ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 239/7

Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 18.5.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Vilniaus apygardos administracinis teismas – Liettua) – Litdana UAB v. Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

(Asia C-624/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - 314 artikla - Voittomarginaalijärjestelmä - Soveltamisen edellytykset - Kansallisten veroviranomaisten verovelvolliselta epäämä oikeus soveltaa voittomarginaalijärjestelmää - Laskuissa olevat merkinnät, jotka liittyvät myyjän soveltamaan voittomarginaalijärjestelmään ja vapautukseen arvonlisäverosta - Voittomarginaalijärjestelmän soveltamatta jättäminen myyjän tekemään luovutukseen - Tiedot, joiden nojalla voidaan epäillä sääntöjenvastaisuuksia tai petosta luovutuksessa))

(2017/C 239/09)

Oikeudenkäyntikieli: liettua

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Vilniaus apygardos administracinis teismas

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Litdana UAB

Vastaaja: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

Muu osapuoli: Klaipėdos apskrities valstybinė mokesčių inspekcija

Tuomiolauselma

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 13.7.2010 annetulla neuvoston direktiivillä 2010/45/EU, 314 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset epäävät verovelvolliselta, joka on saanut laskun, jossa on sekä voittomarginaalijärjestelmään että arvonlisäverovapautukseen liittyviä merkintöjä, oikeuden soveltaa voittomarginaalijärjestelmää, vaikka näiden viranomaisten jälkikäteen tekemästä tarkastuksesta ilmenee, että verovelvollinen jälleenmyyjä, joka on toimittanut käytetyt tavarat, ei ollut tosiasiallisesti soveltanut voittomarginaalijärjestelmää näiden tavaroiden luovutukseen, elleivät toimivaltaiset viranomaiset osoita, että verovelvollinen ei toiminut vilpittömässä mielessä tai se ei ollut toteuttanut kaikkia käytettävissään olleita kohtuullisia toimenpiteitä varmistaakseen, että sen suorittama liiketoimi ei johda siihen, että se osallistuu veropetokseen, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on varmistettava.

(1) EUVL C 48, 8.2.2016.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 249/3

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 31.5.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt tribunal de première instance francophone de Bruxelles – Belgia) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on U

(Asia C-420/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - SEUT 45 artikla - Työntekijöiden vapaa liikkuvuus - Velvollisuus rekisteröidä Belgiassa asuvan henkilön omistama ajoneuvo, joka on tarkoitettu käytettäväksi Italiassa))

(2017/C 249/04)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal de première instance francophone de Bruxelles

Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

U

Tuomiolauselma

SEUT 45 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan kaikkien jäsenvaltiossa asuvien työntekijöiden on rekisteröitävä kyseisessä jäsenvaltiossa omistamansa ajoneuvo, joka on jo rekisteröity toisessa jäsenvaltiossa ja joka on tarkoitettu pääosin käytettäväksi mainitun toisen jäsenvaltion alueella.

(1) EUVL C 346, 19.10.2015.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 168/5

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 5.4.2017 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Tribunale di Santa Maria Capua Vetere – Italia) – Rikosoikeudenkäynnit, joissa vastaajina ovat Massimo Orsi (C-217/15) ja Luciano Baldetti (C-350/15),

(Yhdistetyt asiat C-217/15 ja C-350/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - 2 ja 273 artikla - Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan samasta teosta, joka koskee arvonlisäveron maksamatta jättämistä, määrätään sekä hallinnollinen että rikosoikeudellinen seuraamus - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 50 artikla - Ne bis in idem -periaate - Syytteen tai seuraamusten kohteena ei ole sama henkilö))

(2017/C 168/05)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisuja pyytänyt tuomioistuin

jotka Tribunale di Santa Maria Capua Vetere

Rikosoikeudenkäynnin asianosaiset pääasioissa

Massimo Orsi (C-217/15) ja Luciano Baldetti (C-350/15)

Tuomiolauselma

Euroopan unionin perusoikeuskirjan 50 artiklaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä pääasioissa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jossa sallitaan syytteen nostaminen arvonlisäveron maksamatta jättämisen johdosta sen jälkeen, kun saman teon johdosta on määrätty lainvoimaiseksi tullut verotuksellinen seuraamus, jos kyseinen seuraamus on määrätty oikeushenkilön muodossa toimivalle yhtiölle ja mainittu syyte on puolestaan nostettu luonnollista henkilöä vastaan.

