FI Euroopan unionin virallinen lehti C 382/47

Kanne 17.8.2017 – Algebris (UK) ym. v. SRB

(Asia T-575/17)

(2017/C 382/59)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Algebris (UK) Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta), Anchorage Capital Group LLC (New York, New York, Yhdysvallat) ja Ronit Capital LLP (Lontoo) (edustajat: asianajajat T. Soames, J. Vandenbussche, R. East ja N. Chesaites,)

Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan Banco Popular Español S.A:ta koskevan kriisinratkaisumääräyksen hyväksymisestä 7.6.2017 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen SRB/EES/2017/08 (1) kokonaisuudessaan tai toissijaisesti päätöksen 1 ja/tai 6 artiklan

— velvoittamaan SRB:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

1) Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan SRB loukkasi useaan otteeseen luottamuksellisuuden ja salassapitovelvollisuuden periaatteita, mikä on vastoin SEUT 339 artiklaa ja asetuksen N:o 806/2014 (2) 88 artiklan 1 kohtaa ja unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä. Näin toimiessaan SRB ei noudattanut kantajien oikeutta hyvään hallintoon, mikä vahvistetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa.

2) Toinen kanneperuste, jonka mukaan Euroopan komissio teki useita arviointivirheitä soveltaessaan asetuksen N:o 806/2014 14, 18, 20, 21, 22 ja 24 artiklaa. — Kantajat väittävät, että Banco Popularin arvottaminen, joka oli pohjana kriisinratkaisumääräyksen mukaisesti hyväksytylle ratkaisulle, ei ollut oikeudenmukainen, varovainen eikä luotettava, ja se oli ristiriidassa periaatteen kanssa, jonka mukaan velkojat eivät saa jäädä huonompaan asemaan. Kyseinen arvottaminen ei täten muodostanut täsmällistä, luotettavaa ja johdonmukaista näyttöä, jolle kriisinratkaisumääräys olisi voitu perustaa, eikä se voinut olla riitautetun päätöksen perustana. Samoista syistä kantajat katsovat, että kriisinratkaisumääräys (ja täten riitautettu päätös) oli ilmeisen suhteeton, koska sillä ylitettiin toimet, jotka olivat tarpeen määräyksen tavoitteiden varmistamiseksi.

3) Kolmas kanneperuste, jonka mukaan SRB takavarikoi kantajien omaisuutta heidän perusoikeuksiensa vastaisesti, sellaisina kuin niitä suojataan unionin yleisillä oikeusperiaatteilla ja perusoikeuskirjan 17 artiklalla.

4) Neljäs kanneperuste, jonka mukaan SRB ei varmistanut perusoikeuskirjan 41 artiklan ja unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti, että kantajille oli myönnetty oikeus tulla kuulluksi kriisinratkaisumenettelyssä.

5) Viides kanneperuste, jonka mukaan komissio ei ollut hyväksynyt kriisinratkaisumääräystä lainmukaisesti, ja täten riidanalaista päätöstä ei voitu panna täytäntöön lainmukaisesti. — Kantajat väittävät, että ennen kriisinratkaisumääräyksen hyväksymisestä antamaansa päätöstä (EU) 2017/1246 komissio ei ollut arvioinut asianmukaisesti tai lainkaan kaikkia kriisinratkaisumääräyksen harkinnanvaraisia seikkoja. Näin toimiessaan komissio jätti noudattamatta asetuksen N:o 806/2014 mukaisia velvoitteitaan ja loukkasi unionin tuomioistuimen antamaan Meroni-tuomioon perustuvan oikeuskäytännön mukaisia velvoitteitaan. Vastaavasti SRB teki ilmeisen arviointivirheen ja oikeudellisen virheen katsoessaan, että sen kriisinratkaisumääräyksen hyväksymisestä antama päätös saattoi tulla voimaan tai oli tullut voimaan. Toissijaisesti kantajat väittävät joka tapauksessa, että riidanalaisella päätöksellä hyväksytty kriisinratkaisumääräys ei ole tullut voimaan lainmukaisesti.

(1) Banco Popular Español SA:ta koskevan kriisinratkaisumääräyksen hyväksymisestä 7.6.2017 annettu komission päätös (EU) 2017/1246 (tiedoksiannettu numerolla C(2017) 4038) (EUVL 2017, L 178, s. 15).

(2) Yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta 15.7.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 806/2014 (EUVL 2014, L 225, s. 1).