ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
81

Käsiteltävänä olevassa asiassa vaadituista edellytyksistä ensimmäistä eli EKP:n moititun toiminnan lainvastaisuutta, joka merkitsee riidanalaisen patentin loukkaamista, ei ole todettu. Kuten on jo todettu, toimivaltaisten kansallisten viranomaisten on nimittäin todettava, että patenttia on loukattu. Kantaja ei ole esittänyt tältä osin mitään todisteita, vaan päinvastoin se on vaatinut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta itse toteamaan sen. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voisi kuitenkin ratkaista sen, onko mainittu patentinloukkaus omiaan synnyttämään yhteisölle vahingonkorvausvastuun, vain sellaisen toimivaltaisen kansallisen viranomaisen ratkaisun perusteella, jossa todetaan, että EKP on loukannut patenttia.
Vaatimus neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista koskevista eräistä yksityiskohtaisista säännöistä tiettyjen viinituotteiden kuvauksen, nimityksen, tarjontamuodon ja suojauksen osalta annetun asetuksen (EY) N:o 753/2002 muuttamisesta 9.8.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1429/2004 (EUVL L 263, s. 11) liitteessä I olevan 103 kohdan selittävässä huomautuksessa mainitun säännöksen, jolla oikeus käyttää nimeä ”Tocai friulano” rajoitetaan olemaan voimassa 31.3.2007 asti, kumoamiseksi
Välitoimihakemus, jolla vaaditaan ensisijaisesti lykkäämään siihen asti, kunnes yhteisöjen tuomioistuin on antanut tuomion yhdistetyissä asioissa C-23/07 ja C-24/07, säännöksen, jolla rajoitetaan nimityksen ”tocai friulano” käyttöoikeus olemaan voimassa 31.3.2007 asti, täytäntöönpanoa. Säännös sisältyy neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista koskevista eräistä yksityiskohtaisista säännöistä tiettyjen viinituotteiden kuvauksen, nimityksen, tarjontamuodon ja suojauksen osalta annetun asetuksen (EY) N:o 753/2002 muuttamisesta 9.8.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1429/2004 (EUVL L 263, s. 11) liitteessä I olevan 103 kohdan selittävään huomautukseen. Toissijaisesti vaaditaan saman säännöksen täytäntöönpanon lykkäämistä Italian tasavallan alueella siihen asti, kunnes yhteisöjen tuomioistuin on antanut tuomion yhdistetyissä asioissa C-23/07 ja C-24/07, ja kieltoa viedä kyseessä olevaa tuotantoa yhteisöön, tämän kuitenkaan rajoittamatta nimityksellä ”tokaj” varustetun unkarilaisen viinin tai homonyymisten viinien myyntiä, joita saadaan myydä Italiassa ja yhteisössä
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Väliaikainen oikeussuoja – Välitoimet – Myöntämisedellytykset – Kiireellisyys – Fumus boni juris – Kumulatiivisuus – Kaikkien kysymyksessä olevien intressien vertailu (EY 243 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta) (ks. 22 ja 23 kohta)

2. Väliaikainen oikeussuoja – Oikeussuojan tarve (EY 242 ja EY 243 artikla) (ks. 26, 33 ja 34 kohta)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Välitoimihakemus, jolla vaaditaan ensisijaisesti lykkäämään siihen asti, kunnes yhteisöjen tuomioistuin on antanut tuomion yhdistetyissä asioissa C-23/07 ja C-24/07, säännöksen, jolla rajoitetaan nimityksen ”tocai friulano” käyttöoikeus olemaan voimassa 31.3.2007 asti, täytäntöönpanoa. Säännös sisältyy neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista koskevista eräistä yksityiskohtaisista säännöistä tiettyjen viinituotteiden kuvauksen, nimityksen, tarjontamuodon ja suojauksen osalta annetun asetuksen (EY) N:o 753/2002 muuttamisesta 9.8.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1429/2004 (EUVL L 263, s. 11) liitteessä I olevan 103 kohdan selittävään huomautukseen. Toissijaisesti vaaditaan saman säännöksen täytäntöönpanon lykkäämistä Italian tasavallan alueella siihen asti, kunnes yhteisöjen tuomioistuin on antanut tuomion yhdistetyissä asioissa C-23/07 ja C-24/07, ja kieltoa viedä kyseessä olevaa tuotantoa yhteisöön, tämän kuitenkaan rajoittamatta nimityksellä ”tokaj” varustetun unkarilaisen viinin tai homonyymisten viinien myyntiä, joita saadaan myydä Italiassa ja yhteisössä

