Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Valtiontuki – Valtion toimenpidettä koskevan muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta tehty komission päätös, johon liittyy toimenpiteen alustava luokitteleminen uudeksi tueksi – Perusteluvelvollisuus – Laajuus

(EY 88 artiklan 2 kohta; neuvoston asetuksen N:o 659/1999 6 artikla)

2. Valtiontuki – Komission suorittama tutkinta – EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu päätös muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta – Komission arvion muuttuminen menettelyn tuloksena

(EY 88 artiklan 2 kohta; neuvoston asetuksen N:o 659/1999 7 artikla)

3. Kilpailu – Yhteisön oikeussäännöt – Yritys – Käsite – Taloudellisen toiminnan harjoittaminen – Käsite – Julkisen palvelun velvoitteet eivät vaikuta asiaan – Toiminta, joka on osa julkiselle vallalle kuuluvien toimivaltuuksien käyttöä, ei kuulu soveltamisalaan

(EY 87 artiklan 1 kohta)

4. Valtiontuki – Kilpailua rajoittava vaikutus – Toimintatuet – Julkisen palvelun tehtävää kilpailulle avoimilla markkinoilla hoitavalle yritykselle myönnetty rahoitus

(EY 87 artiklan 1 kohta sekä EY 86 ja EY 88 artikla)

5. Valtiontuki – Käsite – Toimenpiteet, joilla korvataan yritykselle asetetuista julkisen palvelun tehtävistä aiheutuneet kustannukset

(EY 86 artiklan 2 kohta ja EY 87 artiklan 1 kohta)

6. Valtiontuki – Voimassa olevat tuet – Toimenpiteet, joilla korvataan yritykselle asetetuista julkisen palvelun tehtävistä aiheutuneet kustannukset – Päätös 2005/842 – Vaikutus

(EY 86 artiklan 2 kohta; komission päätös 2005/842)

7. Valtiontuki – Voimassa olevat tuet ja uudet tuet – Olemassa olevan tukijärjestelmän muuttamista tarkoittava toimenpide – Määrittely uudeksi tueksi – Määrittelyperusteet

(EY 88 artikla; neuvoston asetuksen N:o 659/1999 1 artikla)

8. Kilpailu – Yritykset, jotka tuottavat yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja – Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen määrittely – Jäsenvaltioiden harkintavalta

(EY 86 artiklan 2 kohta; komission tiedonannossa 2001/C 17/04 oleva 22 kohta ja komission tiedonannossa 2001/C 320/04 oleva 36 kohta)

Tiivistelmä

1. EY 88 artiklan soveltamista koskevan asetuksen N:o 659/1999 6 artiklan mukaan silloin, kun komissio päättää aloittaa muodollisen tutkintamenettelyn, menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä voidaan rajoittua esittämään asiaan liittyvät oikeudelliset seikat ja tosiseikat lyhyesti, komission alustava arvio kyseisen valtion toimenpiteen tukiluonteesta ja syyt, joiden johdosta on syytä epäillä toimenpiteen soveltuvuutta yhteismarkkinoille. Saman 6 artiklan mukaan menettelyn aloittamispäätöksen on siten mahdollistettava asianomaisten osapuolten tehokas osallistuminen muodolliseen tutkintamenettelyyn, jonka aikana niillä on mahdollisuus esittää väitteensä perusteluineen. Tähän riittää se, että osapuolet tuntevat ne syyt, joiden perusteella komissio on päätynyt katsomaan toistaiseksi, että kyseinen toimenpide saattaa olla yhteismarkkinoille soveltumaton uusi tuki.

(ks. 37 ja 38 kohta)

2. EY 88 artiklan soveltamista koskevan asetuksen N:o 659/1999 7 artiklasta johtuu, että muodollisen tutkintamenettelyn tuloksena komission arvio voi muuttua, koska se voi päätyä katsomaan, ettei toimenpidettä ole pidettävä tukena tai että epäilyjä sen soveltumattomuudesta ei enää ole. Näin ollen lopullinen päätös voi tietyiltä osin erota menettelyn aloittamista koskevasta päätöksestä, ilman että tällaiset erot kuitenkaan tekisivät lopullisesta päätöksestä virheellistä.

(ks. 50 kohta)

3. Kilpailuoikeudelliseen yrityksen käsitteeseen kuuluvat kaikki taloudellista toimintaa harjoittavat yksiköt riippumatta niiden oikeudellisesta muodosta tai rahoitustavasta. Taloudellista toimintaa on kaikki toiminta, jossa tavaroita tai palveluja tarjotaan tietyillä markkinoilla.

Se, että tietyn yksikön vastattavaksi on osoitettu yleishyödyllisiä tehtäviä, ei tältä osin estä kyseessä olevien tehtävien pitämistä taloudellisena toimintana. Toiminta, joka on osa julkiselle vallalle kuuluvien toimivaltuuksien käyttöä, ei sen sijaan ole luonteeltaan taloudellista toimintaa, joka oikeuttaisi perustamissopimuksen kilpailua koskevien määräysten soveltamisen.

Sen määrittämiseksi, ovatko tietyn yksikön toiminnot perustamissopimuksessa tarkoitetun yrityksen toimintoja, on selvitettävä kyseisten toimintojen luonne.

(ks. 92–95 kohta)

4. Tuet, joiden tarkoituksena on vapauttaa yritys sellaisista menoista, joista se olisi normaalisti vastannut juoksevassa hallinnossaan tai tavanomaisessa toiminnassaan, lähtökohtaisesti vääristävät kilpailuolosuhteita.

