ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Hallintoviranomaisen harkintavaltaa sen arvioidessa henkilöstösääntöjen 45 artiklan mukaisessa ylennyspäätöksessä huomioon otettavia ansioita rajoittaa se, että hakijoita on vertailtava huolella ja puolueettomasti yksikön edun mukaisesti ja tasa-arvoisen kohtelun periaatetta noudattaen. Käytännössä tämä tutkimus on tehtävä yhdenvertaisin perustein, ja siinä on käytettävä toisiinsa verrannollisia tietolähteitä ja tietoja.

(ks. 35 kohta)

Viittaukset: asia T-76/92, Tsirimokosv. parlamentti, 30.11.1993(Kok. 1993, s. II-1281, 20 ja 21 kohta).
Virkamiehen riitauttaman, hallinnon toteuttaman toimenpiteen kumoaminen on jo sinänsä kohtuullinen ja lähtökohtaisesti riittävä korvaus kaikesta aineettomasta vahingosta, jota tälle on voinut aiheutua.

Yhteisö on vastuussa vahingosta ainoastaan, jos seuraavat edellytykset täyttyvät: toimielinten moitittu toiminta on lainvastaista, vahinko on tosiasiassa syntynyt ja toiminnan ja väitetyn vahingon välillä on syy-yhteys.

Perustamissopimuksen 215 artiklan toisessa kohdassa (josta on tullut EY 288 artiklan toinen kohta) tarkoitettu syy-yhteys on olemassa silloin, kun kyseisen toimielimen tekemän virheen ja vahingon välillä on välitön syyseuraussuhde, ja kantajan tehtäviin kuuluu näyttää se toteen.

(ks. 83 ja 85 kohta)

Viittaukset: asia 111/86, Delauche v. komissio, 16.12.1987 (Kok. 1987, s. 5345, 30 kohta); asia T-3/92, Latham v. komissio, 9.2.1994(Kok. H. 1994, s. II-83,63 kohta); asia T-168/94, Blackspurym. v. neuvostoja komissio, 18.9.1995 (Kok. 1995, s. II-2627, 40 kohta); asia T-589/93, Ryan-Sheridan v. FEACVT, 15.2.1996 (Kok. H. 1996, s. II-77, 141 kohta) ja asia T-149/96, Coldiretti ym. v. neuvostoja komissio, 30.9.1998 (Kok. 1998, s. II-3841, 101 kohta).
Sellaisen päätöksen laillisuutta, jolla valitus hylätään, on arvioitava päätöksen tekemishetkellä olemassa olleiden tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen perusteella.

Henkilöstösäännöissä ja erityisesti liitteessä VII olevassa kotitalouslisää koskevassa 1 artiklassa olevilla yhteisön oikeudessa käytetyillä käsitteillä avioliitto ja puoliso tarkoitetaan yksinomaan avioliittoon sanan perinteisessä merkityksessä perustuvaa suhdetta. Näin ollen toimielimen ei työnantajana tarvitse katsoa sellaisen henkilön tilanteella, jolla on kantajan tavoin vakituinen suhde samaa sukupuolta olevaan kumppaniin, olevan niitä edellä mainitussa säännöksessä säädettyjä seurauksia, jotka perustuvat perinteiseen avioliittoon sitoutuneen henkilön siviilisäätyyn, vaikka kansallinen viranomainen olisi rekisteröinyt suhteen virallisesti.

Päätöksellä, jolla hylätään sellaisen virkamiehen, jolla on vakituinen suhde samaa sukupuolta olevaan kumppaniin, esittämä pyyntö saada henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevassa 1 artiklassa tarkoitettu kotitalouslisä, ei loukata Euroopan neuvoston ihmisoikeussopimuksen 8 artiklassa suojattua oikeutta nauttia perhe-elämän kunnioittamisesta, sillä tämä oikeus ei Euroopan ihmisoikeuskomission mukaan koske samaa sukupuolta olevien henkilöiden välisiä vakituisia suhteita.

