Yhdistetyt asiat C-402/05 P jaC-415/05 P

Yassin Abdullah Kadi ja Al Barakaat International Foundation

vastaan

Euroopan unionin neuvosto

ja

Euroopan yhteisöjen komissio

”Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka (YUTP) — Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet — Yhdistyneet Kansakunnat — Turvallisuusneuvosto — Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan VII luvun nojalla hyväksytyt päätöslauselmat — Täytäntöönpano yhteisössä — Yhteinen kanta 2002/402/YUTP — Asetus (EY) N:o 881/2002 — Toimenpiteet, jotka koskevat henkilöitä ja yhteisöjä, jotka on sisällytetty Yhdistyneiden Kansakuntien toimielimen laatimaan luetteloon — Varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttäminen — Turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1267 (1999) 6 kappaleessa tehdyllä päätöksellä perustettu turvallisuusneuvoston komitea (pakotekomitea) — Näiden henkilöiden ja yhteisöjen sisällyttäminen asetuksen (EY) N:o 881/2002 liitteeseen I — Kumoamiskanne — Yhteisön toimivalta — EY 60, EY 301 ja EY 308 artiklan yhdessä muodostama oikeusperusta — Perusoikeudet — Omaisuudensuoja, oikeus tulla kuulluksi ja oikeus tehokkaaseen tuomioistuinvalvontaan”

Julkisasiamies M. Poiares Maduron ratkaisuehdotus 16.1.2008 I - 6363

Julkisasiamies M. Poiares Maduron ratkaisuehdotus 23.1.2008 I - 6387

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 3.9.2008 I - 6411

Tuomion tiivistelmä

Jos EY 60 ja EY 301 artiklaa päätetään tulkita siten, että on riittävää, että rajoittaville toimenpiteillä, joista määrätään Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmassa 1390 (2002) ja jotka pannaan täytäntöön tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä annetulla asetuksella N:o 881/2002, tarkoitetaan henkilöitä ja yhteisöjä, joiden olinpaikka on kolmannessa maassa tai jotka liitetään siihen muusta syystä, näille määräyksille annettaisiin liian laaja ulottuvuus eikä niiden sanamuodosta johtuvaa edellytystä, jonka mukaan kyseisten määräysten perusteella päätettävät toimenpiteet on toteutettava kolmansia maita vastaan, otettaisi lainkaan huomioon. Yhtäältä EY 301 artiklan tulkinta, jonka mukaan kyseisessä määräyksessä luodaan menettelyllinen yhteys Euroopan yhteisön ja Euroopan unionin välille, niin että tätä määräystä olisi tulkittava yhtä laajasti kuin asian kannalta merkityksellistä yhteisön toimivaltaa, kuten yhteiseen kauppapolitiikkaan ja pääomien vapaaseen liikkuvuuteen liittyvää toimivaltaa, olisi omiaan supistamaan tämän määräyksen soveltamisalaa ja siten sen tehokasta vaikutusta, koska tässä määräyksessä on sen sanamuodonkin mukaisesti kyse sellaisten toimenpiteiden toteuttamisesta, jotka vaikuttavat taloudellisiin suhteisiin mahdollisesti hyvin erilaisten kolmansien maiden kanssa ja joita ei siis lähtökohtaisesti pidä rajoittaa koskemaan vain aloja, jotka kuuluvat yhteisön muun aineellisen toimivallan, kuten yhteistä kauppapolitiikkaa tai pääomien vapaata liikkuvuutta koskevan toimivallan piiriin. Tällaista tulkintaa ei myöskään voida perustella EY 301 artiklan sanamuodolla, koska tässä artiklassa myönnetään yhteisölle aineellinen toimivalta, jonka ulottuvuus ei pääsääntöisesti riipu yhteisön muun toimivallan ulottuvuudesta. Toisaalta, kun otetaan huomioon mainitun asetuksen tavoite ja sisältö, ei voida katsoa, että tämä asetus koskisi erityisesti kansainvälistä vaihdantaa sillä perusteella, että sillä pyrittäisiin olennaisesti kaupan edistämiseen, helpottamiseen tai sääntelyyn, eikä sen perustana siis ole voitu käyttää yhteisön toimivaltaa yhteisen kauppapolitiikan alalla. Yhteisön toimenpide kuuluu nimittäin EY 133 artiklassa määrätyn yhteistä kauppapolitiikkaa koskevan toimivallan alaan vain siinä tapauksessa, että se koskee erityisesti kansainvälistä vaihdantaa, koska sillä pyritään olennaisesti kaupan edistämiseen, helpottamiseen tai sääntelyyn ja sillä on suoria ja välittömiä vaikutuksia kyseisten tuotteiden kauppaan tai vaihdantaan. Ei voida myöskään katsoa, että tämä asetus kuuluu perustamissopimuksen niiden määräysten soveltamisalaan, jotka koskevat pääomien ja maksujen vapaata liikkumista, koska asetuksella kielletään taloudellisten resurssien siirtäminen henkilöille kolmansiin maihin. Siltä osin kuin ensimmäiseksi on kyse EY 57 artiklan 2 kohdasta, on todettava, että kyseessä olevat rajoittavat toimenpiteet eivät kuulu mihinkään tässä määräyksessä mainittuun luokkaan. Siltä osin kuin seuraavaksi on kyse EY 60 artiklan 1 kohdasta, myöskään tämä määräys ei voi olla kyseessä olevan asetuksen oikeusperusta, koska EY 301 artiklan soveltamisala määrittelee sen soveltamisalan. Siltä osin kuin lopuksi on kyse EY 60 artiklan 2 kohdasta, on todettava, että tähän määräykseen ei sisälly tätä koskevaa yhteisön toimivaltaa, koska siinä ainoastaan sallitaan jäsenvaltioille tietyin poikkeussyin sellaisten yksipuolisten toimenpiteiden toteuttaminen kolmatta maata vastaan, jotka koskevat pääomien liikkeitä ja maksuja, sillä varauksella, että neuvostolla on toimivalta edellyttää jäsenvaltiota muuttamaan tai kumoamaan tällaiset toimenpiteet. (ks. 168, 176–178, 183, 185, 187–191 ja 193 kohta)

