ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
5

Ensimmäinen ilmoitettu toimenpide, joka on kuvattu riidanalaisen päätöksen 2.1 kohdassa, on hinnanerosopimus. Kyse on välineestä, jolla pyritään takaamaan NNBG:n sähkönmyynnin hintojen vakaus Hinkley Point C:n toimintavaiheen aikana. Sen mukaan NNBG myy kyseisessä laitoksessa tuotettua sähköä markkinoilla. NNBG:n tulojen määrä kuitenkin vakautetaan hinnanerosopimuksella. Tässä tarkoituksessa toteutushintaa, joka on laskettu NNBG:n ennakoitujen rakennus- ja toimintakustannusten perusteella ja jossa on otettu huomioon kohtuullinen voitto, verrataan viitehintaan, joka vastaa tukkuhinnan painotettua keskiarvoa, jota Yhdistyneessä kuningaskunnassa sovelletaan kaikkiin hinnanerosopimuksilla tuettaviin toiminnanharjoittajiin, ja joka heijastaa markkinahintoja. NNBG:n tapauksessa viitehintana on peruskuormamarkkinoiden viitehinta, jota sovelletaan kaikkiin peruskuormatuotannon toiminnanharjoittajiin. Jos viitehinta on toteutushintaa alempi, NNBG saa erotusmaksun, joka vastaa näiden kahden hinnan erotusta. Tämä oikeus erotusmaksuun on rajattu tuotannon enimmäismäärään. Sitä vastoin silloin, jos viitehinta on toteutushintaa korkeampi, NNBG:n on maksettava näiden kahden hinnan erotus hinnanerosopimuksen toiselle sopimuspuolelle (jäljempänä NNBG:n sopimuskumppani). NNBG:n sopimuskumppanina on Low Carbon Contracts Company Ltd., eli yhteisö, jota kaikilla luvan saaneilla sähköntoimittajilla on yhdessä lakiin perustuva velvollisuus rahoittaa. Voitonjakomekanismeja on kaksi, ja niistä ensimmäinen koskee rakennuskustannuksia ja toinen oman pääoman tuottoprosenttia. Toimintakustannuksille on kaksi uudelleenkäsittelypäivämäärää, joista ensimmäinen on 15 vuotta ja toinen 25 vuotta ensimmäisen reaktorin käynnistämispäivän jälkeen.
102

Tällainen väite ei voi menestyä. Lääkevalmistekomitean kertomuksiin sisältyvät tiedot on nimittäin esitetty kyseiselle komitealle siinä tarkoituksessa, että komitea antaisi puoltavan lausunnon poikkeuksen tekemiseksi TOBI Podhalerin kaupallisesta yksinoikeudesta. Tämä on välttämättä edellyttänyt sitä, että lääkevalmistekomitea on arvioinut näiden tietojen sisältöä puhtaasti lääketieteelliseltä kannalta. Laadittuihin kertomuksiin sisältyy siten Vantobraa koskevia kliinisiä tietoja eli se, että siihen sisältyy yksi tai useita vaikuttavia aineita, jotka ovat samankaltaisia kuin TOBI Podhaleriin sisältyvät vaikuttavat aineet, ja se, että sillä on merkittäviä terapeuttisia tai diagnostisia etuja viimeksi mainittuun verrattuna. Kantajan on siten täytynyt esittää todisteita osoittaakseen, että sen lääkkeellä on ollut kohdepopulaatioon kuuluville potilaille huomattavia etuja verrattuna TOBI Podhaleriin. Tätä varten se on pyrkinyt osoittamaan, että Vantobra on ollut turvallisempi huomattavalle osuudelle kyseiseen populaatioon kuuluvista potilaista. Tällaiset tiedot kuuluvat lääketurvallisuuden alaan samalla tavoin kuin kliinisiin tutkimuksiin sisältyvät tiedot, eikä niitä voida siten katsoa pelkästään oikeudellisessa tarkoituksessa laadituiksi tiedoiksi.
25

