Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Yhteisön oikeus – Tulkinta – Periaatteet – Itsenäinen tulkinta – Rajat – Erityiset viittaukset jäsenvaltioiden lainsäädäntöön

(Henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 27 artiklan ensimmäinen kohta; neuvoston asetuksen N:o 422/67/ETY, N:o 5/67/Euratom 15 artiklan 7 kohta)

2. Henkilöstö – Eläkkeet – Perhe-eläke – Entisten puolisoiden välisellä sopimuksella vahvistettu elatusapu – Pätevyyden edellytykset – Arviointi kansallisen oikeuden perusteella

(Henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 27 artiklan ensimmäinen kohta)

3. Henkilöstö – Eläkkeet – Perhe-eläke – Avioeroon perustuvan elatusavun vahvistavan suullisen sopimuksen olemassaolo – Todistuskeinojen sallittavuus – Kansallisen oikeuden, työjärjestyksen sekä todistelun alalla sovellettavien yleisten periaatteiden soveltaminen

(Henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 27 artiklan ensimmäinen kohta)

Tiivistelmä

1. Yhteisön oikeuden sellaisen säännöksen, jossa – kuten Euroopan yhteisöjen henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 27 artiklan ensimmäisessä kohdassa, jota sovelletaan käsiteltävänä olevaan asiaan komission puheenjohtajan ja jäsenten sekä yhteisön tuomioistuimen presidentin, tuomarien, julkisasiamiesten ja kirjaajan palkkajärjestelyistä annetun neuvoston asetuksen N:o 422/67/ETY, N:o 5/67/Euratom 15 artiklan 7 kohdassa olevan mainittuun säännökseen kohdistuvan viittauksen nojalla – ei ole nimenomaista viittausta jäsenvaltioiden lainsäädäntöön säännöksen merkityksen ja ulottuvuuden määrittämiseksi, sanamuotoa on tavallisesti tulkittava itsenäisesti suhteessa säännöksen taustaan ja kyseisellä lainsäädännöllä tavoiteltavaan päämäärään.

Vaikka mainitunlaista nimenomaista viittausta ei ole, yhteisön oikeutta sovellettaessa voidaan joutua katsomaan, että siihen on tarkoitettu sisältyvän viittaus jäsenvaltioiden lainsäädäntöön silloin, kun yhteisön lainkäyttöelin ei pysty löytämään yhteisön oikeudesta tai sen yleisistä periaatteista sellaisia seikkoja, joiden perusteella se voisi täsmentää yhteisön säännöksen sisältöä ja ulottuvuutta itsenäisellä tulkinnalla.

(ks. 70 ja 71 kohta)

2. Henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 27 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettua käsitettä ”elatusapu, joka on vahvistettu – – entisten puolisoiden välisellä sopimuksella” ei voida tulkita itsenäisenä yhteisön oikeuden käsitteenä. Entisten puolisoiden välisen avioeron jälkeisen sopimusperusteisen elatusvelvollisuuden käsite kuuluu sitä vastoin asiaan sovellettavan siviilioikeuden säännösten nojalla annetusta avioerotuomiosta aiheutuviin varallisuusoikeudellisiin seuraamuksiin.

Sellaisen sopimuksen pätevyyden edellytykset, joka koskee elatusavun suorittamista yhteisön virkamiehen tai yhteisön toimielimen entisen jäsenen eronneelle puolisolle, on näin ollen lähtökohtaisesti määritettävä sen lain mukaan, jossa avioeron oikeusvaikutuksista säädetään.

(ks. 72 ja 73 kohta)

3. Vaikka niiden todistuskeinojen sallittavuudesta, joita voidaan käyttää sellaisen suullisesti tehdyn sopimuksen olemassaolon toteennäyttämisessä, jolla on entisen pariskunnan avioeron johdosta perustettu entiselle vaimolle oikeus edesmenneen henkilön maksamaan elatusapuun, säädetään kansallisessa oikeudessa, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiana on kuitenkin, kun sen tutkittavaksi on saatettu kanne, joka on nostettu sellaista päätöstä vastaan, jolla on kieltäydytty myöntämästä henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 27 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla vaadittua perhe-eläkettä, tarkistaa mainitun säännöksen oikean soveltamisen turvaamiseksi, täyttyvätkö kansallisessa oikeudessa vaaditut edellytykset.

Mainittu velvoite edellyttää ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen säännösten ja todistelun alalla sovellettavien yleisten periaatteiden noudattamista, erityisesti todistuskeinojen sallittavuuden ja näin ollen myös todistajankertomusten, kutsuttujen todistajien kuulemisessa noudatettavien yksityiskohtaisten sääntöjen sekä todistajien kertomien tosiseikkojen tulkinnan osalta. Kuten kaikkien lainkäyttöelinten, myös ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on käytettävä toimivaltaansa niiden säännösten mukaisesti, joilla se on sille myönnetty.

(ks. 87 ja 88 kohta)