Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Muutoksenhaku - Valitusperusteet - Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esitettyjen perusteiden ja perustelujen pelkkä toistaminen - Oikeudellisen virheen määrittämättä jättäminen - Tutkimatta jättäminen

(EY:n perustamissopimuksen 168 a artikla (josta on tullut EY 225 artikla); EY:n tuomioistuimen perussäännön 51 artiklan 1 kohta; yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 112 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohta)

2. Kumoamiskanne - Kannekelpoiset toimet - Käsite - Toimet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia - Polkumyyntitullien käyttöön ottamisesta annettavaa asetusta koskevan ehdotuksen hyväksymättä jättäminen

(EY:n perustamissopimuksen 173 artikla (josta on muutettuna tullut EY 230 artikla); neuvoston asetuksen N:o 384/96 6 artiklan 9 kohta)

3. Kumoamiskanne - Kannekelpoiset toimet - Lopullisten polkumyyntitullien käyttöön ottamisesta annettu asetus ja päätös lopettaa polkumyyntimenettely määräämättä polkumyyntitulleja - Menettelyn säädännäisellä luonteella ei ole vaikutusta

(EY:n perustamissopimuksen 173 artikla (josta on muutettuna tullut EY 230 artikla))

4. Kumoamiskanne - Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt - Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet - Polkumyyntitullin käyttöön ottamista koskeva asetus - Kantelijoiden sekä joissakin tapauksissa tuotteiden valmistajien, viejien ja maahantuojien kanteiden tutkittavaksi ottaminen

(EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan 4 kohta (josta on muutettuna tullut EY 230 artiklan 4 kohta))

5. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Perustelut - Perusteluvelvollisuuden laajuus - Lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta annettavaa asetusta koskevan ehdotuksen hyväksymättä jättäminen

(EY:n perustamissopimuksen 190 artikla (josta on tullut EY 253 artikla); neuvoston asetuksen N:o 384/96 9 artiklan 4 kohta ja 21 artikla)

6. Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Edellytykset - Lainsäädäntötoimi - Perustelujen puutteellisuus - Vastuun puuttuminen

(EY:n perustamissopimuksen 190 artikla ja 215 artiklan 2 kohta (joista on tullut EY 253 artikla ja EY 288 artiklan 2 kohta))

Tiivistelmä

$$1. Perustamissopimuksen 168 a artiklan (josta on tullut EY 225 artikla), EY:n tuomioistuimen perussäännön 51 artiklan ensimmäisen kohdan ja yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 112 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdan mukaan valituksessa on ilmoitettava täsmällisesti sekä se, miltä kaikilta osin tuomion kumoamista vaaditaan, että ne oikeudelliset perusteet ja perustelut, joihin erityisesti halutaan vedota tämän vaatimuksen tueksi.

Tätä edellytystä ei täytä valitus, jossa vain toistetaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa jo esitetyt perusteet ja perustelut, ilman että valitukseen edes sisältyisi perusteluja, joiden tarkoituksena olisi erityisesti osoittaa valituksenalaiseen tuomioon sisältyvä oikeudellinen virhe. Tällaisella valituksella tosiasiassa pyritään ainoastaan siihen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esitetty kanne tutkitaan uudelleen, mikä ei kuulu yhteisöjen tuomioistuimen toimivaltaan.

( ks. 46 ja 47 kohta )

2. Perustamissopimuksen 173 artiklassa (josta on muutettuna tullut EY 230 artikla) tarkoitetun kumoamiskanteen kohteeksi kelpaavia toimia tai päätöksiä ovat ainoastaan sellaiset toimenpiteet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia, jotka voivat vaikuttaa kantajien etuihin. Kyseen ollessa toimista, jotka tehdään monivaiheisessa menettelyssä eli esimerkiksi sisäisen menettelyn päätteeksi, kannekelpoisia toimia ovat lähtökohtaisesti ainoastaan sellaiset toimenpiteet, joissa lopullisesti vahvistetaan komission tai neuvoston kanta kyseisen menettelyn päätteeksi; sen sijaan menettelyn kuluessa tehdyt toimenpiteet, joilla valmistellaan lopullista päätöstä, eivät ole kannekelpoisia.

Kumoamiskannetta ei voida nostaa toimesta, jolla ei voi olla eikä myöskään pyritä aikaansaamaan oikeusvaikutuksia. Jotta voitaisiin määritellä, onko kanteen kohteena olevalla toimella oikeusvaikutuksia, tarkastelun kohteeksi on otettava tämän toimen asiasisältö.

Tästä johtuen se, ettei neuvosto hyväksynyt komission ehdotusta lopullisen polkumyyntitullin määrääväksi asetukseksi, yhdessä polkumyyntiperusasetuksen N:o 384/96 6 artiklan 9 kohdassa säädetyn viidentoista kuukauden määräajan umpeutumisen kanssa, joka vahvisti lopullisesti neuvoston kannan polkumyynnin vastaisen menettelyn viimeisessä vaiheessa, täyttää perustamissopimuksen 173 artiklassa tarkoitetun kannekelpoisen toimen tunnusmerkistön, koska se synnyttää sitovia oikeusvaikutuksia, jotka voivat vaikuttaa niiden yritysten etuihin, jotka ovat tehneet polkumyyntitutkinnan perustana olevan kantelun yhteisön teollisuuden nimissä.