Kotitalouslisää koskevia henkilöstösääntöjen sääntöjä sovelletaan samalla tavalla sekä miespuolisiin virkamiehiin että naispuolisiin virkamiehiin. Kyseisten sääntöjen ei näin ollen voida katsoa aiheuttavan EY:n perustamissopimuksen 119 artiklassa tarkoitettua sukupuoleen perustuvaa välitöntä syrjintää. Tämän johdosta on hylättävä kanneperuste, joka perustuu EY: n perustamissopimuksen 119 artiklassa vahvistettuun miespuolisten ja naispuolisten työntekijöiden samapalkkaisuusperiaatteeseen ja jonka on esittänyt sellainen virkamies, jolla on vakituinen suhde samaa sukupuolta olevaan kumppaniin, sellaista päätöstä vastaan, jolla hylättiin pyyntö saada henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevassa 1 artiklassa tarkoitettu kotitalouslisä.

(ks. 42-44 kohta)

Viittaukset: em. asia Grant, 28 kohta.
Oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn tarkoituksena on saada virkamiesten ja hallinnon välillä syntyneet erimielisyydet ratkaistuiksi sovinnollisesti, ja jotta tällainen menettely voisi täyttää tarkoituksensa, nimittävän viranomaisen on voitava tietää riittävän täsmällisesti perusteet, joilla asianomaiset arvostelevat riidanalaista päätöstä. Jokainen riitauttamisperaste, johon ei ole vedottu oikeudenkäyntiä edeltäneessä valituksessa, vaikka asianomaiselle on annettu tilaisuus sen esittämiseen, on sen vuoksi jätettävä tutkimatta. Vaikka vastaaja ei ole esittänyt prosessiväitettä, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi työjärjestyksen 113 artiklan nojalla tutkia prosessinedellytykset viran puolesta, koska kysymys liittyy oikeusjärjestyksen perusteisiin (ordre public).

(ks. 58 kohta)

Viittaukset: asia T-57/89, Alexandrakis v. komissio, tuomio 29.3.1990 (Kok. 1990, s. II-143,8 ja 9 kohta); asia T-7/90, Kobor v. komissio, tuomio 27.11.1990 (Kok. 1990, s. II-721,34 ja 35 kohta) ja asia T-59/96, Burban v. parlamentti, tuomio 28.5.1997 (Kok. H. 1997, s. II-331, 31 ja 33 kohta).
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Oikeudenkäyntimenettely - Kannekirjelmä - Muotovaatimukset - Oikeudenkäynnin kohteen yksilöinti - Yhteenveto kanteen oikeudellisista perusteista - Yhteisön toimielimen aiheuttamien vahinkojen korvaamista koskeva kanne

(Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 19 artikla, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohta)

2 Vahingonkorvauskanne - Asiavaltuus - Taloudellisten toimijoiden yhdistys - Oma intressi vai siirretty oikeus vahingonkorvaukseen

(EY:n perustamissopimuksen 215 artikla)

3 Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Edellytykset - Lainvastaisuus - Vahinko - Syy-yhteys- Syy-yhteyden käsite - Todistustaakka

(EY:n perustamissopimuksen 215 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

1 EY:n tuomioistuimen perussäännön 19 artiklan ja yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaan jokaisessa kanteessa on esitettävä oikeudenkäynnin kohde ja yhteenveto kanteen oikeudellisista perusteista. Näiden tietojen on oltava riittävän selvät ja täsmälliset, jotta vastaaja voi valmistella puolustautumistaan ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ratkaista kanteen mahdollisesti ilman muita sen tueksi esitettäviä tietoja. Oikeusvarmuuden ja hyvän oikeudenhoidon takaamiseksi, jotta kanne voitaisiin ottaa tutkittavaksi, kanteessa itsessään on ainakin summittaisesti mutta johdonmukaisesti ja ymmärrettävästi esitettävä olennaiset tosiseikat ja oikeudelliset seikat, joihin kanne perustuu.

