Virkamiestuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 8 artiklan ensimmäisen kohdan tarkoituksena oli taata tietty palvelussuhteen vakaus. Kyseisten palvelussuhteen ehtojen 8 artiklan ensimmäisen kohdan tarkoituksena on estää väärinkäytökset sen seurauksena, että halinto käyttää peräkkäisiä määräaikaisia sopimuksia. Kyseisen artiklan rajatun tarkoituksen vahvistaa hallinnolle annettu oikeus päättää milloin tahansa kyseisten palvelussuhteen ehtojen 47 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen sellaisen toimihenkilön työsuhde, jolla on toistaiseksi voimassa oleva sopimus. Virkamiestuomioistuin on tältä osin perustellusti katsonut, että hallinto saattoi milloin tahansa päättää toimihenkilön toistaiseksi voimassa olevan työsopimuksen kyseisten palvelussuhteen ehtojen 47 artiklan c kohdan i alakohdassa säädetyssä määräajassa kyseenalaistamatta virkamiesten ja toimihenkilöiden välistä eroa ja laajaa harkintavaltaa, joka hallinnolla on viimeksi mainittujen työsuhteiden osalta.

Virkamiestuomioistuin vahvistama poikkeus muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 8 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitetun uudelleen luokittelemisen soveltamisesta urakehityksen katkeamisen tilanteessa on johdonmukaista seurausta kyseisen artiklan tulkinnasta. Kyseisen artiklan tarkoituksena on estää se, että määräaikaisen työsopimuksen tehneen väliaikaisen toimihenkilön urakehityksen tai tehtävien muuttumisen tilanteessa hallinto voisi käyttää väärin muodollisesti erilaisia sopimuksia välttyäkseen kyseisessä artiklassa tarkoitetulta uudelleen luokittelemiselta. Tämän uudelleen luokittelemisen olettamana on kuitenkin se, että väliaikaisen toimihenkilön urakehityksen tai tehtävien muuttuessa tällä säilyy työsuhde, jolle on ominaista jatkuvuus työnantajaan nähden. Jos osoittautuu, että toimihenkilö tekee sopimuksen, jolla muutetaan asiallisesti eikä muodollisesti hänen tehtäviensä luonnetta, kyseisten palvelussuhteen ehtojen 8 artiklan ensimmäisen kohdan soveltamista koskeva olettama ei ole enää voimassa. Olisi nimittäin vastoin kyseisen artiklan henkeä katsoa, että kaikki uusimiset voitaisiin ottaa huomioon siinä tarkoitettua sääntöä sovellettaessa.

Suoritettavien työtehtävien mahdollisen vertailun osalta toimialapäällikön tehtävät merkitsevät olennaista muutosta apulaispäällikön tehtäviin nähden ja aiheuttavat virkamiestuomioistuimen vahvistaman käsitteen mukaisen urakehityksen katkeamisen. Vaikka samalla toimialalla pysyminen ei automaattisesti merkitse tehtävien jatkuvuutta, tämä jatkuvuus on lähtökohtaisesti poissuljettua tilanteessa, jossa toimialapäällikön tehtävään pääsy edellyttää ulkoista valintamenettelyä. Jos asianomainen henkilö on kuitenkin ennen nimittämistään toimialapäälliköksi hoitanut toimialapäällikön tehtäviä tilapäisesti, ei voida todella katsoa, että hänen nimittämisensä toimialapäälliköksi, vaikka se perustuisikin ulkoiseen valintamenettelyyn, olisi tosiasiallisesti merkinnyt urakehityksen katkeamista hänen aikaisemmin hoitamiinsa tehtäviin nähden.

(ks. 30, 33 ja 39–41 kohta)

Viittaukset:

Unionin yleinen tuomioistuin: tuomio 4.12.2013, ETF v. Schuerings (T‑107/11 P, Kok. H., EU:T:2013:624, 76 kohta)