YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (neljäs jaosto)

5 päivänä helmikuuta 1997

Asia T-207/95

Maria de los Angeles Ibarra Gil

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Henkilöstö — Sisäinen kilpailu — Kilpailuilmoitus — Edellytys, jonka mukaan hakijan on oltava väliaikainen toimenhaltija hakemusten viimeisenä jättöpäivänä — Luottamuksensuojan periaate — Yhdenvertaisen kohtelun periaate — Huolenpitovelvollisuus — Vahingonkorvauskanne”

Täydellinen teksti ranskankielellä II-31

Aihe:

Kanne, jossa vaaditaan yhtäältä sen 7.11.1994 tehdyn kilpailun COM/T/B/95 valintalautakunnan päätöksen kumoamista, jonka mukaan kantajaa ei hyväksytty kyseisen kilpailun kirjallisiin valintakokeisiin, sekä sen 27.7.1995 tehdyn komission päätöksen kumoamista, jonka mukaan kantajan osallistumista muuhun sisäiseen kilpailuun kuin kilpailuun COM/T/B/95 ei hyväksytty, ja toisaalta vahingonkorvauksen määräämistä kantajalle aiheutuneista aineellisista ja aineettomista vahingoista.

Lopputulos:

Hylkääminen.

Tuomion lyhennelmä

Komissio päätti 12.7.1988, että uusille väliaikaisille toimenhaltijoille tarjottavat sopimukset tehdään vähintään kolmen ja enintään viiden vuoden määräajaksi ja että kukin sopimus voidaan yksikön edun vuoksi perustelluista poikkeuksellista syistä uudistaa ainoastaan yhden kerran, mutta väliaikaisen toimenhaltijan palvelussuhteen kokonaiskesto ei saa ylittää seitsemää vuotta sopimuksen uudistamisten vuoksi.

Komissio poisti 18.3.1992 tämän poikkeuksellista uudistamista koskevan lausekkeen väliaikaisten toimenhaltijoiden sopimuksista. Tämän asemesta se päätti järjestää vuosittain kirjallisiin ja suullisiin valintakokeisiin perustuvia sisäisiä kilpailuja kaikille sellaisille väliaikaisille toimenhaltijoille, jotka ovat olleet komission palveluksessa vähintään kolme vuotta, mutta komissio rajoitti kuitenkin niiden kilpailussa menestyneiden hakijoiden lukumäärää, jotka voitiin ottaa soveltuvien hakijoiden luetteloon.

Komissio poisti 23.2.1994 vireillä olevien kilpailujen ja tulevien kilpailujen osalta soveltuvien hakijoiden luetteloon otettavien, kilpailussa menestyneiden hakijoiden enimmäismäärää koskevan rajoituksen.

Komissio otti kantajan palvelukseensa 1.9.1989 kolmen vuoden määräajaksi palkkaluokkaan B 5 kuuluvana väliaikaisena toimenhaltijana. Komissio jatkoi 7.4.1992 kantajan sopimusta 31.8.1994 saakka. Kantaja osallistui vuosien 1993 ja 1994 alussa peräkkäin kahden sellaisen sisäisen kilpailun kirjallisiin valintakokeisiin, jotka komissio järjesti väliaikaisille toimenhaltijoille, mutta hän ei menestynyt kilpailussa. Kantajan sopimus väliaikaisena toimenhaltijana päättyi 31.8.1994. Komissio otti kantajan palvelukseen 1.9.1994 ylimääräisenä toimenhaltijana yhden kuukauden määräajaksi. Syyskuussa 1994 kantaja haki sisäiseen kilpailuun COM/T/B/95. Kilpailun COM/T/B/95 valintalautakunnan puheenjohtaja ilmoitti kantajalle 7.11.1994 päivätyllä kirjeellään, ettei valintalautakunta ollut voinut hyväksyä häntä kyseisen kilpailun kirjallisiin valintakokeisiin, koska hän ei ollut väliaikainen toimenhaltija 30.9.1994.

Kumoamisvaatimukset

Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee luottamuksensuojan periaatteen loukkaamista

Oikeus vedota luottamuksensuojaan on kaikilla oikeussubjekteilla, joiden tilanteesta käy ilmi, että yhteisön toimielin on antanut heille selviä lupauksia ja tällä tavoin antanut aihetta perusteltujen odotusten syntyyn (25 kohta).

Viittaukset: asia T-3/92, Latham v. komissio, 9.2.1994 (Kok. H. 1994, s. II-83,58 kohta); asia T-534/93, Grynberg ja Hall v. komissio, 14.7.1994 (Kok. H. 1994, s. II-595,51 kohta) ja asia T-235/94, Galtieriv. parlamentti, 27.2.1996 (Kok. H. 1996, s. II-129, 63 kohta).