Näiden vaatimusten täyttämiseksi kanteessa, jolla pyritään saamaan korvaus yhteisöjen toimielimen aiheuttamasta vahingosta, on mainittava seikat, joiden perusteella voidaan yksilöidä se vahinko, jonka kantaja väittää sille aiheutuneen, sekä vielä tämän vahingon laatu ja laajuus.

2 Perustamissopimuksen 215 artiklan mukainen vahingonkorvausta koskeva kanneoikeus tunnustetaan ammatillisille yhteenliittymille ainoastaan silloin, jos ne voivat vedota tuomioistuimessa omaan, jäsentensä intressistä erilliseen intressiin tai jos niillä on muiden henkilöiden niille siirtämä oikeus vahingonkorvaukseen.

3 Yhteisö on vastuussa vahingosta perustamissopimuksen 215 artiklan toisen kohdan mukaisesti ainoastaan, jos seuraavat edellytykset täyttyvät: toimielinten moitittu toiminta on lainvastaista, vahinko on tosiasiassa syntynyt sekä toimielimen toiminnan ja aiheutuneeksi väitetyn vahingon välillä on syy-yhteys.

Perustamissopimuksen 215 artiklan toisen alakohdan mukaisen syy-yhteyden katsotaan olevan olemassa silloin kun kyseisen toimielimen tekemän virheen ja esitetyn vahingon välillä on välitön yhteys, jonka olemassaolo kantajien on näytettävä toteen.
Muut kuin ne, joille päätös on osoitettu, voivat väittää, että päätös koskee niitä perustamissopimuksen 173 artiklan neljännen kohdan mukaisessa merkityksessä erikseen ainoastaan silloin, kun tämä päätös vaikuttaa niihin tiettyjen, niille ominaisten piirteiden tai sellaisen niille ominaisen tosiasiallisen aseman vuoksi, joka erottaa ne kaikista muista ja yksilöi ne samalla tavalla kuin ne, joille päätös on osoitettu.

Komission päätös, jossa todetaan, että sellaisten verosäännösten voimassaolon jatkaminen, joissa asetetaan poikkeuksellinen poistomenetelmä kansallisten lentoyhtiöiden hyväksi, on yhteismarkkinoille soveltumaton valtiontuki, on siitä huolimatta, että se on osoitettu tietylle jäsenvaltiolle, mainituista säännöksistä mahdollisesti hyötyvien edunsaajien kannalta yleisesti sovellettava toimenpide, joka koskee objektiivisesti määriteltyjä tilanteita ja jolla on oikeusvaikutuksia yleisesti ja abstraktisti määritellylle henkilöryhmälle.

Tämän vuoksi yritys, jota tällainen päätös koskee samalla tavoin kuin jokaista muuta samanlaisessa tilanteessa tosiasiallisesti tai mahdollisesti olevaa toimijaa, ei voi väittää, että siltä riidanalaisella päätöksellä evättävä etu koskisi sitä erikseen.

Päätös koskee luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä erikseen sen vuoksi, että tämä on perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukainen sellainen taho, jota asia koskee, ainoastaan silloin, kun kyse on komission päätöksestä, jossa kieltäydytään tässä määräyksessä tarkoitetun tutkimisvaiheen aloittamisesta. Tässä määräyksessä niille annettuja menettelyllisiä takeita noudatetaan vain, jos niillä on mahdollisuus saattaa tämä komission päätös yhteisöjen tuomioistuimen tutkittavaksi. Sitä vastoin silloin kun komissio on tehnyt päätöksensä tutkimusvaiheen jälkeen, ne kolmannet, joita asia koskee, ovat voineet hyötyä niille kuuluvista menettelyllisistä takeista siten, ettei tutkimusvaiheen jälkeen tehdyn päätöksen enää voida katsoa koskevan niitä erikseen ainoastaan tämän aseman perusteella.

