Julkisasiamiehen ratkaisuehdotus Alber 15 päivänä helmikuuta 2001. - SIVU du plan d'eau de la Vallée du Lot vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Välityslauseke - Sopimuksen täyttämättä jättäminen - Takaisinsaanti. - Asia C-172/97 OP.



Oikeustapauskokoelma 2001 sivu I-06699



Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset

I Johdanto

1. Tämä asia koskee komission Syndicat intercommunal à vocation unique du plan d'eau de la Vallée du Lot'lle (jäljempänä SIVU) ja Hydro-Réalisations SARL:lle (jäljempänä Hydro) maksaman ennakon palauttamista. Ennakko oli myönnetty pienen vesivoimalaitoksen rakentamishankkeelle, joka keskeytettiin, joten komissio vaati, että ennakko palautetaan korkoineen.

II Tosiseikat ja asian käsittelyn vaiheet

A Asianosaisten välinen sopimus

2. Euroopan yhteisö, jota komissio edusti, teki yhteisvastuullisesti toimineiden SIVUn ja Hydron kanssa 6.12.1990 sopimuksen nro HY 84/98 FR. Sopimuksen tarkoituksena oli sellaisen hankkeen edistäminen, jolla Lot-jokeen rakennetaan pieni vesivoimalaitos, joka käyttää hyväkseen vähäistä pudotuskorkeutta. Tuen oikeudellisena perustana oli energia-alan esittelyhankkeiden ja teollisten koehankkeiden edistämisestä taloudellisen tuen avulla 20 päivänä joulukuuta 1985 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 3640/85.

3. Tämän asian ratkaisemisessa relevantteja ovat seuraavat säännökset.

4. Sopimuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaan SIVUn ja Hydron on toimitettava komissiolle säännöllisesti tietoja töiden vaiheesta ja erääntyneistä maksuista.

5. Sopimuksen 9 artiklassa määrätään sopimuksen mahdollisen irtisanomisen edellytyksistä. Tämän artiklan 1 kohdan mukaan kumpikin sopimuspuoli voi irtisanoa sopimuksen siinä tapauksessa, että liitteessä I olevaa työohjelmaa ei kannata enää jatkaa erityisesti siitä syystä, että edellä mainitun työohjelman tekninen tai taloudellinen epäonnistuminen tai hankkeen kustannusarvion liian suuri ylittyminen on nähtävissä.

6. Tämän artiklan 3 kohdassa määrätään, että jos komission maksamien määrien tarkastamisesta ilmenee, että komissio on maksanut SIVUlle ja Hydrolle liikaa, niiden on välittömästi palautettava komissiolle liikaa saatu määrä. Määrälle lasketaan korkoa siitä päivästä, jona tämän sopimuksen kohteena olevat työt saatettiin loppuun tai keskeytettiin.

7. Korkokanta on 4 kohdan mukaan Euroopan raha-asiain yhteistyörahaston ecumääräisissä toimissaan soveltama korkokanta, joka julkaistaan kunkin kuukauden ensimmäisenä arkipäivänä.

8. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on toimivaltainen ratkaisemaan kaikki sopimuspuolten väliset riidat (13 artikla). Sopimukseen sovelletaan Ranskan lainsäädäntöä (14 artikla).

9. Komissio maksoi 31.12.1990 sopimuksen mukaisesti ennakkoa 83 928 euroa, jonka SIVU sai tililleen 17.1.1991. SIVU toimitti ensimmäisen teknisen väliraportin 23.5.1991 ja ensimmäisen taloudellisen raportin 13.8.1991. Komissio ei pyynnöistään huolimatta saanut muita, vuoden 1991 jälkipuoliskoa koskevia raportteja. Komissio vaati näitä raportteja 7.10.1992 ja asetti SIVUlle yhden kuukauden määräajan sopimusmääräysten noudattamiseksi sillä uhalla, että se muuten irtisanoo sopimuksen.

10. Komission kannekirjelmässä esittämän selvityksen mukaan SIVUn sopimuksen mukaisesti toimittamista raporteista ilmenee, että suunniteltuja töitä jatkettiin 31.5.1991 asti.

11. SIVU ilmoitti 6.11.1992 päivätyllä kirjeellään komissiolle, että hanketta oli muutettu luonnonsuojeluyhdistysten esittämien huomautusten vuoksi. Pienen vesivoimalaitoksen rakentaminen oli tarkoitus korvata padon rakentamisella. SIVU luopui tämän takia myönnetystä tuesta ja tarjoutui palauttamaan maksetun ennakon.

12. Komissio irtisanoi 18.11.1992 päivätyllä kirjeellään sopimuksen sen 9 artiklan mukaisesti ja vaati SIVUa palauttamaan 83 928 euroa 17.1.1991 alkaen laskettavine korkoineen, sillä ennakko oli maksettu kyseisenä päivänä.