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

1) Välitoimihakemus hylätään.

2) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
Asia T-108/03

Elisabeth von Pezold

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”EMOTR — Metsätalous — Maaseudun kehittämistä koskevan ohjelma-asiakirjan hyväksymispäätös — Kumoamiskanne — Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt — Erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet — Toimivallan puuttuminen — Tutkimatta jättäminen”

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 28.2.2005 II-658

Määräyksen tiivistelmä

Metsäomistuksen hoitajaa ei koske erikseen sellainen komission päätös, jolla hyväksytään maaseudun kehittämissuunnitelman pohjalta jäsenvaltion komissiolle esittämä ohjelma-asiakirja ja joka on osoitettu ainoastaan kyseiselle jäsenvaltiolle. Mainittuun komission Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun asetuksen N:o 1257/1999 44 artiklan 2 kohdan mukaisesti hyväksymään ohjelma-asiakirjaan sisältyvä säännös, jossa rajoitetaan metsätaloustukia, on katsottava yleisesti sovellettavaksi toimenpiteeksi, jota sovelletaan objektiivisesti määriteltyihin tilanteisiin ja jonka oikeusvaikutukset kohdistuvat yleisesti ja abstraktisti määriteltyihin henkilöryhmiin. Nimittäin se, että toimi vaikuttaa taloudellisesti enemmän tiettyihin toimijoihin kuin niiden kilpailijoihin, ei ole riittävää, jotta tämän toimen voitaisiin katsoa koskevan niitä erikseen. Mahdollisuus jollakin tarkkuudella määrittää niiden oikeussubjektien lukumäärä, joihin toimenpidettä sovelletaan, tai jopa yksilöidä nämä oikeussubjektit ei lainkaan merkitse sitä, että kyseisen toimenpiteen olisi katsottava koskevan näitä oikeussubjekteja erikseen, jos on selvää, että toimea sovelletaan siinä objektiivisesti määritellyn oikeudellisen tilanteen tai tosiseikaston perusteella. (ks. 36, 43, 45, 46 ja 49 kohta)

EY 230 ja EY 241 artiklalla sekä EY 234 artiklalla on luotu täysin kattava oikeussuojakeinojen ja menettelyjen järjestelmä, jonka tarkoituksena on antaa toimielinten toimiin kohdistuva laillisuusvalvonta yhteisöjen tuomioistuimien tehtäväksi. Tässä järjestelmässä luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt, jotka eivät EY 230 artiklan neljännessä kohdassa mainittujen tutkittavaksi ottamisen edellytysten vuoksi voi suoraan riitauttaa yleisesti sovellettavia yhteisön toimia, voivat tilanteen mukaan vedota tällaisten toimien pätemättömyyteen joko välillisesti EY 241 artiklan nojalla yhteisön tuomioistuimissa tai kansallisissa tuomioistuimissa, jotka eivät ole toimivaltaisia itse toteamaan, että kyseiset toimet ovat pätemättömiä, ja vaatia viimeksi mainittuja esittämään yhteisöjen tuomioistuimelle tältä osin ennakkoratkaisukysymyksen. Jäsenvaltioiden on luotava oikeussuojakeinojen ja menettelyjen järjestelmä, jolla voidaan taata oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan. (ks. 51 ja 52 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely – Kannekirjelmä – Muotovaatimukset – Oikeudenkäynnin kohteen yksilöinti – Yhteenveto kanneperusteista – Yhteisön toimielimen aiheuttamien vahinkojen korvaamista koskeva kanne

(Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 21 artiklan ensimmäinen kohta ja 53 artiklan ensimmäinen kohta; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c ja d alakohta)

Tiivistelmä

Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 21 artiklan ensimmäisen kohdan, jota saman perussäännön 53 artiklan ensimmäisen kohdan mukaan sovelletaan myös asian käsittelyyn ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c ja d alakohdan mukaan kannekirjelmässä on ilmoitettava oikeudenkäynnin kohde ja mainittava kantajan vaatimukset sekä yhteenveto kanteen oikeudellisista perusteista. Näiden kohtien on oltava riittävän selviä ja täsmällisiä, jotta vastaaja voi valmistella puolustuksensa ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ratkaista kanteen tarvittaessa ilman muita tietoja. Jotta kanne voitaisiin ottaa tutkittavaksi, on oikeusvarmuuden ja hyvän oikeudenhoidon takaamiseksi tarpeen, että kanteen perustana olevat olennaiset tosiseikat ja oikeudelliset seikat käyvät ilmi ainakin pääpiirteittäin, mutta kuitenkin johdonmukaisesti ja ymmärrettävästi, itse kannekirjelmästä.

Näiden edellytysten täyttämiseksi kannekirjelmässä, jossa vaaditaan korvausta vahingoista, jotka yhteisön toimielimen väitetään aiheuttaneen, on mainittava ne seikat, joiden perusteella voidaan yksilöidä toimielimen toiminta, jota kantaja arvostelee, syyt, joiden perusteella kantaja katsoo, että toiminnan ja väitetyn vahingon välillä on syy-yhteys, vahinko, jonka kantaja väittää itselleen aiheutuneen, sekä tämän vahingon laatu ja laajuus.

(ks. 13 ja 14 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Yhteisön tavaramerkki – Muutoksenhakumenettely – Kanne yhteisöjen tuomioistuimissa – Kyseessä olevan immateriaalioikeuden siirto – Aikaisemman oikeudenhaltijan seuraajan sijaantulo – Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräyksen tarpeellisuus

(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 115 ja 116 artikla; neuvoston asetuksen N:o 40/94 63 artikla)

Tiivistelmä

Kanteessa, joka on nostettu sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) valituslautakunnan väitemenettelyä koskevasta päätöksestä, kysymyksessä olevaa immateriaalioikeutta luovutettaessa uusi oikeudenhaltija, joka on valituslautakuntakäsittelyn asianosaisen oikeudensaajana, voidaan määräyksellä hyväksyä tulemaan luovuttajan sijaan oikeudenkäynnissä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, kun aikaisempi oikeudenhaltija ei sitä vastusta ja mikäli ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin muita asianosaisia kuultuaan pitää sitä tarkoituksenmukaisena.

Koska yhteisöjen tuomioistuimen perussäännössä ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksessä ei ole säännöksiä, joissa nimenomaisesti määrättäisiin asianosaisen korvaamisesta toisella, on sovellettava analogisesti työjärjestyksen 115 ja 116 artiklan menettelyllisiä määräyksiä. Etenkin oikeudensaajan on hyväksyttävä riita-asia sellaisena kuin se on sijaan tulemisen hetkellä.

(ks. 8 ja 9 kohta)
5

Kantaja on Internetin käyttäjä ja sivuston Internet-libre.net perustaja. Hän lähettää verkossa avoimia työhakemuksia mahdollisille työnantajille silloin kun hän etsii työtä, ja joukkopostia tehdäkseen ajatuksiaan tunnetuiksi ja levittääkseen niitä. Nämä viestit on viestin otsikkokentässä merkitty Internet-libreltä tulevaksi joukkopostiksi ja niissä on kerrottu, kuinka niiden vastaanottamisen voi lopettaa helposti ja ilmaiseksi.
Asianomaiselle vastaisen päätöksen perusteluvelvollisuuden tarkoitus on antaa sille, jota asia koskee, tarpeelliset perusteet sen tarkistamiseksi, onko päätös asianmukainen vai ei, sekä siten tällä mahdollistaa tuomioistuinvalvonta.

