Asia T-57/91

National Association of Licensed Opencast Operators

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”EHTY:n perustamissopimus — Kilpailu — Kansallinen yritys, joka on hiilivarojen omistaja ja jolla on laillinen yksinoikeus myöntää louhintalupia — Toimiluvan haltijan vastasuoritus, johon sisältyy lupamaksun suorittaminen tai hiilen toimittaminen toimiluvan antajalle — Perittyjen lupamaksujen suuruus — Toimitetun hiilen hinta — Yhteensopivuus EHTY:n perustamissopimuksen määräysten kanssa”

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu kolmas jaosto) 24 päivänä syyskuuta 1996 antama tuomio II-1023

Tuomion tiivistelmä

Yhteisöjen tuomioistuinten tehtävänä ei ole laillisuusvalvontaa harjoittaessaan asettua yhteisön toimielinten asemaan tai osoittaa niille määräyksiä. Lisäksi asianomaisella toimielimellä yksin on velvollisuus toteuttaa toimenpiteet, joilla kumoamiskanteen perusteella annettu tuomio pannaan täytäntöön.

EHTY:n perustamissopimuksen 33 artiklan ensimmäisen kohdan toisen virkkeen ensimmäisessä osassa asetetaan rajat komission tekemiä talouspoliittisia valintoja koskevalle tuomioistuimen valvonnalle, kun taas toisessa osassa nämä rajat poistetaan sillä edellytyksellä, että kantaja vetoaa harkintavallan väärinkäyttöön tai perustamissopimuksen määräysten ilmeiseen noudattamatta jättämiseen. Jotta yhteisöjen tuomioistuimet voisivat tutkia taloudellisista tosiseikoista tai olosuhteista johtuvaa tilannetta, jonka perusteella riidanalainen päätös on tehty, perustamissopimuksen määräysten ilmeistä noudattamatta jättämistä koskevaan väitteeseen on liityttävä asianmukaisia aihetodisteita, ja tämän vaatimuksen täyttyminen riittää. Ankarammalla vaatimuksella nimittäin sekoitettaisiin väitteen tutkittavaksi ottaminen pääasian toteen näyttämisen kanssa, kun taas väljempi tulkinta, jonka mukaan pelkkä väitteen esittäminen riittäisi siihen, että yhteisöjen tuomioistuimet voisivat valvoa taloudellista arviointia, tekisi tästä väitteestä pelkän vakiolausekkeen. Tätä valvontaa harjoittaessaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on lisäksi rajoituttava selvittämään, onko riidanalainen päätös ilmeisen perusteeton, ottaen huomioon perustamissopimuksessa vahvistetut edellytykset ja taloudellisen tilanteen kokonaisarviointi, koska käsitteellä ilmeinen tarkoitetaan niin vakavaa oikeussääntöjen noudattamatta jättämistä, että se näyttäisi johtuvan perustamissopimuksen määräyksissä tarkoitetusta päätöksen perusteena olevaa tilannetta arvioitaessa tehdystä ilmeisestä virheestä.

Samalla tavoin kuin komissio saattaa oikeutetusti toteuttaa rikkomisen toteamista koskevan menettelyn EY:n perustamissopimuksen 85 tai 86 artiklan perusteella sellaisen sopimuksen osalta, jossa määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen sopimuskumppaneille asetetaan velvoitteita, jotka täyttävät määräävän markkina-aseman väärinkäytön tunnusmerkistön ja jotka saattavat koskea myös 85 artiklaa ja erityisesti sen 3 kohtaa, komissiolla on EHTYin perustamissopimuksen osalta mahdollisuus arvioida sellaisen tuottajan vahvistamaa lupamaksua, jolla on yksinoikeus hiilen louhintaan ja käsittelyyn louhintalupien myöntämiseksi, pelkästään perustamissopimuksen 66 artiklan 7 kohdan perusteella antamatta ratkaisua tällaisen lupamaksun laillisuudesta kyseisen perustamissopimuksen 65 artiklan perusteella. Koska EHTYin perustamissopimuksen 4 artiklan d alakohta, jota sovelletaan itsenäisesti ainoastaan tarkempien määräysten puuttuessa, pannaan täytäntöön 66 artiklan 7 kohdassa, päätöksessä, jossa lupamaksua koskeneen erittelyn päätteeksi nojaudutaan nimenomaisesti vain ensin mainittuun näistä artikloista valituksen hylkäämiseksi, on siis katsottava sovelletun samanaikaisesti näitä kahta määräystä. Silloin kun tällaiset määräykset toistetaan tai niitä säännellään perustamissopimuksen muissa määräyksissä, samaan määräykseen liittyvää lainsäädäntöä on tutkittava kokonaisuutena ja sovellettava eri oikeussääntöjä samanaikaisesti. EHTY:n perustamissopimuksen 60 artiklaa ei sovelleta lupamaksujen tutkinnassa. Koska tämä määräys koskee ainoastaan vilpillistä ja syrjivää menettelyä tuotteiden hinnanasetannassa, sitä ei sovelleta tuottajan myöntämiin hiilen louhintalupiin. Siltä osin kuin tuottaja myöntää louhintalupia, sitä ei voida pitää tuotteiden myyjänä.

Komission järjestämä menettely, jonka tarkoituksena on valvoa, että yritykset noudattavat kilpailusääntöjä, ei ole kontradiktorinen menettely valituksen tehneen yrityksen ja kyseisen menettelyn kohteena olevan yrityksen välillä. Tämän vuoksi ne kaksi yritystä, joita asia koskee, eivät ole menettelyn kannalta samanlaisessa tilanteessa, eikä valittaja voi vedota niihin puolustautumisoikeuksiin, jotka on annettu toiselle yritykselle ja joiden nojalla tällä on oltava mahdollisuus esittää näkemyksensä niistä väitteistä, joita mahdollisesti voidaan käyttää sitä vastaan, sekä näiden väitteiden perusteena olevista asiakirjoista. Tämän vuoksi valituksen tehnyt yritys ei voi vedota muodollisen kuulemistilaisuuden järjestämistä koskevaan oikeuteen, ennen kuin komissio hylkää sen tekemän valituksen.

Asianomaiselle henkilölle vastainen päätös on perusteltava toisaalta niin, että se, jolle päätös on osoitettu, saa tietää, miksi päätös on tehty, puolustaakseen tarvittaessa oikeuksiansa ja voidakseen tutkia, onko päätös asianmukainen, ja toisaalta niin, että yhteisöjen tuomioistuimet voivat valvoa päätöksen laillisuutta. Perustellessaan kilpailusääntöjen soveltamisen varmistamiseksi tekemiään päätöksiä komission ei kuitenkaan tarvitse ottaa kantaa kaikkiin valittajien kyseisten sääntöjen rikkomisen toteamista koskevan vaatimuksensa tueksi esittämiin tosiseikkoja koskeviin tai oikeudellisiin kysymyksiin. Sellaisten tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen käsittely riittää, joilla on olennainen merkitys päätöksen kannalta. Perustelujen esittämistä koskevaa vaatimusta on arvioitava tapaukseen liittyvien olosuhteiden, muun muassa kyseisen toimenpiteen sisällön, esitettyjen syiden ja päätöksentekoon liittyneen tilanteen perusteella.