Kantajan esittämässä 26.7.1994 päivätyssä komission kirjeessä kantajalle annettiin selvä lupaus siitä, että komissio tarjoaisi hänelle yhden kuukauden pituisen sopimuksen ylimääräisenä toimenhaltijana sen jälkeen, kun hänen sopimuksensa väliaikaisena toimenhaltijana päättyisi 31.8.1994, ja näin hän voisi olla komission palveluksessa silloin, kun nimittävä viranomainen tekee päätöksen siitä, hyväksyykö se ylimääräiset toimenhaltijat kilpailuun COM/T/B/95. Tästä lupauksesta seurasi, että jos nimittävä viranomainen olisi syyskuussa 1994 päättänyt hyväksyä ylimääräiset toimenhaltijat tähän kilpailuun, kantaja olisi voinut osallistua siihen (29 kohta).

Tarjotessaan kantajalle ylimääräisen toimenhaltijan sopimusta 1.9. ja 30.9.1994 väliseksi ajaksi komissio noudatti tarkasti 26.7.1994 päivätyssä kirjeessään antamiaan lupauksia (31 kohta).

Myöskään se, että ammattiyhdistykset painostivat antamaan uuden mahdollisuuden tilanteesta kärsiville hakijoille, ei muuttanut niiden sitoumusten luonnetta eikä vaikutuksia, jotka nimittävä viranomainen oli edellä mainitussa kirjeessään todellisuudessa tehnyt (32 kohta).

Toinen kanneperuste, joka koskee yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamista ja/tai patere legem quam ipse f ecisti -nimisen periaatteen loukkaamista

Ylimääräisten ja väliaikaisten toimenhaltijoiden yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamista koskevan väitteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 48 artiklan 2 kohdan määräyksistä ilmenee, että kannekirjelmässä on mainittava kanteen kohde ja yhteenveto kanteen tueksi esitetyistä perusteista ja että oikeudenkäynnin kuluessa ei saa vedota uuteen perusteeseen, ellei se perustu oikeudenkäynnin aikana ilmenneisiin oikeudellisiin perusteisiin tai tosiseikkoihin. Peruste, joka täydentää aikaisemmin kannekirjelmässä suoraan tai välillisesti esitettyä perustetta ja joka liittyy läheisesti tällaiseen kanneperusteeseen, on kuitenkin otettava tutkittavaksi (51 kohta).

Viittaukset: asia 108/81, Amylum v. neuvosto, 30.9.1982 (Kok. 1982, s. 3107, 25 kohta); asia 306/81, Verros v. parlamentti, 19.5.1983 (Kok. 1983, s. 1755, 9 kohta) ja asia T-37/89, Hanningv. parlamentti, 20.9.1990 (Kok. 1990, s. II-463, 38 kohta).

Kantajan suullisessa käsittelyssä esittämään väitteeseen, jonka mukaan riidanalaisilla päätöksillä loukattiin väliaikaisten ja ylimääräisten toimenhaltijoiden yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, ei ole kannekirjelmässä vedottu suoraan eikä implisiittisesti, eikä se liity läheisesti alun perin esitettyyn kanneperusteeseen, joka rajoittui tiukasti väliaikaisten toimenhaltijoiden välisen yhdenvertaisen kohtelun periaatteen väitettyyn loukkaamiseen. Tällä väitteellä ei siten täydennetä kyseistä kanneperustetta. Näin ollen sitä on pidettävä työjärjestyksen 48 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna uutena perusteena, joten se on jätettävä tutkimatta (52-57 kohta).

Kanneperusteen aineellisen pätevyyden tutkiminen

Komissio sitoutui 18.3.1992 tekemässään päätöksessä järjestämään heinäkuun 1988 jälkeen palvelukseen otetuille väliaikaisille toimenhaltijoille sisäisiä kilpailuja kolmen periaatteen mukaisesti. Sisäisiin kilpailuihin voisivat osallistua väliaikaiset toimenhaltijat, jotka ovat olleet komission palveluksessa vähintään kolme vuotta. Sisäisiä kilpailuja järjestettäisiin vuosittain. Komissio halusi antaa kaikille heinäkuun 1988 jälkeen palvelukseen otetuille väliaikaisille toimenhaltijoille mahdollisuuden osallistua kahteen sisäiseen kilpailuun heidän sopimustensa voimassaoloaikana. Käsiteltävänä olevassa asiassa komissio noudatti näitä kolmea periaatetta järjestäessään kilpailut COM/T/B/93, COM/T/B/94 ja COM/T/B/95 (58-64 kohta).

Nimittävällä viranomaisella on laaja harkintavalta päättää täytettävien toimien edellyttämistä kelpoisuusvaatimuksista ja näiden vaatimusten sekä yksikön edun mukaisesti kilpailuehdoista ja sen järjestämiseen liittyvistä yksityiskohdista, edellyttäen kuitenkin, että henkilöstösääntöjen säännöksiä ja erityisesti 27 artiklan ensimmäisen kohdan ja 29 artiklan 1 kohdan säännöksiä noudatetaan. Laajan harkintavallan antamaa valinnan mahdollisuutta on kuitenkin aina käytettävä täytettävien toimien edellyttämien vaatimusten ja yleisemmin yksikön edun mukaan (66 kohta).

