ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Verotus - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Valmisteverot - Direktiivit 92/83/ETY ja 92/84/ETY - Alkoholi ja alkoholijuomat - Valmisteveron vähimmäismäärän kantaminen oluesta mutta ei viinistä - Jäsenvaltioiden harkintavalta

(EY:n perustamissopimuksen 95 artikla (josta on muutettuna tullut EY 90 artikla); neuvoston direktiivit 92/83/ETY ja 92/84/ETY)

2 Verotus - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Valmisteverot - Direktiivit 92/83/ETY ja 92/84/ETY - Alkoholi ja alkoholijuomat - Sen hyväksyttävyys, että valmisteveron vähimmäismäärä kannetaan oluesta mutta ei viinistä - Yhteisön lainsäätäjän harkintavalta - Perustamissopimuksen 99 artiklaa (josta on tullut EY 93 artikla) ei ole rikottu

(EY:n perustamissopimuksen 99 artikla (josta on tullut EY 93 artikla))

3 Verotus - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Valmisteverot - Direktiivi 92/84/ETY - Alkoholi ja alkoholijuomat - Viinistä ja oluesta kannettavan veron vähimmäisverokantaa koskeva ero - Erityistä perusteluvelvollisuutta ei ole

(Neuvoston direktiivi 92/84/ETY)

Tiivistelmä

1 Alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta annetussa direktiivissä 92/83/ETY ja alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen määrien lähentämisestä annetussa direktiivissä 92/84/ETY jäsenvaltioille asetetaan ainoastaan velvollisuus soveltaa oluen valmisteveron vähimmäismäärää. Jäsenvaltioille jää siten riittävä harkintavalta, jotta ne voivat verottaa viiniä ja olutta siten, että kansallisen tuotannon suojeleminen perustamissopimuksen 95 artiklassa tarkoitetussa merkityksessä suljetaan kokonaisuudessaan pois.

2 Yhteisön lainsäätäjän tavoitteena sen antaessa alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta annetun direktiivin 92/83/ETY ja alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen määrien lähentämisestä annetun direktiivin 92/84/ETY ei ollut lähentää viinin ja oluen verotusta toisiinsa. Neuvosto on sille perustamissopimuksen 99 artiklassa (josta on tullut EY 93 artikla) nimenomaisesti annetun toimivallan perusteella sisämarkkinoiden toteuttamisen ja toiminnan varmistamiseksi tahtonut lähentää yhtäältä viinin ja toisaalta oluen valmisteveroa koskevaa kansallista lainsäädäntöä. Lisäksi yhteisön toimielimet voivat toteuttaa asteittain tietyn alan yhdenmukaistamisen tai edetä vaiheittain kansallisten lainsäädäntöjen lähentämisessä. Siten perustamissopimuksen 99 artiklan vastaista ei ole, että neuvosto on antanut nämä direktiivit, joissa jäsenvaltioille asetetaan ainoastaan velvollisuus soveltaa valmisteveron vähimmäismäärää olueen.

3 Viiniin ja olueen alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen määrien lähentämisestä annetun direktiivin 92/84/ETY perusteella sovellettavien verojen vähimmäismäärien erosta on todettava, että neuvosto ei tarkkaan ottaen säätänyt siitä, vaan se on seurausta viiniä ja olutta koskevien kansallisten valmisteverokantojen rinnakkain tapahtuneesta lähentämisestä, joten se ei edellyttänyt erityistä perustelua.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Valtiontuki - Tukisuunnitelmat - Komission suorittama tutkinta - Alustava vaihe ja kontradiktorinen vaihe - Alustavan vaiheen tarkoitus - Komission velvollisuus tutkia kaikki kyseisen jäsenvaltion ilmoittamat ja niiden, joita asia koskee, esittämät tosiseikat ja oikeudelliset seikat - Velvollisuus aloittaa kontradiktorinen menettely, jos tuen yhteismarkkinoille soveltuvuuden arvioinnissa ilmenee vaikeuksia

(EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 ja 3 kohta (joista on tullut EY 88 artiklan 2 ja 3 kohta))