Kun on kyse kilpailun valintalautakunnan tekemistä päätöksistä, tämä perusteluvelvollisuus on kuitenkin sovitettava yhteen valintalautakunnan työskentelyn salaisen luonteen kanssa, josta säädetään henkilöstösääntöjen liitteessä III olevassa 6 artiklassa. Tämän salaisuuden tarkoituksena on taata kilpailun valintalautakuntien työskentelyn riippumattomuus ja objektiivisuus suojaamalla niitä kaikilta sellaisilta ulkoisilta asiaan puuttumisilta ja painostuksilta, joiden syynä voi olla yhteisön hallintokoneisto itsessään, asianomaiset hakijat tai kolmannet tahot. Salaisuuden säilyttämisellä estetään siis valintalautakuntien jäsenten henkilökohtaiset kannanotot ja hakijoiden luonteeltaan henkilökohtaiseen tai vertailevaan arviointiin liittyvien seikkojen paljastaminen.

Kilpailun valintalautakunnan työskentelyn vaihe, jossa tutkitaan hakijoiden soveltuvuutta, on ennen kaikkea luonteeltaan vertaileva, ja sen vuoksi sitä koskee tälle työskentelylle ominainen salaisuus. Ottaen näin ollen huomioon sen salaisuuden, joka välttämättä koskee valintalautakunnan työskentelyä, eri kokeista saatujen arvosanojen ilmoittaminen on riittävä perustelu valintalautakunnan päätöksille. Tällainen perustelu ei loukkaa hylättyjen hakijoiden oikeuksia, ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi sen avulla harjoittaa tämäntyyppiseen riita-asiaan soveltuvaa tuomioistuinvalvontaa.

(ks. 25 — 28 kohta)

Viittaukset: asia 89/79, Bonu v. neuvosto. 28.2.1980 (Kok. 1980, s. 553, 5 kohta); asia 195/80. Michel v. parlamentti, 26.11.1981 (Kok. 1981. s. 2861. 22 kohta); asia C-254/95P. parlamentti v. Innamorati, 4.7.1996 (Kok. 1996. s. I-3423, 23. 24 ja 28 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen) ja yhdistetyt asiat T-167/99 ja T-174/99. Giulietti ym. v. komissio. 2.5.2001 (Kok. H. 2001. s. I-A-93 ja s. II-441. 81 kohta).
Asia T-15/02

BASF AG

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Väliintulo”

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (neljäs jaosto) 25.2.2003 II-215

Määräyksen tiivistelmä

Oikeudenkäyntimenettely – Väliintulo – Tutkittavaksi ottamisen edellytykset – Väliiutulointressi – Asia, joka koskee komission sellaisen päätöksen kumoamista, jolla todetaan EY 81 artiklan 1 kohdan rikkominen – Asian kohdistuminen vain kantajalle määrättyjen sakkojen kumoamiseen tai alentamiseen – Päätös, jolla määrätään sakkoa väliintulohakemuksen tekijälle ja jota ei voida enää riitauttaa – Intressin puuttuminen

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 37 artiklan 2 kohta ja 46 artiklan 1 kohta)

Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 37 artiklan toisessa kohdassa, jota sovelletaan mainitun perussäännön 46 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla oikeudenkäynnissä yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, tarkoitettu käsite ”asian ratkaisu koskee heidän oikeuttaan” on määriteltävä ottaen huomioon oikeusriidan kohde ja sen on katsottava tarkoittavan sitä, että nimenomaan vaatimuksia koskevan lopputuloksen eikä esitettyjen perusteiden pitää vaikuttaa suoraan ja tosiasiallisesti asianomaisten etuihin. Asian ratkaisulla on näet tarkoitettava asiaa käsittelevältä tuomioistuimelta pyydettyä lopullista ratkaisua sellaisena kuin se voidaan ilmaista tuomiolauselmassa. Jotta voidaan ratkaista, voidaanko väliintulohakemus ottaa tutkittavaksi, on tarkistettava, että kanteen kohteena oleva päätös vaikuttaa väliintulijaan suoraan ja että asiassa annettava ratkaisu koskee varmasti hänen etuaan. Tässä yhteydessä on tehtävä ero niiden väliintulon hakijoiden kesken, jotka osoittavat, että se ratkaisu, joka annetaan kumottavaksi vaaditun tietyn toimenpiteen osalta, vaikuttaa asianomaisen etuihin suoraan, ja niiden väliintulon hakijoiden kesken, jotka osoittavat, että asian ratkaisu vaikuttaa heidän etuihinsa välillisesti heidän tilanteensa ja asianosaisen tilanteen samankaltaisuuden vuoksi.

Jos pääasian kohteena on vain kantajalle määrättyjen sakkojen kumoaminen tai kokonaismäärän alentaminen, ei voida katsoa, että toimi vaikuttaa suoraan ja tosiasiallisesti väliintulon hakijan etuihin, kun komissio on todennut, että monet yritykset ovat rikkoneet EY 81 artiklan 1 kohtaa, siitä huolimatta, että kantaja haluaa kanteellaan riitauttaa komission suorittaman arvioinnin väliintulohakemuksen tekijän osallistumisesta yhteistyöhön hallinnollisen menettelyn aikana. Silloin kun pääasiassa ei ole kyse sellaisesta päätöksestä, jolla määrätään sakko väliintulohakemuksen tekijälle, eikä myöskään sellaisesta päätöksestä, joka on ollut tai voi olla muutoksenhaun kohteena, ei tuomio, jolla kumotaan tai muutetaan kantajan riitauttamaa päätöstä, millään tavoin muuttaisi väliintulohakemuksen tekijän osalta tehtyä päätöstä eikä antaisi komissiolle ne bis in idem -periaatteen vuoksi mahdollisuutta arvioida aineellisesti uudelleen tässä päätöksessä tarkoitettua rikkomista.

(ks. 26, 27, 32 ja 34—36 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Väliaikainen oikeussuoja - Tutkittavaksi ottamisen edellytykset - Pääasian tutkittavaksi ottaminen ei ole asian kannalta merkityksellinen - Rajat

(EY 242 ja EY 243 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 1 kohta)

2. Väliaikainen oikeussuoja - Täytäntöönpanon lykkääminen - Välitoimet - Myöntämisedellytykset - Vakava ja korjaamaton vahinko - Todistustaakka - Taloudellinen vahinko - Asiakkaiden menettäminen - Tilanne, joka voi vaarantaa kantajayrityksen olemassaolon

(EY 242 ja EY 243 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

1. Kysymystä pääasian kanteen tutkittavaksi ottamisesta ei lähtökohtaisesti saa tutkia välitoimimenettelyssä, jotta ei otettaisi ennalta kantaa pääasian ratkaisuun. Jos kuitenkin vedotaan siihen, että pääasian kanne, johon välitoimihakemus perustuu, on ilmeisesti jätettävä tutkimatta, saattaa osoittautua tarpeelliseksi tutkia, onko olemassa tiettyjä seikkoja, joiden perusteella voidaan ensi näkemältä päätellä, että pääasian kanne voidaan ottaa tutkittavaksi.

