ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Henkilöstösääntöjen 25 artiklassa vahvistetulla päätösten perusteluvelvollisuudella pyritään antamaan yhteisöjen tuomioistuimille mahdollisuus tutkia riidanalaisen päätöksen laillisuus ja antamaan asianomaiselle henkilölle riittävästi tietoja, joiden perusteella hän voi arvioida sitä, onko päätöstä pidettävä perusteltuna vai rasittaako sitä virhe, jonka perusteella sen lainmukaisuus voidaan riitauttaa. Perusteluvelvollisuutta on noudatettu silloin kun kanteen kohteena oleva toimi on annettu tilanteessa, jonka asianomainen virkamies tuntee ja jonka avulla hän kykenee ymmärtämään toimenpiteen merkityksen hänen itsensä kannalta.

Henkilöstösäännöissä määrätyn perusteluvelvollisuuden noudattamista arvioitaessa on otettava huomioon asiakirjat, joilla päätös on annettu tiedoksi, sekä olosuhteet, joiden vallitessa päätös on tehty ja annettu asianomaiselle tiedoksi. Riittää, että asianomainen on saanut sisäisten kirjeiden tai ilmoitusten välityksellä tiedon niistä olennaisista seikoista, joihin hallinnon päätös nojautuu.

(ks. 29 ja 30 kohta).

Viittaukset: yhdistetyt asiat 33/79 ja 75/79, Kuhner v. komissio, 28.5.1980 (Kok. 1980, s. 1677, 15 kohta); asia C-294/95 P, Ojha v. komissio, 12.11.1996 (Kok. 1996, s. I-5863, 35 kohta) ja asia T-28/97, Hubert v. komissio, 17.7.1998 (Kok. H. 1998, s. II-1255, 93 kohta).
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Oikeudenkäyntimenettely - Uusien perusteiden esittäminen käsittelyn kuluessa - Edellytykset - Uusien perusteiden käsite - Esitetyn perusteen laajentaminen

(Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 48 artiklan 2 kohta)

2. Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Banaanit - Tuontijärjestelmä - Tariffikiintiö - Siirtymätoimenpiteet, joilla pyritään helpottamaan yhteisön järjestelmään siirtymistä - Edellytykset - Yhteiseen markkinajärjestelyyn siirtymisestä aiheutuneet vaikeudet - Komission sovellus säännöstä

(Neuvoston asetuksen N:o 404/93 30 artikla)

3. Kumoamiskanne - Riidanalainen toimi - Toimen lainmukaisuuden arviointi niiden tietojen perusteella, jotka olivat käytettävissä toimen tekemishetkellä

(EY:n perustamissopimuksen 173 artikla (josta on muutettuna tullut EY 230 artikla))

Tiivistelmä

1. Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohdasta ja 48 artiklan 2 kohdasta ilmenee, että kanteessa on mainittava erityisesti yhteenveto kanteen oikeudellisista perusteista ja että asian käsittelyn kuluessa ei saa vedota uuteen perusteeseen, ellei se perustu käsittelyn aikana esille tulleisiin tosiseikkoihin tai oikeudellisiin seikkoihin. Peruste, jolla laajennetaan aikaisemmin - nimenomaisesti tai implisiittisesti - kannekirjelmässä esitettyä perustetta ja jolla on läheinen yhteys tähän perusteeseen, on kuitenkin otettava tutkittavaksi.

( ks. 39 kohta )

2. Banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen N:o 404/93 30 artiklassa annetaan komissiolle oikeus toteuttaa siirtymätoimenpiteitä, joiden tarkoituksena on selviytyä sellaisista häiriöistä sisämarkkinoilla, jotka johtuvat siitä, että kansallisista järjestelmistä on siirrytty yhteiseen markkinajärjestelyyn, ja joiden tavoitteena on auttaa voittamaan talouden toimijoille yhteiseen markkinajärjestelyyn siirtymisestä aiheutuneet vaikeudet, jotka johtuvat asetuksen N:o 404/93 antamista edeltäneiden kansallisten markkinoiden olosuhteista. Komission on tältä osin otettava huomioon sellaisten talouden toimijoiden tilanne, jotka toimivat tietyllä tavalla asetusta N:o 404/93 edeltäneen kansallisen lainsäädännön perusteella ilman, että ne olisivat voineet ennakoida tämän toiminnan vaikutuksia yhteisen markkinajärjestelyn käyttöönoton jälkeen. Komissio on soveltanut asianmukaisesti kyseistä artiklaa, jota on poikkeuksena asetuksen N:o 404/93 yleiseen järjestelmään tulkittava suppeasti, kun se on katsonut, että tämä artikla velvoittaa komission korvaamaan kyseessä olevalle toimijalle ainoastaan ne kulut, joita sille aiheutuu mukautumisesta uusiin oikeudellisiin edellytyksiin mainitun asetuksen johdosta.

( ks. 66-67, 70 ja 79 kohta )

3. Perustamissopimuksen 173 artiklaan (josta on muutettuna tullut EY 230 artikla) perustuvan kumoamiskanteen yhteydessä riidanalaisen toimenpiteen lainmukaisuutta on arvioitava niiden tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen mukaan, jotka olivat olemassa toimenpiteen toteuttamisen ajankohtana.

( ks. 97 kohta )
Palvelukseenottokilpailun hakijoiden toimittamien tutkintotodistusten arviointi sen jäsenvaltion oikeuden mukaan, jossa he ovat suorittaneet opintonsa, ei aiheuta eri jäsenvaltioista peräisin olevien hakijoiden erilaista kohtelua. Kaikkia saman koulutuksen saaneita hakijoita kohdellaan samalla tavalla heidän osallistuessaan yhteisöjen toimielinten kilpailuihin riippumatta kansalaisuudesta tai heidän tutkintotodistustensa oikeudellisesta asemasta heidän kotimaassaan. Kyseessä olevan henkilön hakemuksen arviointi häneen sovellettavan kansallisen oikeuden valossa ei siksi sellaisenaan merkitse yhdenvertaisuusperiaatteen rikkomista.

Yhteisöjen tuomioistuinten valvonnan, jota siltä on pyydetty mahdollisen toimielimen suorittaman tutkintotodistusten vertailun osalta, on rajoituttava siihen, että tarkastetaan, onko menettelysääntöjä ja perusteluvelvollisuutta noudatettu, ovatko riidanalaisen valinnan perusteena käytetyt tosiseikat paikkansapitäviä ja ettei näitä tosiseikkoja arvioitaessa ole tehty ilmeistä arviointivirhettä eikä harkintavaltaa ole käytetty väärin.

Kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä annetulla direktiivillä 89/48/ETY toteutetun yhdenmukaistamisen ei voida katsoa rajoittavan harkintavaltaa, joka toimielimellä on sen vertaillessa tutkintotodistusten arvoa henkilöstösääntöjen 27 artiklan mukaisen palvelukseenottopolitiikkansa yhteydessä.

Eri jäsenvaltioissa järjestettävien koulutusohjelmien arviointi, jonka yhteisöjen toimielin toteuttaa kilpailuun osallistumisen edellytysten asettamiseksi, edellyttää monimutkaista harkintaa, jonka yhteydessä toimielimellä on laaja harkintavalta. Harkinta on toteutettava henkilöstösääntöjen 27 artiklan valossa, jossa toimielin velvoitetaan hankkimaan palvelukseensa mahdollisimman päteviä virkamiehiä.

Kilpailuilmoituksessa on annettava kiinnostuneille mahdollisimman tarkat tiedot kyseessä olevan toimen hoitamisen edellytyksistä, jotta he voivat arvioida, kannattaako heidän tehdä hakemus ja mitkä todistukset ovat valintalautakunnalle tärkeitä ja mitkä sen vuoksi on liitettävä hakemukseen.

Henkilöstösääntöjen liitteessä III olevan 5 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettu järjestelmä menettäisi merkityksensä, jos kilpailun valintalautakunnalla olisi mahdollisuus soveltaa edellytyksiä, joita ei ole mainittu kilpailuilmoituksessa ja jotka liittyvät siten muuhun kuin hakemusten vertailuun kilpailuilmoituksessa edellytettyjen todistusten perusteella.

