ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Verotus - Sisäinen verotus - Moottoriajoneuvojen verotus - Epäedullisen verotuksellista tehoa koskevan laskentakaavan soveltaminen ajoneuvoihin, joissa on käytetty uutta tekniikkaa ja jotka ovat enimmäkseen maahantuotuja - Kielto - Syrjivä tai suojaava vaikutus

(EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 1 kohta (josta on muutettuna tullut 90 artiklan 1 kohta))

Tiivistelmä

$$Jäsenvaltio ei noudata perustamissopimuksen 95 artiklan ensimmäisen kohdan (josta on muutettuna tullut EY 90 artiklan ensimmäinen kohta) mukaisia velvoitteitaan, mikäli se pitää voimassa ja soveltaa lainsäädäntöä, jonka mukaan epäedullista verotuksellisen tehon laskukaavaa sovelletaan ajoneuvoihin, joissa on käytetty uutta tekniikkaa siten, että ne on varustettu kuusivaihteisella käsivalintaisella vaihteistolla tai viisivaihteisella automaattivaihteistolla, kun nämä ajoneuvot ovat enimmäkseen maahantuotuja ja kun kyseisellä lainsäädännöllä on syrjiviä tai suojaavia vaikutuksia muissa jäsenvaltioissa valmistettujen ajoneuvojen vahingoksi suhteessa vastaaviin kotimaisiin ajoneuvoihin.

( ks. 50-51 kohta ja tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Verotus - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Valmisteverot - Direktiivi 92/12/ETY - Valmisteverovelvollisuuden syntyminen - Valmisteveron alaisten tuotteiden kulutukseen luovuttaminen - Käsite - Valmisteveron alaisen tuotteen pelkkä hallussapito kuuluu käsitteen alaan - Edellytykset

(Neuvoston direktiivin 92/12/ETY 6 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

$$Valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnasta annetun direktiivin 92/12/ETY 6 artiklan 1 kohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 94/74/EY, on tulkittava siten, että tämän direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun valmisteveron alaisen tuotteen pelkkää hallussapitoa on pidettävä valmisteveron alaisten tuotteiden kulutukseen luovuttamisena, jos kyseisestä tuotteesta ei ole vielä maksettu voimassa olevien yhteisön säännösten ja kansallisen lainsäädännön mukaista valmisteveroa.

( ks. 36 ja 42 kohta sekä tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Kolmansien maiden kanssa käytävä kauppa - Sisäinen jalostusmenettely - Asetuksen N:o 1999/85 11 artiklan soveltamisala - Luvan myöntämiselle asetetut ehdot ja menettelyn käyttöä koskevat ehdot - Tulliviranomaisten oikeus muuttaa luvassa vahvistettua tuottoastetta yksipuolisesti

(Neuvoston asetuksen N:o 1999/85 11 artikla)

Tiivistelmä

$$Sisäisestä jalostusmenettelystä annetun neuvoston asetuksen N:o 1999/85 11 artiklaa on tulkittava siten, että sitä ei sovelleta ainoastaan sisäistä jalostusmenettelyä koskevan luvan myöntämiselle asetettuihin ehtoihin ja edellytyksiin vaan myös lupa-asiakirjassa luvanhaltijalle asetettuihin, kyseisen menettelyn käyttöä tai toimintaa koskeviin ehtoihin.

Tulliviranomainen voi näin ollen muuttaa lupaa myöntäessään vahvistamaansa tuottoastetta yksipuolisesti, jos havaitaan, että menettelyssä on saatu aikaan luvassa vahvistettua tuottoastetta korkeampi tuottoaste. Se, että tuottoastetta muutetaan tällä tavoin yksipuolisesti, vaikka on näytetty, että tulliviranomainen on valvonut ja tarkastanut luvanhaltijan toimintaa ennen luvan myöntämistä, ei ole edellä mainitun asetuksen tai oikeusvarmuuden periaatteen vastaista.

