ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Välitoimihakemuksessa on ilmoitettava seikat, joiden vuoksi asia on kiireellinen, sekä ne tosiseikat ja oikeudelliset perusteet, joiden vuoksi vaadittujen välitoimien myöntäminen on ilmeisesti (ftimus boni juris) perusteltua. Nämä edellytykset ovat päällekkäisiä, joten täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva vaatimus on hylättävä, mikäli jokin niistä ei täyty.

Välitoimihakemuksen kiireellisyyttä on arvioitava sen perusteella, onko väliaikaismääräyksen antaminen tarpeen, jotta vältettäisiin vakavan ja korjaamattoman vahingon aiheutuminen välitoimea vaativalle osapuolelle. Riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanon lykkäämistä vaativan osapuolen tehtävänä on osoittaa, että hän ei voi odottaa ratkaisun antamista pääasiassa ilman että hänelle aiheutuisi vahinkoa, jolla olisi vakavia ja korjaamattomia seurauksia. Välitoimimenettelyn tarkoituksena ei näet ole varmistaa vahingon korvaamista vaan taata pääasiassa annettavan tuomion täysi tehokkuus.

(ks. 17, 31 ja 32 kohta)

Viittaukset: asia T-211/98 R, Willeme v. komissio, 10.2.1999(Kok. H. 1999, s. I-A-15 ja s. II-57, 18 kohta); asia C-65/99P(R), Willeme v. komissio, 25.3.1999(Kok. 1999, s. I-1857,62 kohta);asia T-236/02 R, Marcuccio v. komissio, 27.9.2002 (Kok. H. 2002, s. I-A-0000 ja s. II-941, 32 kohta) ja em. asia Santiago Gómez-Reino v. komissio, 27 kohta).
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely – Oikeudenkäyntikulut – Oikeudenkäyntikulujen vahvistaminen – Korvattavat oikeudenkäyntikulut – Käsite – Huomioon otettavat seikat

(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 91 artiklan b alakohta)

Tiivistelmä

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 91 artiklan b alakohdasta ilmenee, että korvattavia oikeudenkäyntikuluja ovat ainoastaan ne kustannukset, jotka ovat aiheutuneet asian käsittelystä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa ja jotka ovat olleet asian käsittelyn kannalta välttämättömiä.

Koska yhteisön oikeudessa ei ole asianajopalkkioita koskevia säännöksiä, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on arvioitava vapaasti kysymyksessä olevia seikkoja ottaen huomioon oikeudenkäynnin kohde ja luonne, sen merkitys yhteisön oikeuden kannalta sekä asian vaikeusaste, oikeudenkäynnistä asian hoitamiseen osallistuneille asiamiehille tai avustajille aiheutuneen työn määrä ja se taloudellinen intressi, joka riita-asialla on asianosaisten kannalta. Tässä yhteydessä yhteisöjen tuomioistuinten mahdollisuus arvioida asianajajan työn arvoa on riippuvainen annettujen tietojen yksityiskohtaisuudesta.

Yhteisöjen tuomioistuimilla ei ole toimivaltaa vahvistaa sitä, kuinka paljon asianosaisten on maksettava palkkiota omille asianajajilleen, vaan niillä on toimivalta ainoastaan määrittää se, mihin enimmäismäärään asti näiden palkkioiden maksamista voidaan vaatia siltä asianosaiselta, joka on velvoitettu oikeudenkäyntikulujen korvaamiseen. Antaessaan ratkaisua oikeudenkäyntikulujen vahvistamista koskevaan hakemukseen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ei tarvitse ottaa huomioon kansallisia asianajajien palkkiosääntöjä eikä mahdollista asianosaisen ja tämän edustajien tai avustajien sopimusta asiasta.

(ks. 21–23 kohta)
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohdan mukaan välitoimia koskevissa hakemuksissa on ilmoitettava seikat, joiden vuoksi asia on kiireellinen, sekä ne tosiseikat ja oikeudelliset perusteet, joiden vuoksi vaadittujen välitoimien myöntäminen on ilmeisesti perusteltua (fumus boni juris). Näiden edellytysten on täytyttävä yhtä aikaa siten, että välitoimihakemus on hylättävä, jos jokin niistä puuttuu.

Tässä kokonaisarvioinnissa välitoimista päättävällä tuomioistuimella on laaja harkintavalta, ja se voi asian ominaispiirteiden perusteella vapaasti päättää, miten ja millaisessa järjestyksessä se tutkii nämä erilaiset edellytykset, sillä yhteisön oikeudessa ei ole oikeussääntöä siitä, miten tuomioistuimen olisi arvioitava sitä, onko asiassa tarpeen määrätä välitoimia.

