Asia C-93/16

Ornua Co-operative Ltd

vastaan

Tindale & Stanton Ltd España SL

(Audiencia Provincial de Alicanten esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

Ennakkoratkaisupyyntö – Immateriaalioikeudet – EU-tavaramerkki – Yhtenäinen luonne – Asetus (EY) N:o 207/2009 – 9 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta – EU-tavaramerkin tuottamaan oikeuden yhdenmukainen suoja sekaannusvaaraa ja maineelle aiheutuvaa vahinkoa vastaan – Kyseisen tavaramerkin käyttäminen rauhanomaisesti rinnakkain kolmannen unionin tietyssä osassa käyttämän kansallisen tavaramerkin kanssa – Muualla unionissa kyseisiä tavaramerkkejä ei käytetä rauhanomaisesti rinnakkain – Keskivertokuluttajan käsitys – Käsitykset voivat poiketa toisistaan unionin eri osissa

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 20.7.2017

(Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 9 artiklan 1 kohdan c alakohta)

[Euroopan unionin] tavaramerkistä 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 9 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että sen perusteella, että osassa Euroopan unionia EU-tavaramerkkiä ja kansallista tavaramerkkiä käytetään rauhanomaisesti rinnakkain, ei voida katsoa, että unionin toisessa osassa, jossa kyseistä EU-tavaramerkkiä ja tämän kansallisen tavaramerkin kanssa samanlaista merkkiä ei käytetä rauhanomaisesti rinnakkain, kyseisen EU-tavaramerkin ja kyseisen merkin välillä ei ole sekaannusvaaraa. Jos EU-tavaramerkin haltijaa suojattaisiin yksinomaan loukkauksilta, jotka ulottuvat koko unionin alueelle, haltija ei nimittäin voisi kieltää sellaisten samojen tai samankaltaisten merkkien käyttöä, jotka aiheuttavat sekaannusvaaran yksinomaan osalla kyseistä aluetta, vaikka asetuksen N:o 207/2009 9 artiklan 1 kohdan b alakohdassa pyritään suojaamaan kyseistä haltijaa käytöltä, joka haittaa sen tavaramerkin tehtävää osoittaa alkuperä, kaikkialla unionissa. Kun merkin käyttö aiheuttaa unionin yhdessä osassa sekaannusvaaran EU-tavaramerkin kanssa, mutta unionin toisessa osassa sama käyttö ei aiheuta tällaista vaaraa, kyseisen tavaramerkin tuottamaa yksinoikeutta on näin ollen loukattu. Tässä tapauksessa EU-tavaramerkkejä käsittelevän tuomioistuimen, jonka käsiteltäväksi asia on saatettu, on kiellettävä asianomaisten tavaroiden kaupan pitäminen kyseessä olevaa merkkiä käyttäen kaikkialla unionin alueella lukuun ottamatta sen sitä osaa, jossa sekaannusvaaraa ei ole todettu (tuomio 22.9.2016, combit Software, C-223/15, EU:C:2016:719, 25 ja 36 kohta). Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä ilmenee lisäksi, että sen tutkimisen, onko sekaannusvaara olemassa unionin tietyssä osassa, on perustuttava asianomaisen tapauksen kaikkien merkityksellisten tekijöiden kokonaisarviointiin ja että kyseiseen arviointiin on kuuluttava tavaramerkin ja kolmannen käyttämän merkin ulkoasun, lausuntatavan ja merkityssisällön vertailu, mikä voi johtaa muun muassa kielellisistä syistä eri päätelmiin unionin yhden ja toisen osan osalta (ks. vastaavasti tuomio 22.9.2016, combit Software, C-223/15, EU:C:2016:719, 31 ja 33 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). (ks. 32, 33, 36 ja 38 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)

Asetuksen N:o 207/2009 9 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että EU-tavaramerkkejä käsittelevä tuomioistuin voi loukkauskannetta tutkiessaan ottaa huomioon seikat, joilla sen mukaan on merkitystä sen arvioimiseksi, voiko EU-tavaramerkin haltija kieltää merkin käytön Euroopan unionin osassa, jota loukkauskanne ei koske, sen arvioimiseksi, voiko kyseinen haltija kieltää kyseisen merkin käytön unionin osassa, jota loukkauskanne koskee, kunhan markkinaolosuhteet ja sosiokulttuuriset olosuhteet eivät poikkea huomattavasti toisistaan unionin mainituissa osissa. (ks. 47 kohta ja tuomiolauselman 2 kohta)