13. Hydro oli asetettu 13.2.1992 selvitystilaan.

B Yksipuolinen tuomio

14. SIVU ei suorittanut kyseessä olevia määriä komission 8.12.1992, 27.2.1994, 1.6.1994, 31.10.1994 ja 12.10.1995 esittämistä vaatimuksista huolimatta. Komissio nosti tämän takia 2.5.1997 yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen SIVUa ja Hydroa vastaan. Komissio vaati niiden velvoittamista maksamaan 83 928 euroa ennakon maksupäivästä eli 17.1.1991 alkaen laskettavine sopimusperusteisine korkoineen sekä ensimmäisessä maksuvaatimuksessa ennakon palauttamiselle asetetusta määräpäivästä eli 28.2.1993 alkaen laskettavine laillisine korkoineen.

15. Kumpikaan vastaajista ei antanut vastinetta määräajassa. Tämän vuoksi komissio vaati yhteisöjen tuomioistuimelta yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 94 artiklan 1 kohdan mukaisesti yksipuolista tuomiota.

16. Yhteisöjen tuomioistuin antoi 10.6.1999 seuraavanlaisen yksipuolisen tuomion:

"1) SIVU du plan d'eau de la Vallée du Lot, toiselta nimeltään SIVU du pays d'accueil de la Vallée du Lot, ja Hydro-Réalisations SARL velvoitetaan yhteisvastuullisesti maksamaan Euroopan yhteisöjen komissiolle 83 928 euroa sopimusperusteisine korkoineen, jotka lasketaan 31.5.1991 lukien aina velan täysimääräiseen maksuun asti.

2) Muilta osin kanne hylätään.

3) SIVU du plan d'eau de la Vallée du Lot, toiselta nimeltään SIVU du pays d'accueil de la Vallée du Lot, ja Hydro-Réalisations SARL velvoitetaan yhteisvastuullisesti korvaamaan oikeudenkäyntikulut."

C Ennakon palauttaminen

17. SIVU ilmoitti komissiolle 11.6.1997, että pato valmistui vuonna 1994, muttei maininnut komission nostamaa kannetta. Kun luonnonsuojeluyhdistykset eivät enää vastustaneet hanketta, SIVU teetti tutkimuksen siitä, olisiko mahdollista rakentaa alun perin suunniteltu pieni voimalaitos. Vasta tutkimuksen valmistuttua voitiin 11.6.1997 tehdä päätös siitä, että pientä voimalaitosta ei lopultakaan rakenneta. Tämän takia ennakkoa ei SIVUn mukaan ollut aiemmin maksettu takaisin. SIVU ilmoitti palauttavansa välittömästi 83 928 euroa ja pyysi, ettei komissio ryhdy "rankaisutoimenpiteisiin" ("sans pénalisation") myöhässä tapahtuvan palauttamisen takia.

18. SIVU siirsi komissiolle 8.10.1998 päivätyllä tilisiirrolla 587 496,00 Ranskan frangia (FRF) ilmoittamatta, mistä tämä määrä koostui ja miltä osin sillä maksettiin pääomaa (ennakon palauttaminen) ja miltä osin korkoja. Komission mukaan sen tilille pankkiin oli tullut kaksi tilisiirtoa tästä määrästä: 554 889,97 FRF (83 928 euroa) 23.10.1998 ja 32 606,03 FRF (4 973,81 euroa) 30.10.1998.

19. SIVUn asianajaja ilmoitti 9.6.1999 eli yksipuolisen tuomion antamista edeltävänä päivänä päivätyllä kirjeellään komissiolle ja yhteisöjen tuomioistuimelle, että määrä oli maksettu 8.10.1998.

20. SIVU haki 9.7.1999 päivätyllä kirjeellään, joka saapui yhteisöjen tuomioistuimeen 12.7.1999, takaisinsaantia sille 15.6.1999 tiedoksi annettua yksipuolista tuomiota vastaan.

III Asianosaisten vaatimukset ja niiden perustelut

21. SIVU väittää, että se maksoi pääoman kokonaisuudessaan 8.10.1998 suoritetulla tilisiirrolla.

22. Sopimusperusteisista koroista SIVU väittää, että suunnitelluista töistä luovuttiin vasta 11.6.1997. Vasta tällöin SIVUlla oli tulokset voimalaitoksen toteutuskelpoisuutta koskevasta tutkimuksesta, jonka se oli teettänyt, kun luonnonsuojeluyhdistykset eivät enää vastustaneet hanketta. Komissiolle tiedotettiin tästä 11.6.1997 päivätyllä kirjeellä. SIVUn mukaan sopimusperusteista korkoa voidaan siis vaatia ainoastaan 11.6.1997 lähtien ja ainoastaan siihen asti, kunnes pääoma 8.10.1998 maksettiin.

