Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Etuudet - Päällekkäisyyden estävät kansalliset säännökset - Soveltumattomuus edunsaajiin, joille on maksettu samanlaisia etuuksia asetuksen (ETY) N:o 1408/71 mukaisesti - Luonteeltaan samanlaiset "etuudet" - Perusteet

(Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 12 artiklan 2 kohta)

2. Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Etuudet - Päällekkäisyyden estävät kansalliset säännökset - Soveltumattomuus edunsaajiin, joille on maksettu samanlaisia etuuksia asetuksen (ETY) N:o 1408/71 mukaisesti - "Eroamistulotakuuseen" perustuvat etuudet ja vanhuusetuudet - Luonteeltaan erilaiset etuudet - Erotteluperusteet

(Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 4 artiklan 1 kohdan c alakohta, 12 artiklan 2 kohta ja 46 artikla)

3. Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Etuudet - Päällekkäisyyden estävät kansalliset säännökset - Soveltaminen luonteeltaan erilaisiin etuuksiin asetuksen (ETY) N:o 1408/71 12 artiklan 2 kohdan mukaan - Yhteensoveltuvuus perustamissopimuksen 48 ja 51 artiklan kanssa - Edellytykset

(ETY:n perustamissopimuksen 48 ja 51 artikla; neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 12 artiklan 2 kohdan ensimmäinen virke)

Tiivistelmä

1. Sosiaaliturvaetuuksia on erilaisten kansallisten lainsäädäntöjen tunnusomaisista piirteistä riippumatta pidettävä luonteeltaan samanlaisina, jos niiden kohde ja tarkoitus sekä laskentaperusta ja myöntämisen edellytykset ovat samanlaiset. Sitä vastoin etuuksien luokittelussa oleellisina tekijöinä ei voida pitää yksinomaan muodollisia ominaispiirteitä.

2. Asetuksen (ETY) N:o 1408/71 4 artiklan 1 kohdan c alakohdassa ja 46 artiklassa tarkoitetuille vanhuusetuuksille on tyypillistä ennen kaikkea se, että ne on tarkoitettu turvaamaan sellaisten henkilöiden toimeentulomahdollisuudet, jotka tietyn iän saavutettuaan jättävät työnsä eivätkä enää ole velvollisia olemaan työvoimahallinnon käytettävissä. Lisäksi 46 artiklassa säädetyssä etuuksien yhteenlaskemista ja suhteutetusti laskemista koskevassa järjestelmässä lähdetään olettamuksesta, että etuudet rahoitetaan ja saavutetaan tavanomaisesti edunsaajan omien maksujen perusteella ja että ne lasketaan sen mukaan, kauanko he ovat kuuluneet kyseiseen vakuutusjärjestelmään.

Vaikka etuuksilla, kuten yli 60-vuotiaille eroaville työntekijöille työstä eroamisen yhteydessä toimeentulon takaamiseksi maksettavilla lisillä, on kohteensa ja tarkoituksensa - erityisesti tietyn iän saavuttaneiden henkilöiden toimeentulomahdollisuuksien turvaaminen - puolesta tiettyjä yhtäläisyyksiä vanhuusetuuksiin, ne eroavat kuitenkin vanhuusetuuksista selvästi, kun otetaan huomioon niiden laskentaperusta ja myöntämisen edellytykset verrattuna asetuksen (ETY) N:o 1408/71 perustana olevaan yhteenlaskemista ja suhteutetusti laskemista koskevaan järjestelmään. Ne eroavat vanhuusetuuksista myös siinä suhteessa, että niillä on työllisyyspolitiikkaan liittyvä tavoite, sillä ne auttavat vapauttamaan lähellä eläkeikää olevien palkattujen työntekijöiden hallussa olevia työpaikkoja nuoremmille työttömille.

Näin ollen tällaisia etuuksia ei voida pitää luonteeltaan samanlaisina kuin asetuksen (ETY) N:o 1408/71 46 artiklassa tarkoitettuja vanhuusetuuksia.

3. Asetuksen (ETY) N:o 1408/71 12 artiklan 2 kohdan ensimmäinen virke on yhteensopiva perustamissopimuksen 51 artiklan kanssa, jossa ei kielletä soveltamasta päällekkäisyyden estäviä kansallisia säännöksiä siinä tapauksessa, että etuudet eivät ole samanlaisia kuin asetuksessa (ETY) N:o 1408/71 tarkoitetut työkyvyttömyyden, vanhuuden, kuoleman tai ammattitaudin perusteella myönnettävät etuudet. Mikäli kansallisia päällekkäisyyden estäviä säännöksiä sovelletaan samalla tavoin kaikkien jäsenvaltioiden kansalaisiin niin,

ettei heidän kansalaisuuttaan oteta huomioon, ei kyseessä ole perustamissopimuksen 48 artiklassa tarkoitettu syrjintä.