Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Siirtotyöläisten sosiaaliturva – Sovellettava lainsäädäntö – Työntekijä, joka on työttömänä asuinpaikan jäsenvaltiossa suoritettuaan pakollisen asepalveluksen toisessa jäsenvaltiossa – Asuinpaikan jäsenvaltion lainsäädännön soveltaminen

(Neuvoston asetuksen N:o 1408/71 13 artiklan 2 kohdan f alakohta)

2. Siirtotyöläisten sosiaaliturva – Työttömyys – Erityiset liittymäsäännöt – Työtön, joka on viimeisimmän työskentelynsä aikana asunut muun kuin toimivaltaisen jäsenvaltion alueella – ”Työskentelyn” käsite

(Neuvoston asetuksen N:o 1408/71 71 artiklan 1 kohta)

3. Siirtotyöläisten sosiaaliturva – Työttömyys – Lainsäädäntö, jossa etuuksien myöntämisen edellytykseksi säädetään vakuutus- tai työskentelykausien täyttyminen – Vakuutus- tai työskentelykausien yhteenlaskeminen – Todistus, jossa mainitaan toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan täyttyneet vakuutus- tai työskentelykaudet – Todistusvoima muiden jäsenvaltioiden sosiaaliturvalaitosten osalta – Rajat

(EY 10 artikla; neuvoston asetuksen N:o 574/72 80 artikla)

4. Siirtotyöläisten sosiaaliturva – Työttömyys – Erityiset liittymäsäännöt – Työtön, joka on viimeisimmän työskentelynsä aikana asunut muun kuin toimivaltaisen jäsenvaltion alueella – ”Asumisen” käsite

(Neuvoston asetuksen N:o 1408/71 71 artiklan 1 kohta)

5. Siirtotyöläisten sosiaaliturva – Työttömyys – Erityiset liittymäsäännöt – Asetuksen N:o 1408/71 71 artiklan 1 kohdan b alakohdan ii alakohta – Ulottuvuus – Yleisten liittymäsääntöjen soveltamatta jättämisen edellytys – Kansalliselle tuomioistuimelle kuuluva selvittäminen

(Neuvoston asetuksen N:o 1408/71 71 artiklan 1 kohdan b alakohdan ii alakohta)

6. Siirtotyöläisten sosiaaliturva – Yhteisön säännöstö – Henkilöllinen soveltamisala – Asetuksessa N:o 1408/71 tarkoitettu työntekijä – Käsite – Asepalvelusta suorittava henkilö – Henkilölliseen soveltamisalaan kuuluminen – Edellytys

(Neuvoston asetuksen N:o 1408/71 1 artiklan a alakohta)

7. Siirtotyöläisten sosiaaliturva – Työttömyys – Lainsäädäntö, jossa etuuksien myöntämisen edellytykseksi säädetään vakuutuskausien täyttyminen – Vakuutuskausien yhteenlaskeminen – Toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan täyttyneiden vakuutus- tai työskentelykausien huomioon ottaminen – Työskentelykaudet – Käsite

(Neuvoston asetuksen N:o 1408/71 67 artiklan 1 kohta)

8. Siirtotyöläisten sosiaaliturva – Työttömyys – Lainsäädäntö, jossa etuuksien myöntämisen edellytykseksi säädetään vakuutuskausien täyttyminen – Vakuutuskausien yhteenlaskeminen – Toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan täyttyneiden vakuutus- tai työskentelykausien huomioon ottamisen edellytykset – Vakuutuskausien täyttyminen viimeksi jäsenvaltiossa, josta etuuksia haetaan – Kansalliselle tuomioistuimelle kuuluva arviointi

(Neuvoston asetuksen N:o 1408/71 67 artiklan 3 kohta)

9. Siirtotyöläisten sosiaaliturva – Yhdenvertainen kohtelu – Soveltumattomuus työttömyysetuuksiin, joista säädetään asetuksen N:o 1408/71 erityissäännöksissä

(Neuvoston asetuksen N:o 1408/71 3 ja 67 artikla)

Tiivistelmä

1. Asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 2001/83, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2195/91, 13 artiklan 2 kohdan f alakohtaa on tulkittava siten, että henkilöön, joka asuu jäsenvaltiossa ja on siellä työttömänä suoritettuaan pakollisen asepalveluksen toisessa jäsenvaltiossa, sovelletaan asuinpaikan jäsenvaltion lainsäädäntöä.