(1) EUVL C 245, 27.7.2015. EUVL C 311, 21.9.2015.
2)

Direktiivin 2002/22, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/136, 25 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että yritys, joka antaa puhelinnumeroita tilaajien käyttöön ja jolla on kansallisen lainsäädännön nojalla velvollisuus hankkia näiden tilaajien suostumus, jotta heitä koskevia tietoja voidaan käyttää numerotiedotus- ja puhelinluettelopalvelujen tarjoamista varten, muotoilee tämän pyynnön siten, että kyseiset tilaajat ilmaisevat näiden tietojen käyttöä koskevan suostumuksensa erikseen sen mukaan, missä jäsenvaltiossa yritykset, jotka voivat pyytää tässä säännöksessä tarkoitettuja tietoja, tarjoavat näitä palveluja.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 121/4

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 2.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landessozialgericht Rheinland-Pfalz, Mainz – Saksa) – Alphonse Eschenbrenner v. Bundesagentur für Arbeit

(Asia C-496/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Työntekijöiden vapaa liikkuvuus - SEUT 45 artikla - Asetus (EU) N:o 492/2011 - 7 artikla - Yhdenvertainen kohtelu - Rajatyöntekijä, joka on tuloverovelvollinen asuinjäsenvaltiossaan - Palkkaturva, jonka työskentelyjäsenvaltio suorittaa työnantajan maksukyvyttömyystapauksessa - Palkkaturvan laskentatavat - Työskentelyjäsenvaltion tuloveron ottaminen huomioon fiktiivisesti - Palkkaturva, jonka määrä on aikaisempaa nettopalkkaa pienempi - Kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehty sopimus))

(2017/C 121/05)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landessozialgericht Rheinland-Pfalz, Mainz

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Alphonse Eschenbrenner

Vastapuoli: Bundesagentur für Arbeit

Tuomiolauselma

SEUT 45 artiklaa ja työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta unionin alueella 5.4.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 492/2011 7 artiklaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä sille, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisissa olosuhteissa sen palkkaturvan määrä, jonka jäsenvaltio myöntää rajatyöntekijälle, joka ei ole tuloverovelvollinen tässä valtiossa eikä velvollinen maksamaan veroa palkkaturvasta, vahvistetaan vähentämällä kyseisen palkkaturvan laskennan perustana olevasta palkasta tulovero, sellaisena kuin se kannetaan kyseisessä valtiossa, mikä johtaa siihen, ettei kyseinen rajatyöntekijä saa, toisin kuin tässä samassa valtiossa asuvat ja työskentelevät henkilöt, palkkaturvaa, jonka määrä vastaa hänen aikaisempaa nettopalkkaansa. Tältä osin on vaikutuksetonta, ettei tällainen rajatyöntekijä voi esittää työnantajalleen vaatimusta siitä osasta hänen aikaisempaa bruttomääräistä palkkaansa, jota hän ei saanut tämän vähentämisen vuoksi.

(1) EUVL C 429, 21.12.2015.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 144/10

Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 9.3.2017 – Valittajina Samsung SDI Co. Ltd ja Samsung SDI (Malaysia) Bhd sekä muuna osapuolena Euroopan komissio

(Asia C-615/15 P) (1)

((Muutoksenhaku - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Televisioissa ja tietokoneiden näytöissä käytettävien värikuvaputkien maailmanlaajuiset markkinat - Hintoja, markkinoiden ja asiakkaiden jakamista ja tuotannon rajoittamista koskevat sopimukset ja yhtenäistetyt menettelytavat - Sakot - Sakkojen määrän laskennasta annetut vuoden 2006 suuntaviivat - 13 kohta - Kilpailusääntöjen rikkomiseen liittyvän myynnin arvon määrittäminen))

(2017/C 144/13)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittajat: Samsung SDI Co. Ltd ja Samsung SDI (Malaysia) Bhd (edustajat: M. Struys, A. Fall, L. Eskenazi ja C. Erol, avocats)

Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Biolan, G. Meessen ja H. van Vliet)

Tuomiolauselma

1) Valitus hylätään.

2) Samsung SDI Co. Ltd ja Samsung SDI (Malaysia) Bhd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

(1) EUVL C 27, 25.1.2016.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 63/2

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 11.1.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Krajský súd v Prešove – Slovakia) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on Jozef Grundza

(Asia C-289/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa - Puitepäätös 2008/909/YOS - 7 artikla - Kaksoisrangaistavuutta koskeva edellytys - 9 artikla - Tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta kieltäytymisen perusteet, jotka perustuvat kaksoisrangaistavuuden puuttumiseen - Täytäntöönpanovaltion kansalainen, joka on tuomittu tuomion antaneessa valtiossa viranomaisen päätöksen noudattamatta jättämisestä))

(2017/C 063/03)