Tiivistelmä

$$Perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa (josta on tullut EY 88 artiklan 2 kohta) tarkoitettu menettely on välttämätön, jos komissio kohtaa vakavia vaikeuksia arvioidessaan tuen soveltuvuutta yhteismarkkinoille. Komissio voi siis pysyttäytyä 93 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa alustavassa vaiheessa ja tehdä myönteisen päätöksen tuen soveltuvuudesta vain, jos se on alustavan tutkimuksen perusteella vakuuttunut siitä, että tuki on yhteensopiva perustamissopimuksen kanssa. Komissio ei voi todeta valtiontukea, joka on joiltain osin muiden perustamissopimuksen määräysten vastainen, yhteismarkkinoille soveltuvaksi. Jos komissio on sitä vastoin tässä alustavassa tutkimuksessa tullut toisenlaiseen tulokseen, tai ei ole kyennyt ratkaisemaan kaikkia tuen soveltuvuutta yhteismarkkinoille koskevaan arviointiin liittyviä vaikeuksia, komissiolla on velvollisuus hankkia kaikki tarpeelliset selvitykset ja aloittaa tätä varten 93 artiklan 2 kohdan mukainen menettely.

Perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan mukaisen tukien alustavan tutkintavaiheen tarkoituksena on ainoastaan antaa komissiolle riittävä pohdinta- ja tutkinta-aika, jotta se voisi muodostaa alustavan käsityksen sille ilmoitetuista tukisuunnitelmista ja ilman, että syvällisempi tutkimus olisi tarpeen, päätellä, että tukisuunnitelmat soveltuvat yhteen perustamissopimuksen kanssa tai että on päinvastoin todettava, että niiden sisällön perusteella tätä yhteensoveltuvuutta on pidettävä kyseenalaisena. Tältä osin komissiolla on velvollisuus tutkia kaikki ne tosiseikat ja oikeudelliset seikat, jotka ne henkilöt, yritykset tai yhdistykset, joiden etuihin tuen myöntäminen saattaa vaikuttaa, ovat saattaneet sen tietoon. Näin ollen toimielimen on perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdassa vahvistetussa alustavassa tutkimuksessa muodostettava käsityksensä asiasta sekä kyseisen jäsenvaltion ilmoittamien tietojen että mahdollisten kantelijoiden toimittamien tietojen perusteella.

( ks. 33-35 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne - Yhteisöjen tuomioistuimen arviointi siitä, onko kanne perusteltu - Huomioon otettava tilanne - Tilanne perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä

(EY:n perustamissopimuksen 169 artikla (josta on tullut EY 226 artikla))

2. Ympäristö - Vesiympäristön pilaantuminen - Direktiivi 76/464/ETY - Velvollisuus laatia erityisohjelmia tiettyjen vaarallisten aineiden aiheuttaman pilaantumisen vähentämiseksi - Velvollisuuden laajuus

(Neuvoston direktiivin 76/464/ETY 7 artikla ja liitteen luettelo II)

Tiivistelmä

1. Arvioitaessa perustamissopimuksen 169 artiklan (josta on tullut EY 226 artikla) mukaisen kanteen yhteydessä sitä, onko jäsenvaltio jättänyt noudattamatta jäsenyysvelvoitteensa, otetaan huomioon jäsenvaltion tilanne sellaisena kuin se on perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä, eikä yhteisöjen tuomioistuin voi ottaa huomioon tämän jälkeen tapahtuneita muutoksia.

( ks. 35 kohta )

2. Ohjelmien, jotka jäsenvaltioiden on laadittava direktiivin 76/464/ETY 7 artiklan perusteella vähentääkseen vesien pilaamista direktiivin liitteenä olevan luettelon II aineilla, on oltava erityisohjelmia, mikä tarkoittaa, että niiden lähestymistavan on oltava yleinen ja johdonmukainen ja että niiden tulee ilmentää konkreettista ja kohta kohdalta etenevää suunnittelua, joka kattaa koko kansallisen alueen ja koskee kaikkien sellaisten luetteloon II kuuluvien aineiden aiheuttaman pilaantumisen vähentämistä, joilla on merkitystä kyseisessä jäsenvaltiossa, ottaen huomioon näissä ohjelmissa vahvistetut laatutavoitteet päästöjen kohteena olevien vesien osalta.

Direktiivin 7 artiklassa tarkoitettuina ohjelmina ei näin ollen voida pitää sellaisia kansallisia toimenpiteitä, jotka, vaikka ne saattaisivatkin edistää vesiympäristön pilaantumisen vähentymistä, ovat kuitenkin vain yksittäisiä toimenpiteitä eivätkä ilmennä sellaista yleistä ja johdonmukaista suunnittelua, joka perustuu päästöjen kohteena olevien vesien tilan selvittämiseen ja jossa vahvistetaan saavutettavat laatutavoitteet.

