Asia C-345/06

Gottfried Heinrich

(Unabhängiger Verwaltungssenat im Land Niederösterreichin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

”EY 254 artiklan 2 kohta — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — 2 artiklan 3 kohta — Asetus (EY) N:o 622/2003 — Ilmailun turvaaminen — Liite — Ilma-aluksessa kiellettyjen esineiden luettelo — Julkaisematta jättäminen — Sitovuus”

Julkisasiamies E. Sharpstonin ratkaisuehdotus 10.4.2008 I ‐ 1661

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 10.3.2009 I ‐ 1697

Tuomion tiivistelmä

Liikenne – Lentoliikenne – Ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten täytäntöönpaneminen – Asetuksen N:o 622/2003 liite

(EY 254 artiklan 2 kohta, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 2320/2002 4 artiklan 2 kohta ja 8 artikla; komission asetuksen N:o 622/2003 liite)

Toimenpiteistä ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten täytäntöönpanemiseksi annetun asetuksen N:o 622/2003, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 68/2004, liite, jota ei ole julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ei ole sitova siltä osin kuin sillä on tarkoitus asettaa yksityisille velvoitteita. Erityisesti yhteisistä siviili-ilmailun turvaamista koskevista säännöistä annetun asetuksen N:o 2320/2002 liitteenä olevan luettelon esineistä, joita ei saa viedä turvavalvotuille alueille tai ilma-aluksen matkustamoon, muuttamista koskeviin toimenpiteisiin ei, siltä osin kuin ne sisältyvät asetuksen N:o 622/2003 liitteeseen, voida vedota yksityisiä vastaan.

Tältä osin EY 254 artiklan 2 kohdan sanamuodosta itsestään seuraa, että yhteisön asetuksella ei voi olla oikeusvaikutuksia, ellei sitä ole julkaistu mainitussa EUVL:ssä.

Lisäksi yhteisön toimielimen antamaan säädökseen ei voida jäsenvaltiossa vedota luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä vastaan, ennen kuin viimeksi mainitut ovat voineet saada sen tietoonsa Euroopan unionin virallisessa lehdessä suoritetun asianmukaisen julkaisemisen kautta. Erityisesti oikeusvarmuuden periaate edellyttää, että yhteisön lainsäädännön perusteella ne, joita asia koskee, voivat saada selville tarkasti, minkä laajuisia niille asetetut velvoitteet ovat. Yksityisten oikeussubjektien on nimittäin yksiselitteisesti voitava saada tieto oikeuksistaan ja velvollisuuksistaan ja ryhtyä niiden johdosta asianmukaisiin toimenpiteisiin.

Asetuksen N:o 2320/2002 liitteenä olevan kiellettyjen esineiden luettelon muuttamista koskevat toimenpiteet on, siltä osin kuin niillä on tarkoitus asettaa yksityisille velvoitteita, joka tapauksessa julkaistava Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Kysymyksellä siitä, asetetaanko näillä toimenpiteillä ja säännöillä, joita ne koskevat, välittömästi velvoitteita yksityisille tai velvoitetaanko niillä jäsenvaltiot asettamaan tällaisia velvoitteita, ei ole tältä osin merkitystä. Näissä molemmissa tapauksissa ne on julkaistava mainitussa EUVL:ssä.

Asetus N:o 2320/2002 ja erityisesti sen 4 artiklan 2 kohta eivät lisäksi muodosta mitään oikeudellista perustaa, jonka nojalla komissio voisi tähän säännökseen perustuvaa täytäntöönpanovaltaansa käyttäessään soveltaa asetuksen 8 artiklan mukaista luottamuksellisuutta koskevaa säännöstöä asetuksen N:o 2320/2002 liitteenä olevan kiellettyjen esineiden luettelon muuttamista koskeviin toimenpiteisiin. Tästä seuraa, että siinä tapauksessa, että asetuksella N:o 622/2003 tosiasiallisesti tehtiin muutoksia kyseiseen kiellettyjen esineiden luetteloon, tämä asetus on tältä osin väistämättä pätemätön.

(ks. 42–44 ja 59–63 kohta sekä tuomiolauselma)