Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Yhteisön oikeus - Yksityisten oikeudet - Jäsenvaltio loukannut yksityisten oikeuksia - Velvollisuus korvata yksityisille aiheutettu vahinko - Rikotun oikeusnormin välitön sovellettavuus - Välittömällä sovellettavuudella ei ole merkitystä korvausvelvollisuuden kannalta

2 Yhteisön oikeus - Jäsenvaltiot rikkoneet yhteisön oikeutta - Seuraukset - Nimenomaisten ja täsmällisten määräysten puuttuminen perustamissopimuksesta - Yhteisöjen tuomioistuimen antama määritelmä - Yksityiskohtaiset menettelytavat

(ETY:n perustamissopimuksen 164 artikla)

3 Yhteisön oikeus - Yksityisten oikeudet - Jäsenvaltio loukannut yksityisten oikeuksia - Velvollisuus korvata yksityisille aiheutettu vahinko - Yhteisön oikeutta rikkoneella kansallisella lainsäätäjällä on myös vahingonkorvausvelvollisuus

4 Yhteisön oikeus - Yksityisten oikeudet - Jäsenvaltio loukannut yksityisten oikeuksia - Kansallinen lainsäätäjä, jolla on laaja harkintavalta lainsäädäntöön liittyvien valintojen tekemisessä, on rikkonut yhteisön oikeutta - Velvollisuus korvata yksityisille aiheutettu vahinko - Edellytykset - Korvausta koskevat säännöt - Kansallisen oikeuden soveltaminen - Rajat

(ETY:n perustamissopimuksen 5 artikla ja 215 artiklan toinen kohta)

5 Yhteisön oikeus - Yksityisten oikeudet - Jäsenvaltio loukannut yksityisten oikeuksia - Velvollisuus korvata yksityisille aiheutettu vahinko - Korvattavan vahingon määrittäminen - Kansallisen oikeuden soveltaminen - Rajat

6 Yhteisön oikeus - Yksityisten oikeudet - Jäsenvaltio loukannut yksityisten oikeuksia - Velvollisuus korvata yksityisille aiheutettu vahinko - Edellytykset - Korvausvelvollisuutta ei voida rajoittaa koskemaan ainoastaan sellaisia vahinkoja, jotka ovat aiheutuneet vasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen toteavan tuomion antamisen jälkeen

Tiivistelmä

7 Periaatetta, jonka mukaan jäsenvaltioiden on korvattava yhteisön oikeutta rikkomalla yksityisille aiheuttamansa vahingot, ei voida jättää soveltamatta silloin, kun on rikottu välittömästi sovellettavaa yhteisön oikeusnormia.

Yksityisille annettu mahdollisuus vedota kansallisissa tuomioistuimissa välittömästi sovellettaviin oikeusnormeihin on ainoastaan vähimmäistae, eikä sillä yksinään kyetä takaamaan yhteisön oikeuden täydellistä soveltamista. Koska tällä mahdollisuudella on tarkoitus taata yhteisön oikeusnormien soveltamisen ensisijaisuus kansallisiin säännöksiin nähden, sen avulla ei kyetä kaikissa tapauksissa varmistamaan yksityiselle niitä oikeuksia, joita hänelle on annettu yhteisön oikeudessa, ja erityisesti välttämään sitä, että hänelle aiheutuisi vahinkoa jäsenvaltion rikottua yhteisön oikeutta.

8 Koska perustamissopimuksessa ei ole määräyksiä, joissa nimenomaisesti ja täsmällisesti määrättäisiin niistä seurauksista, jotka aiheutuvat siitä, että jäsenvaltio rikkoo yhteisön oikeutta, yhteisöjen tuomioistuimen on harjoittaessaan perustamissopimuksen 164 artiklassa sille annettua tehtävää varmistaa lain noudattaminen perustamissopimusta tulkittaessa ja sovellettaessa ratkaistava tällainen kysymys yleisesti hyväksyttyjen tulkintamenetelmien mukaisesti tukeutuen erityisesti yhteisön oikeusjärjestyksen perusperiaatteisiin ja tarvittaessa jäsenvaltioiden lainsäädännön yhteisiin yleisiin periaatteisiin.

9 Periaatetta, jonka mukaan jäsenvaltioiden on korvattava yhteisön oikeutta rikkomalla yksityisille aiheuttamansa vahingot, sovelletaan myös silloin, kun jäsenvaltion lainsäätäjä on rikkonut velvoitteensa.

