ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne - Yhteisöjen tuomioistuimen arviointi kanteen perusteltavuudesta - Huomioon otettava tilanne - Tilanne perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä

(EY:n perustamissopimuksen 169 artikla)

2 Ympäristö - Tiettyjen hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi - Direktiivi 85/377/ETY - Liitteessä II mainittuihin luokkiin sisältyvien hankkeiden kuuluminen arvioinnin piiriin - Jäsenvaltioiden harkintavallan ulottuvuus ja rajat

(Neuvoston direktiivin 85/337/ETY 4 artiklan 2 kohta)

3 Jäsenvaltiot - Velvoitteet - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivin mukaisten erityisten velvoitteiden ja perustamissopimuksen 5 artiklan mukaisen yleisen velvoitteen noudattamatta jättäminen

(EY:n perustamissopimuksen 5 ja 169 artikla)

Tiivistelmä

4 Yhteisöjen tuomioistuimen on arvioidessaan perustamissopimuksen 169 artiklan nojalla nostettua kannetta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisestä otettava huomioon jäsenvaltion tilanne sellaisena, kuin se oli perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä, mutta se ei voi ottaa huomioon tämän jälkeen tapahtuneita muutoksia.

5 Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY 4 artiklan 2 kohdassa säädetään, että direktiivin liitteessä II mainittuihin luokkiin kuuluvat hankkeet arvioidaan, jos jäsenvaltiot toteavat niiden laadun sitä vaativan, ja että jäsenvaltiot voivat tätä varten erityisesti määritellä, että tietyntyyppiset hankkeet on arvioitava tai niille on vahvistettava arviointiperusteet tai -rajat, jotka ovat tarpeen päätettäessä, mitkä kyseisistä hankkeista on arvioitava. Tätä säännöstä on tulkittava siten, että sillä ei anneta jäsenvaltioille valtaa jättää yhtä tai useampaa liitteessä II tarkoitettua hankeluokkaa kokonaisuudessaan ja lopullisesti arviointimahdollisuuden ulkopuolelle, sillä mainittujen perusteiden ja/tai rajojen tavoitteena ei ole se, että tietyt liitteessä II mainitut, jäsenvaltion alueella mahdollisesti toteutettavat hankeluokat välttyisivät kokonaisuudessaan etukäteen tältä velvollisuudelta, vaan niiden tavoitteena on ainoastaan helpottaa hankkeen konkreettisen laadun arviointia, jotta voitaisiin määrittää, kuuluuko se mainitun velvollisuuden piiriin.

3. Jos jäsenvaltio on laiminlyönyt sille direktiivin mukaan kuuluvat jäsenyysvelvoitteet, ei ole tarpeen tutkia, onko se tämän vuoksi myös laiminlyönyt sille perustamissopimuksen 5 artiklan mukaan kuuluvat velvoitteet.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyt - Direktiivi 71/305/ETY - Poikkeukset yleisistä säännöistä - Edellytykset - Jäsenvaltion hallintoyksikön kieltäytyminen julkisen rakennushankkeen hyväksymisestä kansallisen lainsäädännön mukaisessa menettelyssä - Kieltäytyminen ei ole direktiivissä tarkoitettu ennalta arvaamaton seikka

(Neuvoston direktiivin 71/305/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 89/440/ETY, 5 artiklan 3 kohdan c alakohta)

Tiivistelmä

Alun perin julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta annetun neuvoston direktiivin 71/305/ETY 9 artiklan d kohdassa, ja myöhemmin, sellaisena kuin kyseinen direktiivi on muutettuna direktiivillä 89/440/ETY, 5 artiklan 3 kohdan c alakohdassa säädetty mahdollisuus poiketa sopimuksentekomenettelystä ja noudattaa neuvottelumenettelyä edellyttää usean päällekkäisen edellytyksen täyttymistä, joista yksi on ennalta arvaamatonta seikkaa koskeva edellytys. Jos jokin näistä edellytyksistä ei täyty, neuvottelumenettelyn noudattaminen ei ole perusteltua.

Se seikka, että jäsenvaltion hallintoyksikkö, jonka on julkisten rakennushankkeiden hyväksymismenettelyä koskevan kansallisen lainsäädännön mukaan hyväksyttävä tietty hanke, esittää ennen määräpäivää huomautuksia sellaisista syistä, joihin sillä on oikeus vedota, ei ole ennalta arvaamaton.