Komissio antoi tällä perusteella riidanalaisen päätöksen. Riidanalaisen päätöksen päätösosa kuuluu seuraavasti: ”1 artikla Kumotaan päätös 2014/883/EU. 2 artikla 1. Gdynia-Kosakowon lentoasemayhtiölle 28 päivän elokuuta 2007 ja 17 päivän kesäkuuta 2013 välisenä aikana myönnetyt pääomasijoitukset ovat valtiontukea, jonka [Puolan tasavalta] on myöntänyt [SEUT] 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti ja joka ei sovellu sisämarkkinoille, lukuun ottamatta näiden pääomasijoitusten sitä osaa, joka on myönnetty investointeihin sellaisen toiminnan toteuttamiseksi, jonka on päätöksen C(2013) 4045 final nojalla katsottava liittyvän yleisen edun piiriin kuuluviin toimiin. 2. Pääomasijoitukset, jotka [Puolan tasavalta] aikoo myöntää [PLGK-yhtiölle] 17 päivän kesäkuuta 2013 jälkeen Gdynia-Kosakowon sotilaslentoaseman muuttamiseen siviililentoasemaksi, ovat sisämarkkinoille soveltumatonta valtiontukea. Kyseistä valtiontukea ei saa sen vuoksi myöntää. 3 artikla 1. [Puolan tasavallan] on perittävä 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu tuki takaisin tuensaajalta. 2. Takaisinperittävästä tuesta on maksettava korkoa siitä lähtien, kun tuki saatettiin tuensaajien käyttöön, sen tosiasialliseen takaisinperintään asti. Korolle on laskettava korkoa [Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 täytäntöönpanosta 21.4.2004 annetun] komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 [(EUVL 2004, L 140, s. 1)] V luvun mukaisesti. 3. [Puolan tasavallan] on peruttava kaikki 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut vielä maksattamattomat tukierät tämän päätöksen tiedoksiantamispäivästä alkaen. 4 artikla 1. Edellä 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu tuki ja 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut korot on perittävä takaisin välittömästi ja tosiasiallisesti. 2. [Puolan tasavallan] on varmistettava, että tämä päätös pannaan täytäntöön neljän kuukauden kuluessa sen tiedoksi antamisesta. 5 artikla 1. [Puolan tasavallan] on toimitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta seuraavat tiedot: a) tuensaajalta takaisin perittävä kokonaismäärä (tuki ja siitä perittävä korko); b) yksityiskohtainen kuvaus toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi; c) asiakirjat, jotka osoittavat, että tuensaaja on määrätty maksamaan tuki takaisin. 2. [Puolan tasavallan] on ilmoitettava komissiolle tämän päätöksen täytäntöön panemiseksi toteutettavien kansallisten toimenpiteiden edistymisestä siihen saakka, kunnes 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tuen ja 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen korkojen takaisinperintä on saatettu loppuun. Puolan on annettava välittömästi komission pyynnöstä tiedot toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi. Puolan on annettava myös tarkat tiedot tuensaajalta jo perityistä tukimääristä ja koroista. 6 artikla Tämä päätös on osoitettu Puolan tasavallalle.”
138

