18

Näissä olosuhteissa Bundespatentgericht on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset: ”1) Onko päätös toimivaltaiselle kansalliselle viranomaiselle – tässä: [DPMA] – 15.2.2007 jätetystä hakemuksesta suojatun maantieteellisen merkinnän eritelmän muuttamiseksi siten, että tuotteen – tässä: Schwarzwälder Schinken – leikkaaminen ja pakkaaminen voidaan suorittaa ainoastaan tuotantoalueella, tehtävä hakemuksen jättämisajankohtana voimassa olleen asetuksen N:o 510/2006 vai päätöksen tekemisajankohtana voimassa olevan asetuksen N:o 1151/2012 perusteella? 2) Jos päätös on tehtävä nykyisin voimassa olevan asetuksen N:o 1151/2012 perusteella: 1.a) Muodostaako se seikka, että tuotteen epäasianmukainen kuljettaminen jalostusta (leikkaamista ja pakkaamista) varten muille alueille voi vaikuttaa haitallisesti tuotteen alkuperäiseen makuun, alkuperäiseen laatuun ja säilyvyyteen, tuotteen laadunvarmistuksen näkökulmasta asetuksen N:o 1151/2012 7 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitetut nimenomaan kyseistä tuotetta koskevat riittävät perusteet sille, että leikkaaminen ja pakkaaminen voidaan suorittaa ainoastaan tuotantoalueella? 1.b) Muodostavatko eritelmään sisältyvät leikkaamista ja pakkaamista koskevat vaatimukset, jotka eivät ylitä sovellettavia elintarvikehygienian vaatimuksia, tuotteen laadunvarmistuksen näkökulmasta asetuksen N:o 1151/2012 7 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitetut nimenomaan kyseistä tuotetta koskevat riittävät perusteet sille, että leikkaaminen ja pakkaaminen voidaan suorittaa ainoastaan tuotantoalueella? 2.a) Voidaanko eritelmässä suojatulle maantieteelliselle merkinnälle asetetun vaatimuksen, jonka mukaan leikkaaminen ja pakkaaminen voidaan suorittaa ainoastaan tuotantoalueella, osalta pitää asetuksen N:o 1151/2012 7 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettuina nimenomaan kyseistä tuotetta koskevina riittävinä perusteina lähtökohtaisesti sitä, että siinä tapauksessa tältä osin mahdolliset (valmistajaa koskevat) tarkastukset tuotantoalueella (asetuksen N:o 1151/2012 7 artiklan 1 kohdan g alakohta, luettuna yhdessä 36 artiklan 3 kohdan a alakohdan ja 37 artiklan kanssa) mahdollistavat tiheämmät tarkastukset ja yleisesti paremman suojan kuin saman asetuksen 36 artiklan 3 kohdan b alakohdassa, luettuna yhdessä 38 artiklan kanssa, tarkoitetut (väärinkäytösten estämiseksi tehtävät) tarkastukset? 2.b) Jos toisen kysymyksen 2.a) kohtaan vastataan kieltävästi: Onko toisenlainen arvio perusteltu, jos kyse on tuotteesta, jolle on voimakasta kysyntää myös asianomaisen alueen ulkopuolella ja jota leikataan ja pakataan merkittävässä määrin tuotantoalueen ulkopuolella, vaikka konkreettisia tapauksia asetuksen N:o 1151/2012 13 artiklassa tarkoitetusta suojatun maantieteellisen merkinnän väärinkäytöstä ei ole toistaiseksi havaittu? 3. Voidaanko eritelmässä suojatulle maantieteelliselle merkinnälle asetetun vaatimuksen, jonka mukaan leikkaaminen ja pakkaaminen voidaan suorittaa ainoastaan tuotantoalueella, osalta pitää asetuksen N:o 1151/2012 7 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettuina nimenomaan kyseistä tuotetta koskevina riittävinä perusteina sitä, että jalostetun tuotteen jäljitettävyyttä ei muutoin voida taata varmasti? Onko tässä yhteydessä merkitystä sillä, että a) elintarvikkeiden ja erityisesti eläinperäisten elintarvikkeiden jäljitettävyys on taattava elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä 28.1.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 178/2002 [(EUVL 2002, L 31, s. 1)] 18 artiklan 1 kohdan nojalla, luettuna yhdessä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 178/2002 eläinperäisille elintarvikkeille asetetuista jäljitettävyysvaatimuksista 19.9.2011 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 931/2011 [(EUVL 2011, L 242, s. 2)] kanssa; b) tuotteen jäljitettävyys on taattava siten, että tuotteen jalostajat osallistuvat oikeudellisesti vapaaehtoisiin mutta käytännössä kuitenkin pakollisiin yksityisiin varmistusjärjestelmiin? 4. Jos johonkin toisen kysymyksen 1–3 kohdasta vastataan myöntävästi: Voidaanko tai täytyykö suojatun maantieteellisen merkinnän eritelmässä määrätä – lievempänä keinona siihen nähden, että tuotteen leikkaaminen ja pakkaaminen olisi siirrettävä sen tuotantoalueelle – siitä, että tuotantoalueen ulkopuolelle sijoittautuneet tuotteen jalostajat kuuluvat tältä osin eritelmän mukaisesti tuotantoalueella tehtävien tarkastusten osalta toimivaltaisten viranomaisten ja elinten (asetuksen N:o 1151/2012 7 artiklan 1 kohdan g alakohta) valvonnan piiriin? 3) Jos päätös on tehtävä asetuksen N:o 510/2006 perusteella (ks. ensimmäinen kysymys), ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin pyytää unionin tuomioistuinta vastaamaan 2 kohdan kysymyksiin mainitun asetuksen ja etenkin sen 4 artiklan 2 kohdan e alakohdan perusteella, luettuna yhdessä [asetuksen N:o 1898/2006] 8 artiklan ja johdanto-osan kahdeksannen perustelukappaleen kanssa.”