13

Koska Rechtbank Amsterdamilla on näin ollen epäselvyyttä siitä, ovatko OLW:n 6 §:n 2–4 momentti yhteensopivia puitepäätöksen 2002/584 4 artiklan 6 alakohdan kanssa, sillä viimeksi mainitussa säännöksessä sallitaan luovuttamisesta kieltäytyminen vain, jos täytäntöönpanojäsenvaltio ”sitoutuu” panemaan rangaistuksen täytäntöön kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti, se on päättänyt keskeyttää asian käsittelyn ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset: ”1) Saako jäsenvaltio saattaa puitepäätöksen 2002/584 4 artiklan 6 alakohdan osaksi kansallista oikeuttaan siten, että — sen täytäntöönpanosta vastaava oikeusviranomainen on ilman muuta velvollinen kieltäytymään täytäntöönpanojäsenvaltion kansalaisen tai siellä vakinaisesti asuvan luovuttamisesta täytäntöönpanoa varten, — tästä kieltäytymisestä seuraa suoraan lain nojalla, että jäsenvaltio on valmis vastaamaan kyseiselle kansalaiselle tai maassa vakinaisesti asuvalle määrätyn vapausrangaistuksen täytäntöönpanosta, — päätös täytäntöönpanosta vastaamisesta tehdään kuitenkin vasta rangaistuksen täytäntöönpanoa varten tapahtuvasta luovuttamisesta kieltäytymisen jälkeen, ja myöntävä päätös riippuu 1) pidätysmääräyksen antaneen jäsenvaltion ja täytäntöönpanevan jäsenvaltion välisessä voimassa olevassa sopimuksessa olevasta oikeudellisesta perustasta, 2) tässä sopimuksessa vahvistetuista edellytyksistä ja 3) pidätysmääräyksen antaneen jäsenvaltion yhteistyöstä, joka ilmenee esimerkiksi vastattavaksi ottamista koskevasta pyynnöstä, jolloin on vaarana, ettei täytäntöönpanojäsenvaltio voi täytäntöönpanoa varten tapahtuvasta luovuttamisesta kieltäytymisen jälkeen vastata rangaistuksen täytäntöönpanosta, kun taas tämä vaara ei vaikuta velvollisuuteen kieltäytyä täytäntöönpanoa varten tapahtuvasta luovuttamisesta? 2) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi: a) voiko kansallinen tuomioistuin soveltaa puitepäätöksen 2002/584 säännöksiä suoraan, vaikka siirtymämääräyksistä tehdyn pöytäkirjan (N:o 36) [(EUVL 2012, C 326, s. 322)] 9 artiklan nojalla tämän puitepäätöksen oikeusvaikutukset on Lissabonin sopimuksen voimaantulon jälkeen säilytettävä, niin kauan kuin puitepäätöstä ei kumota lainsäädäntöteitse tai tuomioistuimessa tai muuteta, ja b) jos näin on, onko puitepäätöksen 2002/584 4 artiklan 6 alakohta riittävän täsmällinen ja ehdoton, jotta kansallinen tuomioistuin voi soveltaa sitä? 3) Jos ensimmäiseen kysymykseen ja toisen kysymyksen b kohtaan vastataan kieltävästi, saako jäsenvaltio, jonka kansallisessa lainsäädännössä asetetaan ulkomailla määrätyn vapausrangaistuksen täytäntöönpanosta vastaamisen edellytykseksi, että vastattavaksi ottamiselle on oikeudellinen perusta tätä koskevassa kansainvälisessä sopimuksessa, saattaa puitepäätöksen 2002/584 4 artiklan 6 alakohdan osaksi kansallista oikeuttaan tulkitsemalla tätä säännöstä siten, että tämä säännös itse on vaadittu sopimukseen perustuva oikeudellinen perusta, jotta vältetään rangaistuksetta jäämisen vaara, joka liittyy kansallisessa lainsäädännössä säädettyyn vaatimukseen sopimukseen perustuvan oikeudellisen perustan olemassaolosta? 4) Jos ensimmäiseen kysymykseen ja toisen kysymyksen b kohtaan vastataan kieltävästi, saako jäsenvaltio saattaa puitepäätöksen 2002/584 4 artiklan 6 alakohdan osaksi kansallista oikeuttaan siten, että se asettaa täytäntöönpanojäsenvaltiossa vakinaisesti asuvan henkilön, joka on jonkin toisen jäsenvaltion kansalainen, rangaistuksen täytäntöönpanoa varten luovuttamisesta kieltäytymisen edellytykseksi, että täytäntöönpanojäsenvaltiolla on tuomiovalta eurooppalaisessa pidätysmääräyksessä mainittujen tekojen osalta ja ettei sille, että täytäntöönpanojäsenvaltiossa vakinaisesti asuvaan henkilöön (mahdollisesti) kohdistetaan rikosoikeudellinen menettely täytäntöönpanojäsenvaltiossa, ole mitään tosiasiallisia esteitä (kuten se, että pidätysmääräyksen antanut jäsenvaltio kieltäytyy luovuttamasta rikosoikeudelliseen menettelyyn liittyviä asiakirjoja täytäntöönpanojäsenvaltiolle), kun tällaista edellytystä ei aseteta silloin, kun täytäntöönpanoa varten tapahtuvasta luovuttamisesta kieltäytyminen koskee täytäntöönpanojäsenvaltion omaa kansalaista?”