Valtiontukien osalta yrityksen osallistuminen perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa säädettyyn menettelyyn ei ole riittävä sen yksilöimiseen samalla tavalla kuin sen, jolle riidanalainen päätös on osoitettu. Tällainen osallistuminen on vain yksi tekijä, jonka perusteella voidaan osoittaa, että riidanalainen päätös, jonka kumoamista luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö vaatii, koskee sitä erikseen.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Kumoamiskanne - Määräajat - Oikeusjärjestyksen perusteisiin (ordre public) kuuluvat määräajat - Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tutkii asian viran puolesta

(EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan 5 kohta)

2 Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Yksittäispäätös - Tiedoksianto - Käsite

(EY:n perustamissopimuksen 191 artiklan 3 kohta)

3 Maatalous - Yhteinen maatalouspolitiikka - Elintarvikeavustus - Toimet maataloustuotteiden toimittamiseksi veloituksetta Georgian, Armenian, Azerbaid$anin, Kirgisian ja Tad$ikistanin väestölle - Kuljetusta koskevat säännöt - Alusten lastin purkamiskulut - Velvollisuus maksaa käsittelykuluja

(Neuvoston asetus (EY) N:o 1975/95; komission asetukset (EY) N:o 2009/95 ja (EY) N:o 449/96)

Tiivistelmä

4 Perustamissopimuksen 173 artiklan perusteella nostettavalle kanteelle asetetut määräajat kuuluvat oikeusjärjestyksen perusteisiin (ordre public) eivätkä asianosaiset tai tuomioistuin voi määrätä niistä, koska ne on asetettu oikeudellisten tilanteiden selkeyden ja varmuuden takaamiseksi ja syrjinnän ja mielivaltaisen kohtelun välttämiseksi oikeudenkäytössä. Koska tällainen määräaika on yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 113 artiklassa tarkoitettu ehdoton tutkittavaksi ottamisen edellytys, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on viran puolesta tutkittava, onko sitä noudatettu.

5 Päätös on annettu asianmukaisesti tiedoksi, kun se on toimitettu sille, jolle se on osoitettu, ja tälle on annettu mahdollisuus tutustua tarkoituksenmukaisesti päätökseen ja niihin perusteluihin, joihin toimielin perustaa päätöksensä.

6 Toimista maataloustuotteiden toimittamiseksi veloituksetta Georgian, Armenian, Azerbaid$anin, Kirgisian ja Tad$ikistanin väestölle annetusta neuvoston asetuksesta (EY) N:o 1975/95, tämän asetuksen soveltamisesta annetuista komission asetuksista (EY) N:o 2009/95 ja (EY) N:o 449/96, tarjouskilpailusta 27.3.1996 tehdystä päätöksestä ja komission ja Georgian viranomaisten 10.10.1995 välillä laaditusta muistiosta ilmenee selvästi, että kuljetuksia koskevien tarjouskilpailujen voittajayritykset olivat tarvittaessa velvollisia maksamaan Georgian viranomaisille käsittelykuluja. Koska tarjouskilpailun voittajalla on ollut mahdollisuus tutustua näihin säännöksiin ja määräyksiin, se, että tarjouskilpailun voittajan ja laivanvarustajan välisessä rahtaussopimuksessa on lauseke, jonka mukaan laivanvarustajan ei tarvitse maksaa ollenkaan käsittelykuluja, tai se, että käsittelykulutariffia ei ole ilmoitettu tarjouskilpailun ratkettua, ei voi vapauttaa tarjouskilpailun voittajaa tästä velvoitteesta. Toisaalta rahtaussopimuksen tarkoituksena on ainoastaan säännellä tarjouskilpailun voittajan ja laivanvarustajan välistä oikeussuhdetta eikä se vaikuta mitenkään tarjouskilpailun voittajan oikeudelliseen asemaan komissioon nähden, ja toisaalta missään asiaan sovellettavassa säännöksessä ei velvoiteta komissiota määrittämään käsittelykulutariffia ennen kuljetuksia koskevan tarjouskilpailun ratkaisemista tai sen jälkeen.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kalastus - Yhteinen rakennepolitiikka - Vesiviljelyn ja suojeltujen merialueiden kehittäminen - Yhteisön taloudellinen tuki - Komission päätös, jossa katsotaan tuen saajan tietyt kulut tukikelvottomiksi - Kontradiktorisen periaatteen loukkaaminen - Pysyvän kalatalouden rakennekomitean kuulemisen laiminlyönti - Laiminlyönnin puuttuminen - Edellytykset