(ks. 26 ja 41 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)

2. Asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 2001/83, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2195/91, 71 artiklan 1 kohtaa, jolla määritetään työttömyysetuuksien osalta sovellettava lainsäädäntö sellaisen työntekijän osalta, joka on viimeisen työskentelynsä aikana asunut muussa kuin toimivaltaisessa valtiossa, on tulkittava siten, että siinä viitataan kansallisessa sosiaaliturvalainsäädännössä annettuun määritelmään. Tässä säännöksessä tarkoitettua ”työskentelyä” on siis sellainen työskentely, jota pidetään työskentelynä sen jäsenvaltion sosiaaliturvalainsäädäntöä sovellettaessa, jossa työskentely tapahtuu.

(ks. 33 kohta)

3. Jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen on laskiessaan yhteen vakuutus- tai työskentelykausia otettava huomioon toisen jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen asetuksen N:o 574/72 80 artiklan mukaisesti myöntämä todistus, jossa mainitaan tämän lainsäädännön piirissä täyttyneet vakuutus- tai työskentelykaudet, niin kauan kuin sitä ei ole peruutettu tai todettu pätemättömäksi. EY 10 artiklassa ilmaistulla lojaalin yhteistyön periaatteella kuitenkin asetetaan sosiaaliturvalaitoksille velvollisuus arvioida asianmukaisesti merkitykselliset seikat erityisesti sovellettavan lainsäädännön määrittämiseen liittyvien sääntöjen tai vakuutus- tai työskentelykausien yhteenlaskemista koskevien sääntöjen soveltamisen osalta ja siis varmistaa niiden myöntämissä todistuksissa olevien mainintojen paikkansapitävyys. Niiden on siis tarkasteltava uudelleen todistusten antamisen perusteltavuutta ja tarpeen vaatiessa peruuttaa ne, mikäli esiintyy epäilyksiä todistuksen perustana olevien tosiseikkojen ja näin ollen siinä olevien mainintojen paikkansapitävyydestä.

(ks. 34 ja 36 kohta)

4. Asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 2001/83, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2195/91, 71 artiklan 1 kohdassa, jolla määritetään työttömyysetuuksien osalta sovellettava lainsäädäntö sellaisen työntekijän osalta, joka on viimeisen työskentelynsä aikana asunut muussa kuin toimivaltaisessa jäsenvaltiossa, tarkoitettu työntekijän asuinpaikka on paikka, jossa työntekijän etujen tavanomainen keskus sijaitsee. Tältä osin on tarkasteltava erityisesti työntekijän perhetilannetta ja syitä, jotka ovat johtaneet hänen siirtymiseensä paikasta toiseen, sekä tehdyn työn luonnetta.

(ks. 37 kohta)

5. Asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 2001/83, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2195/91, 71 artiklan 1 kohdan b alakohdan ii alakohtaa, jolla määritetään työttömyysetuuksien osalta sovellettava lainsäädäntö sellaisen työttömänä olevan muun työntekijän kuin rajatyöntekijän osalta, joka on viimeisen työskentelynsä aikana asunut muussa kuin toimivaltaisessa jäsenvaltiossa, on tulkittava siten, että se muodostaa työttömyysetuuksien osalta sovellettavan lainsäädännön määrittämistä koskevan erityissäännöksen siten, että jos sen soveltamisen edellytykset täyttyvät, sovellettavana lainsäädäntönä on tässä säännöksessä, eikä asetuksen II osaston yleisissä liittymäsäännöissä tarkoitettu lainsäädäntö. Ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen asiana on varmistaa, täyttyvätkö mainitun säännöksen soveltamisen edellytykset.