23. Toissijaisesti SIVU väittää, että sopimusperusteista korkoa voidaan vaatia 31.5.1991 alkaen, koska silloin työt lopetettiin sopimuksen 9 artiklassa tarkoitetulla tavalla.

24. Laillista korkoa ei SIVUn mukaan voida Code civilin 1153 §:n perusteella vaatia. Tämän säännöksen mukaan saman saamisen osalta ei voida vaatia sekä sopimusperusteista että laillista korkoa.

25. SIVU vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

1. toteaa, että takaisinsaantihakemus voidaan ottaa tutkittavaksi ja että se on perusteltu ja siis

- kumoaa 10.6.1999 annetun yksipuolisen tuomion

- hylkää komission 2.5.1997 nostaman kanteen

- toteaa, että 8.10.1998 on suoritettu 587 496 FRF,

2. toteaa korkojen osalta,

- että korot on maksettava ainoastaan ajanjaksolta 11.6.1997-8.10.1998

- tai että ne on toissijaisesti maksettava ainoastaan ajanjaksolta 31.5.1991-8.10.1998,

3. velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

26. Komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

1. hylkää takaisinsaantihakemuksen ja

2. velvoittaa SIVUn korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

27. Komissio perustelee vaatimustaan sillä, että SIVU ilmoitti maksusta komissiolle ja yhteisöjen tuomioistuimelle liian myöhään eli yksipuolisen tuomion antopäivää edeltävänä päivänä.

28. SIVUn maksuilla ei sitä paitsi ole komission mukaan mitään vaikutusta yksipuolisen tuomion sisältöön vaan ainoastaan sen täytäntöönpanoon. SIVUn tekemät tilisiirrot eivät riitä sekä pääoman kuoletukseen että korkojen maksuun. Pääoman (83 928 euroa) maksamisen jälkeen komissiolla oli 23.10.1998 vielä 40 347,64 euron suuruinen saaminen, joka vastaa korkoja ajanjaksolta 1.6.1991-22.10.1998. SIVUn 30.10.1998 tilisiirrolla maksamat 4 973,81 euroa kattavat velasta vain osan.

29. Sopimusperusteista korkoa SIVUn on komission mukaan maksettava 31.5.1991 alkaen. SIVUn mukaan työt keskeytettiin lopullisesti 11.6.1997. Sitä vastoin sopimuksen mukaan ratkaisevana on pidettävä ainoastaan objektiivisten kriteereiden perusteella arvioitava töiden päättämisen tai keskeyttämisen ajankohta. Tämä on 31.5.1991.

30. SIVUn käsitys, jonka mukaan korkoa on maksettava vasta 11.6.1997 alkaen, on komission mukaan ristiriidassa sopimuksen 9 artiklan kanssa. Tässä artiklassa erotetaan toisistaan se ajankohta, jolloin sopimus irtisanotaan, koska toinen sopimuspuoli toteaa, että sopimuksen täytäntöönpanoon ei enää ole intressiä, siitä ajankohdasta, jolloin työt keskeytetään. Komission mielestä väite, jonka mukaan sopimuksen irtisanominen tai hankkeesta luopuminen tapahtuvat samanaikaisesti kuin töiden keskeyttäminen, on ristiriidassa artiklan tarkoituksen kanssa.

31. Komissio vaati SIVUlta 19.7.1999 päivätyllä kirjeellään 48 748,56 euron (136 845,78 euroa, josta on vähennetty 88 901,81 euron suuruiset suoritukset (=47 943,97 euroa) ja johon on lisätty sopimusperusteinen korko ajanjaksolta 30.10.1998-1.7.1999) suuruista maksamatonta määrää.

32. Alun perin vaaditun laillisen koron osalta komissio viittaa yksipuolisen tuomion 30 kohdassa esitettyyn.

33. Komissio on vastauksessaan yhteisöjen tuomioistuimen esittämään kysymykseen todennut, että SIVUn maksuilla on ensin maksettu korkoja ja sitten kuoletettu pääomaa. Maksujen jälkeen SIVUlla oli 23.10.1998 maksamatta pääomasta 40 347,64 euroa, josta oli 30.10.1998 komission tilille saapuneen toisen tilisiirron jälkeen jäljellä 35 373,83 euroa. Koska pääomaa ei ole maksettu kokonaisuudessaan, myös tämän ajankohdan jälkeen sille on laskettu korkoa.