(Neuvoston asetuksen N:o 4028/86 44 artiklan 1 kohta; komission asetuksen N:o 1116/88 7 artikla)

Tiivistelmä

Kalastusalan ja vesiviljelyn rakenteiden parantamista ja sopeuttamista koskevista yhteisön toimista annetun neuvoston asetuksen N:o 4028/86 nojalla myönnettyä yhteisön taloudellista tukea koskevalla komission päätöksellä, jossa todetaan, että tietyt kulut ovat tukikelvottomia, koska alun perin hyväksyttyyn hankkeeseen on tehty merkittäviä muutoksia ilman että tästä olisi ilmoitettu etukäteen, ei loukata kontradiktorista periaatetta, koska tuen saajalla on ollut mahdollisuus esittää ennen riidanalaisen päätöksen tekemistä asetettujen edellytysten noudattamatta jättämistä koskevat syyt ja koska tukipäätösten täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen N:o 1116/88 7 artiklan tätä koskevia säännöksiä on olennaisilta osilta noudatettu.

Koska komissio on voinut pätevästi todeta, että tukikelvottomina pidettyjä kuluja ei voida ottaa huomioon, koska ne eivät aiheudu hyväksytystä hankkeesta, tällainen päätös ei ole päätös, jolla vähennettäisiin asetuksen N:o 4028/86 44 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla kantajalle alun perin myönnettyä tukea, vaan tosiasiassa siinä todetaan ainoastaan, että osa kuluista, joiden maksamista kantaja vaatii, ei liity alun perin hyväksyttyyn hankkeeseen, joten komissiolla ei ollut velvollisuutta kuulla edellä mainitussa säännöksessä säädetyllä tavalla pysyvää kalatalouden rakennekomiteaa.
Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta annettua direktiiviä 92/50/ETY sovelletaan asetuksen (Euratom, EHTY, EY) N:o 3418/93 126 artiklan perusteella yhteisön toimielinten tekemiin hankintoihin, kun hankintasopimuksen arvo ylittää tämän direktiivin 7 artiklan 1 kohdassa vahvistetun kynnysarvon; tämän direktiivin 12 artiklan 1 kohdasta johtuu, että toimielin on täyttänyt perusteluvelvollisuutensa hylätyiksi tulleita tarjoajia kohtaan, jos asianomaisille on ilmoitettu ensi vaiheessa näiden tarjousten hylätyksi tulemisesta yksinkertaisella ilman perusteluita olevalla tiedonannolla ja jos tämän jälkeen toimitetaan niille tarjoajille, jotka sitä nimenomaisesti pyytävät, 15 päivän määräajassa perustelut.

Tämä menettelytapa vastaa sitä perustamissopimuksen 190 artiklassa määrättyä perusteluvelvollisuutta, jonka mukaan perusteluissa on selkeästi ja yksiselitteisesti ilmaistava yhteisön toimielimen riidanalaisen toimenpiteen perustelut siten, että henkilöille, joita toimenpide koskee, selviää sen syyt, jotta he voivat puolustaa oikeuksiansa, ja että yhteisöjen tuomioistuin voi valvoa toimenpiteen laillisuutta.

