Asia C-618/16

Rafal Prefeta

vastaan

Secretary of State for Work and Pensions

(Ennakkoratkaisupyyntö – Upper Tribunal (Administrative Appeals Chamber))

Ennakkoratkaisupyyntö – Henkilöiden vapaa liikkuvuus – SEUT 45 artikla – Vuoden 2003 liittymisasiakirja – Liite XII, 2 luku – Jäsenvaltion mahdollisuus poiketa asetuksen (EU) N:o 492/2011 7 artiklan 2 kohdasta ja direktiivin 2004/38/EY 7 artiklan 3 kohdasta – Puolan kansalaiset, jotka eivät ole tehneet vastaanottavassa jäsenvaltiossa rekisteröityä työtä 12 kuukauden ajanjakson ajan

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 13.9.2018

Uusien jäsenvaltioiden liittyminen Euroopan unioniin – Vuoden 2003 liittymisasiakirja – Siirtymätoimenpiteet – Henkilöiden vapaa liikkuvuus – Direktiivi 2004/38 – Kansallinen lainsäädäntö, jolla otettiin käyttöön rekisteröintiä edellyttävän uuden jäsenvaltion työntekijän asema, joka koski uusien jäsenvaltioiden kansalaisia – Sen hyväksyttävyys, että kyseistä asemaa ei enää ollut, kun rekisteröityä työtä oli tehty mainitun jäsenvaltion alueella 12 kuukauden yhtämittaisen ajanjakson ajan

(SEUT 45 artikla; vuoden 2003 liittymisasiakirjan liitteessä XII oleva 2 luku; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38 7 artiklan 3 kohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 492/2011 1–6 artikla)

Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, tehdyn asiakirjan liitteessä XII olevaa 2 lukua on tulkittava siten, että sen perusteella ja siinä tarkoitetun siirtymäkauden aikana Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta saattoi jättää soveltamatta Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY 7 artiklan 3 kohtaa Prefetan kaltaiseen Puolan kansalaiseen, joka ei ole täyttänyt kansallisessa lainsäädännössä säädettyä edellytystä rekisteröidystä työskentelystä Yhdistyneen kuningaskunnan alueella 12 kuukauden yhtämittaisen ajanjakson ajan.

Tältä osin on syytä tuoda esiin, että unionin tuomioistuin on jo katsonut, että kyseisen liittymisasiakirjan liitteessä XII olevaan 2 lukuun sisältyvien siirtymämääräysten tarkoituksena on estää se, että uusien jäsenvaltioiden liittymisestä unioniin vanhojen jäsenvaltioiden työmarkkinoille aiheutuisi häiriöitä, jotka johtuisivat siitä, että niille saapuisi äkkiä huomattavia määriä kyseisten uusien jäsenvaltioiden kansalaisia (ks. vastaavasti tuomio 10.2.2011, Vicoplus ym., C-307/09–C-309/09, EU:C:2011:64, 34 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).

Kyseisen liittymisasiakirjan liitteessä XII olevan 2 luvun 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa määrätään lähinnä, että poiketen siitä, mitä asetuksen N:o 492/2011 1–6 artiklassa säädetään, ja liittymispäivää seuraavan ajanjakson päättymiseen saakka nykyiset jäsenvaltiot soveltavat toimenpiteitä, joilla säännellään Puolan kansalaisten pääsyä niiden työmarkkinoille.

Tällä perusteella otettiin siksi Yhdistyneen kuningaskunnan oikeusjärjestyksessä vuoden 2004 asetuksen 2 artiklalla käyttöön rekisteröintiä edellyttävän uuden jäsenvaltion työntekijän asema, joka koski Yhdistyneessä kuningaskunnassa kyseisen asetuksen soveltamisaikana työskenteleviä uusien jäsenvaltioiden kansalaisia. Mainitussa asetuksessa säädettiin, että kyseessä olevilla työntekijöillä ei enää ollut tätä asemaa, kun he olivat tehneet rekisteröityä työtä mainitun jäsenvaltion alueella 12 kuukauden yhtämittaisen ajanjakson ajan ja työskentely oli tapahtunut osittain tai kokonaan 30.4.2004 jälkeen.

Sen ajanjakson ajalta, jolloin asianomaisen uuden jäsenvaltion kansalaisella oli mainittu asema, hänen oli saatava työstään rekisteröintitodistus toimivaltaiselta kansalliselta viranomaiselta, eikä hänellä ollut kaikkia unionin oikeuteen perustuvia oikeuksia, jotka jäsenvaltion kansalaisella on muuttaessaan toiseen jäsenvaltioon työskentelemään. Erityisesti on todettava, että uuden jäsenvaltion kansalaisen oikeutta oleskella Yhdistyneessä kuningaskunnassa työnhakijana hakeakseen sieltä töitä sekä hänen mahdollisuutta säilyttää työntekijän asema ja oleskeluoikeus, kun hän on lopettanut työntekijänä tai itsenäisenä ammatinharjoittajana työskentelyn, rajoitettiin vuoden 2004 asetuksen 4 ja 5 §:ssä.

Kuten komissio on kirjallisissa huomautuksissaan pääasiallisesti huomauttanut, Yhdistyneen kuningaskunnan käyttöön ottama poikkeus direktiivin 2004/38 7 artiklan 3 kohdasta oli näin ollen välttämätön niiden toimenpiteiden täyden vaikutuksen varmistamiseksi, jotka kyseinen jäsenvaltio toteutti vuoden 2003 liittymisasiakirjan liitteessä XII olevan 2 luvun 2 ja 9 kohtaan sisältyvissä siirtymämääräyksissä säädettyjen poikkeusten perusteella.

(ks. 41, 43–46 ja 55 kohta sekä tuomiolauselma)