( ks. 27 ja 36 kohta sekä tuomiolauselman 1-2 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Maatalous Yhteinen markkinajärjestely Viljat Riisi Tuotantotuki Esteröity ja eetteröity tärkkelys Asetuksen N:o 2169/86 7 artiklan 5 kohtaan sisältyvä asianomaisen henkilön käsite Esteröidyn tai eetteröidyn tärkkelyksen ostaja, joka on antanut toimittajalleen sitoumuksen käyttää ostamaansa tuotetta sääntöjenmukaisella tavalla, ei kuulu käsitteen soveltamisalaan Asetuksen mukaisen seuraamuksen asettamatta jättäminen

(Komission asetuksen N:o 2169/86, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 165/89, 7 artiklan 5 kohta)

Tiivistelmä

1. Vilja- ja riisialan tuotantotukien valvontaa ja maksamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen N:o 2169/86, sellaisena kuin tämä asetus on muutettuna asetuksella N:o 165/89, 7 artiklan 5 kohdan ilmaisua "asianomainen henkilö" on tulkittava niin, että sillä ei tarkoiteta esteröidyn tai eetteröidyn tärkkelyksen ostajaa, joka on antanut toimittajalleen sitoumuksen käyttää ostamaansa tuotetta vain kyseisen asetuksen liitteessä I lueteltujen tuotteiden valmistukseen. Tällaiselle ostajalle ei siis voida asettaa saman asetuksen 7 artiklan 5 kohdassa säädettyä seuraamusta, toisin sanoen häntä ei voida velvoittaa maksamaan summaa, joka vastaa 105:tä prosenttia viimeisten 12 kuukauden aikana kyseiseen tuotteeseen sovelletusta korkeimmasta tuotantotuesta.

( ks. 28 kohta ja tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Maatalous Yhteinen markkinajärjestely Vientitukien myöntämisedellytykset Tuotteen tuonti määrämaahan Vaatimusta todisteista, joilla osoitetaan toiseksi tuotteeksi jalostetun tuotteen, joka voidaan jälleentuoda yhteisöön, saattaminen sellaisenaan vientimaana olevan kolmannen maan markkinoille, ei voida hyväksyä

(Komission asetuksen (ETY) N:o 3665/87 5 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

$$Maataloustuotteiden vientitukien järjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen N:o 3665/87 5 artiklan 1 kohtaa on tulkittava niin, että vientituen maksamisen edellytyksenä ei voi olla sellaisten lisätodisteiden esittäminen, joiden avulla voidaan osoittaa, että tuote on tosiasiallisesti saatettu sellaisenaan vientimaana olevan kolmannen maan markkinoille ja sitä on siellä jalostettu merkittävänä pidettävällä tavalla, koska sitä on käytetty peruuttamattomalla tavalla sellaisen toisen tuotteen valmistamiseen, joka voidaan jälleentuoda yhteisöön.

( ks. 21 kohta sekä tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Hedelmät ja vihannekset - Tuottajajärjestöt - Maksujen kantaminen sellaisilta tuoretuotteiden tuottajilta, jotka eivät ole liittyneet jäseniksi - Niiden tuottajien, jotka eivät ole liittyneet jäseniksi, vapauttaminen maksuista jalostukseen tarkoitettujen tuotteiden osalta on sallittua - Syrjintäkiellon periaatetta ei ole rikottu

(Neuvoston asetuksen N:o 1035/72 15 b artiklan 1 ja 8 kohta)

Tiivistelmä

$$Hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen N:o 1035/72, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 3284/83, 15 b artiklan 8 kohtaa on tulkittava siten, että kun jäsenvaltio on soveltanut tämän säännöksen 1 kohtaa säätäen tietyn tuottajajärjestön laatimien tuotantoa ja markkinointia koskevien sääntöjen velvoittavan tähän järjestöön kuulumattomia tällä alueella toimivia tuottajia, sillä on oikeus tämän tuotteen osalta olla saattamatta maksuvelvollisuuden alaisiksi näistä järjestöön kuulumattomista tuottajista tiettyjä tuottajia siltä osin kuin näiden tuotanto ei ole tarkoitettu tuoretuotteiden markkinoille vaan teolliseen jalostukseen.