Tämä periaate, joka on erottamaton osa perustamissopimuksella luotua järjestelmää, soveltuu kaikkiin tapauksiin, joissa jäsenvaltio on rikkonut yhteisön oikeutta, riippumatta siitä, mikä jäsenvaltion toimielin on toiminnallaan tai laiminlyönnillään jättänyt noudattamatta jäsenyysvelvoitteita; ottaen lisäksi huomioon yhteisön oikeusjärjestykseen liittyvän, yhteisön oikeuden yhdenmukaista soveltamista koskevan perustavanlaatuisen vaatimuksen, yhteisön oikeudesta johtuva korvausvelvollisuus ei saa riippua perustuslaissa säädettyä valtaa käyttävien valtioelinten toimivallan jakoa koskevista sisäisistä oikeusnormeista.

10 Jotta voitaisiin määrittää edellytykset, joiden toteutuessa vahinkoa kärsineillä yksityisillä on oikeus saada korvausta jäsenvaltion rikottua yhteisön oikeutta, on otettava ensin huomioon yhteisön oikeusjärjestykselle ominaiset jäsenvaltion vastuun perustana olevat periaatteet eli toisaalta yhteisön oikeusnormien tehokas oikeusvaikutus ja niissä annettujen oikeuksien tehokas suoja sekä toisaalta perustamissopimuksen 5 artiklassa jäsenvaltioille määrätty yhteistyövelvoite. On myös otettava huomioon sopimussuhteen ulkopuolista yhteisön vastuuta koskeva järjestelmä siltä osin kuin se on luotu perustamissopimuksen 215 artiklan toisen kohdan nojalla jäsenvaltioiden lainsäädännön yhteisten yleisten periaatteiden perusteella ja siltä osin kuin toisaalta ne edellytykset, joiden täyttyessä jäsenvaltio vastaa yhteisön oikeutta rikkomalla yksityisille aiheutetuista vahingoista, eivät saa olla erilaisia kuin yhteisön vastuuta sääntelevät edellytykset vastaavanlaisissa tilanteissa, paitsi jos tämä on erityisistä syistä perusteltua, koska niitä oikeuksia, joita yksityisillä on yhteisön oikeuden nojalla, ei voida suojella eri tavalla sen mukaan, onko kansallinen vai yhteisön toimielin aiheuttanut vahingon.

Kun jäsenvaltio on rikkonut yhteisön oikeutta kansallisen lainsäätäjän sellaisilla toimilla, jotka koskevat alaa, jolla sillä on laaja harkintavalta lainsäädäntöön liittyvien valintojen tekemisessä, vahinkoa kärsineillä yksityisillä on tämän vuoksi oikeus saada korvausta, kun yhteisön oikeuden rikotun oikeusnormin tarkoituksena on antaa oikeuksia yksityisille, kun rikkominen on riittävän ilmeinen ja kun yksityisille aiheutunut vahinko on välittömässä syy-yhteydessä tähän rikkomiseen.

Tällä varauksella valtion on korvattava yhteisön oikeutta rikkomalla aiheuttamansa vahingon seuraukset korvausvastuuta koskevan kansallisen lainsäädännön mukaan, kunhan sovellettavan kansallisen lainsäädännön vahingonkorvausta koskevat edellytykset eivät ole epäedullisempia kuin edellytykset, jotka koskevat samankaltaisia jäsenvaltion sisäiseen oikeuteen perustuvia vaatimuksia, ja kunhan niillä ei tehdä korvauksen saamista käytännössä mahdottomaksi tai suhteettoman vaikeaksi.

Erityisesti kansallinen tuomioistuin ei voi edellyttää soveltamansa kansallisen lainsäädännön mukaisesti, että velvoitteensa laiminlyönyt valtioelin on toiminut tahallisesti tai tuottamuksellisesti, jotta oikeus vahingonkorvaukseen syntyisi, koska tällöin edellytykset olisivat ankarammat kuin yhteisön oikeuden mukainen riittävän ilmeisen rikkomisen edellytys.