34. Viitekorkokanta on komission mukaan kunkin kuukauden ensimmäisenä arkipäivänä Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistava korkokanta. Vuoteen 1993 tämä korko oli Euroopan raha-asiain yhteistyörahaston ecumääräisissä toimissaan soveltama korkokanta, ja sen jälkeen toukokuuhun 1998 asti Euroopan rahapoliittisen instituutin ja sitten Euroopan keskuspankin ecumääräisissä toimissaan soveltama korkokanta. Sen jälkeen, kun euro otettiin käyttöön 1.1.1999, relevantti korkokanta on Euroopan keskuspankin ensin eläketoimissaan ja sittemmin jälleenrahoitustoimissaan soveltama korkokanta.

IV Kannanotto

A Takaisinsaantihakemuksen tutkittavaksi ottaminen

35. Oikeudenkäyntiasiakirjojen mukaan yksipuolinen tuomio annettiin 15.6.1999 SIVUlle tiedoksi. Yhteisöjen tuomioistuimeen 12.7.1999 saapunut takaisinsaantihakemus on siis jätetty säädetyssä määräajassa. Koska myös muut muotovaatimukset on täytetty, takaisinsaantihakemus voidaan ottaa tutkittavaksi.

B Takaisinsaantihakemuksen perustelut

1) Ennakon palauttaminen

36. SIVU ja Hydro keskeyttivät hankkeen toteuttamisen. Komissio siis katsoi perustellusti, että työohjelmaa ei kannata jatkaa, ja irtisanoi tämän takia perustellusti sopimuksen. Sopimuksen 9 artiklan 3 kohdan mukaan komissiolla on siis lähtökohtaisesti oikeus saada takaisin maksettu, 83 928 euron suuruinen määrä korkoineen. Yksityiskohtien osalta viittaan tässä asiassa 28.1.1999 annettuun ratkaisuehdotukseen.

37. Kun tarkastellaan SIVUn yksipuolista tuomiota vastaan esittämää takaisinsaantihakemusta, on kuitenkin tutkittava, miltä osin 8.10.1998 suoritetulla maksulla on täytetty maksun palauttamista koskevat komission vaatimukset.

38. SIVU on maksanut komissiolle 587 496,00 FRF. Komission mukaan tämä määrä on maksettu komission tilille kahdella tilisiirrolla: 83 928 euroa 23.10.1998 ja 4 973,81 euroa 30.10.1998. SIVUn mukaan näillä maksuilla on katettu komission maksujen palauttamista koskevat vaatimukset. Komissio kiistää tämän, koska määrät eivät riitä sekä pääoman että korkojen kattamiseen.

39. Yksipuolisessa tuomiossa vahvistettu komission oikeus määrien palauttamiseen on täytetty, kun SIVU on maksanut ennakosta ja koroista koostuvan velan kokonaisuudessaan. Ennakon määrä on 83 928 euroa. Jotta voidaan ratkaista, onko 8.10.1998 suoritetulla maksulla täytetty komission vaatimus, on ratkaistava, minkäsuuruinen korkovaatimus komissiolla oli maksuajankohtana.

2) Koron määrän laskeminen

a) Koronmaksuvelvollisuuden alkamisajankohta

40. Sopimuksen 9 artiklan 3 kohdan mukaan kyseessä olevalle määrälle on maksettava korkoa siitä päivästä, jona työt saatettiin loppuun tai keskeytettiin ("date de fin ou d'arrêt des travaux"). SIVUn käsityksen mukaan työt keskeytettiin 11.6.1997, jolloin se sai tutkimustulokset. Komissio on pitänyt alun perin kannekirjelmässään ratkaisevana päivämäärää 17.1.1991, jolloin ennakko maksettiin. Takaisinsaannin osalta esittämissään huomautuksissa se kuitenkin pitäytyy yksipuolisessa tuomiossa todettuun ja pitää alkamisajankohtana päivää, jolloin työt keskeytettiin ja joka on 31.5.1991.

41. Sopimusten tulkinnassa on Code civilin 1156 §:n mukaan otettava selville sopimuspuolten tarkoitus. Ei kuitenkaan voida olettaa, että sopimuspuolten tarkoituksena oli ratkaista korkojen laskemiseksi olennainen töiden keskeyttämisen ajankohta käyttäen kriteereitä, jotka eivät ole kummankin sopimuspuolen tiedossa tai ainakin sopimuspuolten havaittavissa. Töiden lopettamisen tai keskeyttämisen ajankohdan ratkaisemiseksi yhden sopimuspuolen käsitys ei siis voi olla ratkaiseva. Ajankohta on ratkaistava pikemminkin ottaen huomioon objektiiviset kriteerit ja olosuhteet, jotka ovat kummankin sopimuspuolen tiedossa tai ainakin sopimuspuolten havaittavissa.