Koska kyseessä olevat tilanteet ovat objektiivisesti erilaiset - tuoretuotteiden markkinoille toimitettavat tuotteet ja teolliseen jalostukseen toimitettavat tuotteet -, se, että niissä menetellään eri tavoin, ei siten loukkaa syrjintäkiellon yleistä oikeusperiaatetta.

( ks. 27-28 kohta ja tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne - Komission on osoitettava, että jäsenvaltio ei ole noudattanut jäsenyysvelvoitteitaan - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen osoittavien seikkojen esittämisen laiminlyöminen

(EY:n perustamissopimuksen 169 artikla (josta on tullut EY 226 artikla); neuvoston asetuksen N:o 1408/71 13 artiklan 2 kohdan f alakohta)

Tiivistelmä

$$Perustamissopimuksen 169 artiklan (josta on tullut EY 226 artikla) mukaisessa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevassa menettelyssä komission on näytettävä toteen väitetty jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen ja esitettävä yhteisöjen tuomioistuimelle tarpeelliset seikat, jotta tämä voi tarkistaa, onko jäsenyysvelvoitteita jätetty noudattamatta.

Näin ollen on katsottava, että kun komissio rajoittuu kannekirjelmässään toteamaan, että jäsenvaltio ei ole noudattanut sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen N:o 1408/71 13 artiklan 2 kohdan f alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se perii myöntämistään ammattitautieläkkeistä sosiaaliturvamaksuja eläkkeensaajilta, jotka eivät asu tässä jäsenvaltiossa eivätkä enää kuulu sen sosiaaliturvajärjestelmän piiriin, se johtaa kyseisestä säännöksestä oikeusvaikutuksia, joita sillä ei välttämättä ole. Komissio nimittäin katsoo, että kyseisen säännöksen soveltamisedellytykset ovat täyttyneet, vaikka sen on näkökantansa perustelemiseksi osoitettava näiden edellytysten tosiasiallinen täyttyminen esillä olevassa asiassa esittämällä konkreettisesti sellaisia tapauksia, joissa tässä jäsenvaltiossa työtapaturman tai ammattitaudin johdosta myönnettyjen eläkkeiden saajat eivät tosiasiallisesti enää kuulu tämän jäsenvaltion sosiaaliturvalainsäädännön alaisuuteen, kun he asuvat toisen jäsenvaltion alueella.

( ks. 38-39 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Pääomien vapaa liikkuvuus - Rajoitukset - Yhdessä jäsenvaltiossa säädetty kielto vahvistaa kiinnitys toisen jäsenvaltion valuuttana - Kielto, jota ei voida hyväksyä

(EY:n perustamissopimuksen 73 b artikla (josta on tullut EY 56 artikla))

2. Pääomien vapaa liikkuvuus - Perustamissopimuksen määräykset - Perustamissopimuksen 73 b artikla (josta on tullut EY 56 artikla) - Soveltaminen Itävallassa sen liittyessä Euroopan unioniin - Perustamissopimuksen voimaantulon vaikutus - Kansallisen oikeusjärjestyksen mukaan pätemättömän kiinnitysmerkinnän korjautuminen päteväksi - Korjautuminen ei ole mahdollista

(EY:n perustamissopimuksen 73 b artikla (josta on tullut EY 56 artikla); vuoden 1994 liittymisasiakirja)

Tiivistelmä

1. Perustamissopimuksen 73 b artiklaa (josta on tullut EY 56 artikla) on tulkittava siten, että jäsenvaltion lainsäädäntö, jonka mukaan kiinnitys toisen jäsenvaltion valuutan määräisen velan vakuudeksi on vahvistettava kansallisen valuutan määräisenä, on ristiriidassa tämän artiklan kanssa.