On muistutettava, että työjärjestyksen 76 artiklan d alakohdan perusteella, joka on keskeisin osin samanlainen kuin 2.5.1991 annetun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohta, kannekirjelmässä on mainittava yhteenveto kanteen oikeudellisista perusteista. Lisäksi vakiintuneen oikeuskäytännön perusteella kyseisen yhteenvedon on oltava riittävän selvä ja täsmällinen, jotta vastaaja voi valmistella puolustuksensa ja unionin yleinen tuomioistuin ratkaista asian tarpeen vaatiessa ilman muita tietoja. Jotta kanne voidaan ottaa tutkittavaksi, olennaisten tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen, joihin se perustuu, on ilmettävä ainakin pääpiirteittäin mutta johdonmukaisesti ja ymmärrettävästi itse kannekirjelmästä oikeusvarmuuden ja hyvän oikeudenkäytön takaamiseksi. Vakiintuneessa oikeuskäytännössä on todettu myös, että kaikki oikeudelliset perusteet, joita ei ole esitetty kannekirjelmässä riittävästi, on jätettävä tutkimatta. Vastaavien vaatimusten on täytyttävä, kun kanneperusteen tueksi esitetään väite. Unionin tuomioistuinten on omasta aloitteestaan otettava esiin tämä prosessinedellytysten puuttumista koskeva väite (ks. vastaavasti tuomio 12.5.2016, Italia v. komissio, T‑384/14, EU:T:2016:298, 38 kohta (ei julkaistu) oikeuskäytäntöviittauksineen).
102

On nimittäin huomattava, että kantajat esittivät edellä mainittujen kahden erän osalta vasta 8.7.2015 hyväksyttyjen hintatarjousten poikkeuksellisen alhaista luonnetta koskeneen erityisen perustelupyynnön virastolle (ks. edellä 15 kohta). Viraston vastausta odottamatta ja antamatta tälle riittävästi vastausaikaa, vaikka kanteen nostamisen määräajat eivät tällaista mahdollisuutta estäneet, kantajat kuitenkin nostivat 17.7.2015 käsiteltävän kanteen ja vetosivat yksinomaan riidanalaisten päätösten perustelujen puuttumiseen muun muassa siksi, ettei niiden 8.7.2015 esittämään pyyntöön ollut vastattu (ks. edellä 16 kohta). Virasto puolestaan selitti, miksi hyväksytyt tarjoukset eivät sen mukaan vaikuttaneet poikkeuksellisen alhaisilta, 24.7.2015 päivätyllä kirjeellä sellaisen ajan kuluttua, jota on asian olosuhteissa pidettävä kohtuullisena. On näin ollen katsottava, että kaikki nämä olosuhteet merkitsevät edellä 74 kohdassa mainitussa oikeuskäytännössä tarkoitettua poikkeustapausta, jonka vuoksi unionin yleisen tuomioistuimen on perusteltua ottaa huomioon 24.7.2015 päivätty kirje sen arvioimiseksi, noudattiko virasto perusteluvelvollisuuttaan, kun on kyse syistä, joiden vuoksi se ei katsonut, että hyväksytyt tarjoukset olisivat poikkeuksellisen alhaisia.
189

Tausta-asiakirjan 5.1.2.1.2 kohdasta tosin ilmenee, että tutkimus, jonka otsikko on Zanotelli ym. (2010), ei ole ollut ratkaiseva siltä osin kuin on kyse DEHP:n luonnehtimisesta hormonaaliseksi haitta-aineeksi. Kyseisestä tutkimuksesta ei ilmene selkeästi, liittyikö kaloilla DEHP:n vaikutuksesta havaittu ”kasvun hidastuminen” (reduction in growth) hormonitoimintaan (it is not clear whether the effect is endocrine mediated or not). Samoin tutkimuksen Wang ym. (2013) mukaan mitään hormonitoimintaan liittyviä tai järjestelmällisiä haittavaikutuksia ei ole tutkittu eikä havaittu (no endocrine related or systemic adverse effects were investigated nor observed).
56

Tällainen argumentti on hylättävä. Oikeuskäytännön mukaan on niin, että silloin kun EU-tavaramerkin haltija vetoaa siihen, että kolmas on käyttänyt tätä tavaramerkkiä, sellaisen väitteen tukemiseksi, jonka mukaan tavaramerkki on otettu asetuksen N:o 207/2009 15 artiklassa tarkoitetulla tavalla tosiasialliseen käyttöön, tavaramerkin haltija ilmoittaa implisiittisesti, että tämä käyttö on tapahtunut sen suostumuksella (ks. tuomio 13.1.2011, PINE TREE, T-28/09, ei julkaistu, EU:T:2011:7, 62 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja tuomio 30.1.2015, Now Wireless v. SMHV – Starbucks (HK) (now), T-278/13, ei julkaistu, EU:T:2015:57, 36 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Lisäksi on epätodennäköistä, että väliintulijalla olisi voinut olla käytössään nämä asiakirjat ja että hän olisi voinut esittää ne todisteina riidanalaisen tavaramerkin käytöstä, jos tämä käyttö olisi tapahtunut vastoin hänen tahtoaan.
33