( ks. 39-40 ja 42 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Etuudet - Päällekkäisyyden estävät kansalliset säännöt - Sotavuosien ottaminen huomioon eläkettä laskettaessa sellaisen olettaman perusteella, joka koskee vain ajanjaksoja, joiden perusteella ei suoriteta eläkettä toisen valtion järjestelmän perusteella - Sääntely, joka ei ole asetuksessa N:o 1408/71 tarkoitettu pienentämistä, keskeyttämistä tai peruuttamista koskeva säännös

(Neuvoston asetus N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1248/92)

Tiivistelmä

$$Sen kaltainen kansallinen säännös, jonka mukaan palkatun työntekijän, joka on 1.1.1938 ja 1.1.1945 välisenä aikana työskennellyt tässä ominaisuudessa ja jonka osalta on maksettu kyseisen jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmän mukaiset vähimmäismaksut, katsotaan maksaneen riittävästi vakuutusmaksuja, jotta voidaan pitää selvitettynä, että hän on ollut tavanomaisessa ja päätoimisessa ansiotyössä koko sen ajanjakson ajan, joka on kulunut selvitetyn ansiotyön päättymisajankohdan ja 1.1.1946 välillä, mutta jonka mukaan tätä olettamaa ei sovelleta sellaisiin työskentelykausiin, joilta asianomainen saa eläkettä jonkin muun valtion järjestelmän nojalla, ei ole asetuksessa N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1248/92, tarkoitettu etuuksien pienentämistä, keskeyttämistä tai peruuttamista koskeva säännös.

Tällaisella säännöksellä, jolla pyritään vähentämään niitä haitallisia vaikutuksia, joita toisella maailmansodalla oli kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön soveltamisalaan kuuluneiden työntekijöiden eläkeoikeuksiin, säädetään näet ainoastaan niistä seurauksista, joita aiheutuu silloin, kun asianomainen jo saa eläkettä jonkin muun järjestelmän perusteella kokonaisilta työskentelykausilta tai niiden osilta eikä kykene osoittamaan maksaneensa niiltä riittävästi kyseiseen Belgian järjestelmään perustuvia sosiaaliturvamaksuja.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Kantelujen tutkiminen - Asetuksen N:o 99/63/ETY 6 artiklassa tarkoitettuun tiedonantoon vastaamatta jättäminen - Komissiolle asetettu kielto lopettaa kantelun käsittely, kun on kyse erityisistä olosuhteista - Hyväksyttävyys

(Komission asetuksen N:o 99/63/ETY 6 artikla)

2 Muutoksenhaku - Valitusperusteet - Peruste, joka esitetään ensimmäistä kertaa vasta muutoksenhaun yhteydessä - Tutkimatta jättäminen

3 Muutoksenhaku - Valitusperusteet - Tosiseikkojen virheellinen arviointi - Tutkimatta jättäminen - Hylkääminen

(EY:n perustamissopimuksen 168 a artikla (josta on tullut EY 225 artikla); EY:n tuomioistuimen perussäännön 51 artikla)

Tiivistelmä

1 Kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo, että erityisten olosuhteiden takia voi olla niin, että komissio ei saa lopettaa kantelun käsittelyä, kun kantelija ei ole vastannut asetuksen N:o 99/63/ETY 6 artiklan mukaiseen kirjeeseen komission asettamassa määräajassa, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on aivan oikein vertaillut vaatimuksia, jotka koskevat toisaalta hyvää hallintoa ja oikeusvarmuutta ja toisaalta kantelijoiden käytettävänä olevien menettelyllisten takeiden turvaamista.

(ks. 71 kohta)

2 Perustetta, joka on esitetty ensimmäistä kertaa vasta yhteisöjen tuomioistuimessa muutoksenhaun yhteydessä, ei voida ottaa tutkittavaksi. Jos asianosaisella olisi oikeus esittää ensi kertaa vasta yhteisöjen tuomioistuimessa vaatimuksilleen perusteita, joihin hän ei ole ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa vedonnut, asianosaisella olisi oikeus laajentaa yhteisöjen tuomioistuimessa, jonka toimivalta muutoksenhakuasioissa on rajoitettu, kannettaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käsiteltyyn asiaan nähden. Yhteisöjen tuomioistuin on siten valitusasioissa toimivaltainen tutkimaan ainoastaan oikeudellisen ratkaisun, jonka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt sille esitetyistä perusteista.