Viittaukset: asia 90/74, Deboeckv. komissio, 16.10.1975 (Kok. 1975, s. 1123, 29 kohta); asia 39/83, Fabius v. komissio, 9.2.1984 (Kok. 1984, s. 627, 7 kohta); asia T-132/89, Gallone v. neuvosto, 16.10.1990 (Kok. 1990, s. II-549, 27 kohta); asia T-56/89, Bataille ym. v. parlamentti, 8.11.1990 (Kok. 1990, s. II-597, 42-50 kohta) ja asia T-60/92, Noonan v. komissio, 28.3.1996 (Kok. H. 1996, s. II-443, 43 kohta).

Yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu, kun kahta henkilöryhmää, joiden oikeudelliset ja tosiasialliset tilanteet eivät olennaisesti poikkea toisistaan, kohdellaan eri tavoin, tai kun erilaisia tilanteita kohdellaan samalla tavalla (68 kohta).

Viittaukset: yhdistetyt asiat T-18/89 ja T-24/89, Tagaras v. yhteisöjen tuomioistuin, 7.2.1991 (Kok. 1991, s. II-53, 68 kohta).

Nimittävän viranomaisen laaja harkintavalta kilpailun järjestämistä koskevien yksityiskohtien päättämisessä merkitsee, että se voi määrätä kilpailun päivämäärät täytettävien toimien edellyttämien vaatimusten ja yksikön edun mukaan. Sitä, että tietyt väliaikaiset toimenhaltijat, jotka komissio on ottanut palvelukseensa heinäkuun 1988 ja maaliskuun 1992 välisenä aikana, ovat voineet hakea kilpailuihin COM/T/B/93, COM/T/B/94 ja COM/T/B/95, kun taas muut väliaikaiset toimenhaltijat ovat voineet hakea ainoastaan kilpailuihin COM/T/B/93 ja COM/T/B/94, ei sinänsä voida pitää yhdenvertaisen kohtelun periaatteen vastaisena kiellettynä syrjintänä, vaan se johtui eri päivämäärien täysin satunnaisesta yhteensattumisesta eli yhtäältä nimittävän viranomaisen kolmen kilpailun pitämistä varten päättämien päivämäärien ja toisaalta kyseisten toimenhaltijoiden palvelukseentulopäivienja heidän sopimustensa päättymispäivien yhteensattumisesta (70 kohta).

Kolmas kanneperuste, joka koskee huolenpitovelvollisuudenperiaatteen loukkaamista

Toimielimen huolenpitovelvollisuus toimenhaltijoitaan kohtaan heijastaa sitä vastavuoroisten oikeuksien ja velvollisuuksien tasapainoa, joka henkilöstösäännöissä on luotu toimielimen ja sen henkilöiden välille. Tämä velvollisuus edellyttää muun muassa, että toimielin ottaa virkamiehen asemaa koskevaa päätöstä tehdessään huomioon kaikki sen päätökseen mahdollisesti vaikuttavat seikat ja että se ottaa tässä yhteydessä huomioon paitsi yksikön myös kyseisen virkamiehen edun (75 kohta).

Viittaukset: asia 321/85, Schwiering v. tilintarkastustuomioistuin, 23.10.1986 (Kok. 1986, s. 3199, 18 kohta); yhdistetyt asiat T-33/89 ja T-74/89, Blackman v. parlamentti, 16.3.1993 (Kok. 1993, s. II-249, 96 kohta) ja asia T-100/92, La Pietra v. komissio, 15.3.1994 (Kok. H. 1994, s. II-275, 58 kohta).

Huolenpitovelvollisuus ei kuitenkaan millään tavalla edellytä, että nimittävän viranomaisen olisi annettava väliaikaisille tai ylimääräisille toimenhaltijoille mahdollisimman suuret mahdollisuudet saada virkanimitys (76 kohta).

Joka tapauksessa käsiteltävänä olevassa tapauksessa komissio on ottanut kantajan edun huomioon erityisen avokätisesti (77 kohta).

Väite 18.3.1992 ja 23.2.1994 tehtyjen komission päätösten lainvastaisuudesta

Kantajan esittämä lainvastaisuusväite on hylättävä perusteettomana. Sekä kantajan ensisijainen että toissijainen vaatimus on hylättävä perusteettomina.

Vahingonkorvausvaatimukset

Aineellisen ja aineettoman vahingon korvaamista koskevat vaatimukset on hylättävä, koska ne ovat suoraan yhteydessä kumoamisvaatimuksiin, jotka on joko jätetty tutkimatta tai hylätty perusteettomina (88 kohta).

Viittaukset: asia T-l/91, Della Pietra v. komissio, 16.7.1992 (Kok. 1992, s. II-2145,34 kohta).

Ratkaisu:

Kanne hylätään perusteettomana.