42. Tällaisena objektiivisena seikkana on ensin tarkasteltava SIVUn 6.11.1992 päivättyä kirjettä (ks. edellä 11 kohta). Tässä kirjeessä SIVU ilmoitti komissiolle, että sopimuksen kohteena olevaa voimalaitosta ei rakenneta, ja tarjoutui palauttamaan ennakon. Tästä hetkestä lähtien komissio ei enää voinut olettaa töiden jatkuvan. Yhteisöjen tuomioistuimelle esitetyistä asiakirjoista ei ilmene etenkään, että SIVU olisi tämän ajankohdan jälkeen ja ennen 11.6.1997 päivättyä kirjettä (ks. edellä 17 kohta) ilmoittanut komissiolle, että hankkeessa tarkoitettuja töitä kuitenkin jatketaan. Se, että SIVU voisi vedota 11.6.1997 päivättyyn kirjeeseensä, olisi vastoin Code civilin 1134 §:n 3 momenttia, jonka mukaan sopimukset on täytettävä vilpittömässä mielessä. Komissio vaati SIVUa palauttamaan ennakon 8.12.1992, 27.2.1994, 1.6.1994, 31.10.1994 ja 12.10.1995 päivätyillä maksuvaatimuksilla viitaten 6.11.1992 päivättyyn kirjeeseen ja komission 18.11.1992 päivättyyn irtisanomiskirjeeseen. Komission lähtökohtana on siis selvästi ollut se, että sopimuksen kohteena olleet työt oli 6.11.1992 päivätyn ilmoituksen mukaisesti lopullisesti keskeytetty. Tätä SIVU ei ole koskaan kiistänyt. Olisi ristiriidassa vilpitöntä mieltä koskevan periaatteen kanssa pitää tästä eteenpäin lähtökohtana 11.6.1997 päivättyä kirjettä.

43. Komissio on kannekirjelmässään tosin maininnut vielä yhden varhaisemman ajankohdan eli päivämäärän 31.5.1991. Komissio väittää, että hankkeeseen liittyviä töitä jatkettiin tähän ajankohtaan asti SIVUn sopimuksen mukaisesti toimittaman raportin perusteella. Tämä todettiin takaisinsaannin osalta esitetyissä huomautuksissa. Lähtökohtana voidaan siis pitää sitä, että molemmat sopimuspuolet tiesivät, että työt keskeytettiin 31.5.1991. Sopimusperusteista korkoa siis maksetaan tästä ajankohdasta alkaen.

b) Sovellettava korkokanta

44. Sopimuksen mukaan korko on Euroopan raha-asiain yhteistyörahaston ecumääräisissä toimissaan soveltama korkokanta, joka julkaistaan kunkin kuukauden ensimmäisenä arkipäivänä. Tätä rahastoa ei kuitenkaan enää ole eikä sopimuksessa määrättyä viitekorkoa enää julkaista. On siis pohdittava, mitä korkokantaa palautettavasta määrästä muodostuvaan velkaan sovelletaan.

45. Komission mukaan viitekorkokantana on sen kunkin kuukauden ensimmäisenä arkipäivänä Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaisema korkokanta. Vuoteen 1993 asti tämä oli Euroopan raha-asiain yhteistyörahaston ecumääräisissä toimissaan soveltama korkokanta. Vuoden 1998 toukokuuhun korko oli Euroopan rahapoliittisen instituutin ja sitten Euroopan keskuspankin ecumääräisissä toimissaan soveltama korkokanta. Sen jälkeen, kun euro otettiin käyttöön 1.1.1999, relevantti korkokanta on Euroopan keskuspankin ensin eläketoimissaan ja sittemmin jälleenrahoitustoimissaan soveltama korkokanta. Kulloisenkin viitekorkokannan vaihtamiseen ei kuitenkaan ole mitään erityistä oikeudellista perustetta.

46. Sovittua korkokantaa ei enää ole olemassa eikä sopimuksessa ole mitään määräystä siitä, mitä korkokantaa sen sijasta sovelletaan. Kuten jo olen todennut, Code civilin 1156 §:n mukaan sopimusten tulkinnassa on otettava huomioon sopimuspuolten yhteinen tarkoitus sopimusta tehtäessä. Sopimuksen 9 artiklan 4 kohdasta voidaan päätellä sopimuspuolten tahtoneen, että korkokantaa sovelletaan ecumääräisiin toimiin. Voidaan päätellä vielä, että kyseessä pitäisi olla jäsenvaltioiden välisessä rahapoliittisessa yhteistyössä käytetty korkokanta, ei yksityisen rahoitusyhtiön soveltama korkokanta. Sovittuna voidaan pitää myös sitä, että kyseessä pitää olla julkaistu korkokanta.