(ks. 12 ja 13 kohta)

Viittaukset: asia C-363/98 P(R), Emesa Sugar v. neuvosto ym., 17.12.1998 (Kok. 1998, s. I-8787, 50 kohta) ja asia T-211/98 R, Willeme v. komissio, 10.2.1999(Kok. H. 1999, s. I-A-15 ja II-57, 18 kohta).
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Väliaikainen oikeussuoja - Välitoimet - Myöntämisedellytykset - Vakava ja korjaamaton vahinko - Todistustaakka

(EY 243 artikla)

2. Väliaikainen oikeussuoja - Välitoimet - Myöntämisedellytykset - Vakava ja korjaamaton vahinko - Taloudellinen vahinko - Tilanne, joka saattaa vaarantaa kantajana olevan yhtiön olemassaolon - Arviointi sen konsernin tilanteen kannalta, johon kantaja kuuluu

(EY 243 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

1. Vaikka vakavan ja korjaamattoman vahingon olemassaolon osoittamiseksi välitoimimenettelyn yhteydessä ei olekaan tarpeen edellyttää vahingon aiheutumisen näyttämistä toteen ehdottomalla varmuudella vaan on riittävää, että sen syntyminen on odotettavissa tietyllä todennäköisyydellä, kantajan on kuitenkin näytettävä toteen tosiseikat, joiden vuoksi tällaista vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa voidaan olettaa aiheutuvan.

( ks. 49 kohta )

2. Välitoimista päättävän tuomioistuimen arvioidessa välitoimihakemusta taloudellista vahinkoa ei lähtökohtaisesti voida pitää korjaamattomana tai edes vaikeasti korjattavana, koska siitä voidaan myöhemmin maksaa rahamääräinen korvaus. Näiden periaatteiden mukaan välitoimesta määrääminen on perusteltua vain siinä tapauksessa, että on ilmeistä, että ilman tällaista toimea kantaja on tilanteessa, joka saattaa vaarantaa sen olemassaolon. Kantajan taloudellisen elinkelpoisuuden arvioinnin yhteydessä sen taloudellista tilannetta voidaan arvioida ottamalla huomioon erityisesti sen konsernin ominaisuudet, johon kantaja omistuspohjansa perusteella kuuluu.

( ks. 50, 51 ja 54 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Kumoamiskanne - Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt - Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet - Biosidituotteita koskeva asetus - Tuottajan nostama kanne - Tutkimatta jättäminen

(EY 230 artiklan 4 kohta; komission asetuksen N:o 1896/2000 6 artiklan 2 kohta; parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 2 kohta)

2. Kumoamiskanne - Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt - Oikeussuojateiden mahdollisella puuttumisella ei ole merkitystä oikeussuojateiden järjestelmän ja kumoamiskanteen tutkittavaksi ottamisen edellytysten kannalta

Tiivistelmä

1. Biosidituotteiden tuottajan biosidituotteiden markkinoille saattamisesta annetun direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun ohjelman ensimmäisestä vaiheesta annettua asetusta N:o 1896/2000 vastaan nostama kumoamiskanne on jätettävä tutkimatta.

Asetus on itse asiassa osoitettu kaikille, joilla on intressi vanhojen tehoaineiden ja näitä aineita sisältävien biosidituotteiden tunnistamiseen ja ilmoittamiseen, eikä ainoastaan toimijoille, jotka ovat saattaneet ennen 14.5.2000 markkinoille vanhoja tehoaineita sisältävän biosidituotteen. Erityisesti asetuksen 6 artiklan 2 kohdassa annetaan kaikille tuottajille ja kaikille formuloijille mahdollisuus vanhojen tehoaineiden ja kyseisiä tehoaineita sisältävien biosidivalmisteiden markkinoille saattamisen jatkamiseen tai sen aloittamiseen siinä valmisteryhmässä tai niissä valmisteryhmissä, joissa komissio on hyväksynyt vähintään yhden ilmoituksen. Koska oikeutta ilmoitus- ja/tai tunnistusmenettelyn käyttämiseen ei ole varattu markkinoiden erityisellä osa-alueella toimivalle ainoalle toimijalle, asetuksen ei voida katsoa koskevan kantajaa erikseen.