( ks. 19 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta )

2. Perustamissopimuksen 73 a artiklan (kumottu Amsterdamin sopimuksella) mukaisesti perustamissopimuksen 73 b artikla (josta on tullut EY 56 artikla) tuli voimaan 1.1.1994 tuolloin Euroopan unioniin kuuluneissa valtioissa. Koska Itävallan tasavalta liittyi siihen vasta 1.1.1995 ja koska vuoden 1994 liittymisasiakirjassa ei ole toisin määrätty, perustamissopimuksen 73 b artiklan vaikutukset kyseisessä jäsenvaltioissa alkoivat vasta viimeksi mainittuna päivämääränä.

Näin ollen perustamissopimuksen 73 b artiklaa on tulkittava siten, että sitä ei ollut sovellettava Itävallassa ennen Itävallan tasavallan liittymistä Euroopan unioniin. Tämän artiklan perusteella ei siitä alkaen, kun perustamissopimus tuli Itävallassa voimaan, korjaudu päteväksi kiinnitysmerkintä, joka on kyseisessä kansallisessa oikeusjärjestyksessä ehdottomalla ja korjaamattomalla tavalla pätemätön siten, että pätemättömyys vaikuttaa taannehtivasti ja merkitsee kyseisen kiinnitysmerkinnän mitättömyyttä.

( ks. 21-22 ja 25 kohta sekä tuomiolauselman 2-3 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Ympäristö - Tiettyjen hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi - Direktiivi 85/337/ETY - Arviointimenettely - Jäsenvaltioiden harkintavalta - Kansallisen tuomioistuimen valta valvoa harkintavallan rajojen noudattamista

(Neuvoston direktiivin 85/337/ETY 5 artikla ja 6 artiklan 2 kohta)

2. Yhteisön oikeus - Tulkinta - Yhdenmukaisen tulkinnan periaate

3. Ympäristö - Tiettyjen hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi - Direktiivi 85/337/ETY - Soveltamisala - Hankkeet, joista on yksityiskohtaisesti säädetty erityisellä kansallisen lainsäädännön alaan kuuluvalla säädöksellä, eivät kuulu soveltamisalaan

(Neuvoston direktiivin 85/337/ETY 1 artiklan 5 kohta)

Tiivistelmä

1. Kansallinen tuomioistuin, jonka tutkittavaksi on saatettu sellaisen menettelyn laillisuus, joka koskee yleiseen tarpeeseen tapahtuvaa yksityiselle kuuluvan kiinteän omaisuuden pakkolunastusta moottoritien rakentamiseksi, voi tutkia, onko kansallinen lainsäätäjä pysynyt tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetulla direktiivillä 85/337/ETY säädetyissä harkintavallan rajoissa, erityisesti silloin, kun hankkeen ympäristövaikutuksia ei ole ennakkoon arvioitu, kun 5 artiklan mukaan hankittuja tietoja ei ole asetettu yleisön saataville ja kun yleisöllä, jota hanke koskee, ei ole direktiivin 85/337/ETY 6 artiklan 2 kohdan säännösten vastaisesti ollut mahdollisuutta ilmaista kantaansa ennen hankkeen aloittamista.

( ks. 39 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta )

2. Sekä yhteisön oikeuden yhtenäisen soveltamisen periaate että yhdenvertaisuusperiaate edellyttävät, että yhteisön oikeuden sellaisen säännöksen sanamuotoa, joka ei sisällä nimenomaista viittausta jäsenvaltioiden oikeuteen säännöksen sisällön ja soveltamisalan määrittämiseksi, on tavallisesti tulkittava koko yhteisössä yhtenäisesti ja itsenäisesti, mikä on tehtävä ottamalla huomioon säännöksen asiayhteys ja kyseisen säännöstön tavoitteet.