Tässä yhteydessä on syytä muistuttaa, että Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 21 artiklan ensimmäisen kohdan, luettuna yhdessä tämän perussäännön 53 artiklan ensimmäisen kohdan sekä 2.5.1991 annetun unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohdan kanssa, mukaan kannekirjelmässä on mainittava oikeudenkäynnin kohde ja yhteenveto kanteen oikeudellisista perusteista. Näiden mainintojen on oltava riittävän selkeitä ja täsmällisiä, jotta vastaaja voi valmistella puolustuksensa ja jotta unionin yleinen tuomioistuin voi tarvittaessa ratkaista kanteen tukeutumatta muihin tietoihin. Oikeusvarmuuden ja hyvän lainkäytön takaamiseksi kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytyksenä on, että ne olennaiset tosiseikat ja oikeudelliset seikat, joihin kantaja perustaa kanteensa, käyvät ilmi ainakin pääpiirteittäin itse kannekirjelmästä, kunhan ne on esitetty johdonmukaisesti ja ymmärrettävästi. Näiden vaatimusten täyttämiseksi kannekirjelmässä, jossa vaaditaan sellaisten vahinkojen korvaamista, jotka unionin toimielimen on väitetty aiheuttaneen, on mainittava seikat, joiden perusteella voidaan yksilöidä kantajan moittima toimielimen toiminta, syyt, joiden takia kantaja katsoo, että toiminnan ja väitetyn vahingon välillä on syy-yhteys, sekä tämän vahingon laatu ja laajuus (ks. tuomio 7.10.2015, Accorinti ym. v. EKP, T-79/13, EU:T:2015:756, 53 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
26

Toiseksi on niin, että vaikka kantaja väittää – todeten samalla lisäksi, ettei asetuksen N:o 1/2003 13 artiklan 2 kohtaa voitu soveltaa käsiteltävässä asiassa –, ettei komissio saisi unionin edun pois sulkemiseksi väittää, että kansallinen kilpailuviranomainen on jo käsitellyt asiaa, on muistutettava, että mainittu säännös, kuten mainitun asetuksen säännökset kokonaisuudessaan, koskee tilanteita, joissa on kyse SEUT 101 ja SEUT 102 artiklan täytäntöönpanosta (tuomio 21.1.2015, easyJet Airline v. komissio, T‑355/13, EU:T:2015:36, 43 kohta).
Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Unionin tuomioistuinten toimivalta – Vahingonkorvauskanne sellaisen vahingon korvaamiseksi, jonka väitetään aiheutuneen siitä, että kantajan nimi on virheellisesti merkitty rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevien henkilöiden luetteloon – Toimivallan ulkopuolelle jääminen – Vahingonkorvauskanne sellaisen vahingon korvaamiseksi, jonka väitetään aiheutuneen siitä, että kantajaan on kohdistettu rajoittavia toimenpiteitä – Toimivaltaan kuuluminen

(SEU 24 artiklan 1 kohdan toinen alakohta ja SEU 40 artikla; SEUT 215 artikla, SEUT 263 artiklan neljäs kohta ja SEUT 275 artikla; neuvoston päätökset 2010/644/YUTP ja 2011/783/YUTP; neuvoston asetukset N:o 961/2010, N:o 1245/2011 ja N:o 267/2012)
4.

Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Perustelut – Perusteluvelvollisuuden laajuus – Ukrainan tilanteen johdosta toteutetut rajoittavat toimenpiteet – Kielto, joka koskee kaksikäyttötuotteiden ja -teknologian myyntiä, toimitusta, siirtoa ja vientiä tietyille henkilöille, yhteisöille tai elimille Venäjällä – Velvollisuus yksilöidä perusteluissa ne erityiset ja konkreettiset seikat, jotka oikeuttavat kyseisen toimenpiteen toteuttamisen – Päätös, joka on tehty asianomaisen tuntemassa asiayhteydessä, jonka perusteella asianomainen voi ymmärtää hänen osaltaan toteutetun toimenpiteen ulottuvuuden – Suppeiden perustelujen hyväksyttävyys (SEUT 296 artiklan 2 kohta; Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan c alakohta; neuvoston päätös 2014/512/YUTP; neuvoston asetus N:o 833/2014) (ks. 83–85, 87, 89, 90 ja 94–97 kohta)
1.

Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet–Perustelut–Perusteluvelvollisuuden laajuus–Palveluja koskevan julkisen hankinnan tekomenettelyn yhteydessä tehty päätös tarjouksen hylkäämisestä (SEUT 263 artikla ja SEUT 296 artiklan toinen kohta; Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan c alakohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 966/2012 113 artiklan 2 kohta; komission asetuksen N:o 1268/2012 161 artiklan 2 kohta) (ks. 22, 23, 27 ja 28 kohta)
1.

EU-tavaramerkki-Muutoksenhakumenettely-Henkilöt, jotka voivat hakea muutosta ja olla osapuolina menettelyssä-Henkilöt, joille päätös on vastainen-Päätös, jolla hyväksytään tavaramerkin rekisteröintiä koskeva väite, joka perustuu sekaannusvaaraan aikaisemman tavaramerkin kanssa, ilman että katsotaan, että aikaisemmalla tavaramerkillä on huomattava erottamiskyky-Oikeussuojan tarpeen puuttuminen-Tutkimatta jättäminen (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 65 artiklan 4 kohta) (ks. 29 ja 30 kohta)
1.

EU-tavaramerkki-EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen-Suhteelliset hylkäysperusteet-Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten-Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä-Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 23 ja 24 kohta)
Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä annetun asetuksen N:o 2454/93 97 k artiklan 1 kohdan mukaan jokaisen etuuskohteluun oikeutetun maan on noudatettava tai varmistettava alkuperäsääntöjen ja A-alkuperätodistusten täyttämistä ja antamista koskevien sääntöjen noudattaminen. A-alkuperätodistukset ovat etuuskohteluun oikeuttavia alkuperätodistuksia, joiden avulla viejä voi todistaa viemiensä tavaroiden alkuperän.

Vaikka A-alkuperätodistuksilla on näyttöarvoa niissä mainittujen tavaroiden alkuperän suhteen, tämä näyttöarvo ei kuitenkaan ole ehdoton. Tällainen kolmannen maan laatima todistus ei nimittäin voi sitoa unionin viranomaisten arviointia tavaroiden alkuperästä estämällä niitä tarkistamasta tätä alkuperää muilla keinoin, jos objektiivisten, vakavasti otettavien ja yhtäpitävien seikkojen johdosta syntyy epäilys todistuksissa mainittujen tavaroiden todellisesta alkuperästä. Jälkitarkastuksilta häviäisi nimittäin suuri osa niiden tehosta, jos tuontitullien peruuttamisen myöntämisen perusteena voisi yksistään olla tällaisten todistusten käyttäminen.