( ks. 54-56 ja 65-67 kohta )

3. Polkumyyntitullimenettely monelta osin rinnastuu hallinnolliseen menettelyyn. Neuvosto nimittäin toimii tällä alalla sellaisen säännöstön - perusasetuksen - puitteissa, jossa asetetaan toimielinten valtuuksille tarkoin määritellyt rajat ja suodaan menettelyllisiä takeita asianomaisille talouden toimijoille ja niiden etujärjestöille. Näin tehdessään neuvosto toimii sellaisten sääntöjen puitteissa, jotka se itse on vahvistanut, määritellen ne ehdot, joiden täyttyessä polkumyyntiasetus on annettava, ja neuvoston liikkumavaran tällaisten toimien hyväksymisessä tai hyväksymättä jättämisessä.

Tämän seurauksena yhteisön tuomioistuimissa kanteen kohteena voivat olla paitsi polkumyyntimenettelyn päätteeksi annetut asetukset, joilla määrätään lopullinen polkumyyntitulli, myös komission tai neuvoston päätökset, joilla päätetään polkumyyntimenettely määräämättä polkumyyntitullia.

( ks. 69-72 kohta )

4. Vaikka polkumyyntitullin määräävät asetukset ovat luonteeltaan ja ulottuvuudeltaan normatiivisia, koska niitä sovelletaan taloudellisiin toimijoihin yleensä, ne voivat koskea erikseen paitsi yhteisön tuottajia kantelijoina, myös tietyissä tilanteissa niitä kyseisen tuotteen valmistajia ja viejiä, joiden katsotaan syyllistyneen polkumyyntiin, sekä tietyissä tilanteissa kyseisen tuotteen tuojia.

( ks. 73 kohta )

5. Perustamissopimuksen 190 artiklan (josta on tullut EY 253 artikla) mukainen perusteluvelvollisuus määräytyy kyseisen säädöksen, päätöksen tai muun toimenpiteen luonteen mukaan, ja perusteluista on selkeästi ja yksiselitteisesti ilmettävä yhteisön toimielimen toimenpiteen päättely siten, että niille, joita toimenpide koskee, selviävät sen syyt ja että toimivaltainen tuomioistuin voi tutkia toimenpiteen laillisuuden. Perusteluvelvollisuuden täyttymistä arvioitaessa on otettava huomioon asiaan liittyvät olosuhteet, muun muassa toimenpiteen sisältö, esitettyjen perustelujen luonne ja se tarve, jota niillä, joille kyseinen toimi on osoitettu tai joita se koskee suoraan ja erikseen, voi olla saada selvennystä tilanteeseen. Perusteluissa ei tarvitse esittää kaikkia asiaan liittyviä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja, sillä tutkittaessa sitä, ovatko säädöksen tai päätöksen perustelut perustamissopimuksen 190 artiklan mukaisia, on otettava huomioon säädöksen tai päätöksen sanamuodon lisäksi myös asiayhteys ja kaikki asiaa koskevat oikeussäännöt.

Päättäessään olla hyväksymättä asetusehdotusta lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta neuvoston on perusteltava tämä riittävästi siten, että ne syyt, joiden takia ehdotusta ei ole perusasetuksen säännösten valossa syytä hyväksyä, käyvät ilmi selkeästi ja yksiselitteisesti.

Siitä lähtien, kun polkumyyntiperusasetuksen N:o 384/96 9 artiklan 4 kohdan nojalla "neuvosto ottaa käyttöön lopullisen polkumyyntitullin", kun on tosiseikkojen perusteella lopullisesti todettu, että kyseessä on polkumyynti, että siitä on aiheutunut vahinkoa ja että yhteisön etu vaatii toimintaa 21 artiklan mukaisesti, perusteluvelvollisuuden noudattaminen näet tarkoittaa, että neuvoston päätöksestä olla hyväksymättä asetusehdotusta lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta ilmenee, ettei kyse ole polkumyynnistä tai ettei vastaavaa vahinkoa ole aiheutunut taikka se, ettei yhteisön etu vaadi toimenpiteitä sen osalta.

( ks. 88-91 kohta )

6. Yhteisön oikeudessa tunnustetaan oikeus korvaukseen silloin, kun kolme edellytystä täyttyy, eli kun rikotun oikeusnormin tarkoituksena on antaa oikeuksia yksityisille, kun rikkominen on riittävän ilmeinen ja kun vahinko, joka on aiheutunut henkilöille, joiden oikeuksia on loukattu, on välittömässä syy-yhteydessä toimeen ryhtynyttä tahoa koskeneen velvoitteen laiminlyöntiin.

Lainsäädäntötoimen perustelujen mahdollinen puutteellisuus ei aiheuta yhteisölle korvausvastuuta, eikä polkumyyntimenettelyn päättävän toimen perustelujen riittämättömyyskään sinänsä voi synnyttää yhteisölle tällaista vastuuta.

( ks. 97-99 kohta )