( ks. 43 kohta )

3. Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY 1 artiklan 5 kohtaa, jonka mukaan direktiiviä ei sovelleta hankkeisiin, joista on yksityiskohtaisesti säädetty erityisellä kansallisen lainsäädännön alaan kuuluvalla säädöksellä, on tulkittava siten, että parlamentin julkisen käsittelyn jälkeen säätämää oikeusnormia on pidettävä kyseisessä säännöksessä tarkoitettuna erityisenä säädöksenä silloin, kun lainsäädäntömenettelyn avulla direktiivin 85/337/ETY tavoitteet, mukaan lukien tietojen antaminen, on kyetty saavuttamaan ja kun ne tiedot, jotka parlamentilla oli käytettävissään ajankohtana, jolloin se sääti hankkeesta yksityiskohtaisesti, vastasivat niitä tietoja, jotka olisi pitänyt toimittaa toimivaltaiselle viranomaiselle tavallisessa hanketta koskevassa lupamenettelyssä.

( ks. 59 kohta sekä tuomiolauselman 3 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettava menettely - Tekniset määräykset ja eritelmät - Merkintöjä koskeva kansallinen sääntely, joka kuuluu direktiivin soveltamisalaan

(Neuvoston direktiivin 83/189/ETY 1 artiklan 2 kohta)

2. Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettava menettely - Jäsenvaltioiden velvollisuus noudattaa teknisen määräyksen antamisen lykkäämistä koskevaa määräaikaa - Yksityisten mahdollisuus vedota asiaa koskeviin säännöksiin - Velvoitteen rikkominen - Rikkomisen seuraukset - Velvollisuutta laiminlyöden annettua teknistä määräystä ei voida soveltaa

(Neuvoston direktiivin 83/189/ETY 8 ja 9 artikla)

Tiivistelmä

1. Kansalliset säännöt, joissa on asiakirjaan sisältyviä eritelmiä tuotteilta vaadittavista ominaisuuksista, mukaan lukien tuotteen merkitsemistä koskevat vaatimukset, ovat teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä annetun direktiivin 83/189/ETY 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja teknisiä eritelmiä riippumatta syistä, joihin niiden antaminen perustuu.

( ks. 25 kohta )

2. Teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä annetun direktiivin 83/189/ETY 8 artiklan mukaisen tiedonantovelvollisuuden rikkomisen oikeudelliseen seuraamukseen eli teknisen määräyksen soveltamatta jättämiseen voidaan vedota yksityisten välisessä riita-asiassa. Tilanne on sama silloin kun kyse on teknisiä määräyksiä koskevan, direktiivin 9 artiklan mukaisen säännösehdotuksen antamista koskevan määräajan lykkäämisvelvollisuuden laiminlyönnistä. Vaikkei direktiivi sellaisenaan voi velvoittaa yksityisiä eikä siihen voida tämän vuoksi sellaisenaan vedota yksityistä vastaan, tätä oikeuskäytäntöä ei voida soveltaa yksityisten välisessä riita-asiassa, jossa olennaisena menettelyvirheenä pidettävä direktiivin 83/189/ETY 8 tai 9 artiklan rikkominen aiheuttaa sen, ettei sellaisia teknisiä määräyksiä, jotka on annettu jommankumman artiklan vastaisesti, voida soveltaa.

Tällaisen riita-asian osalta direktiivissä 83/189/ETY, jolla ei luoda yksityisille oikeuksia eikä velvollisuuksia, ei määritellä lainkaan sen oikeussäännön aineellista sisältöä, jonka perusteella kansallinen tuomioistuin joutuu ratkaisemaan käsiteltävänään olevan riita-asian. Näin ollen kansallisen tuomioistuimen on yksityisten välisessä sopimukseen perustuvia oikeuksia ja velvoitteita koskevassa yksityisoikeudellisessa riita-asiassa jätettävä soveltamatta sellaista kansallista teknistä määräystä, joka on annettu direktiivin 83/189/ETY 9 artiklassa säädetyn ehdotusten antamisen lykkäämistä koskevan määräajan aikana.