( ks. 48, 50 ja 55 kohta )

2. Oikeussuojateiden mahdollinen puuttuminen ei oikeuttaisi muuttamaan perustamissopimuksen oikeussuojateitä ja oikeudenkäyntiä koskevaa järjestelmää tuomioistuintulkinnan kautta. Sen perusteella ei missään tapauksessa voida katsoa luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön nostaman kumoamiskanteen tutkittavaksi ottamisen edellytysten täyttyvän, kun EY 230 artiklan neljännessä kohdassa asetetut edellytykset eivät täyty.

( ks. 54 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkääminen - Väliaikaismääräykset - Myöntämisedellytykset - Kiireellisyys - Vakava ja korjaamaton vahinko - Todistustaakka - Komission päätös yhteisön taloudellisen tuen vähentämisestä - Tuensaajien oikeuksien loukkaaminen - Sellaisen konsernin tilanteen huomioonottaminen, johon yritys kuuluu

(EY 242 ja EY 243 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

$$Välitoimihakemuksen kiireellisyyttä on arvioitava ottaen huomioon se, onko välitoimista määrääminen tarpeellista, jotta vältettäisiin vakavan ja korjaamattoman vahingon aiheutuminen välitoimea hakevalle asianosaiselle. Viimeksi mainitun on näytettävä toteen, että se ei voi odottaa ratkaisua pääasiassa ilman, että tällaista vahinkoa syntyisi.

Yhteisön taloudellisen tuen loppuosan maksamisen viivästymisestä aiheutuneista seurauksista on todettava, että komission kaikille tuen vähentämistä koskeville päätöksille on ominaista, että ne vaikuttavat sellaisten henkilöiden oikeuksiin, jotka katsotaan taloudellisen tuen saajiksi, eikä tämän itsessään voida katsoa aiheuttavan vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa riippumatta siitä, miten väitetyn loukkauksen vakavuutta ja korjaamattomuutta konkreettisesti arvioidaan kussakin tapauksessa. Vaikka on totta, että vakavan ja korjaamattoman vahingon toteamiseksi ei ole tarpeen osoittaa, että vahinko on ehdottoman varmasti syntynyt, vaan riittää, että vahingon aiheutuminen on riittävän todennäköistä, välitoimea hakevan asianosaisen on kuitenkin näytettävä toteen tosiseikat, joiden perusteella tällaista vahinkoa voidaan pitää vakavana ja korjaamattomana.

Rahoituksellisen elinkelpoisuuden tarkastamisen yhteydessä perheyhtiönä johdetun rajavastuuyhtiön taloudellista tilannetta arvioitaessa huomioon voidaan ottaa muun muassa sen konsernin ominaisuudet, johon yhtiö omistuspohjansa perusteella kuuluu.

( ks. 32-34 ja 39 kohta )
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS

3 päivänä heinäkuuta 2000

Asia T-163/00 R

Rosemarie Carotti

vastaan

Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin

”Välitoimimenettely — Tutkittavaksi ottaminen”

Täydellinen teksti ranskankielellä II-607

Aihe:

Kantaja on pyytänyt sen 15.5.2000 tehdyn päätöksen täytäntöönpanon lykkäystä, jolla kantaja vapautettiin käännösosaston Italian jaoston jaostopäällikön tehtävästä.

Ratkaisu:

Välitoimihakemus hylätään. Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

Tiivistelmä

Välitoimi – Täytäntöönpanon lykkäys – Väliaikaismääräykset – Myöntämisedellytykset – Kiireellisyys – Vakava ja korjaamaton vallinko

(EY 242 ja EY 243 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

Välitoimihakemuksen kiireellisyyttä on arvioitava verrattuna tarpeeseen antaa väliaikaisesti määräys välitoimea hakevalle asianosaiselle aiheutuvan vakavan ja korjaamattoman vahingon välttämiseksi.

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohdan kannalta ei ole riittävää kiireellisyyden suhteen väittää pelkästään, että sen toimen täytäntöönpano, jonka osalta välitoimea on haettu, on välittömästi edessä tai juuri tapahtunut, vaan hakijan on vielä tuotava esiin seikkoja, jotka ovat omiaan osoittamaan kiireellisyyden eli jotka osoittavat, että ellei välitoimeen suostuta, hakijalle aiheutuu vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa.