Tästä seuraa, että todistuksiin ja kokeisiin perustuvan kilpailun valintalautakunnalla ei ole oikeutta kieltäytyä hyväksymästä hakijaa osallistumaan kokeisiin sillä perusteella, että hän ei täytä edellytystä, jota ei ole mainittu kilpailuilmoituksessa.

(ks. 56 ja 57 kohta)

Viittaukset: asia T-158/89, Van Hecken v. talous- ja sosiaalikomitea, 28.11.1991 (Kok. 1991, s. II-1341, 23-25 kohta).
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Ennakkoratkaisukysymykset - Pätevyyden arviointi - Asetuksen pätemättömyyden toteamisen vaikutukset - Perustamissopimuksen 176 artiklan (josta on tullut EY 233 artikla) analoginen soveltaminen - Yhteisöjen toimielinten velvollisuuksien laajuus - Todetusta lainvastaisuudesta aiheutuneen vahingon korvaamisen kuuluminen näihin velvollisuuksiin

(EY:n perustamissopimuksen 176 ja 177 artikla sekä 215 artiklan 2 kohta (joista on tullut EY 233 ja EY 234 artikla sekä EY 288 artiklan 2 kohta))

Tiivistelmä

$$Jos yhteisöjen tuomioistuin on todennut perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) mukaisessa menettelyssä, että yhteisöjen viranomaisten toimi on pätemätön, tästä päätöksestä seuraa oikeudellisesti, että yhteisön toimivaltaisten toimielinten on toteutettava tarvittavat toimenpiteet todetun lainvastaisuuden korjaamiseksi. Niiden tehtävänä on tällöin toteuttaa ennakkoratkaisuasiassa annetun tuomion täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet samalla tavalla kuin niiden on toteutettava perustamissopimuksen 176 artiklan (josta on tullut EY 233 artikla) nojalla tuomion, jossa on kumottu säädös tai todettu yhteisön toimielimen laiminlyönti lainvastaiseksi, täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet. Nimittäin silloin kun ennakkoratkaisuasiassa annetussa tuomiossa todetaan yhteisön toimi pätemättömäksi, perustamissopimuksen 176 artiklassa asetettua velvollisuutta sovelletaan analogisesti.

Toimielinten velvollisuus toteuttaa tarvittavat toimenpiteet yhteisöjen tuomioistuinten toteamien lainvastaisuuksien korjaamiseksi ei pelkästään velvoita niitä toteuttamaan välttämättömät lainsäädännölliset tai hallinnolliset toimenpiteet, vaan se velvoittaa ne myös korvaamaan jo tehdystä lainvastaisuudesta aiheutuneen vahingon edellyttäen, että perustamissopimuksen 215 artiklan toisen kohdan (josta on tullut EY 288 artiklan toinen kohta) edellytykset, eli virhe, vahinko ja syy-yhteys täyttyvät.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Kumoamiskanne - Määräajat - Alkamisajankohta - Julkaisemispäivä - Päivä, jona toimesta saadaan tieto - Toissijaisuus

(EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohta (josta on tullut EY 88 artiklan 2 kohta) ja 173 artiklan viides kohta (josta on muutettuna tullut EY 230 artiklan viides kohta)

2 Valtiontuki - Kielto - Poikkeukset - Tuet, joita voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvina - Komission harkintavalta - Tuomioistuinten harjoittama valvonta - Rajat - Laillisuuden arviointi päätöksen tekohetkellä käytettävissä olleiden tietojen perusteella

(EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohta (josta on muutettuna tullut EY 87 artiklan 3 kohta) ja 173 artikla (josta on muutettuna tullut EY 230 artikla)

3 Valtiontuki - Kielto - Poikkeukset - Tuet, joita voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvina - Vaikeuksissa olevan yrityksen rakenneuudistukseen myönnettävät tuet - Suunniteltujen toimenpiteiden asianmukaisuuden arviointi

Tiivistelmä

1 EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan viidennen kohdan (josta on muutettuna tullut EY 230 artikla) sanamuodosta ilmenee, että päivä, jona säädöksestä tai muusta toimesta saadaan tieto, on kanteen nostamista koskevan määräajan alkamispäivän perusteena toissijainen toimen julkaisemispäivään tai sen tiedoksiantamispäivään nähden.