Näin ollen jäsenvaltio on jättänyt noudattamatta direktiivin mukaan sille kuuluvat velvoitteet, koska sen toimivaltaiset viranomaiset luopuivat julkista rakennusurakkaa koskevan sopimuksen tekemisestä avoimessa menettelyssä sen viivästyksen vuoksi, joka aiheutui jäsenvaltion hankintayksikön kieltäytymisestä alun perin suunnitellun urakan hyväksymisestä, ja tekivät tätä hanketta koskevan osasopimuksen noudattaen neuvottelumenettelyä ilman ennalta julkaistua tarjouspyyntöilmoitusta.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Ennakkoratkaisukysymykset - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta - Rajat - Ilmeisen merkityksetön kysymys

(EY:n perustamissopimuksen 177 artikla)

2 Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettely - Direktiivi 71/305/ETY - Tarjouskilpailun ratkaiseminen - Poikkeuksellisen edulliset tarjoukset - Hylkääminen 29 artiklan 5 kohdan viimeisen alakohdan poikkeusmenettelyä koskevien säännösten perusteella - Edellytykset - Tarjouskilpailun lopullinen ratkaiseminen viimeistään 31.12.1992

(Neuvoston direktiivin 71/305/ETY 29 artiklan 5 kohta)

Tiivistelmä

3 Perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisessa ennakkoratkaisumenettelyssä yksinomaan sellaiset kansalliset tuomioistuimet, joissa asia on vireillä ja jotka ovat vastuussa annettavasta oikeudellisesta ratkaisusta, voivat kunkin asian erityispiirteiden perusteella harkita, onko ennakkoratkaisu tarpeen asian ratkaisemiseksi ja ovatko sen yhteisöjen tuomioistuimelle esittämät kysymykset merkityksellisiä asian kannalta. Kansallisen tuomioistuimen esittämä pyyntö voidaan jättää tutkimatta, jos on selvää, että tämän tuomioistuimen pyytämä yhteisön oikeuden tulkitseminen ei millään tavalla liity asian tosiseikkoihin tai kohteeseen.

4 Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta annetun neuvoston direktiivin 71/305/ETY 29 artiklan 5 kohdan viimeistä alakohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivin 89/440/ETY 1 artiklan 20 kohdalla, jossa on säädetty väliaikaisesta ja epätavallisesta poikkeuksesta yhteisön oikeudessa tavanomaisesti noudatettavaksi säädettyyn menettelyyn, on tulkittava siten, että siinä säädettyä poikkeuksellisen edullisten tarjousten hylkäämistä koskevaa poikkeusmenettelyä voidaan käyttää ainoastaan sellaisissa menettelyissä, joissa tarjouskilpailu on lopullisesti ratkaistu viimeistään 31.12.1992.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Etuudet - Päällekkäisyyden estävät kansalliset säännökset - Samanlaiset etuudet - Henkilökohtainen vanhuuseläke sekä eronneelle puolisolle, joka ei ole solminut uutta avioliittoa, myönnetty vanhuuseläke - Erilaiset etuudet

(Neuvoston asetuksen N:o 1408/71 12 artiklan 2 kohta ja 46 a artikla)

Tiivistelmä

Tietyn jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti etuun oikeutetun osalta henkilökohtaisesti tässä jäsenvaltiossa täyttyneiden vakuutuskausien perusteella myönnettävää vanhuuseläkettä sekä toisen jäsenvaltion lainsäädäntöä soveltaen entisen puolison osalta täyttyneiden vakuutuskausien perusteella maksettavaa eronneen puolison vanhuuseläkettä ei ole pidettävä asetuksen N:o 1408/71 12 artiklan 2 kohdassa eikä asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on asetuksella N:o 1248/92 muutettuna, 12 artiklan 2 kohdassa ja 46 a artiklassa tarkoitettuina samanlaisina etuuksina.

Yhtäältä kyseisten etuuksien tarkoitus ja päämäärä ovat erilaiset, koska eronneelle puolisolle myönnettävän belgialaisen vanhuuseläkkeen tarkoituksena on taata hänelle riittävä toimeentulo, koska hän ei voi enää käyttää entisen puolisonsa tuloja, kun taas henkilökohtaisella vanhuuseläkkeellä pyritään puolestaan takaamaan työntekijälle riittävät tulot siitä ajankohdasta lähtien, kun hänen henkilökohtainen eläkkeelle pääsynsä hyväksytään. Toisaalta molemmat etuudet lasketaan tai myönnetään kahden eri henkilön vakuutushistorian perusteella: eronneen puolison eläkettä laskettaessa otetaan huomioon entisen puolison vakuutushistoria ja tulot, kun sitä vastoin henkilökohtainen vanhuuseläke lasketaan etuun oikeutetun osalta henkilökohtaisesti täyttyneiden vakuutuskausien perusteella.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Kansainväliset sopimukset - Yhteisön tekemät sopimukset - Välitön oikeusvaikutus - ETY:n ja Algerian välisen yhteistyösopimuksen 39 artiklan 1 kohta