Ratkaiseva peruste yhteisön oikeuden rikkomisen luokittelemiseksi riittävän ilmeiseksi on jäsenvaltion harkintavallalle asetettujen rajojen ilmeinen ja vakava ylittäminen. Niistä seikoista, joita toimivaltainen tuomioistuin voi ottaa huomioon, on mainittava rikotun oikeusnormin selkeys ja täsmällisyys, rikotussa oikeusnormissa kansallisille tai yhteisön toimielimille annetun harkintavallan laajuus, laiminlyönnin tai vahinkoa aiheuttaneen teon tahallisuus tai tahattomuus, mahdollisen oikeudellisen erehdyksen anteeksiannettavuus tai anteeksiantamattomuus ja se seikka, onko yhteisön toimielimen toiminta voinut vaikuttaa kansallisten toimenpiteiden tai menettelyiden laiminlyöntiin, toteuttamiseen tai ylläpitämiseen yhteisön oikeuden vastaisesti. Joka tapauksessa yhteisön oikeuden rikkominen on selvästi ilmeinen silloin, kun sitä on jatkettu huolimatta jäsenyysvelvoitteiden laiminlyönnin toteavasta tuomiosta, ennakkoratkaisupyyntöä koskevasta tuomiosta tai asiaa koskevasta yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneesta oikeuskäytännöstä, joiden perusteella kyseistä toimintaa on pidettävä yhteisön oikeuden rikkomisena.

11 Jäsenvaltioiden yhteisön oikeutta rikkomalla yksityisille aiheuttamastaan vahingosta maksaman korvauksen on vastattava kärsittyä vahinkoa. Tätä seikkaa koskevien yhteisön oikeusnormien puuttuessa kunkin jäsenvaltion sisäisessä oikeusjärjestyksessä on vahvistettava perusteet korvattavan vahingon määrittämiseksi, kunhan nämä perusteet eivät ole epäedullisempia kuin perusteet, jotka koskevat samankaltaisia jäsenvaltion sisäiseen oikeuteen perustuvia vaatimuksia, ja kunhan niillä ei tehdä korvauksen saamista käytännössä mahdottomaksi tai suhteettoman vaikeaksi. Yhteisön oikeuden mukaisena ei ole pidettävä sitä, että korvattavat vahingot rajoitetaan kansallisessa oikeudessa koskemaan yleisesti ainoastaan tietyille erityisesti suojelluille henkilökohtaisille oikeushyville aiheutuneita vahinkoja ja yksityisten tulon ja ansion menetys poissuljetaan täysin. Erityisiä vahingonkorvauksia, kuten Englannin oikeuden mukaisia rangaistuksenluonteisia vahingonkorvauksia, on voitava määrätä maksettaviksi yhteisön oikeuteen perustuvien vaatimusten tai kanteiden yhteydessä, jos tällainen korvaus voidaan määrätä maksettavaksi jäsenvaltion sisäiseen oikeuteen perustuvan vastaavanlaisen vaatimuksen tai kanteen yhteydessä.

12 Jäsenvaltion velvollisuutta korvata yhteisön oikeutta rikkomalla yksityisille aiheuttamansa vahingot ei voida rajoittaa koskemaan ainoastaan sellaisia vahinkoja, jotka ovat aiheutuneet vasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen toteavan yhteisöjen tuomioistuimen tuomion antamisen jälkeen.

Koska edellytysten täyttyessä syntyy oikeus saada korvausta yhteisön oikeuden perusteella, yhteisön oikeusjärjestyksessä vahvistettu oikeus saada korvausta vaarannettaisiin, jos katsottaisiin, että jäsenvaltion velvollisuus korvata aiheuttamansa vahinko koskisi ainoastaan kyseisen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen toteavan yhteisöjen tuomioistuimen tuomion antamisen jälkeen syntyneitä vahinkoja. Olisi myös yhteisön oikeuden tehokkuusperiaatteen vastaista, jos vahingonkorvauksen edellytyksenä olisi se, että yhteisöjen tuomioistuin olisi aikaisemmin todennut jäsenvaltion jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen, koska oikeutta saada korvausta ei syntyisi, jos komissio ei olisi nostanut kannetta perustamissopimuksen 169 artiklan nojalla ja jos yhteisöjen tuomioistuin ei olisi antanut siitä tuomiota. Sellaisista yhteisön oikeusnormeista, joilla on välitön oikeusvaikutus jäsenvaltioiden sisäisessä oikeusjärjestyksessä, yksityisille johtuvat oikeudet eivät kuitenkaan saa riippua siitä, katsooko komissio tarkoituksenmukaiseksi ryhtyä perustamissopimuksen 169 artiklan mukaiseen menettelyyn jäsenvaltiota vastaan tai siitä, antaako yhteisöjen tuomioistuin jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan tuomion.