Vaikka kyseiset tarjoajat saavat perustellun päätöksen vasta esitettyään sitä koskevan nimenomaisen pyynnön, tämä ei kuitenkaan mitenkään rajoita niiden mahdollisuutta vedota oikeuksiinsa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa. Perustamissopimuksen 173 artiklan viidennessä kohdassa määrätty määräaika alkaa näet kulua vasta perustellun päätöksen tiedoksiantamisesta, jos tarjoaja on pyytänyt perusteltua päätöstä kohtuullisessa ajassa siitä, kun hän on saanut tiedon tarjouksensa hylkäämisestä.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti kantajan on mainittava kanteessaan oikeudenkäynnin kohde, mikä tarkoittaa, ettäoikeudenkäynnin kohde on ilmoitettava riittävän tarkasti, jotta vastaaja voi käyttää tehokkaasti tarkoituksenmukaisiksi katsomiaan puolustautumiskeinoja ja jotta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi ymmärtää kantajan vaatimusten tavoitteen; tästä syystä kanne, jossa vaaditaan kumoamaan Euroopan oikeusasiamiehen nimitysmenettelyn yhteydessä tehdyt kaikki toimet, joita ei voida yksilöidä kanteen sisällön perusteella siitä syystä, ettei vaatimuksia ole riittävän täsmällisesti todettu, on jätettävä tutkimatta.

Perustamissopimuksen 173 artiklan neljännen kohdan mukaisesti luonnollinen henkilö voi nostaa kumoamiskanteen päätöksestä, jota ei ole osoitettu hänelle, jos se koskee häntä suoraan ja erikseen. Jotta voidaan katsoa, että kanteen kohteena oleva päätös koskee kantajaa perustamissopimuksen 173 artiklan neljännen kohdan mukaisesti erikseen, sillä on oltava vaikutuksia kantajaan hänelle ominaisten tiettyjen erityisten ominaisuuksien tai sellaisen tosiasiallisen tilanteen takia, jonka perusteella hänet erotetaan kaikista muista ja yksilöidään samalla tavalla kuin se, jolle päätös on osoitettu.

Tästä syystä Euroopan oikeusasiamiehen nimitysehdotusta koskevasta pyynnöstä, joka on luonteeltaan sellainen, että se on osoitettu määrittelemättömälle joukolle henkilöitä, nostettu kumoamiskanne on jätettävä tutkimatta, ilman että on tarpeen ratkaista, onko kanteen kohteena oleva toimi sellainen parlamentin toimi, jonka tarkoituksena on vaikuttaa kolmansien oikeudelliseen asemaan perustamissopimuksen 173 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisessa merkityksessä.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Yhteinen kauppapolitiikka - Polkumyynniltä suojautuminen - Asetuksen N:o 2423/88 16 artiklaan perustuva polkumyyntitullien korvaushakemus - Tarkoitus - Lopulliset polkumyyntitullit vahvistavan asetuksen pätevyyttä ei ollut mahdollista riitauttaa eikä pyytää yleisten tietojen uudelleentarkastelua - Vahingon aiheutumista ei ole mahdollista kiistää korvaushakemuksesta tehtyä päätöstä vastaan nostetun kanteen yhteydessä

(Neuvoston asetuksen N:o 2423/88 16 artikla)

2 Yhteinen kauppapolitiikka - Polkumyynniltä suojautuminen - Asetuksen N:o 2423/88 14 artiklan mukainen uudelleentarkastelupyyntö ja saman asetuksen 16 artiklan mukainen polkumyyntitullien korvaushakemus - Eri menettelyt - Korvaushakemuksesta tehtyä päätöstä vastaan nostetun kanteen yhteydessä ei ole mahdollista riitauttaa uudelleentarkastelumenettelyyn liittyviä toimia tai laiminlyöntejä

(Neuvoston asetuksen N:o 2423/88 14 ja 16 artikla)

Tiivistelmä

3 Hakijana oleva maahantuoja voi polkumyyntiä koskevan perusasetuksen N:o 2423/88 16 artiklan perusteella osoittaa kaikkien asiassa merkityksellisten tietojen pohjalta, että tosiasiallinen polkumyyntimarginaali sen tapauksessa on pienempi kuin se, jonka perusteella polkumyyntitullit on otettu käyttöön, mutta se ei kuitenkaan voi tämän säännöksen nojalla riitauttaa tullien käyttöönotosta annetun asetuksen pätevyyttä eikä pyytää edeltäneissä tutkimuksissa todettujen yleisten tietojen uudelleentarkastelua.