(ETY:n ja Algerian välisen yhteistyösopimuksen 39 artiklan 1 kohta)

2 Kansainväliset sopimukset - ETY:n ja Algerian välinen yhteistyösopimus - Jäsenvaltiossa työskentelevät algerialaiset - Sosiaaliturva - Yhdenvertaisen kohtelun periaate - Kansallisuuden perusteella kansallisen avustusrahaston eläkkeiden saajien tulotason korottamiseksi tarkoitetun avustuksen evääminen algerialaisen työntekijän leskeltä, joka asuu jäsenvaltiossa, jossa työ on tehty, ja joka saa leskeneläkettä - Etuuden evääminen

(ETY:n ja Algerian välisen yhteistyösopimuksen 39 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

3 ETY:n ja Algerian välisen yhteistyösopimuksen 39 artiklan 1 kohdassa todetaan selvästi, täsmällisesti ja ehdottomasti kielto syrjiä kansallisuuden perusteella marokkolaisia työntekijöitä ja heidän kanssaan asuvia perheenjäseniä sosiaaliturvan alalla, ja tämä artikla sisältää selvän ja täsmällisen velvollisuuden, joka tullakseen voimaan tai ollakseen tehokas ei edellytä mitään myöhempää toimenpidettä.

Tästä määräyksestä sekä sopimuksen tavoitteesta ja luonteesta seuraa se, että määräystä voidaan soveltaa välittömästi, minkä takia oikeussubjektit, joihin tätä määräystä sovelletaan, voivat vedota siihen kansallisissa tuomioistuimissa.

4 ETY:n ja Algerian välisen yhteistyösopimuksen 39 artiklan 1 kohdan mukainen kansallisuuteen perustuvan syrjinnän kiellon periaate sosiaaliturvan alalla tarkoittaa sitä, että algerialaisen siirtotyöläisen leskeltä ei voida kansallisuuden perusteella evätä etuutta, kun leski asuu siinä jäsenvaltiossa, jossa työntekijä on työskennellyt, ja täyttää kaikki muut paitsi kansallisuutta koskevan edellytyksen saadakseen kansallisen avustusrahaston avustuksen kaltaisen etuuden, joka on maksuihin perustumaton erityisetuus, joka myönnetään leskeneläkkeen saajille heidän vähimmäistoimeentulonsa turvaamiseksi ja jonka saamisen edellytyksenä ei ole se, että henkilö on itse ollut työntekijä.

Edellä mainitun määräyksen henkilölliseen soveltamisalaan kuuluvat paitsi algerialainen työntekijä myös hänen perheenjäsenensä, jotka työntekijän kuoleman jälkeen yhä asuvat jäsenvaltiossa, jossa työ tehtiin, eikä tässä ole syytä tehdä perheenjäsenten osalta eroa johdettujen ja omien oikeuksien välille; määräyksen aineelliseen soveltamisalaan kuuluvat kaikki ne etuudet, joihin sovelletaan asetusta N:o 1408/71 sen 4 artiklan mukaan.
Asiassa C-262/88, Barber, 17.5.1990 annetun tuomion ajallisten vaikutusten rajoitusta ei sovelleta oikeuteen kuulua ammatilliseen eläkejärjestelmään eikä oikeuteen saada vanhuuseläkettä, kun työntekijä on suljettu tällaisen järjestelmän ulkopuolelle perustamissopimuksen 119 artiklan vastaisesti. Tämän tuomion ajallisten vaikutusten rajoitus koskee ainoastaan sellaisia syrjintätilanteita, jotka työnantajien ja eläkejärjestelmien taholta on voitu kohtuudella olettaa sallituiksi siksi, että ne perustuvat yhteisön oikeudessa säädettyihin, ammatillisia eläkejärjestelmiä koskeviin siirtymävaiheen poikkeusjärjestelyihin.

