Julkisasiamiehen ratkaisuehdotus Alber 6 päivänä kesäkuuta 2002. - Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta. - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 98/5/EY - Asianajajan ammatin pysyvä harjoittaminen muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa ammatillinen pätevyys on hankittu. - Asia C-351/01.



Oikeustapauskokoelma 2002 sivu I-08101



Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset

1. Nyt esillä olevassa Ranskan tasavaltaa vastaan nostetussa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevassa kanteessa komissio vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että

1) Ranskan tasavalta ei ole noudattanut asianajajan ammatin pysyvän harjoittamisen helpottamisesta muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa ammatillinen pätevyys on hankittu, 16 päivänä helmikuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/5/EY (jäljempänä direktiivi) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,

2) Ranskan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

2. Direktiivin 16 artiklan mukainen täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 14.3.2000.

3. Direktiivin 16 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa: "Jäsenvaltioiden on annettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 14 päivänä maaliskuuta 2000. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä." Koska komissio ei tuohon päivämäärään mennessä saanut ilmoitusta siitä, että direktiivi olisi pantu täytäntöön, se osoitti 8.8.2000 Ranskan tasavallalle virallisen huomautuksen. Ranskan hallitus vastasi Ranskan pysyvän edustuston 16.11.2000 päivätyllä kirjeellä todeten, että laki, jolla direktiivi oli tarkoitus saattaa voimaan, oli valmisteilla. Komissio lähetti 24.1.2001 Ranskan tasavallalle perustellun lausunnon kehottaen sitä täytäntöönpanemaan direktiivin kahden kuukauden pituisen määräajan kuluessa.

4. Määräajan päättyessä olivat vaaditut direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset edelleen antamatta. Ranskan hallitus on kyllä vedonnut, kuten yhteisöjen tuomioistuimessa vireillä olevissa oikeudenkäynneissä usein tapahtuu, jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen päättymiseen. Yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kysymystä siitä, onko jäsenyysvelvoitteita jätetty noudattamatta, on kuitenkin arvioitava perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättymisajankohdan tilanteen nojalla. Koska on kiistatonta, ettei direktiiviä vielä tuona ajankohtana ollut saatettu Ranskan oikeusjärjestyksen osaksi, jäsenyysvelvoitteet on jätetty noudattamatta.

Oikeudenkäyntikulut

5. Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdassa määrätään, että asianosainen, joka häviää asian, on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. Koska komissio on vaatinut Ranskan tasavallan velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut, näin määrätään.

6. Tämän vuoksi ehdotan, että asia ratkaistaan seuraavasti:

1) Ranskan tasavalta ei ole noudattanut asianajajan ammatin pysyvän harjoittamisen helpottamisesta muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa ammatillinen pätevyys on hankittu, 16 päivänä helmikuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/5/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

2) Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.