Koska komissiolla on velvollisuus julkaista Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa (josta on tullut EY 88 artiklan 2 kohta) määrätyn menettelyn päätteeksi tehtyjen valtiontukia koskevien ehdollisten hyväksymispäätösten koko teksti, määräaika kanteen nostamiselle alkaa kulua päätöksen julkaisemispäivästä.

2 Komissiolla on laaja harkintavalta, kun se soveltaa perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohtaa (josta on muutettuna tullut EY 87 artiklan 3 kohta). Jos tätä harkintavaltaa käytettäessä joudutaan suorittamaan monitahoisia taloudellisen ja sosiaalisen tilanteen arviointeja, tällaisen harkintavallan nojalla tehdyn päätöksen tuomioistuinvalvonnassa on rajoituttava tutkimaan, että menettelyä ja perusteluja koskevia sääntöjä on noudatettu, että riidanalaisen ratkaisun perustana olevat tosiseikat ovat aineellisesti oikeita, että näiden tosiseikkojen arvioinnissa ei ole tapahtunut ilmeistä arviointivirhettä ja että harkintavaltaa ei ole käytetty väärin. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei voi varsinkaan korvata päätöksentekijän arviointia omalla taloudellisella arvioinnillaan.

Lisäksi kun käsitellään perustamissopimuksen 173 artiklaan (josta on muutettuna tullut EY 230 artikla) perustuvaa kumoamiskannetta, yhteisön toimenpiteen lainmukaisuutta on arvioitava niiden tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen perusteella, jotka olivat olemassa toimenpiteen toteuttamisen ajankohtana. Erityisesti on todettava, että komission monitahoisia arviointeja on tutkittava ainoastaan niiden seikkojen perusteella, jotka olivat komission tiedossa sen arvioidessa asiaa.

3 Tietyn yrityksen rakenneuudistustoimenpiteiden asianmukaisuus riippuu ennen kaikkea siitä, millaisessa tilanteessa kulloinkin kyseessä oleva yritys on.
Toimenpidettä tehtäessä harkintavaltaa on käytetty väärin, jos osoitetaan, että nimittävä viranomainen on sitä toteuttaessaan toiminut muiden kuin kyseisissä säännöissä määrättyjen päämäärien saavuttamiseksi, tai jos objektiivisten, asiaankuuluvien ja yhtäpitävien seikkojen perusteella on selvää, että toimenpide on tehty muiden kuin esitettyjen päämäärien saavuttamiseksi.

Kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa toimielimen toimenpiteen, tällä toimielimellä on perustamissopimuksen 176 artiklaan perustuva velvollisuus toteuttaa tuomion täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet. Asianomaisen toimielimen on näitä toimenpiteitä toteuttaessaan noudatettava tuomiolauselman taustana olevia perusteluja, jotka muodostavat tuomion olennaiset perusteet. Toimielin rikkoo tätä määräystä, jos se — sen jälkeen, kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on kumonnut sellaisen virkamiehen nimityksen, joka ei täyttänyt erästä avointa virkaa koskevassa ilmoituksessa määrättyä vähimmäisedellytystä, kun taas kantaja täytti ne kaikki — nimittää saman virkamiehen kyseiseen virkaan sen jälkeen kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on kumonnut kyseisen avointa virkaa koskevan ilmoituksen ja näin ollen myös alun perin esitetyt hakemukset, ja julkaisee uuden avointa virkaa koskevan ilmoituksen, johon sisältyy selvästikin kyseistä virkamiestä suosivia edellytyksiä, vaikka kumoamistuomiossa ei ole arvosteltu alkuperäistä avointa virkaa koskevaa ilmoitusta vaan todetaan, että toimielin oli tehnyt ilmeisen arviointivirheen vertaillessaan hakijoiden ansioita. Toimiessaan tällä tavoin toimielin on laiminlyönyt tuomion asianmukaisen täytäntöönpanon jättäessään täysin noudattamatta tuomion välttämättömiä perusteluja.