(ks. 41 kohta ja tuomiolauselman 1 kohta)

6. Asetuksessa N:o 1408/71, sellaisena kuin se on ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 2001/83, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2195/91, käytetty ”työntekijän” käsite kattaa työsuhteen olemassaolosta riippumatta jokaisen henkilön, jolla on yhdenkin vakuutustapahtuman varalta joko pakollinen tai vapaaehtoinen vakuutus jossakin mainitun asetuksen 1 artiklan a alakohdassa mainitussa yleisessä taikka erityisessä sosiaaliturvajärjestelmässä.

Näin ollen asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna, soveltamisen kannalta työntekijänä on pidettävä henkilöä, joka suorittaa asepalvelusta, jos hänellä on tämän asetuksen 1 artiklan a alakohdassa tarkoitetulla tavalla vakuutus sosiaaliturvajärjestelmässä.

(ks. 46, 47 ja 54 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)

7. Toisessa jäsenvaltiossa suoritettu pakollinen asepalvelus muodostaa asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 2001/83, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2195/91, 67 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun työskentelykauden, joka on täyttynyt tämän valtion lainsäädännön mukaan, jos se on määritelty tai tunnustettu sellaiseksi mainitussa lainsäädännössä tai sitä käsitellään ja pidetään mainitun lainsäädännön mukaan työskentelykausia vastaavana. Tällaisessa tapauksessa toisen jäsenvaltion, jonka lainsäädännössä työttömyysetuuksien myöntämisen edellytykseksi on säädetty vakuutuskausien täyttyminen, toimivaltaisen laitoksen on otettava ne huomioon laskiessaan yhteen vakuutus- tai työskentelykausia.

(ks. 47 ja 54 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)

8. Kansallisten tuomioistuinten tehtävänä on arvioida, täyttyykö asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 2001/83, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2195/91, 67 artiklan 3 kohdassa säädetty edellytys, jonka mukaan henkilö, jonka osalta täyttyy vakuutus- tai työskentelykausia yhdessä jäsenvaltiossa, voi lukea nämä kaudet hyväkseen työttömyysetuuden saamiseen toisessa jäsenvaltiossa ainoastaan, jos hänen osaltaan on viimeksi täyttynyt vakuutuskausia mainitun toisen valtion lainsäädännön mukaisesti.

Tältä osin vakuutuskauden on katsottava täyttyneen ”viimeksi” jäsenvaltiossa, jos riippumatta siitä, kuinka paljon aikaa on kulunut viimeisimmän vakuutuskauden päättymisen ja etuuksia koskevan hakemuksen välillä, mikään muu vakuutuskausi ei ole väliaikana täyttynyt toisessa jäsenvaltiossa.

(ks. 52 ja 53 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)

9. Asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 2001/83, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2195/91, 3 artiklan, jossa vahvistetaan yhdenvertaisen kohtelun periaate mainitun asetuksen soveltamisalalla, vastaista ei ole se, että tutkittaessa työntekijän oikeutta työttömyysetuuksiin toimivaltainen laitos ei ota täyttyneitä vakuutuskausia laskettaessa huomioon toisessa jäsenvaltiossa suoritettua pakollista asepalvelusta, vaikka lainsäädännössä, jonka perusteella etuuksia haetaan, säädettäisiin näin, jos mainittu tilanne johtuu mainitun asetuksen 67 artiklan, joka on erityissäännös, jossa säädetään työntekijän oikeudesta työttömyyskorvauksiin, soveltamisesta.

(ks. 57 ja 58 kohta sekä tuomiolauselman 3 kohta)