Valitus, jonka Mylène Troszczynski on tehnyt 13.7.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-626/16, Troszczynski v. parlamentti, 16.5.2018 antamasta tuomiosta

(Asia C-462/18 P)

(2018/C 364/03)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: Mylène Troszczynski (edustaja: F. Wagner, avocat)

Muu osapuoli: Euroopan parlamentti

Vaatimukset

— Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-626/16 16.5.2018 antama tuomio on kumottava.

Tämän vuoksi

— on kumottava Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskevien sääntöjen soveltamisohjeista 19.5. ja 9.7.2008 tehdyn Euroopan parlamentin puhemiehistön päätöksen, sellaisena kuin se on muutettuna, 68 artiklan nojalla 23.6.2016 annettu Euroopan parlamentin pääsihteerin päätös, jossa todetaan 56 554 euron määräinen saatava

— on kumottava 30.6.2016 tiedoksiannettu veloitusilmoitus nro 2016-888, jossa valittajalle ilmoitetaan häneen kohdistuvan saatavan toteamisesta 23.6.2016 päivätyllä pääsihteerin päätöksellä, joka koskee parlamentin jäsenten avustajiin liittyvien aiheettomasti maksettujen määrien takaisinperintää parlamentin jäsenten asemaa koskevien sääntöjen soveltamisohjeiden 68 artiklan ja varainhoitoasetuksen 78, 79 ja 80 artiklan nojalla

— on annettava oikeudellinen ratkaisu sen määrän osalta, joka valittajalle on myönnettävä korvauksena siitä vahingosta, joka on aiheutunut ennen tutkinnan päättymistä esitetyistä perusteettomista syytöksistä, valittajan maineelle aiheutuneesta vahingosta ja niistä huomattavista vaikeuksista, joita riidanalaisesta päätöksestä valittajalle on aiheutunut yksityis- ja poliittisen elämän kannalta

— on annettava oikeudellinen ratkaisu valittajalle myönnettävien oikeudenkäyntikulujen määrän osalta

— on velvoitettava parlamentti korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut

— ennen oikeudellisen ratkaisun antamista on kehotettava parlamenttia toimittamaan J. O:n hallinnollinen asiakirja-aineisto ja häntä koskeva OLAFin asiakirja-aineisto.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Ensimmäinen valitusperuste perustuu oikeudelliseen virheeseen ja olennaisen menettelymääräyksen rikkomiseen. Sen mukaan yhtäältä unionin yleisen tuomioistuimen asioissa Bilde ja Montel antamia tuomioita on pidettävä sellaisena uutena tosiseikkana, joka on tapahtunut asian käsittelyn kirjallisen vaiheen päättymisen jälkeen, ja jotka selventävät esitettävien todisteiden luonnetta ja määrää. Työjärjestyksen 85 artiklan 3 kohdan vaatimukset täyttyivät. Toisaalta unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen todetessaan, ettei se voinut tutkia muita seikkoja kuin pääsihteerin toimittamat seikat. Perusteettoman edun palautusta koskevaa menettelyä on pidettävä oikeussuojakeinona, jonka käsittelyssä tuomioistuimella on täysi harkintavalta ja jonka yhteydessä kaikki sellaiset todisteet, jotka ovat hyödyllisiä oikeusriidan arvioimiseksi asianmukaisella tavalla, voidaan esittää vielä menettelyn kuluessakin.

Toinen valitusperuste perustuu siihen, että unionin yleinen tuomioistuin loukkasi puolustautumisoikeuksia ja olennaisia menettelymääräyksiä. Yhtäältä unionin yleinen tuomioistuin ei sallinut vilpitöntä ja kontradiktorista käsittelyä, koska se ei velvoittanut parlamenttia noudattamaan Euroopan ihmisoikeussopimuksen 41 ja 42 artiklaa. Parlamentilla on käytettävissään hallinnollinen asiakirja-aineisto ja OLAFin asiakirja-aineisto, joista se voi saada halutessaan etua, koska näihin asiakirja-aineistoihin voi sisältyä sellaista selvitysaineistoa, joka voi jäädä tulematta valittajan tietoon. Toisaalta unionin yleinen tuomioistuin teki arviointivirheen, kun se katsoi, ettei sääntöjä ollut rikottu, kun pääsihteeri ei ollut kuullut valittajaa henkilökohtaisesti.

Kolmas valitusperuste perustuu oikeudelliseen virheeseen tosiseikkojen ja selvitysaineiston oikeudellisessa luonnehdinnassa, syrjintään, jäsenen poliittisen toiminnan vahingoittamiseen (fumus persecutionis), luottamuksensuojan periaatteen ja laillisuusperiaatteen loukkaamiseen sekä harkintavallan väärinkäyttöön. Valittaja katsoo, että toimitetun selvitysaineiston kriittisen analyysin tekemättä jättäminen merkitsee perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiä. Toiseksi avustajien poliittisia oikeuksia on loukattu. Kolmanneksi perusteettoman edun palauttamisen osalta todistustaakka on ensinnäkin hallinnolla, jonka on esitettävä asianmukaiset perustelut kyseisen säännöstön kyseenalaiseksi asettamiselle. Neljänneksi Euroopan parlamentin pääsihteeri kohteli syrjivällä tavalla Front nationalin edustajia. Lopuksi valittaja katsoo, että kieltäytyminen hallinnollisen asiakirja-aineiston ja OLAFin asiakirja-aineiston toimittamisesta merkitsee luottamuksensuojan periaatteen ja laillisuusperiaatteen kyseenalaiseksi saattamista ja harkintavallan väärinkäyttöä.