(ks. 30, 32 ja 33 kohta)

Viittaukset: yhdistetyt asiat 97/86, 193/86, 99/86 ja 215/86, Asteris ym. ja Kreikka v. komissio, 26.4.1988 (Kok. 1988, s. 2181, 27 kohta); asia T-106/92, Frederiksen v. parlamentti, 2.2.1995 (Kok. H. 1995, s. II-99, 31 kohta); asia T-21/96, Giannini v. komissio, 19.3.1997 (Kok. H. 1997, s. II-211,23-29 kohta) ja asia T-224/95, Tremblay ym. v. komissio, 27.11.1997 (Kok. 1997, s. II-2215, 72 kohta).
Päätös, jolla virkamies määrätään pidätettäväksi virantoimituksesta, on virkamiehelle vastainen toimenpide, jota vastaan voidaan nostaa kumoamiskanne henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklassa säädetyin edellytyksin. Tämä koskee vielä suuremmalla syyllä tilannetta, jossa nimittävä viranomainen on määrännyt pidätettäväksi osan virantoimituksesta pidätetyn virkamiehen palkasta henkilöstösääntöjen 88 artiklan toisen kohdan perusteella.

Päätös, jolla virkamies on määrätty pidätettäväksi virantoimituksesta, on henkilöstösääntöjen 25 artiklan toisen kohdan nojalla perusteltava nimenomaan siksi, että se on virkamiehelle vastainen toimenpide. Näiden perustelujen on vastattava henkilöstösääntöjen 88 artiklan ensimmäisessä kohdassa säädettyä edellytystä, jonka mukaan nimittävä viranomainen voi pidättää virkamiehen virantoimituksesta välittömästi vain katsoessaan kyseisen virkamiehen tehneen vakavan virheen riippumatta siitä, onko kyse virkavelvollisuuksien vai lain rikkomisesta. Tältä osin henkilöstösääntöjen 88 artiklassa ei vaadita nimittävää viranomaista ottamaan lopullisesti kantaa henkilöstösääntöjen mukaisten velvoitteiden rikkomisen tapahtumiseen, vaan ainoastaan esittämään syyt, joiden vuoksi menettelyn kohteena olevan virkamiehen väitetään tehneen vakavan virheen.

(ks. 46 ja 49 kohta)

Viittaukset: em. asia Gutmann v. komissio.
8

Komissio otti 29.5.1991 antamallaan asetuksella (ETY) N:o 1472/91 (EYVL L 138, s. 62, jäljempänä asetus N:o 1472/91) käyttöön väliaikaisen polkumyyntitullin Intiasta ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan oksaalihapon tuonnissa. Tämän asetuksen 13 kohdassa komissio toteaa perusasetuksen 2 artiklan 5 kohtaan viitaten, että sen oli otettava huomioon se seikka, että Kiinan kansantasavalta ei ole markkinatalousmaa. Asetuksen N:o 1472/91 ( *2 )2 kohdassa komissio toteaa, että ”[k]oska Kiinan tasavaltaa koskevassa kyselyssä ei ole saatu tyydyttäviä vastauksia, komissio on tehnyt alustavat päätelmät käytettävissä olevien tietojen eli valituksesta ilmenevien tietojen perusteella, ja huomioon otetut hinnat vastaavat ainoan kyselyyn vastanneen maahantuojan hintoja” ja että ”tämän perusteella komissio on todennut, että alihinnoittelu on ollut keskimäärin 25,05 prosenttia vuoden 1990 kahdeksan ensimmäisen kuukauden aikana”. Komissio lisää 43 kohdassa, että ”Kiinan kansantasavallan osalta komissio on ottanut huomioon sen seikan, että vaikka asiasta on annettu sitoumus, tämä maa on edelleenkin jatkanut polkumyyntiä, mikä on aiheuttanut kyseiselle yhteisön teollisuudelle huomattavaa vahinkoa”. Lopuksi asetuksen N:o 1472/91 1 artiklassa vahvistetaan 20,3 prosentin väliaikainen polkumyyntitulli Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan oksaalihapon tuonnissa. Asetuksen 3 artiklassa säädetään, että ”sanotun rajoittamatta (perus)asetuksen 7 artiklan 4 kohdan b alakohdan säännösten soveltamista, osapuolet, joiden etua asia koskee, voivat antaa määräajassa, joka on yksi kuukausi tämän asetuksen voimaantulosta, komissiolle näkemyksensä tiedoksi kirjallisesti ja esittää komissiolle pyynnön tulla kuulluksi”. Asetus N:o 1472/91 tuli sen 4 artiklan mukaisesti voimaan 2.6.1991.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Vastuun syntymisen edellytykset - Toimielinten lainvastainen toiminta - Maidontuottajilta on evätty viitemäärät lisämaksujärjestelmän soveltamisen yhteydessä sen jälkeen, kun tuottajat ovat keskeyttäneet toimituksensa maidon myynnistä luopumista koskevan palkkiojärjestelmän yhteydessä - Tuottaja, joka ei ole aloittanut tuotantoa uudelleen kaupan pitämisestä luopumisesta annetun sitoumuksen päätyttyä - Perusteltua luottamusta ei ole loukattu

