Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Verotus — Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen — Luonnollisten henkilöiden henkilökohtaisen omaisuuden lopullisen maahantuonnin verovapautukset — Direktiivi 83/183 — Soveltamisala — Maahantuotujen käytettyjen autojen rekisteröinnistä menevä kulutusvero ei kuulu soveltamisalaan — (Neuvoston direktiivin 83/183 1 artikla)

2. Henkilöiden vapaa liikkuvuus — Työntekijät — Yhdenvertainen kohtelu — Maahantuotujen käytettyjen autojen rekisteröinnistä menevä kulutusvero — Sallittavuus — (EY 12 ja EY 39 artikla)

3. Verotus — Sisäinen verotus — Maahantuotujen käytettyjen autojen rekisteröinnistä menevä kulutusvero — Luokittelu sisäiseksi veroksi eikä vaikutukseltaan vastaavaksi maksuksi — (EY 23, EY 25 ja EY 90 artikla)

4. Verotus — Sisäinen verotus — Maahantuotujen käytettyjen autojen rekisteröinnistä menevä kulutusvero — Veron määrä ei ylitä vastaavan kansallisilla markkinoilla olevan ajoneuvon arvoon sisältyvää verosta jäljellä olevaa määrää — Hyväksyttävyys — Korotus ei ole hyväksyttävissä — (EY 90 artikla)

Tiivistelmä

1. Luonnollisten henkilöiden henkilökohtaisen omaisuuden lopullisessa maahantuonnissa jäsenvaltiosta sovellettavista verovapauksista annettu direktiivi 83/183 ei estä maahantuotujen käytettyjen autojen rekisteröinnistä menevän kulutusveron kaltaisen veron kantamista jostakin jäsenvaltiosta olevalta yksityiseltä tämän asettautuessa toiseen jäsenvaltioon työpaikkansa vaihtumisen vuoksi ja tuodessa tässä yhteydessä autonsa viimeksi mainittuun valtioon, koska veron kohteena olevana tapahtumana on maassa tehtävä ensirekisteröinti, joka ei välttämättä liity maahantuontiin. Tällainen vero ei kuulu direktiivin 1 artiklan 1 kohdassa säädetyn verovapauden soveltamisalaan.

(ks. 47 ja 49 kohta)

2. EY 39 ja EY 12 artiklan vastaista ei ole, että jostakin jäsenvaltiosta olevaa yksityishenkilöä, joka asettautuu toiseen jäsenvaltioon työpaikan vaihdoksen vuoksi ja tuo tässä yhteydessä autonsa tähän valtioon, verotetaan maahantuotujen käytettyjen autojen rekisteröinnistä kannettavalla kulutusverolla.

Vaikka tällainen vero saattaakin vaikuttaa kielteisesti siirtotyöläisten päätökseen käyttää oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen, perustamissopimuksessa ei kuitenkaan taata työntekijälle, joka siirtyy työskentelemään toiseen jäsenvaltioon kuin missä hän on siihen asti asunut, että tällainen siirtyminen olisi verotuksen kannalta neutraalia. Jäsenvaltioiden asiaa koskevien lainsäädäntöjen väliset eroavuudet huomioon ottaen tällainen siirtyminen toiseen jäsenvaltioon voi tilanteen mukaan olla työntekijälle välillisen verotuksen osalta enemmän tai vähemmän edullista tai epäedullista. Tästä seuraa, että mahdollisesti aiheutuva epäedullisuus verrattuna tilanteeseen, jossa työntekijä harjoitti toimintaansa ennen siirtymistä, ei pääsääntöisesti ole EY 39 artiklan vastaista, jos asianomaisella lainsäädännöllä ei aseteta tällaista työntekijää epäedullisempaan asemaan verrattuna työntekijöihin, joita siellä jo aiemmin verotettiin.

(ks. 54, 55 ja 60 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)

3. Maahantuotujen käytettyjen autojen rekisteröinnistä kannettava kulutusvero on valtionsisäistä verotusta, jonka yhteensopivuus yhteisön oikeuden kanssa on tutkittava sisäistä verotusta koskevan EY 90 artiklan eikä vaikutukseltaan vastaavia maksuja koskevien EY 23 ja EY 25 artiklan kannalta, sillä kyseinen vero on selvästi fiskaalinen eikä sitä kanneta sen käyttöön ottaneen jäsenvaltion rajan ylittämisen vuoksi vaan muiden tapahtumien perusteella, joihin kuuluu ajoneuvon ensirekisteröinti tuossa valtiossa, minkä vuoksi se kuuluu sellaisten sisäisten verojen yleiseen järjestelmään, jotka kohdistuvat tuoteryhmiin järjestelmällisesti.

(ks. 64, 65 ja 81 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)

4. EY 90 artiklaa on tulkittava niin, ettei maahantuotujen käytettyjen autojen rekisteröinnistä kannettava kulutusvero ole sen vastainen, mikäli tuon veron määrä tarkoin vastaa yksityishenkilön maahantuoman käytetyn auton todellista arvonalennusta eikä sen johdosta näiden autojen verotuksessa veron määrä missään tapauksessa ole suurempi kuin vastaavan kotimaassa jo rekisteröidyn käytetyn ajoneuvon arvoon sisältyvä verosta jäljellä oleva määrä.

Tuon määräyksen vastaista sitä vastoin on, että yksityishenkilön tuodessa maahan toisesta jäsenvaltiosta peräisin olevan käytetyn auton peritään 20 prosentin korotus kyseisestä verosta, kun yleensä tämä 20 prosentin korotus lasketaan ainoastaan maahantuoduista käytetyistä autoista perittävän perusveron perusteella, ja sitä sovelletaan ainoastaan poikkeuksellisesti täysin kotimaisia toimia koskevaan perusveroon.

(ks. 81, 87 ja 89 kohta sekä tuomiolauselman