47. Komission ehdotus täyttää nämä vaatimukset. Kyseessä olevia korkokantoja sovellettiin ecumääräisiin ja sovelletaan sittemmin euromääräisiin toimiin. Joka tapauksessa korkokannat vahvisti ja vahvistaa Euroopan yhteisössä valuutta-asioissa toimivaltainen elin. Korkokannat julkaistiin ja julkaistaan kunkin kuukauden ensimmäisenä arkipäivänä Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.

48. Tämän jälkeen on tarkasteltava Code civilin 1160 §:ää, jonka mukaan sopimuksiin sovelletaan tarvittaessa kauppatapaa, vaikka tästä ei sopimuksessa nimenomaisesti määrättäisikään. Komissio on maininnut korkokannat, joita tavanomaisesti sovelletaan sen tekemissä sopimuksissa. Myös tämä puoltaa näkemystä, jonka mukaan sopimuksessa määrätyn viitekorkokannan lakkauttamisen jälkeen tämän sopimuksen osalta sovelletaan komission mainitsemia korkokantoja.

49. SIVU ei ole riitauttanut komission näkemystä. Komission mainitsemat elimet ovat komissiosta erillisiä, eikä komissiolla ole mahdollisuutta vaikuttaa korkokantojen suuruuteen. Ei ole muutenkaan oletettavissa, että viitekorkokantojen vaihtaminen olisi haitallista SIVUlle. Komission käsitystä ei voitane pitää oikeudellisesti perusteettomana. Sovellettava korkokanta on siis vuoteen 1993 asti Euroopan raha-asiain yhteistyörahaston ecumääräisissä toimissaan soveltama korkokanta, vuoden 1998 toukokuuhun Euroopan rahapoliittisen instituutin ja sitten Euroopan keskuspankin ecumääräisissä toimissaan soveltama korkokanta ja sen jälkeen, kun euro otettiin käyttöön 1.1.1999, relevantti korkokanta on Euroopan keskuspankin ensin eläketoimissaan ja sittemmin jälleenrahoitustoimissaan soveltama korkokanta.

50. Komissio on tätä viitekorkokantaa soveltaen laskenut, että SIVUn on maksettava korkoja 40 347,64 euroa. Tätäkään laskelmaa SIVU ei riitauta. Lähtökohtana on siis pidettävä, että maksamattomien korkojen määrä oli 40 347,64 euroa ennen 23.10.1998 suoritettua maksua.

51. Toisin kuin SIVU väittää, ratkaiseva ajankohta suorituksen laskemiseksi on päivämäärä, jolloin komissio sai tilisiirron, eli 23.10.1998 eikä 8.10.1998. SIVU väittää siirtäneensä palautettavan määrän ja on esittänyt tästä 8.10.1998 päivätyn hallinnon sisäisen maksusiirtolomakkeen. Code civilin 1238 §:n mukaan, sellaisena kuin Ranskan tuomioistuimet ovat sitä tulkinneet, pidetään tilisiirrolla suoritettua maksua pätevänä vasta, kun velallinen on saanut maksun tililleen. Komission mukaan se sai 587 496,00 FRF:n suuruisen tilisiirron tililleen kahdessa erässä: 83 928 euroa 23.10.1998 ja 4 973,81 euroa 30.10.1998, mitä ei ole kiistetty. Näitä päivämääriä on siis pidettävä SIVUn suoritusten päivämäärinä ja siis sen ajanjakson alkamisajankohtana, jolta kertyneet korot on laskettava.

3) Lailliset korot

52. Yksipuolisessa tuomiossa todetaan laillisista koroista, että Code civilin 1153 §:n mukaan saman saamisen osalta ei voida vaatia sekä sopimusperusteista että laillista korkoa. Komissio ei ole tätä kiistänyt. Asiassa ei ole havaittavissa perustetta, jonka takia jokin muu päätelmä olisi oikeutettu. Siltä osin kuin komissio vaatii sopimusperusteisen koron lisäksi vielä laillista korkoa, yksipuolinen tuomio on pidettävä voimassa.

4) Velan määrä maksuajankohtana

53. Tässä vaiheessa voidaan todeta, että 23.10.1998 velka koostui 83 928 euron suuruisesta ennakosta ja 40 347,64 euron suuruisista koroista. Velan kokonaismäärä oli siis 124 275,64 euroa.

5) Maksun oikeudelliset seuraamukset

54. SIVU on maksanut 124 275,64 euron suuruisesta velasta yhteensä 88 901,81 euroa. Tämä määrä ei siis riitä koko velan kattamiseen. Sen ratkaiseminen, miltä osin SIVUn maksu on tyydyttänyt komission vaatimukset, riippuu siis siitä, onko SIVU maksanut pääomaa vai korkoja.

55. SIVUn takaisinsaannin yhteydessä esittämässä tilisiirrossa mainitaan ainoastaan ETY:n tuen takaisinmaksu ("remboursement subvention CEE"). Siitä, mistä tämä määrä koostuu, ei ole mainintaa.