Vaikka ammatillista eläkejärjestelmää hallinnoivilla henkilöillä ei ole yhteyttä varsinaiseen työsuhteeseen, heidän tehtävänään on maksaa sellaisia etuuksia, jotka kuuluvat 119 artiklassa tarkoitettuun palkan käsitteeseen, minkä vuoksi heidän on noudatettava 119 artiklaa työnantajan tavoin toimivalta-alallaan kaikin keinoin, jotta he voisivat taata tasa-arvoisen kohtelun periaatteen noudattamisen, ja vakuutettujen on voitava vedota tähän periaatteeseen heitä kohtaan.

Siten 119 artiklan tehokas vaikutus (effet utile) vähenisi huomattavasti ja todellisen tasa-arvon edellyttämää oikeussuojaa rajoitettaisiin vakavasti, jos työntekijä voisi vedota 119 artiklaan ainoastaan työnantajaansa kohtaan eikä järjestelmää hallinnoivia henkiöitä kohtaan, joiden nimenomaisena tehtävänä on työnantajan velvoitteiden täyttäminen.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Yhteisön oikeus - Jäsenvaltioiden tekemien sosiaaliturvasopimusten korvaaminen - Korvaamisen rajoitukset - Ainoastaan ne työntekijät, jotka ovat käyttäneet liikkumisvapauttaan ennen asetuksen (ETY) N:o 1408/71 voimaantuloa, saavat pitää etuudet, joihin he ovat aikaisemmin olleet oikeutettuja kansallisen oikeuden ja kansainvälisten sopimusten perusteella

(EY:n perustamissopimuksen 48 artiklan 2 kohta ja 51 artikla sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 6 artikla)

Tiivistelmä

Perustamissopimuksen 48 artiklan 2 kohtaa ja 51 artiklaa on tulkittava siten, että ne eivät estä soveltamasta asetusta (ETY) N:o 1408/71, jonka 6 artiklassa säädetään, että asetuksella korvataan kaikki sellaiset sopimukset, jotka sitovat yksinomaan kahta jäsenvaltiota, vaikka ennen tämän asetuksen voimaantuloa vakuutuskaudet olivat sosiaalietuuden saajan osalta täyttyneet vain toisessa jäsenvaltiossa ja vaikka kahdenvälisen sosiaaliturvasopimuksen soveltaminen olisi ollut sosiaalietuuden saajalle edullisempaa.

Yhteisön asetuksilla säädetään pakottavalla tavalla jäsenvaltioiden välisten sosiaaliturvasopimusten määräysten korvaamisesta eikä asetuksissa sallita muita poikkeuksia kuin mitkä niissä on nimenomaisesti mainittu, paitsi jos sosiaaliturvasopimusten korvaamisesta aiheutuu tilanne, jossa työntekijä menettää asetuksen voimaantulon vuoksi sosiaalietuuksia, joihin hän käytettyään aikaisemmin vapaata liikkumisoikeuttaan on oikeutettu kahden tai useamman jäsenvaltion välisen voimassaolevan sopimuksen perusteella, joka on saatettu osaksi näiden kansallista oikeusjärjestystä.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Sosiaalipolitiikka - Lainsäädännön lähentäminen - Joukkovähentämiset - Direktiivi 75/129 - Yritysryhmälle yhteisen työhönottoa ja irtisanomisasioita käsittelevän palveluyksikön perustaminen - Tämän hyväksyttävyys

(Neuvoston direktiivin 75/129 1 artiklan 1 kohdan a alakohta)

2 Yhteisön oikeus - Tulkinta - Monikieliset säädöstekstit - Yhdenmukainen tulkinta - Toisistaan poikkeavat kieliversiot - Säädöksen systematiikka ja tarkoitus tulkintaperusteena

3 Sosiaalipolitiikka - Lainsäädännön lähentäminen - Joukkovähentämiset - Direktiivi 75/129 - Yrityksen käsite - Yksikkö, johon työntekijät on osoitettu tehtäviensä suorittamista varten - Sellaisen johdon puuttuminen, joka voisi itsenäisesti toteuttaa joukkovähentämisiä - Tämän vaikutuksettomuus

(Neuvoston direktiivin 75/129 1 artiklan 1 kohdan a alakohta)

Tiivistelmä

4 Työntekijöiden joukkovähentämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 75/129 1 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siinä merkityksessä, että sen kanssa ei ole ristiriidassa se, että kaksi tai useampi liikeyritys, jotka kuuluvat samaan yritysryhmään ja joilla on keskinäisiä yhteyksiä, mutta joista yhdelläkään ei ole määräävää vaikutusvaltaa toiseen tai toisiin, perustavat yhteisen työhönottoa ja irtisanomisasioita käsittelevän palveluyksikön siten, että erityisesti irtisanomiset yhdessä tällaisessa liikeyrityksessä voidaan toteuttaa ainoastaan tämän palveluyksikön hyväksynnällä. Direktiivin 75/129 yksinomaisena tarkoituksena on osittain yhdenmukaistaa joukkovähentämistä koskevia menettelyjä, eikä sen päämääränä ole rajoittaa liikeyritysten vapautta järjestää toimintansa ja henkilöstöpalvelunsa sillä tavalla, minkä ne katsovat eniten vastaavan tarpeitaan.