( ks. 21 kohta )

2. Välitoimihakemuksen kiireellisyyttä on arvioitava sen perusteella, onko asiassa tarpeen antaa väliaikainen ratkaisu, jotta vältettäisiin vakavan ja korjaamattoman vahingon aiheutuminen välitoimea hakevalle asianosaiselle. Viimeksi mainitun on näytettävä toteen, että se ei voi odottaa pääasian saattamista päätökseen ilman että tällaista vahinkoa syntyisi. Vaikka on totta, ettei vakavan ja korjaamattoman vahingon olemassaolon osoittamiseksi ole tarpeen edellyttää vahingon aiheutumisen näyttämistä toteen ehdottomalla varmuudella, vaan on riittävää, että sen syntyminen on odotettavissa tietyllä todennäköisyydellä, hakijoiden on kuitenkin näytettävä toteen tosiseikat, joiden vuoksi vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa voidaan olettaa aiheutuvan.

Asiakkaiden menettämisen kaltaista taloudellista vahinkoa ei siltä osin kuin se perustuu saamatta jääneeseen voittoon voida poikkeuksellisia tilanteita lukuun ottamatta pitää korjaamattomana tai edes vaikeasti korjattavana, koska siitä voidaan myöhemmin maksaa rahamääräinen korvaus.

Näiden periaatteiden mukaan täytäntöönpanon lykkääminen olisi perusteltua ainoastaan, jos ilmenee, että hakijat joutuisivat tilanteeseen, joka voisi vaarantaa niiden olemassaolon sinällään tai muuttaa korjaamattomalla tavalla niiden markkinaosuuksia, mikäli täytäntöönpanoa ei lykättäisi.

( ks. 28-31 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Oikeudenkäyntimenettely – Väliintulo – Tutkittavaksi ottamisen edellytykset

(Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 40 artiklan toinen kohta ja 53 artiklan ensimmäinen kohta)

2. Oikeudenkäyntimenettely – Väliintulo – Henkilöt, joiden etua asian ratkaisu koskee

(Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 40 artiklan toinen kohta)

Tiivistelmä

1. Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 40 artiklan toisen kohdan mukaan, jota saman perussäännön 53 artiklan ensimmäisen kohdan perusteella sovelletaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käytävään oikeudenkäyntiin, kaikki, jotka osoittavat, että yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saatetun asian ratkaisu koskee heidän etuaan, voivat olla väliintulijoina.

Se, että asian ratkaisu koskee asianomaisen etua yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 40 artiklassa tarkoitetulla tavalla, merkitsee suoraa ja tosiasiallista intressiä sen suhteen, että ne asianosaisen vaatimukset, joita väliintulijalla on tarkoitus tukea, hyväksytään, eikä intressiä esitettyjen väitteiden tai perustelujen suhteen. Ilmaisun ”asian ratkaisu koskee niiden etua” on katsottava tarkoittavan asiaa käsittelevältä tuomioistuimelta pyydettyä lopullista ratkaisua, sellaisena kuin se ilmaistaan tuomiolauselmassa. On muun muassa selvitettävä, koskeeko riidanalainen toimi suoraan väliintulijaa ja koskeeko asiassa annettava ratkaisu varmasti tämän etua. On tehtävä ero niiden väliintulon hakijoiden, jotka osoittavat, että yksittäinen ratkaisu, joka annetaan kumottavaksi vaaditun tietyn toimenpiteen osalta, vaikuttaa asianomaisen etuihin suoraan, ja niiden väliintulon hakijoiden kesken, jotka osoittavat ainoastaan, että asian ratkaisu vaikuttaa heidän etuihinsa välillisesti heidän tilanteensa ja asianosaisen tilanteen samankaltaisuuden vuoksi.

(ks. 4 ja 15 kohta)

2. Etujärjestöt, joiden tarkoituksena on puolustaa jäseniään, on hyväksytty väliintulijoiksi asioissa, joissa on kyse niiden jäseniin vaikuttavista periaatteellisista kysymyksistä.