( ks. 49-52 kohta ja tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne - Yhteisöjen tuomioistuimen arviointi siitä, onko kanne perusteltu - Huomioon otettava tilanne - Tilanne perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä

(EY:n perustamissopimuksen 169 artikla (josta on tullut EY 226 artikla))

Tiivistelmä

$$Arvioitaessa :n perustamissopimuksen 169 artiklan (josta on tullut EY 226 artikla) nojalla nostetun kanteen yhteydessä sitä, onko jäsenvaltio jättänyt noudattamatta jäsenyysvelvoitteitaan, on otettava huomioon jäsenvaltion tilanne sellaisena kuin se on perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä, eikä yhteisöjen tuomioistuin voi ottaa huomioon tämän jälkeen tapahtuneita muutoksia.

( ks. 25 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Ennakkoratkaisukysymykset - Asian saattaminen yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi - Ennakkoratkaisukysymyksen tarpeellisuus - Kansallisen tuomioistuimen arviointi tarpeellisuudesta

(EY:n perustamissopimuksen 177 artikla (josta on tullut EY 234 artikla))

2. Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Työntekijät - Yhdenvertainen kohtelu - Jäsenvaltion toisesta jäsenvaltiosta saaduista työehtosopimukseen perustuvista lisäeläkkeistä perimien sairausvakuutusmaksujen laskentaperusta - Sitä, ettei toisessa jäsenvaltiossa suoritettuja maksuja oteta huomioon, ei voida hyväksyä

(EY:n perustamissopimuksen 48 artikla (josta on muutettuna tullut EY 39 artikla))

Tiivistelmä

1. Yksinomaan kansallisen tuomioistuimen, jossa asia on vireillä ja joka vastaa annettavasta ratkaisusta, tehtävänä on kunkin asian erityspiirteiden perusteella harkita, onko ennakkoratkaisu tarpeen asian ratkaisemiseksi ja onko sen yhteisöjen tuomioistuimelle esittämillä kysymyksillä merkitystä asian kannalta.

( ks. 20 kohta )

2. Se, että jäsenvaltio laskee lainsäädäntönsä piiriin kuuluvan eläkkeelle jääneen työntekijän sairausvakuutusmaksut tämän toisesta jäsenvaltiosta saaman työehtosopimukseen perustuvan lisäeläkkeen bruttomäärän perusteella ottamatta huomioon sitä, että tämän eläkkeen bruttomäärästä on jo pidätetty sairausvakuutusmaksu viimeksi mainitussa jäsenvaltiossa, on ristiriidassa perustamissopimuksen 48 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 39 artikla) kanssa.

Tällainen maksujen laskentatapa, vaikka sitä sovelletaan samalla tavoin siirtotyöläisiin ja kotimaassaan pysyviin työntekijöihin, on omiaan vahingoittamaan ainoastaan ensiksi mainittuja, koska ei ole kovinkaan todennäköistä, että yksinomaan kotivaltiossaan työskennelleen työntekijän lisäeläkkeen bruttomäärästä perittäisiin tässä valtiossa sairausvakuutusmaksuja kahteen kertaan. Työntekijälle, joka on työskennellyt jossakin toisessa jäsenvaltiossa, josta hän saa lisäeläkettä, tämä on sen sijaan todellinen uhka. Jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa säädetään tällaisesta maksujen laskentatavasta, rajoittaa näin ollen työntekijöiden vapaata liikkuvuutta.