Oikeudenkäyntikieli: slovakki

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Krajský súd v Prešove

Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

Jozef Grundza

Muu osapuoli: Krajská prokuratúra Prešov

Tuomiolauselma

Vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamisesta rikosasioissa annettuihin tuomioihin, joissa määrätään vapausrangaistus tai vapauden menetyksen käsittävä toimenpide, niiden täytäntöön panemiseksi Euroopan unionissa 27.11.2008 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2008/909/YOS, sellaisena kuin se on muutettuna 26.2.2009 tehdyllä neuvoston puitepäätöksellä 2009/299/YOS, 7 artiklan 3 kohtaa ja 9 artiklan 1 kohdan d alakohtaa on tulkittava siten, että kaksoisrangaistavuutta koskevan edellytyksen on katsottava täyttyvän pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, mikäli rikoksen perustana olevista tosiseikoista, sellaisina kuin ne käyvät ilmi tuomion antaneen valtion toimivaltaisen viranomaisen julistamasta tuomiosta, voitaisiin sellaisenaan määrätä rikosoikeudellisia seuraamuksia myös täytäntöönpanovaltiossa, jos tosiseikat olisivat tapahtuneet täytäntöönpanovaltion alueella.

(1) EUVL C 294, 7.9.2015.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 53/18

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 21.12.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour de cassation – Ranska) – Concurrence SARL v. Samsung Electronics France SAS ja Amazon Services Europe Sàrl

(Asia C-618/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Asetus (EY) N:o 44/2001 - Tuomioistuimen toimivalta - Sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausta koskeva asia - Valikoiva jakeluverkko - Verkon ulkopuolella internetissä tapahtuva jälleenmyynti - Kanne lainvastaisen häiriön kieltämiseksi - Liittymä))

(2017/C 053/21)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour de cassation

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Concurrence SARL

Vastapuolet: Samsung Electronics France SAS ja Amazon Services Europe Sàrl

Tuomiolauselma

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) 44/2001 5 artiklan 3 alakohtaa on tulkittava, kun kyseessä on tuomioistuimen toimivalta käsitellä tämän säännöksen perusteella vahingonkorvauskanne, joka koskee valikoivan jakeluverkon ulkopuolista myyntiä koskevan kiellon rikkomista eri jäsenvaltioissa ylläpidettyjen sivustojen välityksellä tehdyllä, kyseisessä verkossa myytäviä tavaroita koskevalla myyntitarjouksella, siten, että paikkakuntana, jossa vahinko on sattunut, on pidettävä sen jäsenvaltion aluetta, jossa kyseistä myyntikieltoa suojataan tällä kanteella, kun kantaja väittää myyntinsä vähentyneen kyseisellä alueella.

(1) EUVL C 38, 1.2.2016.
1)

Ranskan tasavalta ei ole noudattanut yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21.5.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/271/ETY, sellaisena kuin tämä on muutettuna 22.10.2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1137/2008, 4 artiklan 1 ja 3 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole varmistanut kaikkien yhdyskuntajätevesien biologista tai vastaavaa käsittelyä Goyaven, Bastelican, Morne-à-l’Eaun, Aiguilles-Château-Ville Vieillen, Borgo-Nordin, Isolan, Plombières-les-Bainsin, Saint-Cérén, Vinceyn, Etueffontin eikä Volx et Villeneuven taajamista peräisin olevalle yhdyskuntajätevedelle eli ei millekään päästöille taajamista, joiden asukasvastineluku on 10 000–15 000 haavoittumiselle alttiiden alueiden ulkopuolella, tai joiden asukasvastineluku on 2 000–10 000 ja joiden jätevedet johdetaan sisävesiin tai suistoihin.
2)

Sen määrittämiseksi, harjoittaako sopimuspuoleksi valittu yksikkö pääosaa toiminnastaan sellaisten alueellisten julkisyhteisöjen hyväksi, jotka ovat sen osakkaita ja joilla yhdessä on siihen vastaava määräysvalta kuin omiin yksikköihinsä, on otettava huomioon kaikki yksittäistapauksen olosuhteet, joihin voi kuulua toiminta, jota mainittu sopimuspuoleksi valittu yksikkö on harjoittanut näiden samojen alueellisten julkisyhteisöjen hyväksi ennen tämän yhteisen määräysvallan voimaantuloa.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 14/11

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 10.11.2016 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt tribunal de commerce de Paris ja Conseil d’État – Ranska) – Eco-Emballages SA v. Sphère France SAS ym. (C-313/15) sekä Melitta France SAS ym. v. Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie (C-530/15)