(ks. 6 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt - Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet - Yksityistä suoraan koskeva päätös - Arviointiperusteet - Jäsenvaltiolle osoitettu komission päätös, jossa kieltäydytään jatkamasta yhteisön taloudellista tukea koskevan lopullisen maksuvaatimuksen esittämiselle varattua määräaikaa - Yhtiö, joka on tehnyt urakkasopimuksen tukea saavan hankkeen toteuttamisesta ja joka on saanut kansallisilta viranomaisilta kyseiseksi tueksi suunnitellun määrän kokonaisuudessaan - Päätös ei koske suoraan yksityistä

(EY 230 artiklan 4 kohta)

Tiivistelmä

$$Jotta yhteisön toimi, jota ei ole osoitettu yksityiselle kantajalle, koskisi tätä suoraan, mikä on kumoamiskanteen tutkittavaksi ottamisen edellytys, edellytetään, että sillä on välittömiä vaikutuksia asianomaisen oikeusasemaan ja että sen täytäntöönpano on täysin automaattista ja perustuu ainoastaan yhteisön lainsäädäntöön ilman, että muita sääntöjä sovelletaan. Tästä on kysymys silloin, kun kansalliset viranomaiset panevat täytäntöön niille osoitetun toimen, jossa ei jätetä kyseisille viranomaisille mitään harkintavaltaa. Näin on myös silloin, kun niillä, joille toimenpide on osoitettu, on vain teoreettinen mahdollisuus olla ryhtymättä yhteisön toimenpiteessä edellytettyihin toimiin ja kun heidän tahdostaan ryhtyä säädöksen mukaisiin toimenpiteisiin ei ole epäilystäkään.

Näin ollen jäsenvaltiolle osoitettu komission päätös, jossa kieltäydytään jatkamasta Euroopan aluekehitysrahaostosta (EAKR) myönnettyä tukea koskevan lopullisen maksuvaatimuksen esittämiselle varattua määräaikaa, ei koske suoraan yhtiötä, joka on tehnyt urakan antaneen viranomaisen kanssa urakkasopimuksen EAKR:n tukea saavan hankkeen toteuttamisesta, koska kansalliset viranomaiset ovat suorittaneet kyseiselle yhtiölle yhteisön tueksi suunnitellun määrän kokonaisuudessaan ja koska itse riidanalaisesta päätöksestä tai mistään yhteisön oikeuden säännöksestä, joka voisi säännellä kyseisen päätöksen vaikutusta, ei seuraa mitään kyseisen määrän ja komission jäsenvaltiolle suorittaman määrän välisen erotuksen palautusvelvollisuutta.

( ks. 45, 46, 50, 51, 54 ja 55 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Väliaikainen oikeussuoja - Tutkittavaksi ottamisen edellytykset - Pääasian tutkittavaksi ottaminen ei ole asian kannalta merkityksellinen - Rajat

(EY 242 ja EY 243 artikla; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 104 artiklan 1 kohta)

2. Väliaikainen oikeussuoja - Täytäntöönpanon lykkääminen - Välitoimet - Myöntämisedellytykset - Vakava ja korjaamaton vahinko - Todistustaakka

(EY 242 artikla)

Tiivistelmä

1. Pääasian kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytysten täyttymistä koskevaa ongelmaa ei lähtökohtaisesti saa tutkia välitoimimenettelyssä, koska muuten otettaisiin ennalta kantaa pääasiaan. Jos esitetään väite siitä, että itse kanteen, johon välitoimihakemus liittyy, tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat, saattaa kuitenkin olla välttämätöntä todeta tiettyjen sellaisten seikkojen olemassaolo, joiden perusteella voidaan ensi arviolta päätellä, että kanne on tutkittava.

( ks. 38 kohta )

2. Vaikka vakavan ja korjaamattoman vahingon olemassaolon osoittamiseksi välitoimimenettelyssä ei olekaan tarpeen edellyttää vahingon aiheutumisen näyttämistä toteen ehdottomalla varmuudella vaan on riittävää, että sen syntyminen on odotettavissa tietyllä todennäköisyydellä, hakijan on kuitenkin näytettävä toteen tosiseikat, joiden vuoksi vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa voidaan olettaa aiheutuvan.

( ks. 62 kohta )