Kun menettelyssä, jolla pyritään laajentamaan lopulliset polkumyyntitullit kokoonpanotoimintaan, jolla kierretään voimassa olevia toimenpiteitä, esitetään A-alkuperätodistuksia näytön esittämiseksi kyseessä olevissa kokoonpanotoimissa käytettyjen osien alkuperästä, perusasetuksen 6 artiklan 8 kohdasta ilmenee lisäksi, että lukuun ottamatta mainitun asetuksen 18 artiklassa vahvistettuja olosuhteita, jotka koskevat yhteistyön puuttumista, asianomaisten osapuolten toimittamien tietojen, joiden perusteella komissio aikoo tehdä päätelmänsä, paikkansapitävyys on tutkittava niin hyvin kuin mahdollista. Tällä säännöksellä näin ollen oikeutetaan sekä mahdollisuus että myös velvollisuus, joka komissiolla on varmistua sille esitettyjen asiakirjojen oikeellisuudesta. Tämä velvoite on luonnollisesti polkumyyntiasioissa täytettävä, tämän kuitenkaan loukkaamatta erityisiä menettelyjä, joita tulliviranomaisten suhteen tältä osin on säädetty.

(ks. 95, 98 ja 99 kohta)
Toimella, jolla pelkästään vahvistetaan alkuperäinen päätös, ei muuteta sen, jota asia koskee, asemaa, joten se ei ole päätös, josta voidaan nostaa kumoamiskanne. Kanne, joka kohdistuu sellaiseen toimeen, jolla ainoastaan vahvistetaan aiemmin tehty päätös, josta on tullut lopullinen, on jätettävä tutkimatta. Toimi on pelkkä aiemman päätöksen vahvistava päätös, jos se ei sisällä aiempaan päätökseen verrattuna mitään uutta ja jos sen, jolle aikaisempi päätös on osoitettu, tilannetta ei ole tutkittu uudelleen ennen myöhemmän päätöksen tekemistä.

Kun on kyse kanteesta, jonka unionin rahoittaman hankkeen edunsaaja on nostanut SEUT 299 artiklassa tarkoitetusta komission täytäntöönpanokelpoisesta päätöksestä, joka koskee aiheettomasti maksettujen maksujen takaisinperimistä, ei voida väittää pätevästi, että kanne on jätettävä tutkimatta, koska kyseinen päätös on vahvistava päätös suhteessa komission aikaisempiin kieltäytymisiin myöntää maksuhelpotuksia kantajalle kyseisen toimielimen kanssa tehdyn sopimuksen täytäntöönpanon yhteydessä. Toisin kuin täytäntöönpankelpoinen päätös tällainen kieltäytyminen ei nimittäin merkitse komissiolle hallintoviranomaisen asemassa myönnetyn julkisen vallan valtaoikeuksien käyttämistä eikä sillä ole sitovia oikeusvaikutuksia, jotka jäävät kyseisen toimielimen ja kantajan välisen sopimussuhteen ulkopuolelle. Kyseessä ei myöskään voi olla kumoamiskanteen määräajan kiertäminen, koska kyseessä olevat kieltäytymiset kuuluvat komission ja kantajan väliseen sopimussuhteeseen ja koska sopimusoikeuksien ja -velvoitteiden riitauttamiseen unionin tuomioistuimissa SEUT 272 artiklan nojalla ei sovelleta samaa kanteen nostamisen määräaikaa.

(ks. 84, 94 ja 95 kohta)
4.

EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Ehdottomat mitättömyysperusteet – Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohdan vastainen rekisteröinti – Sellaisen sytyttimen muoto, jonka sivulla on siiveke ja joka sisältää sanaosan CLIPPER (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohta ja 52 artiklan 1 kohdan a alakohta) (ks. 37–40, 49, 51–53 ja 61 kohta)
1.