5 Yhteisön säädöstekstien eri kieliversioita on tulkittava yhdenmukaisesti ja sen vuoksi silloin, kun ne poikkeavat toisistaan, kyseistä säännöstä on tulkittava sen säädöksen systematiikan ja tarkoituksen perusteella, jonka osa säännös on.

6 Työntekijöiden joukkovähentämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 75/129 1 artiklan 1 kohdan a alakohdassa esitetyllä "yrityksen" käsitteellä on olosuhteiden mukaan ymmärrettävä tarkoitettavan sitä yksikköä, johon irtisanottavat työntekijät on osoitettu tehtäviensä suorittamista varten. Se, että kysymyksessä olevalla yksiköllä on johto, joka voi itsenäisesti toteuttaa joukkovähentämiset, ei ole olennaista "yrityksen" käsitettä määriteltäessä. "Yrityksen" käsite direktiivin merkityksessä on yhteisön oikeuden käsite eikä tätä käsitettä voida määritellä viittaamalla jäsenvaltioiden lainsäädäntöihin; sen edellyttäminen, että "yrityksellä" olisi tällainen johto, on ristiriidassa direktiivin tarkoituksen kanssa, koska tämän edellyttäminen antaisi samaan ryhmään kuuluville yhtiöille mahdollisuuden pyrkiä, uskomalla irtisanomisia koskeva päätöksenteko erilliselle toimielimelle, vaikeuttamaan direktiivin soveltamista niihin ja siten antaisi mahdollisuuden välttää velvollisuus noudattaa tiettyjä työntekijöitä suojaavia menettelyjä, kuten niitä, jotka koskevat heidän oikeuttaan tiedonsaamiseen ja kuulluksi tulemiseen.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Yleissopimus tuomioistuimen toimivallasta ja tuomioiden täytäntöönpanosta - Erityinen toimivalta - Vastakanne - Käsite - Kanne, jossa vaaditaan alkuperäisen kantajan tuomitsemista erillisellä tuomiolla - Puolustautumiskeino, jonka tarkoituksena on kuitata kantajan saaminen vastaajan saamisella - Soveltamisalan ulkopuolelle jääminen

(27 päivänä syyskuuta 1968 tehdyn yleissopimuksen 6 artiklan 3 kappale)

Tiivistelmä

Tuomioistuimen toimivallasta ja tuomioiden täytäntöönpanosta yksityisoikeuden alalla 27 päivänä syyskuuta 1968 tehdyn yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä 9 päivänä lokakuuta 1978 tehdyllä sopimuksella ja Helleenien tasavallan liittymisestä 25 päivänä lokakuuta 1982 tehdyllä sopimuksella, 6 artiklan 3 kappaleessa määrätään niistä edellytyksistä, joiden vallitessa tuomioistuimella on toimivalta tutkia kanteita, joissa vaaditaan erillisen tuomion antamista. Siksi se koskee vain sellaisia vastaajien kanteita, joissa vaaditaan erillisen tuomion antamista. Se ei koske sitä tilannetta, että vastaaja vetoaa ainoastaan puolustautumiskeinonaan sellaiseen saamiseen, joka sillä on kantajalta. Mahdollisista puolustautumiskeinoista ja niiden edellytyksistä säädetään kansallisessa oikeudessa.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Tuomioistuimen toimivallasta ja tuomioiden täytäntöönpanosta tehty yleissopimus - Erityinen toimivalta - Toimivalta "sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausta koskevassa asiassa" - Sen paikkakunnan tuomioistuimessa, missä vahinko sattui - Kantajan mahdollisuus valita oikeuspaikka - Vahinkoon syy-yhteydessä olevan tapahtuman sattumispaikka ja vahingon ilmenemispaikka - Soveltamisala - Vahingonkärsijän toisessa sopimusvaltiossa kärsimästä alkuperäisestä vahingosta seuranneen varallisuusvahingon ilmenemispaikka - Soveltamisalan ulkopuolelle jättäminen

