Kantajan oikeussuojan tarpeen jatkumista on arvioitava konkreettisesti ottamalla muun muassa huomioon väitetyn lainvastaisuuden seuraukset ja väitetyn vahingon luonne.

Oikeussuojan tarve johtuu ensinnäkin siitä, että kantaja oli asianosaisena tekemässään kantelussa, ja toiseksi siitä, että riidanalaisella säännöksellä hylättiin kyseinen kantelu osittain ja asiakysymyksen osalta.

Kantaja on nimittäin [SEUT 108] artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (EYVL 1999, L 83, s. 1) 1 artiklan h alakohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna, tarkoitettu ”asianomainen osapuoli”, ”jonka etuihin tuen myöntäminen voi vaikuttaa” ja jolla siten on lähtökohtaisesti intressi sellaisessa muodollisessa tutkintamenettelyssä, jonka päätteeksi on tehty komission päätös, ja, koska kantajan tekemä kantelu on kyseisellä päätöksellä hylätty, vastaavasti intressi nostaa kanne tällaisesta sen etujen vastaisesta päätöksestä. Se on lisäksi asianomainen osapuoli, joka on tehnyt muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisen taustalla olevan kantelun ja joka on tämän kantelun yhteydessä esittänyt perustelut kantelun tekemiselle.

Vaikka riidanalaisella päätöksellä ja siten riidanalaisella säännöksellä ei vastattukaan eksplisiittisesti kantajan tekemään kanteluun, komissio kuitenkin totesi, toisin kuin kantaja oli kantelussaan vaatinut, että riidanalaisen tukiohjelman soveltamista voitiin edelleen jatkaa tietyissä kyseisessä päätöksessä mainituissa tapauksissa. Tällainen hylkääminen riittää osoittamaan, että kantajalla on käsiteltävässä asiassa oikeussuojan tarve, koska hylkäävän päätöksen kumoaminen kantajan esittämän ainoan kanneperusteen perusteella voi tuottaa kantajalle etua eli sen, että riidanalainen tukiohjelma todetaan sääntöjenvastaiseksi ja kielletään, riidanalaisessa säännöksessä mainitut tapaukset mukaan luettuina.

Tästä seuraa, että se komission esille tuoma ja väitetysti tämän kanteen nostamisen jälkeen ilmennyt seikka, että sen kilpailija ei ollut voinut hyötyä riidanalaisella päätöksellä lainvastaiseksi todetusta tukiohjelmasta, ei voi kyseenalaistaa kantajan oikeussuojan tarvetta riidanalaiseen säännökseen nähden. Muussa tapauksessa ja etenkin, jos asianomaiset osapuolet ja erityisesti muodollisen tutkintamenettelyn vireille panneet asianomaiset osapuolet velvoitettaisiin lisäksi osoittamaan, että ne ovat riidanalaisessa päätöksessä tarkastellun tukiohjelman tosiasiallisen edunsaajan kilpailijoita, oikeussuojan tarpeen edellytys, joka on kanteiden tutkittavaksi ottamisen olennainen ja ensimmäinen edellytys ja jonka on säilyttävä kanteen käsittelyn päättymiseen asti, sekoitettaisiin asiavaltuuden edellytykseen, vaikka nämä muodostavat unionin oikeudessa kaksi erillistä tutkittavaksi ottamisen edellytystä, jotka luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön on täytettävä kumulatiivisesti.

Lisäksi on katsottava, että kantajalla voi myös säilyä intressi vaatia toimielimen toimen kumoamista, jotta voitaisiin välttää se, että kyseistä tointa väitetysti rasittava lainvastaisuus toistuu tulevaisuudessa. Tältä osin on korostettava, että väitetty lainvastaisuus voi toistua tulevaisuudessa sen asian olosuhteista riippumatta, joka johti nyt käsiteltävään kanteeseen, koska se näistä olosuhteista riippumatta kyseenalaistaa luottamuksensuojan periaatteen yleisistä soveltamisedellytyksistä ja tämän periaatteen nojalla annettavan suojan ajallisesta soveltamisalasta tehdyn tulkinnan.

(ks. 22–32 kohta)