EU-tavaramerkki-Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys-Menettämisperusteet-Tavaramerkkiä ei ole käytetty tosiasiallisesti-Tavaramerkin käyttö muodossa, jossa on poikkeavia osatekijöitä, jotka eivät vaikuta tavaramerkin erottamiskykyyn-Asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan a alakohdan kohde ja soveltamisala (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan a alakohta ja 51 artiklan 1 kohdan a alakohta) (ks. 23–25 kohta)
SEUT 263 artiklan ensimmäisestä kohdasta ja SEUT 275 artiklan toisesta kohdasta ilmenee, että vaikka unionin tuomioistuimilla on toimivalta valvoa unionin toimielinten toimien laillisuutta ja myös neuvoston tekemien, luonnolliseen henkilöön tai oikeushenkilöön kohdistettuja rajoittavia toimenpiteitä sisältävien päätösten laillisuutta, se ei ole toimivaltainen valvomaan kansainvälistä sopimusta, johon nämä unionin toimet perustuvat. Tässä yhteydessä on korostettava, että laillisuusvalvonta, jota unionin tuomioistuimet näin ollen harjoittavat, koskee unionin toimea, jolla on tarkoitus panna täytäntöön kyseessä oleva kansainvälinen sopimus, eikä viimeksi mainittua sopimusta sellaisenaan. Siltä osin kuin erityisesti on kyse unionin toimesta, jolla pyritään panemaan täytäntöön turvallisuusneuvoston päätöslauselma, unionin tuomioistuinten tehtäviin ei näin ollen kuulu valvoa kyseisen kansainvälisen elimen antaman tällaisen päätöslauselman laillisuutta tai sen tutkinnan laillisuutta, johon päätöslauselma perustuu.

Menettelyssä, jossa on kyse päätöksestä merkitä henkilön nimi luetteloon tai pysyttää se siinä, kun pakotekomitea on ensin turvallisuusneuvoston asiaa koskevien päätöslauselmien mukaisesti päättänyt merkitä tämän henkilön luetteloonsa, puolustautumisoikeuksien ja tehokasta tuomioistuimen tarjoamaa oikeussuojaa koskevan oikeuden kunnioittaminen edellyttää, että unionin toimivaltainen viranomainen ilmaisee kyseessä olevalle henkilölle seikat, jotka tällä viranomaisella on käytössään kyseistä henkilöä vastaan päätöksensä perustaksi, eli vähintäänkin pakotekomitean toimittaman perusteiden tiivistelmän, jotta henkilö voi puolustaa oikeuksiaan parhain mahdollisin edellytyksin ja päättää kaikista asiaan vaikuttavista seikoista tietoisena, onko asian saattaminen unionin tuomioistuinten käsiteltäväksi tarkoituksenmukaista. Kyseisen ilmaisemisen yhteydessä unionin toimivaltaisen viranomaisen on annettava henkilölle mahdollisuus ilmaista tehokkaasti näkemyksensä häntä vastaan esitetyistä perusteista. Kun kyse on toimesta, jolla henkilön nimi merkitään ensimmäisen kerran luetteloon, molempia menettelyllisiä velvoitteita ei, toisin kuin luettelossa pysyttämisen tapauksessa, tarvitse noudattaa ennen mainitun päätöksen tekemistä.

Lisäksi neuvoston on tehtävä päätöksensä pakotekomitean toimittaman perusteiden tiivistelmän perusteella. Sitä vastoin ei edellytetä, että pakotekomitea saattaisi automaattisesti muun muassa unionin toimivaltaisen viranomaisen käyttöön muita seikkoja kuin perusteiden tiivistelmän, jotta tämä voi tehdä päätöksensä. Tästä seuraa, että neuvoston ei tarvinnut turvallisuusneuvoston päätöslauselmaa täytäntöön pannessaan tarkistaa kantajien luetteloon merkitsemisen perusteena olevien tosiseikkojen ja olosuhteiden paikkansapitävyyttä. Kun asianomainen henkilö esittää huomautuksia perusteiden tiivistelmästä, unionin toimivaltaisella viranomaisella on velvollisuus tutkia huolellisesti ja puolueettomasti huomautusten ja niihin mahdollisesti liitettyjen syyttömyyttä tukevien seikkojen valossa, ovatko esitetyt perusteet perusteltuja.

(ks. 79–81 ja 86–88 kohta)