Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 6 päivänä huhtikuuta 1995. - Union nationale des mutualités socialistes vastaan Aldo Del Grosso. - Ennakkoratkaisupyyntö: Tribunal du travail de Bruxelles - Belgia. - Sosiaaliturvaetuuksien päällekkäisyys - Asetuksen (ETY) N:o 1408/71 tulkinta. - Asia C-325/93.



Oikeustapauskokoelma 1995 sivu I-00939



Tiivistelmä

Asianosaiset

Päätökset oikeudenkäyntikuluista

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

1 Yhteisön alueella liikkuvien työntekijöiden sosiaaliturva - Työkyvyttömyysvakuutus - Etuuksien laskeminen - Itsenäinen etuus - Käsite - Etuus, jota laskettaessa on käytetty yhteisön säännöksiä yhteenlaskemisesta ja suhteuttamisesta - Soveltumattomuus

(Neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71, 46 artiklan 1 kohta)

2 Yhteisön alueella liikkuvien työntekijöiden sosiaaliturva - Etuudet - Päällekkäisyyden estävät kansalliset säännökset - Soveltumattomuus edunsaajiin, joille on maksettu samanlaisia etuuksia asetuksen (ETY) N:o 1408/71 mukaisesti - Samanlaiset etuudet - Perusteet - Korvaus, joka on nostettu rajattuna ajankohtana sairaudesta aiheutuvan työkyvyttömyyden tai työkyvyttömyyseläkkeen perusteella - Erilaiset etuudet

(Neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71, 12 artiklan 2 kohta)

3 Yhteisön alueella liikkuvien työntekijöiden sosiaaliturva - Etuudet - Päällekkäisyyden estävät kansalliset säännökset - Toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti maksetun etuuden määrittely - Kansallisen lain alaan kuuluva kysymys

Tiivistelmä

4 "Itsenäisellä etuudella" tarkoitetaan asetuksen (ETY) N:o 1408/71 46 artiklan 1 kohdan mukaisesti laskettua etuutta, jonka määrä vastaa sitä vakuutuskausien tai asumisen kokonaispituutta, joka toimivaltaisen viranomaisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan on otettava huomioon vetoamatta muiden jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan asianomaisen hyväksi luettaviin kausiin. Työkyvyttömyyskorvaus ei ole tällainen etuus, jos se on laskettu soveltaen järjestelmää, jossa lasketaan yhteen vakuutuskaudet ja suhteutetaan etuudet niihin.

5 Sosiaaliturvaetuuksien on katsottava vastaavan asetuksen (ETY) N:o 1408/71 12 artiklan 2 kohdan viimeisessä lauseessa tarkoitettuja etuuksia, jos niiden kohde, tavoite, laskentaperiaate ja myöntämisperusteet ovat samat. Tämä edellytys ei täyty, jos tietty yhteisön alueella liikkuva työntekijä saa yhdestä jäsenvaltiosta etuuksia, joiden tarkoituksena on korvata sairaudesta johtuvan työkyvyttömyyden vuoksi aiheutunut tulonmenetys, ja toisesta jäsenvaltiosta työkyvyttömyyskorvausta, joka on laskettu laskemalla yhteen vakuutuskaudet ja suhteuttamalla etuudet, minkä jälkeen summaa on nostettu osaeläkkeellä, jotta työntekijälle turvattaisiin kansallista vähimmäiseläkettä vastaava korvauksen taso. Tästä seuraa, että edellä mainitussa asetuksen 12 artiklan 2 kohdassa ei kielletä soveltamasta tällaisiin etuuksiin niiden päällekkäisyyden estävää säännöstä.

6 Jäsenvaltiossa maksettu sosiaaliturvaetuus on määriteltävä toisen jäsenvaltion etuuksien päällekkäisyyden estävissä säännöksissä soveltuvan kansallisen lainsäädännön mukaisesti ottaen huomioon kansainvälisen yksityisoikeuden säännökset; yhteisön oikeus ei tähän sovellu.