Se seikka, että yritykselle on annettu julkisen palvelun tehtävä ja että se hoitaa tehtäviään niitä koskevien säännösten mukaisesti, ei voi sellaisenaan poistaa kilpailun vääristymisen vaaraa suhteessa muihin yrityksiin, tai muuten EY 86–EY 88 artikla menettäisivät kaiken merkityksensä. On nimittäin mahdollista, että asianomainen jäsenvaltio maksaa julkisen palvelun tehtävästä liian suurta korvausta, joka – kun sellainen on todettu – aiheuttaa sellaisenaan vaaran markkinoiden vääristymisestä, kun kyse on kilpailulle avoimista markkinoista.

(ks. 119 ja 120 kohta)

5. Asiassa C-280/00, Altmark, 24.7.2003 annetun tuomion täysin selvästä sanamuodosta seuraa, että tuomiossa mainittujen neljän edellytyksen yksinomaisena ja ainoana tarkoituksena on kyseisen toimenpiteen määrittäminen valtiontueksi ja täsmällisemmin edun olemassaolon määrittäminen.

Valtiollista toimenpidettä, joka ei täytä yhtä tai useampaa mainituista edellytyksistä, on pidettävä EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtiontukena.

(ks. 145 ja 146 kohta)

6. EY 86 artiklan 2 kohdan määräysten soveltamisesta tietyille yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja tuottaville yrityksille korvauksena julkisista palveluista myönnettävään valtiontukeen tehdyn komission päätöksen 2005/842 1 artiklassa säädetään, että päätöksessä vahvistetaan edellytykset, joiden täyttyessä tietyille yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja tuottaville yrityksille korvauksena julkisista palveluista myönnettävää valtiontukea on pidettävä yhteismarkkinoille soveltuvana ja tukena, joka vapautetaan EY 88 artiklan 3 kohdassa määrätystä ilmoitusvelvollisuudesta.

Näin ollen itse päätöksessä 2005/842 ei millään tavoin määritellä edellytyksiä, jotka julkisista palveluista maksettavien korvauksien on varsinkin saadun edun kannalta täytettävä, jottei niitä määritettäisi valtiontueksi, vaan sitä päinvastoin sovelletaan toimenpiteisiin, jotka on jo määritetty valtiontuiksi, joiden soveltuvuus yhteismarkkinoille on tutkittava. Päätöksessä 2005/842 myös viitataan nimenomaisesti asiassa C-280/00, Altmark, 24.7.2003 annetussa tuomiossa vahvistettuihin arviointiperusteisiin määritettäessä ensiksi sitä, onko asiassa kyse valtiontuesta.

Näin ollen komission on tutkittava ensin, ovatko unionin tuomioistuimen Altmark-tuomiossa vahvistamat edellytykset täyttyneet, voidakseen todeta, ovatko kyseiset maksut valtiontukea, ja päädyttyään katsomaan, että kyse on valtiontuesta, tutkittava sitten sen soveltuvuus yhteismarkkinoille.

(ks. 153–155 kohta)

7. EY 88 artiklan soveltamista koskevan asetuksen N:o 659/1999 1 artiklasta seuraa, että voimassa olevaksi tueksi määritetään kaikki tuet, jotka ovat olleet olemassa ennen EY:n perustamissopimuksen voimaantuloa asianomaisessa jäsenvaltiossa, sekä kaikki komission tai neuvoston hyväksymät tuet ja että kaikki voimassa olevan tuen muutokset on katsottava uusiksi tuiksi.

Kyseisen yksiselitteisen säännöksen mukaan uudeksi tueksi ei siten ole katsottava ”kaikkia voimassa olevia muutettuja tukia”, vaan uudeksi tueksi määrittämisen kohteena voi olla ainoastaan itse muutos. Näin ollen alkuperäinen järjestelmä on muuttunut uudeksi tukijärjestelmäksi ainoastaan siinä tapauksessa, että muutos on vaikuttanut alkuperäisen järjestelmän olennaiseen sisältöön. Tällaisesta olennaisesta muutoksesta ei kuitenkaan voi olla kyse, jos uusi elementti on selvästi erotettavissa alkuperäisestä järjestelmästä.

Tuen määrittäminen uudeksi toimenpiteeksi tai olemassa olevan järjestelmän muutokseksi on mahdollista viittaamalla tuesta annettuihin säännöksiin, niiden soveltamista koskeviin yksityiskohtaisiin määräyksiin ja niiden rajoihin.

(ks. 176, 177 ja 180 kohta)

8. Jäsenvaltioilla on laaja harkintavalta, kun ne määrittelevät sen, mitä ne pitävät yleisiin taloudellisin tarkoituksiin liittyvänä palveluna. Siksi komissio voi asettaa kyseenalaiseksi sen, miten jäsenvaltio on määritellyt kyseiset palvelut, ainoastaan silloin, kun on kyse ilmeisestä virheestä.

Vaikkei komission asiana ole julkisen palvelun yleisradiotoimintaa määriteltäessä päättää siitä, onko jokin ohjelma lähetettävä yleisen taloudellisen edun mukaisena palveluna, eikä kyseenalaistaa tietyn tuotteen luonnetta tai laatua, sen on kuitenkin perustamissopimuksen noudattamisen valvojana voitava puuttua asiaan selvän virheen takia.

(ks. 223 ja 224 kohta)