(27.9.1968 tehdyn yleissopimuksen 5 artiklan 3 kappale)

Tiivistelmä

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta yksityisoikeuden alalla 27 päivänä syyskuuta 1968 tehdyn yleissopimuksen 5 artiklan 3 kappaleessa mainittua käsitettä "sen paikkakunnan tuomioistuimessa, missä vahinko sattui" on tulkittava siten, että sillä ei tarkoiteta paikkakuntaa, jossa vahingonkärsijä väittää kärsineensä varallisuusvahinkoa alun perin toisessa sopimusvaltiossa ilmenneen ja hänen siellä kärsimänsä vahingon seurauksena. Vaikka on siis todettu, että tällä käsitteellä voidaan tarkoittaa sekä paikkakuntaa, jossa vahinko on ilmennyt, että paikkakuntaa, jossa vahinkoon syy-yhteydessä oleva tapahtuma on sattunut, tätä käsitettä ei kuitenkaan voida tulkita laajentavasti siten, että siihen sisältyisivät kaikki paikkakunnat, joissa voi ilmetä sellaisen seikan aiheuttamia vahingollisia seurauksia, joka on jo aiheuttanut toisella paikkakunnalla tosiasiassa ilmenneen vahingon.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Sovellettava lainsäädäntö - Työntekijä, joka asuu muun jäsenvaltion kuin työskentelyvaltion alueella - Edellytykset, joilla hänen perheenjäsenilleen tunnustetaan oikeus sairaanhoitoon luontoissuorituksina asuinvaltiolta - Työskentelyvaltion lainsäädäntö

(Neuvoston asetuksen N:o 1408/71 19 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

Asetuksen (ETY) N:o 1408/71 19 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että jos työntekijä asuu perheenjäsentensä kanssa muussa jäsenvaltiossa kuin työskentelyvaltiossa, jonka lainsäädännön mukaisesti hän on vakuutettu asetuksen nojalla, sovelletaan samoin kuin työntekijään itseensä työskentelyvaltion lainsäädäntöä myös niihin edellytyksiin, joilla tämän työntekijän perheenjäsenille tunnustetaan oikeus sairaanhoitoon luontoissuorituksina asuinvaltiolta, sikäli kuin heillä ei ole oikeutta tällaisiin etuuksiin sen valtion lainsäädännön mukaan, jonka alueella he asuvat.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Tullit - Vaikutukseltaan vastaavat maksut - Käsite - Autovero, jota sovelletaan erottelematta kotimaassa valmistettuihin ja maahantuotuihin ajoneuvoihin - Soveltamisalan ulkopuolelle jääminen - Luokittelu sisäiseksi maksuksi

(ETY:n perustamissopimuksen 9, 12 ja 95 artikla)

2 Verotussäännökset - Sisäinen vero - Käytettyjen autojen rekisteröintiveroa koskeva järjestelmä - Menettely, jossa maahantuoduista autoista kannetaan suurempi vero kuin kotimaan markkinoilla myytävistä autoista - Perustamissopimuksen 95 artiklan vastaisuus

(ETY:n perustamissopimuksen 95 artikla)

Tiivistelmä

3 Autoveroa, jota sovelletaan erottelematta sekä veroa kantavassa jäsenvaltiossa koottuihin ja valmistettuihin ajoneuvoihin että maahantuotuihin uusiin tai käytettyihin ajoneuvoihin, ei voida pitää perustamissopimuksen 9 ja 12 artiklassa tarkoitettuna tullina tai vaikutukseltaan vastaavana maksuna, jos se on osa sellaisten sisäisten verojen yleistä järjestelmää, joita sovelletaan järjestelmällisesti tuoteryhmiin objektiivisten perusteiden mukaan. Tällainen vero on sen sijaan luonteeltaan perustamissopimuksen 95 artiklassa tarkoitettu sisäinen maksu.$

4 Perustamissopimuksen 95 artiklan vastaista on se, että jäsenvaltio kantaa toisesta jäsenvaltiosta tuoduista käytetyistä autoista veron, jonka määrä lasketaan ottamatta huomioon ajoneuvon arvon todellista alenemista, jos veron määrä on suurempi kuin tässä jäsenvaltiossa jo rekisteröityjen vastaavien sellaisten käytettyjen moottoriajoneuvojen arvoon sisältyvä veron jäljellä oleva osuus, joista ei kanneta veroa myytäessä ne käytettyinä, koska niistä on jo kannettu vero niitä rekisteröitäessä.