(EY:n perustamissopimuksen 215 artiklan toinen kohta (josta on tullut EY 288 artiklan toinen kohta); neuvoston asetukset N:o 1078/77 ja N:o 857/84)

Tiivistelmä

$$Yhteisön vastuu ei voi syntyä asetuksen N:o 857/84 soveltamisen perusteella, kun tässä asetuksessa vahvistetaan maidon lisämaksujärjestelmässä viitemäärä viitevuoden kuluessa toimitetun maidon perusteella jokaiselle tuottajalle, joka on tehnyt asetuksen N:o 1078/77 mukaisesti maidon pitämisestä luopumista koskevan sitoumuksen, joka on päättynyt ennen kuin asetus N:o 857/84 tuli voimaan, ja joka ei ole aloittanut uudelleen tuotantoa kyseisenä päivänä syistä, jotka eivät liity sitoumukseen olla pitämättä maitoa kaupan, eikä ole esittänyt objektiivista näyttöä mahdollisesta aikomuksesta aloittaa maidontuotanto uudelleen tämän sitoumuksen päättyessä.

Jos tuottaja ei ole osoittanut tällaista aikomustaan, hän ei voi perustellusti luottaa siihen, että hän voi aloittaa maidontuotannon uudelleen milloin tahansa tulevaisuudessa, sillä tuottajan asema ei eroa sellaisten taloudellisten toimijoiden asemasta, jotka eivät tuottaneet maitoa ja jotka olivat viitemääräjärjestelmän käyttöön ottamisen jälkeen estyneitä aloittamaan maidontuotannon. Yhteisten markkinajärjestelyjen tarkoituksena on jatkuva mukautuminen taloudellisen tilanteen muutoksiin, ja tällä alalla talouden toimijat eivät voi perustaa perusteltua luottamustaan siihen, etteivät markkinapolitiikan tai rakennepolitiikan alaan kuuluvista säännöistä mahdollisesti johtuvat rajoitukset koskisi niitä.

( ks. 49, 67 ja 71 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - Luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt - Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä ja oikeushenkilöitä koskevat toimet - Perunatärkkelystuotannon kiintiöjärjestelmästä annettu asetus - Yhtä jäsenvaltiota koskeva erityinen järjestelmä - Perunatärkkelyksen tuottajan nostama kanne - Tutkimatta jättäminen

(EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan neljäs kohta; neuvoston asetus (EY) N:o 1868/94)

Tiivistelmä

Perunatärkkelyksen tuottajan nostama kanne perunatärkkelystuotannon kiintiöjärjestelmästä annetun asetuksen (EY) N:o 1868/94 kumomiseksi on jätettävä tutkimatta. Tähän ei vaikuta se, että asetuksessa on säädetty yhtä jäsenvaltiota koskevasta erityisestä järjestelmästä.