(ks. 79 kohta)

3 EY:n perustamissopimuksen 168 a artiklasta (josta on tullut EY 225 artikla) ja EY:n tuomioistuimen perussäännön 51 artiklasta seuraa, että valituksessa saadaan tukeutua vain oikeussääntöjen rikkomista koskeviin perusteisiin eikä valitusta siis miltään osin saa kohdistaa tosiasiakysymysten arviointiin.

Ainoastaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on toimivaltainen toisaalta määrittämään ratkaisun perustaksi asetettavan tosiseikaston, lukuun ottamatta sellaisia tapauksia, joissa määritetyn tosiseikaston paikkansapitämättömyys käy ilmi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle toimitetusta aineistosta, ja toisaalta arvioimaan tätä tosiseikastoa.

(ks. 91-92 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Valtiontuki - Käsite - Osittainen vapauttaminen yleisen sosiaaliturvajärjestelmän tavanomaisen soveltamisen mukaisista maksuista kuuluu tuen käsitteen alaan - Valtion toimenpiteet, joilla pyritään hyvittämään työehtosopimuksista yrityksille aiheutuvat kustannukset

(EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohta (josta on muutettuna tullut EY 87 artiklan 1 kohta))

Tiivistelmä

$$Tuen käsite kattaa julkisten viranomaisten myöntämät edut, jotka eri tavoin alentavat yrityksen vastattavaksi tavallisesti kuuluvia kustannuksia. Perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa (josta on muutettuna tullut EY 87 artiklan 1 kohta) tarkoitettuna tukena on pidettävä toimenpidettä, jonka tarkoituksena on vapauttaa osittain alan yritykset yleisen sosiaaliturvajärjestelmän tavanomaisen soveltamisen mukaisista maksuista ilman, että kyseistä vapautusta voitaisiin perustella järjestelmän luonteella tai rakenteella, koska valtion toimenpiteitä ei voida jättää katsomatta perustamissopimuksen 92 artiklassa tarkoitetuksi tueksi yksinomaan sillä perusteella, että toimenpiteet ovat luonteeltaan sosiaalisia.

Valtion toimenpiteitä, joilla pyritään alentamaan asteittain työnantajien sosiaaliturvamaksuja tiettyjen erityisten teollisuudenalojen yrityksissä, ei voida jättää katsomatta perustamissopimuksen 92 artiklassa tarkoitetuksi tueksi, koska niillä pyritään hyvittämään tiettyjen alojen yrityksille työehtosopimusten, joita yritysten on noudatettava, tekemisestä työnantajaosapuolen ja ammattijärjestöjen välillä aiheutuvat kustannukset ja koska nämä kustannukset rasittavat yritysten talousarviota luonteensa vuoksi.

Työmarkkinaosapuolten tekemät sopimukset ovat kokonaisuus, eikä niitä voida arvioida ottamalla erillisinä huomioon jommallekummalle sopimuspuolelle niistä aiheutuvat myönteiset tai kielteiset vaikutukset. Ottaen huomioon kuinka erilaisista syistä työmarkkinaosapuolet päättävät turvautua neuvotteluihin ja se, että näiden neuvottelujen tulos on kompromissi, jota varten kukin sopimuspuoli luopuu vaatimuksistaan tietyissä kysymyksissä saadakseen vastineeksi etuja joissakin toisissa kysymyksissä, ilman että nämä välttämättä liittyisivät toisiinsa, on lähtökohtaisesti mahdotonta riittävän tarkasti arvioida yrityksille tällaisista sopimuksista aiheutuvia lopullisia kustannuksia.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Asetukset - Täytäntöönpanoasetus - Perusasetuksesta poikkeamista ei voida hyväksyä

2 Kalastus - Meren luonnonvarojen säilyttäminen - Kalastusalusten tarkastaminen - Luoteis-Atlantin kalastusjärjestön hyväksymä yhteinen kansainvälinen tarkastusohjelma - Asetuksen N:o 2828/88 muuttamisesta annettu asetus N:o 494/97 - Yhteisöä sitovaa kansainvälistä sopimusta ja perusasetusta ei ole rikottu

(Neuvoston asetukset N:o 1956/88 ja N:o 3067/95; komission asetukset N:o 2868/88 ja N:o 494/97; neuvoston päätös 95/586/EY)

Tiivistelmä

1 Perusasetuksessa annetun toimivallan nojalla hyväksytyn täytäntöönpanoasetuksen säännökset eivät saa poiketa niistä perusasetuksen säännöksistä, joista ne on johdettu.