(ks. 7 ja 8 kohta)
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohdan mukaan välitoimihakemuksissa on ilmoitettava oikeudenkäynnin kohde ja seikat, joiden vuoksi asia on kiireellinen, sekä ne tosiseikat ja oikeudelliset perusteet, joiden vuoksi vaadittujen välitoimien myöntäminen on ilmeisesti perusteltua (fumus boni juris). Nämä edellytykset ovat kumulatiivisia, joten välitoimihakemus on hylättävä, jos jokin niistä ei täyty. Välitoimista määräävä tuomioistuin suorittaa tarvittaessa myös käsillä olevien etujen vertailun.

Kiireellisyyttä koskeva edellytys ei täyty silloin, kun kyse on kilpailuilmoituksen täytäntöönpanon keskeyttämistä koskevasta hakemuksesta, joka on tehty kyseistä ilmoitusta koskevan kumoamiskanteen yhteydessä, jos vahinkoa, johon kyseisen ilmoituksen perusteella hakemuksensa lähettäneet kantajat vetoavat — tässä tapauksessa mahdottomuutta osallistua kilpailuun — ei ole vielä syntynyt, koska valintalautakunta ei ole vielä ratkaissut sitä, sallitaanko heidän osallistua kilpailuun.

Käsillä olevien etujen vertailussa tällaista vahinkoa ei voida asettaa niiden haittojen ja sen vahingon edelle, joita vastaajina oleville toimielimille ja muille hakijoille aiheutuisi kilpailuun liittyvien toimien lykkäämisestä ja joita ei voitaisi hyvittää siinä tapauksessa, että pääasiassa nostettu kanne myöhemmin hylättäisiin.

(ks. 14, 41 ja 42 kohta)

Viittaukset: Asia 161/87 R, Muysers ja Tülp v. tilintarkastustuomioistuin, tuomio 3.6.1987 (Kok. 1987, s. 2381, 13 kohta); asia T-211/98 R, Willeme v. komissio, tuomio 10.2.1999 (Kok. H. 1999, s. I-A-15 ja s. II-57, 18 kohta); asia T-167/99R, Giulietti v. komissio, tuomio 15.7.1999, (Kok. H. 1999, s. I-A-139 ja s. II-751, 31 kohta) ja asia T-173/99 R, Elkaim ja Mazuel v. komissio, tuomio 10.9.1999 (Kok. H. 1999, s. I-A-155 ja s. II-811, 18 ja 28 kohta).
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Laiminlyöntikanne - Laiminlyönnin korjaaminen kanteen nostamisen jälkeen - Kanne on menettänyt merkityksensä - Lausunnon antamisen raukeaminen

(EY:n perustamissopimuksen 175 artikla (josta on tullut EY 232 artikla))

2 Laiminlyöntikanne - Yhteisön toimielin - Euroopan oikeusasiamies - Oikeusasiamiestä ei voida katsoa toimielimeksi - Oikeusasiamiehen laiminlyöntiä koskevaa kannetta ei voida ottaa tutkittavaksi

(EY:n perustamissopimuksen 4, 4 a ja 4 b artikla ja 175 artiklan kolmas kohta (joista on tullut EY 7, EY 8 ja EY 9 artikla ja EY 232 artiklan kolmas kohta); Euroopan parlamentin päätöksen 94/262/EHTY, EY, Euratom 11 artiklan 4 kohta)

3 Laiminlyöntikanne - Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt - Kannekelpoiset laiminlyönnit - Euroopan oikeusasiamiehen laiminlyönti antaa parlamentille kertomus, jossa todetaan epäkohta komission toiminnassa - Tutkimatta jättäminen

(EY:n perustamissopimuksen 138 e ja 175 artikla (joista on tullut EY 195 artikla ja EY 232 artikla))

Tiivistelmä

1 Silloin kun toimi, jonka laiminlyönti on kanteen kohteena, on toteutettu kanteen nostamisen jälkeen mutta ennen tuomion julistamista, kanne menettää merkityksensä, mikä johtaa siihen, että lausunnon antaminen asiassa raukeaa. (ks. 41 kohta)

2 Perustamissopimuksen 4, 4 a ja 4 b artiklasta (joista on tullut EY 7, EY 8 ja EY 9 artikla) sekä oikeusasiamiehen ohjesäännöstä ja hänen tehtäviensä hoitamista koskevista yleisistä ehdoista tehdyn päätöksen 94/262/EHTY, EY, Euratom 11 artiklan 4 kohdasta, jossa oikeusasiamies rinnastetaan henkilöstöään koskevissa kysymyksissä henkilöstösääntöjen 1 artiklassa tarkoitettuihin toimielimiin, seuraa, että oikeusasiamies ei ole perustamissopimuksen 175 artiklassa tarkoitettu yhteisön toimielin, joten laiminlyöntikanne on jätettävä tutkimatta niiltä osin kuin se koskee oikeusasiamiestä. (ks. 44-46 kohta)