Asianosaiset

Asiassa C-325/93,

jonka tribunal du travail de Bruxelles on saattanut ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen ensin mainitussa tuomioistuimessa vireillä olevassa riita-asiassa

Union nationale des mutualités socialistes

vastaan

Aldo Del Grosso,

jossa väliintulijana kansallisessa tuomioistuimessa esiintyy Institut national d'assurance maladie-invalidité,

ennakkoratkaisun sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (EYVL L 149 s. 2) tulkinnasta,

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN

(toinen jaosto),

toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja F. A. Schockweiler sekä tuomarit G. F. Mancini ja J. L. Murray (esittelevä tuomari),

julkisasiamies: W. Van Gerven,

kirjaaja: johtava hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau,

ottaen huomioon kirjalliset huomautukset, jotka sille ovat esittäneet:

- Aldo Del Grosso, asiamiehenään luottamusmies Daniele Rossini,

- Institut national d'assurance maladie-invalidité, asiamiehenään asianajaja Jean-Jacques Masquelin, Bryssel,

- Italian hallitus, edustajanaan valtionasiamies Pier Giorgio Ferri, ja

- Euroopan yhteisöjen komissio, edustajinaan asiamiesten ominaisuudessa oikeudellisen osaston virkamies Marie Wolfcarius ja tälle osastolle tehtäviä hoitamaan lähetetty kansallinen virkamies Théophile Margellos,

ottaen huomioon esittelevän tuomarin kertomuksen,

kuultuaan Institut national d'assurance maladie-invaliditén ja Euroopan yhteisöjen komission esittämät suulliset huomautukset 24.3.1994 pidetyssä suullisessa käsittelyssä,

kuultuaan julkisasiamiehen 27.4.1994 pidetyssä käsittelyssä esittämän ratkaisuehdotuksen,

on antanut seuraavan

tuomion

Päätökset oikeudenkäyntikuluista

Oikeudenkäyntikulut

32 Yhteisöjen tuomioistuimelle huomautuksensa esittäneille Italian hallitukselle ja Euroopan yhteisöjen komissiolle aiheutuneita oikeudenkäyntikuluja ei voida määrätä korvattaviksi. Pääasian asianosaisten osalta tämän asian käsittely on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa oikeudenkäynnissä. Tämän vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.

Päätöksen päätösosa

Näillä perusteilla

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN

(toinen jaosto)

on ratkaissut tribunal du travail de Bruxellesin 17.6.1993 tekemällään päätöksellä esittämät kysymykset seuraavasti:

1) Italian työkyvyttömyyseläkkeen kaltainen työkyvyttömyysetuus, joka lasketaan vakuutuskausien yhteenlaskemis- ja etuuksien suhteuttamis- (pro rata) järjestelmän mukaisesti, ei ole sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 46 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu itsenäinen etuus.

2) Kansallisen yhteensovitussäännöksen soveltaminen ei ole ristiriidassa edellä mainitun asetuksen N:o 1408/71 12 artiklan 2 kohdan kanssa, jos sama siirtotyöläinen saa yhdestä jäsenvaltiosta etuuksia, joiden tarkoituksena on sairaudesta johtuvasta työkyvyttömyydestä aiheutuvan tulonmenetyksen korvaaminen, ja toisesta jäsenvaltiosta työkyvyttömyysetuutta, joka on laskettu vakuutuskaudet yhteenlaskemalla ja etuudet suhteuttamalla (pro rata -menetelmä) ja johon on lisätty eläkkeen täydennysosa, jonka tarkoituksena on taata hänelle kansallisen vähimmäiseläkkeen määrä.

3) Ennakkoratkaisukysymyksen esittäneen tuomioistuimen asiana on kansallisia yhteensovitussäännöksiä soveltaessaan määritellä kyseisten etuuksien luonne sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaisesti ja ottaen huomioon lainkonkurrenssia koskevat säännöt, koska yhteisön säännökset eivät ole asiaan vaikuttavia.