Koska sen selvittäminen, onko perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdassa ja 4 artiklassa tarkoitettua vahinkoa aiheutunut, ei kuulu menettelyyn, jossa ratkaistaan edellä mainitun 16 artiklan nojalla tehty korvaushakemus, tätä kysymystä ei voida käsitellä tällaisesta hakemuksesta tehtyä päätöstä vastaan nostetun kanteen yhteydessä.

4 Polkumyyntiä koskevan perusasetuksen N:o 2423/88 14 artiklassa tarkoitettu uudelleentarkastelumenettely ja saman asetuksen 16 artiklassa tarkoitettu korvausmenettely ovat kaksi eri menettelyä, joiden tavoitteet ovat erilaiset. Vaikka nämä kaksi menettelyä voivat liittyä toisiinsa, siltikään ei ole mahdollista riitauttaa komission 14 artiklan nojalla aloittamassa uudelleentarkastelumenettelyssä tekemiä toimia tai laiminlyöntejä nostamalla kanne 16 artiklan mukaisen korvaushakemusten käsittelyn yhteydessä tehdystä päätöksestä.
114

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin arvioi sille tavanomaisesti kuuluvan valvontavaltansa rajoissa, että on tutkittava vielä — ylimääräisenä tekijänä ottaen huomioon, että se on todennut perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohtaa rikotun, mikä oikeuttaa päätöksen kumoamiseen —, onko päätöksessä esitetty yleishyödyllisen erityistehtävän käsite asiaankuuluva seikka, joka voidaan ottaa huomioon perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisessa, erityisesti sen a alakohdassa määrätyn edellytyksen osalta. Jos vastaus on kieltävä, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on pääteltävä siitä, että komissio on ottaessaan huomioon kyseisen seikan, tehnyt oikeudellisen virheen, joka on voinut vääristää niiden kilpailunrajoitusten välttämättömyyttä koskevaa arviointia, joille se on myöntänyt poikkeusluvan (ks. em. asia La Cinq ν. komissio, tuomion 63 kohta ja yhdistetyt asiat T-163/93 ja T-165/94, NTN Corporation ja Koyo Seiko v. neuvosto, tuomio 2.5.1995, Kok. 1995, s. II-1381, 113 ja 114 kohta).
Yhteisön Neuvostoliitolle ja sen tasavalloille maataloustuotteiden, elintarvikkeiden ja lääkintätarvikkeiden maahantuomiseksi myöntämän lainan nostamiseen liittyvä komission päätös, joka on osoitettu lainan ottaneen tasavallan rahoitusasioita hoitavalla asiamiehelle ja jossa kieltäydytään toteamasta tarjouskilpailun voittaneen yrityksen ja lainan ottaneen tasavallan tähän tarkoitukseen valtuuttaman asiamiehen välisiin sopimuksiin tehtyjä muutoksia asiaan sovellettavien yhteisön säännösten ja määräysten mukaisiksi, ei koske vehnän toimitusta koskevan tarjouskilpailun voittanutta yritystä suoraan perustamissopimuksen 173 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetulla tavalla, koska tarjouskilpailun voittanut yritys on oikeussuhteessa vain sopimuskumppaniinsa eli siihen asiamieheen, joka on valtuutettu tekemään ostosopimukset, ja koska komissio on oikeussuhteessa vain omaan sopimuskumppaniinsa eli lainan ottaneen tasavallan rahoitusasioita hoitavaan asiamieheen, joten komission, jonka tehtävänä on ainoastaan varmistaa, että yhteisön lainsäädännössä säädetyt edellytykset täyttyvät, päätöksellä ei ole vaikutusta edellä mainittujen sopimusten oikeudelliseen pätevyyteen.

Tästä seuraa, ettei tarjouskilpailun voittaneen yrityksen kyseistä päätöstä vastaan nostamaa kumoamiskannetta voida ottaa tutkittavaksi.