56. SIVUn 11.6.1997 päivätyssä kirjeessä, jolla se ilmoitti maksun palauttamisesta, on maininta 83 928 eurosta. Tämä viittaa siihen, että SIVU halusi lokakuussa 1998 kuolettaa pääomaa. Lisäksi SIVU pyysi tässä kirjeessään, ettei komissio ryhdy "rankaisutoimenpiteisiin" ("sans pénalisation"). Myös tätä voidaan pitää viitteenä siitä, että SIVU halusi ainakin ensisijaisesti kuolettaa pääomaa, jotta se välttyisi korkojen kaltaisilta "rankaisutoimenpiteiltä".

57. Tällä SIVUn maksun luonnehdinnalla on kuitenkin täytettävä Code civilin 1254 §:ssä säädetyt vaatimukset. Tämän takia lähtökohtaisesti suorituksella maksetaan ensin korkoja ja kuoletetaan pääomaa vasta toissijaisesti, eli jos velkoja suostuu tähän. On siis vielä tutkittava, onko komissio suostunut siihen, että SIVU kuolettaa pääomaa.

58. Komission voitaisiin katsoa suostuneen tähän nimenomaisesti 24.11.1999 päivätyllä kirjeellään. Tässä kirjeessä komissio totesi, että kun se otti huomioon SIVUn maksaman pääoman (83 928 euroa), sillä oli 23.10.1998 SIVUlta vielä 40 347,64 euron suuruinen saaminen, joka vastaa sopimusperusteisia korkoja ajanjaksolta 1.6.1991-22.10.1998. SIVU maksoi 4 973,81 euroa 30.10.1998, millä katetaan vain osa sopimusperusteisesta korosta, johon komissiolla oli kyseisenä ajankohtana oikeus.

59. Tämä on kuitenkin ristiriidassa edellisessä, 13.10.1999 päivätyssä kirjeessä esitetyn kanssa sekä 19.7.1999 päivätyn kirjeen kanssa, johon 13.10.1999 päivätyn kirjeen 15 kohdassa viitataan. Tässä kirjeessä komissio laski maksamatta olevaksi osuudeksi 47 943,97 euroa, joka korjattiin sittemmin 40 347,64 euroksi ja jonka osalta vaadittiin vielä korkoja ajanjaksolta 30.10.1998-1.7.1999. Coden civilin 1154 §:n mukaan korkoa voidaan lähtökohtaisesti laskea ainoastaan pääomalle, ei koroille, ellei tuomioistuin ole asiasta muuta päättänyt tai ellei asiasta ole muuta sovittu. Koska nyt ei ole kyse tällaisista poikkeustapauksista, komission on korkoja vaatiessaan käytettävä SIVUn suoritukset ensin erääntyneiden korkojen maksamiseen ja vasta sitten pääoman kuoletukseen.

60. Komissio vastasi 18.7.2000 päivätyllä kirjeellään tätä ristiriitaa koskevaan, yhteisöjen tuomioistuimen tekemään kysymykseen todeten, että se pitäytyy alkuperäisessä kannassaan, jonka mukaan maksulla on ensin maksettu korkoja ja vasta sitten kuoletettu pääomaa. Komissio selitti ristiriitaa sillä, että komission tilinpitäjä on kirjanpidossaan tehnyt virheen.

61. Komission sopimus viittaa siihen, että ainakin tosiasiallisesti SIVUn maksulla kuoletettiin pääomaa ja vain loppuosalla maksettiin korkoja. Kyseessä on kuitenkin ilmeisesti pikemminkin komission sisäinen ongelma kuin sen tahdonilmaus. Lisäksi on huomattava, että ainoa, lähtökohtana käytettävissä oleva nimenomainen tahdonilmaus on vasta 24.11.1999 eli yli vuosi kirjanpitomerkinnän jälkeen päivätyssä kirjeessä. Tämä tahdonilmaus ei siis voi olla perustana kirjanpitomerkinnälle. Koska komission toteamukset ovat ristiriitaisia, ei voida myöskään päätellä komission yksiselitteisesti suostuneen siihen, että maksulla kuoletetaan pääomaa. Asiassa on siis sovellettava Code civilin 1254 §:ää, jonka mukaan osasuorituksella maksetaan ensisijaisesti korkoja.

62. On mahdollista katsoa, että tilinpitäjä on konkludenttisesti hyväksynyt tämän kirjanpidossa. Tähän viittaa ennen kaikkea se, että määrät täsmäävät. Pankki siirsi 23.10.1998 komission tilille 83 928 euroa, joka merkittiin kirjanpitoon ja joka vastaa täsmälleen palautettavaa ennakkoa.