3 Kanne, jonka luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on nostanut perustamissopimuksen 175 artiklan (josta on tullut EY 232 artikla) nojalla, on jätettävä tutkimatta, jos ainoa toimi, jolla kantajan vaatimukset olisi tyydytetty, olisi ollut perustamissopimuksen 138 e artiklan (josta on tullut EY 195 artikla) mukaisen parlamentille annettavan sellaisen kertomuksen laatiminen, jossa todetaan epäkohta komission toiminnassa, koska kyseistä kertomusta ei muotonsa tai luonteensa vuoksi voida pitää toimena, josta voitaisiin nostaa kumoamiskanne. (ks. 51 kohta)
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 28 päivänä huhtikuuta 1999. - Pacific Fruit Company NV, Leon Van Parijs NV, Pacific Fruit Company Italy SpA ja Pacific Fruchtimport GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Banaanit - Lisätuontitodistuksia koskeva hakemus - Välitoimimenettely - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen. - Asia T-11/99 R.



Oikeustapauskokoelma 1999 sivu II-01355



Tiivistelmä



Avainsanat

1 Oikeudenkäyntimenettely - Asioiden käsittely ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa - Asianosaisten suojaaminen oikeudenkäyntiasiakirjojen epäasianmukaiselta käytöltä - Ulottuvuus

(Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaajan ohjeiden 5 artiklan 3 kohta)

2 Välitoimet - Tutkittavaksi ottamisen edellytykset - Pääasian tutkittavaksi ottaminen - Asiaan vaikuttamattomuus - Rajat

(EY:n perustamissopimuksen 185 ja 186 artikla; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

3 Välitoimet - Väliaikaismääräykset - Myöntämisedellytykset - Vakava ja korjaamaton vahinko - Taloudellinen vahinko

(EY:n perustamissopimuksen 186 artikla; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

1 Asioiden käsittelyä yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa koskevien määräysten ja yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaajan ohjeiden 5 artiklan 3 kohdan kolmannen alakohdan mukaan asianosaisia suojataan oikeudenkäyntiasiakirjojen epäasianmukaiselta käytöltä. Tästä seuraa, että asianosaisilla on oikeus käyttää toisten asianosaisten oikeudenkäyntiasiakirjoja vain puolustaakseen omaa kantaansa asiassa.

2 Vaikka on niin, että kysymystä pääasiaa koskevan kanteen tutkittavaksi ottamisesta ei periaatteessa pidä tutkia välitoimimenettelyssä, jottei se vaikuta pääasian ratkaisuun, saattaa kuitenkin, kun on esitetty väite siitä, että kanteen, johon välitoimihakemus liittyy, tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat, osoittautua tarpeelliseksi todeta, onko olemassa tiettyjä sellaisia seikkoja, että kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset ilmeisesti täyttyvät. On erityisesti syytä välttää sitä, että kantaja voisi välitoimihakemuksen avulla saada hyväkseen toimenpiteitä, joihin sillä ei ole oikeutta, jos ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jättää sen pääasiaa koskevan kanteen tutkimatta.

3 Vakavan ja korjaamattoman vahingon syntymisen mahdollisuutta koskeva väliaikaismääräysten myöntämisen edellytys ei täyty, jos kantajana oleva yhtiö väittää sille aiheutuvan vain puhtaasti taloudellista vahinkoa eikä se esitä seikkoja, joiden perusteella voitaisiin ensi näkemältä todeta, että aiheutuva vahinko uhkaisi sen olemassaoloa tai aiheuttaisi sille vakavia ja korjaamattomia vahinkoja ja ettei vahinkoa siten voisi kokonaan korjata, jos pääasiaa koskeva kanne hyväksyttäisiin.
Koska komissiolla on EY:n perustamissopimuksen 175 artiklan (josta on tullut EY 232 artikla) mukaisen laiminlyöntikanteen nostamista koskeva harkintavalta, sitä, että komissio ei nosta tällaista kannetta, ei voida pitää virheenä, jonka perusteella olisi korvattava vahinko, jonka tästä on väitetty aiheutuneen kolmannelle.