(Yhdistetyt asiat C-313/15 ja C-530/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Ympäristö - Direktiivi 94/62/EY - 3 artikla - Pakkaukset ja pakkausjätteet - Käsite - Rullat ja putkilot, joiden ympärille on kierretty joustavia tuotteita (rullahylsyt) - Direktiivi 2013/2/EU - Pätevyys - Direktiivin 94/62/EY liitteessä I olevan pakkauksia koskevan esimerkkiluettelon muuttaminen Euroopan komission toimesta - Käsitteen ”pakkaus” virheellinen tulkitseminen - Täytäntöönpanotoimivallan virheellinen käyttäminen))

(2017/C 014/14)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytäneet tuomioistuimet

Tribunal de commerce de Paris ja Conseil d’État

Pääasian asianosaiset

(asia C-313/15)

Kantaja: Eco-Emballages SA

Vastaajat: Sphère France SAS, Carrefour Import SAS, SCA Tissue France SAS, Melitta France SAS, SCA Hygiène Products SAS, Wepa France SAS (aiemmin Wepa Troyes SAS), Industrie Cartarie Tronchetti SpA, Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica SL, Cofresco Frischhalteprodukte GmbH & Co. KG, Kimberly-Clark SAS, Gopack SAS, Délipapier SAS, Scamark SAS, CMC France SARL, Schweitzer SAS, Paul Hartmann SA, Wepa France SAS (aiemmin Wepa Lille SAS), Système U Centrale Nationale SA, Industrie Cartarie Tronchetti France SAS

Muu osapuoli: Group’Hygiène syndicat professionnel

(asia C-530/15)

Kantajat: Melitta France SAS, Cofresco Frischhalteprodukte GmbH & Co. KG, Délipapier SAS, Gopack SAS, Industrie Cartarie Tronchetti SpA, Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica SL, Kimberly-Clark SAS, Wepa France SAS (aiemmin Lucart France), Paul Hartmann SA, SCA Hygiène Products SAS, SCA Tissue France SAS, Group’Hygiène syndicat professionnel

Vastaaja: Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie

Muu osapuoli: Industrie Cartarie Tronchetti France SAS

Tuomiolauselma

Pakkauksista ja pakkausjätteistä 20.12.1994 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/62/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 11.2.2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2004/12/EY, 3 artiklan 1 alakohtaa on tulkittava siten, että rullien ja putkiloiden muotoiset rullahylsyt, joiden ympärille on kierretty kuluttajille myytäviä joustavia tuotteita, ovat kyseisessä säännöksessä tarkoitettuja ”pakkauksia”.

(1) EUVL C 294, 7.9.2015. EUVL C 414, 14.12.2015.
1)

Rautateiden ja maanteiden julkisista henkilöliikennepalveluista sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1191/69 ja neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1107/70 kumoamisesta 23.10.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1370/2007 5 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että linja-autojen julkista henkilöliikennepalvelua koskevan hankintasopimuksen sopimuspuolen valintamenettelyssä tähän hankintasopimukseen sovelletaan edelleen tämän asetuksen 4 artiklan 7 kohtaa.
1)

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/2003 1 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että avioliiton pätemättömäksi julistamista koskeva kanne, jonka kolmas henkilö on nostanut toisen puolison kuoltua, kuuluu asetuksen N:o 2201/2003 soveltamisalaan.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 419/20

Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 21.9.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt vredegerecht te Ieper – Belgia) – Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen NV v. Gregory Demey

(Asia C-261/15) (1)

((Rautatieliikenne - Asetus (EY) N:o 1371/2007 - Matkustajien oikeudet ja velvollisuudet - Matkalipun puuttuminen - Tilannetta ei ole korjattu säännösten mukaiseksi määräajassa - Rangaistava teko))

(2016/C 419/25)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Vredegerecht te Ieper

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen NV

Vastaaja: Gregory Demey

Tuomiolauselma

Rautatieliikenteen matkustajien oikeuksista ja velvollisuuksista 23.10.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1371/2007 liitteessä I olevan kansainvälisiä rautatiekuljetuksia koskevan, 9.5.1980 tehdyn yleissopimuksen (COTIF), sellaisena kuin se on muutettuna kansainvälisiä rautatiekuljetuksia koskevan yleissopimuksen 3.6.1999 tehdyllä muutospöytäkirjalla, liitteessä A olevan 6 artiklan 2 kohdan viimeistä virkettä on tulkittava siten, että se ei ole esteenä sellaisille kansallisille säännöksille, joiden mukaan henkilöllä, joka tekee junassa matkan ilman, että hänellä olisi matkalippua sitä varten, ja joka ei korjaa tilannettaan säännösten mukaiseksi näissä säännöksissä asetettujen määräaikojen kuluessa, ei ole sopimussuhdetta rautatieyrityksen kanssa.