63. Tällaista komission toimintaa koskevaa tulkintaa vastaan voidaan esittää, että komission sopimus huomioon ottaen kirjanpitomerkintä voi tarkoittaa sitä, että kyseisenä ajankohtana maksuvaatimuksena oli vain "83 928 [euroa] + korot", eikä korkovaatimusta ollut vielä ilmaistu numeromääräisesti. Kun otetaan huomion, että vuodesta 1992 lähtien komission esittämissä maksuvaatimuksissa on aina ollut merkintä "+ korot" ja että Code civilin 1254 §:n sekä komission tilinpitäjää sitovan asetuksen N:o 3418/93 96 artiklan mukaan maksulla suoritetaan ensin korkoja ja vasta sitten kuoletetaan pääomaa, kirjanpidon perusteella tuskin voidaan päätellä komission suostuneen konkludenttisesti pääoman kuolettamiseen.

64. Tämän perusteella pidän lähtökohtana, että komissio ei ole nimenomaisesti eikä konkludenttisesti suostunut siihen, että SIVU suorituksellaan kuolettaa pääomaa. Suoritetulla 587 496,00 FRF:n maksulla maksetaan siis ensin korkoja ja sitten kuoletetaan pääomaa. Tilisiirrolla suoritetaan palautettavaa määrää vain siltä osin kuin siirretty määrä on suurempi kuin erääntyneiden korkojen määrä.

65. Kun velkaa oli 124 275,64 euroa 23.10.1998, on siitä siis 83 928 euron suorituksella maksettu ensin korkoja. Pääomavelasta jää jäljelle 40 347,64 euroa, jolle lasketaan sopimuksen 9 artiklan mukaan edelleen korkoja.

66. Komissio sai 30.10.1998 tililleen vielä 4 973,81 euroa. Edellä esitetyn mukaisesti tälläkin suorituksella maksettiin ensin korkoja ja vasta sitten kuoletettiin pääomaa. Komission ilmoittaman korkokannan mukaan, jota SIVU ei kiistä, oli velalle maksettava lokakuussa 1998 korkoa 4 prosenttia. Siispä 30.10.1998 korkojen suuruus oli 31,38 euroa. Maksulla siis pienennettiin pääomaa 35 405,21 euroon. Näiden kahden maksun jälkeen pääomasta oli siis maksamatta 35 405,21 euroa.

6) Yhteenveto

67. Yhteenvetona totean, että 587 496,00 FRF:n suuruisen maksun jälkeen pääomasta on maksamatta 35 405,21 euroa. Ennakon palauttamista koskevaa komission vaatimusta ei siis ole täytetty. Maksamattomalle pääomalle lasketaan sopimuksen 9 artiklan mukaan korkoa koko määrän suorittamiseen asti.

68. SIVU ja Hydro vastaavat sopimuksen mukaan yhteisvastuullisesti sopimusvelvoitteiden täyttämisestä. Tämän vuoksi ne on velvoitettava yhteisvastuullisesti maksamaan jäljellä oleva pääomavelka.

V Oikeudenkäyntikulut

69. Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 3 kohdan mukaan yhteisöjen tuomioistuin voi määrätä, että kukin vastaa omista kuluistaan, jos asiassa osa vaatimuksista ratkaistaan toisen asianosaisen ja osa toisen asianosaisen hyväksi. SIVUn takaisinsaantihakemus hylätään siltä osin kuin pääomasta on osa vielä maksamatta. Myöskään komission vaatimus siitä, että takaisinsaantihakemus hylätään kokonaisuudessaan, ei ole menestynyt. Osa vaatimuksista siis ratkaistiin toisen asianosaisen ja osa toisen asianosaisen hyväksi. Kun otetaan huomioon, että takaisinsaannin hakija ilmoitti yhteisöjen tuomioistuimelle vasta juuri ennen yksipuolisen tuomion antamista yhdeksän kuukautta aiemmin suoritetusta maksusta ja että komissio ei ylipäätään ilmoittanut yhteisöjen tuomioistuimelle saamastaan maksusta, on lähdettävä siitä, että molemmat asianosaiset ovat aiheuttaneet tämän oikeudenkäynnin. Tämän takia kumpikin asianosainen on velvoitettava vastaamaan omista kuluistaan.

VI Ratkaisuehdotus

70. Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin ratkaisee asian seuraavasti:

1. SIVU du plan d'eau de la Vallée du Lot, aiemmin SIVU de pays d'accueil de la Vallée du Lot, ja Hydro-Réalisations SARL velvoitetaan yhteisvastuullisesti maksamaan Euroopan yhteisöjen komissiolle 35 405,21 euroa sopimusperusteisine korkoineen, jotka lasketaan 30.10.1998 alkaen velan täysimääräiseen maksamiseen saakka.

2. Muilta osin takaisinsaantihakemus hylätään.

3. Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.