemmälle. Näin ollen kyseisten mallien välillä 5 artiklan kannalta todetut erot voivat, etenkin jos ne ovat heikkoja, olla riittämättömiä luomaan asiantuntevalle käyttäjälle asetuksen N:o 6/2002 6 artiklassa tarkoitettua erilaista yleisvaikutelmaa. Tässä tapauksessa riidanalainen malli voitaisiin katsoa uudeksi asetuksen N:o 6/2002 5 artiklassa tarkoitetulla tavalla, mutta sillä ei katsottaisi olevan yksilöllistä luonnetta mainitun asetuksen 6 artiklassa tarkoitetulla tavalla. Siltä osin kuin asetuksen N:o 6/2002 6 artiklassa asetettu edellytys ylittää saman asetuksen 5 artiklassa asetetun edellytyksen, mainitussa 6 artiklassa tarkoitettu asiantuntevan käyttäjän saama yleisvaikutelma sitä vastoin voi perustua vain kyseisten mallien objektiivisiin eroihin. Erojen täytyy siis riittää täyttämään asetuksen N:o 6/2002 5 artiklan mukainen uutuuden edellytys. Uutuuden ja yksilöllisen luonteen edellytykset ovat näin ollen tietyssä määrin päällekkäisiä. (ks. 37–39 kohta)