2 Asetuksella N:o 494/97 lisätään yksityiskohtaisista säännöistä Luoteis-Atlantin kalastusjärjestön hyväksymän yhteisen kansainvälisen tarkastusohjelman soveltamisesta annettuun asetukseen N:o 2868/88 uusi 4 a artiklan 6 kohta, jonka mukaan perusasetuksen N:o 1956/88 liitteessä olevassa 10 kohdan ii alakohdassa tarkoitetussa, satamaan käännytetyn aluksen perusteellista tarkastusta satamassa koskevassa tilanteessa tarkastus voidaan tehdä mitä tahansa muuta sopimuspuolta edustavan NAFOn tarkastajan läsnäollessa tämän sitä halutessa, ilman lippujäsenvaltion erillistä suostumusta läsnäoloon; asetus N:o 494/97 ei ole tältä osin ristiriidassa päätöksellä 95/586/EY hyväksytyn, NAFO-yleissopimuksen mukaista kalastusta koskevan Euroopan yhteisön ja Kanadan välisen sopimuksen kanssa eikä kyseisen asetuksen N:o 1956/88 kanssa, sellaisena kuin se on muutettuna kyseisen sopimuksen täytäntöönpanosta annetulla asetuksella N:o 3067/95.

Asetuksen N:o 1956/88 liitteessä olevan 10 kohdan ii alakohdassa, jossa säädetään nimenomaan NAFOn säännösten rikkomisesta epäillyn ja satamaan käännytetyn aluksen perusteellisesta tarkastuksesta satamassa, sallitaan tällaisessa tilanteessa myös mitä tahansa muuta sopimuspuolta edustavan NAFOn tarkastajan läsnäolo tämän sitä halutessa, ilman lippujäsenvaltion erillistä suostumusta läsnäoloon; samassa liitteessä oleva 10 kohdan iv alakohta sekä sopimuksen neuvottelupöytäkirjan liitteessä I oleva II.9 kohdan e alakohdan iv alakohta, joissa edellytetään kyseisen valtion suostumusta, koskevatkin ainoastaan sellaista erityistilannetta, jossa toinen sopimuspuoli haluaa lähettää tarkastajan alukselle, jota on vaadittu siirtymään satamaan perusteellista tarkastusta varten. Näissä jälkimmäisissä säännöksissä viitataan aluksen tarkastukseen satamassa ainoastaan sen korostamiseksi, että muun sopimuspuolen kuin lippujäsenvaltion tarkastajan noustua alukseen tämä voi olla siellä aina satamassa suoritettavan tarkastuksen loppuun asti.
Kansallista lainsäädäntöä, jossa kielletään pitämästä Læsøn kaltaisella saarella muita kuin alalajiin Apis mellifera mellifera (Læsøn ruskea mehiläinen) kuuluvia mehiläisiä, on pidettävä EY:n perustamissopimuksen 36 artiklan nojalla perusteltuna eläinten terveyden ja elämän suojelemisen vuoksi.

Alkuperäisen eläinpopulaation, jolla on muista poikkeavia ominaisuuksia, suojelutoimenpiteillä edistetään biologisen monimuotoisuuden säilyttämistä turvaamalla kyseisen populaation säilyminen ja pyritään siten suojelemaan näiden eläinten elämää.

Tämän biologisen monimuotoisuuden säilyttämisen kannalta on yhdentekevää, onko suojelun kohteena erillinen alalaji, jokin lajinsisäinen erillinen rotu vai pelkkä paikallinen kanta, kunhan kyse on populaatioista, joilla on tietyt muista poikkeavat ominaisuudet ja jotka on tästä syystä katsottu suojelun arvoisiksi joko sen vuoksi, että pyritään estämään niiden mahdollinen sukupuuttoon kuoleminen, tai sen vuoksi, että vaikka tällaista uhkaa ei olisikaan, tieteellisestä tai muusta syystä kyseisellä alueella halutaan säilyttää puhdasrotuinen populaatio.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Direktiivit - Täytäntöönpano jäsenvaltioissa - Direktiivien tehokkuuden varmistamisen välttämättömyys - Kansallisten tuomioistuinten velvollisuudet

(EY:n perustamissopimuksen 5 artikla ja 189 artiklan 3 kohta)

2 Sosiaalipolitiikka - Miespuoliset ja naispuoliset työntekijät - Mahdollisuudet työhön ja työsuhteen ehdot - Tasa-arvoinen kohtelu - Direktiivi 76/207/ETY - Työnantajan kieltäytyminen antamasta suosituksia työsuhteen päätyttyä - Tehokkaan tuomioistuinvalvonnan periaate - Periaatteen ulottuvuus