Mainittu asetus on laadittu yleistä ja abstraktia sanamuotoa käyttäen ja sitä sovelletaan kaikissa jäsenvaltioissa ottamatta millään tavalla huomioon yksittäisten tuottajien tilannetta. Näin ollen asetusta sovelletaan objektiivisesti määriteltyihin tilanteisiin ja sen oikeusvaikutukset kohdistuvat yleisesti ja abstraktisti tarkoitettuun henkilöryhmään. Tietylle jäsenvaltiolle varattu erityiskohtelu johtuu kyseisen asetuksen yleisestä tavoitteesta, eikä se siis liity niiden elinkeinonharjoittajien erityisominaisuuksiin, joihin erilainen kohtelu vaikuttaa. Asetuksen ei myöskään voida katsoa koskevan kantajaa erikseen sen vuoksi, että sitä sovelletaan vain tiettyihin elikeinonharjoittajiin, jos sitä sovelletaan sellaisen tilanteen perusteella, joka on asetuksessa objektiivisesti määritelty sen tarkoituksen mukaisesti, ja tässä tapauksessa asetuksen tarkoituksena on antaa yhteisön tukea jäsenvaltioiden välityksellä niille tärkkelyksentuottajille, jotka ovat aikaisemmin saaneet yhteisön tukea.
Asia T-175/94

International Procurement Services SA

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Vahingonkorvauskanne — Julkiset hankinnat — Euroopan kehitysrahasto — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Tavaran alkuperän arviointi”

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) 11 päivänä heinäkuuta 1996 antama tuomio II-731

Tuomion tiivistelmä

Kansainväliset sopimukset – AKT-valtioiden ja ETY:n välillä tehty kolmas Lomén sopimus – Taloudellista ja teknistä yhteistyötä koskevat määräykset – Julkisia tavaranhankintoja koskevien sopimusten tekomenettely – AKT-valtioiden ja komission tehtävät – AKT-valtioiden toimivalta sopimuksentekomenettelyssä – Komissiolle kuuluva valvontavalta – Epäily siitä, ovatko tavarat peräisin yhteisöstä – Yhteisön vastuun syntyminen komission esittämän todisteita koskevan vaatimuksen vuoksi – Vastuun syntymättä jääminen

(8.12.1984 tehty kolmas Lomén AKT — ETY-yleissopimus)

AKT-valtioiden ja ETY:n välillä tehdyssä kolmannessa Lomén sopimuksessa määrätyn taloudellisen ja teknisen yhteistyön yhteydessä Euroopan kehitysrahaston välityksellä rahoitetut hankintasopimukset ovat kansallisia hankintasopimuksia ja vain AKT-valtiot ovat vastuussa niiden valmistelusta, niitä koskevista neuvotteluista ja niiden tekemisestä. Kyseiseen tarjouskilpailuun osallistuneilla yrityksillä tai sen voittaneilla yrityksillä ei puolestaan ole mitään tekemistä komission ja AKT-valtioiden kahdenvälisten suhteiden kanssa tässä asiassa.

Komissiolla ei ole pelkästään oikeus vaan myös velvollisuus varmistaa aina ennen maksun suorittamista yhteisöjen varoista, että tällaisille maksuille asetetut edellytykset ovat todella täyttyneet. Tämän vuoksi komissiolla on nimenomaisesti velvollisuus kerätä tarpeellisia tietoja sen varmistamiseksi, että Euroopan kehitysrahaston varoja käytetään taloudellisesti, ja kieltäytyä hyväksymästä sille esitettyjä laskuja silloin, kun sillä on painavia syitä epäillä, että niitä edellytyksiä, jotka on asetettu yhteisön osallistumiselle rahoitukseen, ei ole noudatettu.

Koska yksi näistä edellytyksistä on se, että kyseisten tavaroiden on oltava peräisin yhteisöstä, minkä toteen näyttäminen kuuluu tarjouskilpailun voittajalle, komissio ei ole syyllistynyt lainvastaiseen tai virheelliseen toimintaan sen vuoksi, että se on vakavien epäilyjen vuoksi vaatinut tarjouskilpailun voittajaa esittämään asiakirjoja tai antamaan tietoja, jotka todistavat tavaroilta vaadittavan alkuperän.