( ks. 34-36 kohta ja tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Yhdenvertainen kohtelu - Jäsenvaltion toisessa jäsenvaltiossa työskenteleviltä asukkailtaan kantama "sosiaalivelan maksuosuus" ei ole hyväksyttävissä

(EY:n perustamissopimuksen 48 ja 52 artikla (joista on muutettuina tullut EY 39 ja EY 43 artikla); neuvoston asetuksen N:o 1408/71 13 artikla)

Tiivistelmä

$$Jäsenvaltio ei noudata EY:n perustamissopimuksen 48 ja 52 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 39 ja EY 43 artikla) sekä asetuksen N:o 1408/71 13 artiklan mukaisia velvoitteitaan, mikäli se edellyttää yleisen sosiaaliturvajärjestelmän alijäämän kattamiseen tarkoitetun sosiaaliturvavelan maksuosuuden suorittamista kyseisessä jäsenvaltiossa asuvien mutta toisessa jäsenvaltiossa työskentelevien työntekijöiden ja ammatinharjoittajien ansiotulojen ja niihin rinnastettavien tulojen osalta, vaikka kyseiset työntekijät ja ammatinharjoittajat eivät mainitun asetuksen mukaan ole asuinjäsenvaltion sosiaaliturvalainsäädännön alaisia.

Koska tällainen maksu on nimenomaisesti tarkoitettu suoraan kyseisen jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmän rahoittamiseen, se kuuluu asetuksen N:o 1408/71 soveltamisalaan ja on asetuksen 13 artiklassa sekä edellä mainituissa perustamissopimuksen määräyksissä, jotka artiklalla on pantu täytäntöön, tarkoitetun kaksien maksujen perimistä koskevan kiellon vastainen maksu.

Tähän ei vaikuta se käytännön menettelytapa, jolla kyseiset summat kerätään, eikä se, että maksun suorittaminen ei oikeuta mihinkään suoraan ja yksilöitävissä olevaan vastikkeeseen etuuksien muodossa, eikä myöskään se seikka, että maksu koskee vain suhteellisen pientä työntekijöiden ja ammatinharjoittajien määrää ja että riidanalainen maksu on suuruudeltaan hyvin pieni.

(ks. 36 kohta, 38-39 kohta, 48-49 kohta, 51 kohta ja tuomiolauselma)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Jäsenvaltiot - Velvoitteet - Direktiivien täytäntöönpano - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Perustelu, jota ei voida hyväksyä

(EY:n perustamissopimuksen 169 artikla (josta on tullut EY 226 artikla))

2 Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Direktiivit - Täytäntöönpano jäsenvaltioissa - Selkeän ja täsmällisen täytäntöönpanon vaatimus

(EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan 3 kohta (josta on tullut EY 249 artiklan 3 kohta))

3 Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne - Yhteisöjen tuomioistuimen arviointi siitä, onko kanne perusteltu - Huomioon otettava tilanne - Tilanne perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä

(EY:n perustamissopimuksen 169 artikla (josta on tullut EY 226 artikla))

Tiivistelmä

1 Jäsenvaltio ei saa yksipuolisesti jättää direktiivin säännösten täytäntöönpanossa sillä olleiden soveltamisvaikeuksien takia noudattamatta velvoitteitaan.

(ks. 21 ja 23 kohta)

2 Kansallisen lain, joka ei sisällä ainoatakaan aineellisoikeudellista säännöstä direktiivin saattamisesta osaksi kansallista oikeusjärjestystä, vaan jossa rajoitutaan viittaamaan säännöstöön, jolla on määrä antaa myöhemmin direktiivin täytäntöönpanon edellyttämät säännökset, ei voida katsoa merkitsevän tämän direktiivin täysimääräistä ja täsmällistä saattamista osaksi kansallista oikeusjärjestystä.

(ks. 26 kohta)

3 Arvioitaessa perustamissopimuksen 169 artiklan (josta on tullut EY 226 artikla) mukaisen kanteen osalta sitä, onko jäsenvaltio jättänyt noudattamatta jäsenyysvelvoitteitaan, on otettava huomioon jäsenvaltion tilanne sellaisena kuin se on perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä, eikä yhteisöjen tuomioistuin voi ottaa huomioon tämän jälkeen tapahtuneita muutoksia.

(ks. 28 kohta)