(Neuvoston direktiivin 76/207/ETY 6 artikla)

Tiivistelmä

1 Direktiivistä jäsenvaltioille johtuva velvoite saavuttaa direktiivissä säädetty tavoite sekä EY:n perustamissopimuksen 5 artiklan mukainen velvoite toteuttaa kaikki yleis- tai erityistoimenpiteet, jotka ovat aiheellisia tämän velvoitteen täyttämisen varmistamiseksi, sitoo kaikkia jäsenvaltioiden viranomaisia, myös tuomioistuimia niiden toimivallan rajoissa. Kansallisen tuomioistuimen on kansallista lainsäädäntöä soveltaessaan ja erityisesti soveltaessaan sellaisen lain säännöksiä, jotka on nimenomaan annettu direktiivin täytäntöönpanemiseksi, tulkittava kansallista lainsäädäntöä mahdollisimman pitkälle direktiivin sanamuodon ja tarkoituksen mukaisesti, jotta perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannessa kohdassa tarkoitettu tulos saavutettaisiin.

2 Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa annetun direktiivin 76/207/ETY 6 artiklassa velvoitetaan jäsenvaltiot toteuttamaan kansallisissa oikeusjärjestyksissään tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että työntekijälle, jonka työnantaja kieltäytyy työsuhteen päätyttyä antamasta häntä koskevia suosituksia vastatoimena kanteeseen, jonka hän on nostanut direktiivissä tarkoitetun tasa-arvoisen kohtelun periaatteen noudattamisen varmistamiseksi, taataan oikeusturva.

Direktiivin 6 artiklassa vahvistettu tehokkaan tuomioistuinvalvonnan periaate, joka on jäsenvaltioiden yhteisten valtiosääntöperinteiden perustana ja joka on vahvistettu myös ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen 6 artiklassa, menettäisi olennaisen osan tehokkuudestaan, jos siinä annettu oikeussuoja ei koskisi toimenpiteitä, joita työnantaja saattaa toteuttaa vastatoimena kanteeseen, jonka työntekijä on nostanut varmistaakseen tasa-arvoisen kohtelun periaatteen noudattamisen. Tällaisia toimenpiteitä vastaan ei näet tällöin olisi mitään oikeussuojakeinoa, jolloin työntekijät, jotka katsovat joutuneensa syrjinnän kohteeksi, saattaisivat niiden pelossa jättää esittämättä vaatimuksensa tuomioistuimessa, mikä vaarantaisi vakavalla tavalla direktiivissä tavoitellun päämäärän toteutumisen.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Etuudet - Päällekkäisyyden estävät kansalliset säännökset - Soveltumattomuus edunsaajiin, joille on maksettu samanlaisia etuuksia asetuksen N:o 1408/71 mukaisesti - Eläkkeen lisän vähentäminen sillä perusteella, että se, jonka etua asia koskee, saa etuuksia toisen jäsenvaltion järjestelmän perusteella, ei ole hyväksyttävää

(Neuvoston asetuksen N:o 1408/71 12 artiklan 2 ja 12 kohta, 46 artiklan 3 kohta ja 46 b artikla sekä neuvoston asetus N:o 1248/92)

Tiivistelmä

Kansallinen oikeussääntö on luokiteltava asetuksen N:o 1408/71 12 artiklan 2 kohdassa, sellaisena kuin tämä asetus on muutettuna asetuksella N:o 2001/83, ja tämän muutetun asetuksen N:o 1408/71 12 artiklan 2 kohdassa, 46 artiklan 3 kohdassa ja 46 b artiklassa, sellaisena kuin tämä asetus on muutettuna asetuksella N:o 1248/92, tarkoitetuksi etuuden pienentämistä koskevaksi säännökseksi, jos siinä säädetty laskentatapa vaikuttaa siten, että eläkkeen määrä, jota se, jonka etua asia koskee, voi vaatia, pienenee sillä perusteella, että hän saa jotakin etuutta toisesta jäsenvaltiosta. Tästä seuraa, että kansallista oikeussääntöä, jonka mukaan vanhuuseläkkeen lisää vähennetään sellaisen vanhuuseläkkeen määrällä, jota se, jonka etua asia koskee, voi vaatia toisen jäsenvaltion järjestelmän perusteella, on pidettävä edellä mainituissa säännöksissä tarkoitettuna etuuksien pienentämistä koskevana säännöksenä.