(ks. 39 kohta)

Viittaukset:asia T-571/98, Lefebvre ym. v. komissio, 14.9.1995 (Kok. 1995, s. II-2379, 61 kohta).
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Oikeudenkäyntimenettely - Asioiden käsittely ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa - Asianosaisten suojaaminen oikeudenkäyntiasiakirjojen epäasianmukaiselta käytöltä - Ulottuvuus

(Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaajan ohjeiden 5 artiklan 3 kohta)

2 Välitoimet - Tutkittavaksi ottamisen edellytykset - Pääasian tutkittavaksi ottaminen - Asiaan vaikuttamattomuus - Rajat

(EY:n perustamissopimuksen 185 ja 186 artikla; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

3 Välitoimet - Väliaikaismääräykset - Myöntämisedellytykset - Vakava ja korjaamaton vahinko - Taloudellinen vahinko

(EY:n perustamissopimuksen 186 artikla; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

1 Asioiden käsittelyä yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa koskevien määräysten ja yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaajan ohjeiden 5 artiklan 3 kohdan kolmannen alakohdan mukaan asianosaisia suojataan oikeudenkäyntiasiakirjojen epäasianmukaiselta käytöltä. Tästä seuraa, että asianosaisilla on oikeus käyttää toisten asianosaisten oikeudenkäyntiasiakirjoja vain puolustaakseen omaa kantaansa asiassa.

2 Vaikka on niin, että kysymystä pääasiaa koskevan kanteen tutkittavaksi ottamisesta ei periaatteessa pidä tutkia välitoimimenettelyssä, jottei se vaikuta pääasian ratkaisuun, saattaa kuitenkin, kun on esitetty väite siitä, että kanteen, johon välitoimihakemus liittyy, tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat, osoittautua tarpeelliseksi todeta, onko olemassa tiettyjä sellaisia seikkoja, että kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset ilmeisesti täyttyvät. On erityisesti syytä välttää sitä, että kantaja voisi välitoimihakemuksen avulla saada hyväkseen toimenpiteitä, joihin sillä ei ole oikeutta, jos ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jättää sen pääasiaa koskevan kanteen tutkimatta.

3 Vakavan ja korjaamattoman vahingon syntymisen mahdollisuutta koskeva väliaikaismääräysten myöntämisen edellytys ei täyty, jos kantajana oleva yhtiö väittää sille aiheutuvan vain puhtaasti taloudellista vahinkoa eikä se esitä seikkoja, joiden perusteella voitaisiin ensi näkemältä todeta, että aiheutuva vahinko uhkaisi sen olemassaoloa tai aiheuttaisi sille vakavia ja korjaamattomia vahinkoja ja ettei vahinkoa siten voisi kokonaan korjata, jos pääasiaa koskeva kanne hyväksyttäisiin.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkääminen - Lykkäämisedellytykset - Kiireellisyys - Välittömästi uhkaavan vakavan ja korjaamattoman vahingon käsite

(EY 242 ja EY 243 artikla; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

2 Välitoimet - Täytöntöönpanon lykkääminen - Pankkitakauksen asettamisvelvollisuuden, jonka täyttäminen on edellytyksenä sille, ettei kilpailusääntöjen rikkomisesta määrättyä sakkoa peritä välittömästi, täytäntöönpanon lykkääminen - Kysymyksessä olevien intressien vertailu

(EY 242 artikla; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

1 Jotta se täytäntöönpanon lykkäämistä tai välitoimia koskeva edellytys, joka koskee välitoimia hakevalle asianosaiselle aiheutuvaa vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa, täyttyisi, ei ole tarpeen, että vahingon välittömyys todetaan ehdottomalla varmuudella. Erityisesti silloin kun vahingon aiheutuminen riippuu monien tekijöiden muodostamasta kokonaisuudesta, riittää, että vahinko on riittävällä todennäköisyydellä ennakoitavissa.

2 Kun välitoimista päättävä tuomari ratkaisee, millä tavalla on lykättävä sen velvollisuuden täytäntöönpanoa, jonka mukaan yrityksen on annettava komission hyväksi pankkitakaus, jotta komissio ei välittömästi perisi kilpailusääntöjen rikkomisesta määrättyä sakkoa, hänen on punnittava asiaan liittyviä eri intressejä, etenkin yhteisön intressiä siihen, että sakko voidaan periä kanteen hylkäämisen jälkeen, sekä yleisemmin sitä yleistä intressiä, joka liittyy komission määräämien sakkojen varoittavan vaikutuksen säilyttämiseen.