(1) EUVL C 270, 17.8.2015.
1)

Valmistettuun tupakkaan sovellettavan valmisteveron rakenteesta ja verokannoista 21.6.2011 annetun neuvoston direktiivin 2011/64/EU 15 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, josta on kyse pääasiassa ja jossa vähittäiskauppiaita kielletään myymästä tupakkatuotteita yksikköhinnalla, joka alittaa hinnan, jonka valmistaja tai maahantuoja on ilmoittanut kyseisiin tuotteisiin kiinnitetyssä veromerkissä, kunhan valmistaja tai maahantuoja on vapaasti vahvistanut kyseisen hinnan.
1)

Teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/48/EY 14 artiklaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään, että oikeudenkäynnin hävinneen osapuolen on korvattava oikeudenkäynnin voittaneen osapuolen oikeudenkäyntikulut ja jossa tuomioistuimelle, jonka tehtävänä on lausua kyseisten kulujen korvaamisesta, annetaan mahdollisuus ottaa huomioon sen käsiteltävänä olevan asian erityispiirteet ja jossa asianajajan käytöstä aiheutuneille kuluille määritetään kiinteämääräisistä tariffeista koostuva järjestelmä, sillä edellytyksellä, että kyseisillä tariffeilla varmistetaan se, että oikeudenkäynnin hävinneen osapuolen maksettavaksi tulevat kulut ovat kohtuulliset, mikä kansallisen tuomioistuimen on tarkistettava. Kyseisen direktiivin 14 artikla on kuitenkin esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään kiinteämääräisistä tariffeista ja jolla sen sisältämien liian alhaisten enimmäismäärien takia ei varmisteta sitä, että oikeudenkäynnin hävinneen osapuolen on maksettava vähintään huomattava ja asianmukainen osa sellaisista kohtuullisista kuluista, joita oikeudenkäynnin voittaneelle osapuolelle on aiheutunut.
2)

Työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15.10.1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68 12 artiklaa on tulkittava siten, että lapsella ja vanhemmalla, joka on kolmannen maan kansalainen ja jolla on lapsen yksinhuoltajuus, on tämän säännöksen nojalla oleskeluoikeus vastaanottavassa jäsenvaltiossa pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa toinen vanhemmista on unionin kansalainen, joka on työskennellyt kyseisessä jäsenvaltiossa mutta joka on lakannut asumasta siellä ennen kuin lapsi on aloittanut siellä koulunkäyntinsä.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 287/11

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 2.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt korkein hallinto-oikeus – Suomi) – asia, jonka on saattanut vireille C

(Asia C-122/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - Yhdenvertaisen kohtelun periaate ja ikään perustuvan syrjinnän kielto - Direktiivi 2000/78/EY - Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa - 2, 3 ja 6 artikla - Erilainen kohtelu iän perusteella - Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan eläketuloa verotetaan tietyissä tapauksissa ankarammin kuin palkkatuloa - Direktiivin 2000/78 soveltamisala - Euroopan unionin toimivalta välittömän verotuksen alalla))

(2016/C 287/14)

Oikeudenkäyntikieli: suomi

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Korkein hallinto-oikeus

Pääasian asianosainen

C

Tuomiolauselma

Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY 3 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen eläketulon lisäveroa koskeva kansallinen lainsäädäntö ei kuulu tämän direktiivin eikä näin myöskään Euroopan unionin perusoikeuskirjan 21 artiklan 1 kohdan aineelliseen soveltamisalaan.

(1) EUVL C 171, 26.5.2015.
2)

Asetuksen N:o 1013/2006, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 255/2013, 50 artiklan 1 kohtaa, jonka mukaan jäsenvaltioiden kyseisen asetuksen säännösten rikkomiseen soveltamien seuraamusten on oltava oikeasuhteisia, on tulkittava siten, että jätteiden siirrosta, jonka osalta saman asetuksen liitteessä VII tarkoitetussa saateasiakirjassa on esitetty virheellisiä tai ristiriitaisia tietoja, voidaan lähtökohtaisesti määrätä seuraamukseksi maksu, jonka määrä vastaa suuruudeltaan maksua, jota sovelletaan silloin, kun velvollisuutta täyttää kyseinen asiakirja ei ole noudatettu. Tällaisen seuraamuksen oikeasuhteisuuden valvonnan yhteydessä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on aivan erityisesti otettava huomioon ne riskit, joita kyseinen rikkominen saattaa aiheuttaa ympäristön ja ihmisten terveyden suojelun alalla.