Käsitys, jonka mukaan EY 308 artikla avulla voitaisiin EY 60 ja EY 301 artiklan erityisessä asiayhteydessä toteuttaa sellaisia yhteisön toimia, joiden tarkoituksena ei ole toteuttaa jokin yhteisön tavoite vaan jokin tietty unionisopimukseen ulkosuhteiden alalla kuuluvista tavoitteista, joihin yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka (YUTP) kuuluu, on jo samaisen EY 308 artiklan sanamuodonkin vastainen. Vaikka pitääkin paikkansa, että EY 60 ja EY 301 artiklaan perustuvia talouspakotteita koskevien yhteisön toimien ja ulkosuhteita, YUTP mukaan lukien, koskevien unionisopimuksen tavoitteiden välille on luotu yhteys, EY:n perustamissopimuksen määräysten sanamuodolla tai kyseisen sopimuksen rakenteella ei voida perustella käsitystä, jonka mukaan tämä yhteys koskisi muita EY:n perustamissopimuksen määräyksiä ja erityisesti EY 308 artiklaa. EY 308 artiklan käyttäminen oikeusperustana edellyttää, että aiottu toiminta liittyy ”yhteismarkkinoiden toimintaan” ja että sillä pyritään toteuttamaan ”yhteisön tavoite”. Tätä viimeksi mainittua käsitettä – kun otetaan huomioon sen selkeä ja täsmällinen sanamuoto – ei kuitenkaan missään tapauksessa voida mieltää siten, että se kattaisi YUTP:n tavoitteet. Tällä hetkellä voimassa olevien perustamissopimusten laatijoiden tahdon mukainen unionin ja yhteisön rinnakkaiselo toisiinsa liittyvinä mutta erillisinä oikeusjärjestyksinä ja perustuslaillinen pilarijärjestelmä ovat lisäksi luonteeltaan institutionaalisia seikkoja, jotka puhuvat sitä vastaan, että kyseinen yhteys laajennettaisiin koskemaan EY:n perustamissopimuksen muita artikloja kuin niitä, joiden kanssa EY:n perustamissopimuksessa luodaan nimenomainen yhteys. Lisäksi on todettava, että koska EY 308 artikla on olennainen osa rajoitetun erityistoimivallan periaatteelle perustuvaa institutionaalista järjestelmää, tämän määräyksen perusteella ei voida laajentaa yhteisön valtuuksia sen yleisen alan ulkopuolelle, joka ilmenee EY:n perustamissopimuksen kaikista määräyksistä ja erityisesti niistä määräyksistä, joissa määritellään yhteisön tehtävät ja toimet. Yhteisön toimivaltaa ei myöskään voida laajentaa yhteisön tavoitteiden ulkopuolelle EU 3 artiklan eikä varsinkaan sen toisen kohdan perusteella. (ks. 197–204 kohta)

EY 308 artiklalla pyritään korvaamaan se, ettei perustamissopimuksen erityismääräyksissä ole nimenomaisesti tai implisiittisesti myönnetty yhteisöjen toimielimille toimivaltuuksia, siltä osin kuin tällaiset toimivaltuudet näyttävät kuitenkin tarpeellisilta, jotta yhteisö voisi toimia tietyn perustamissopimuksessa vahvistetun tavoitteen saavuttamiseksi. Tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä annettu asetus N:o 881/2002 kuuluu nimittäin – koska siinä säädetään luonteeltaan taloudellisista ja rahoituksellisista rajoittavista toimenpiteistä – ilmeisellä tavalla EY 60 ja EY 301 artiklan aineelliseen soveltamisalaan. Koska näissä artikloissa ei kuitenkaan määrätä nimenomaisesti tai implisiittisesti toimivallasta, jonka avulla tällaisia toimenpiteitä voitaisiin kohdistaa mainitussa asetuksessa tarkoitettujen kaltaisiin adressaatteihin, joilla ei ole minkäänlaista yhteyttä kolmatta maata johtavaan hallintoon, tämä toimivallan puuttuminen, joka johtuu kyseisten määräysten henkilöllisen soveltamisalan rajoittamisesta, voidaan korjata turvautumalla EY 308 artiklaan kyseisen asetuksen oikeusperustana niiden kahden ensimmäisen artiklan lisäksi, jotka muodostavat tämän toimen oikeusperustan sen aineellisen soveltamisalan kannalta, edellyttäen kuitenkin, että muut EY 308 artiklan soveltamisedellytykset täyttyivät. Koska edellä mainitun asetuksen tavoite on kuitenkin se, että Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä olevia henkilöitä estetään välittömästi saamasta käyttöönsä mitä tahansa rahoituksellisia ja taloudellisia resursseja, jotta estettäisiin terroritoiminnan rahoittaminen, tämä tavoite voidaan liittää EY 308 artiklassa tarkoitettuun yhteisön tavoitteeseen. EY 60 ja EY 301 artikla, siltä osin kuin niissä määrätään yhteisön toimivallasta luonteeltaan taloudellisten toimenpiteiden määräämisessä yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan yhteydessä päätettyjen toimien toteuttamiseksi, ovat nimittäin ilmaisu implisiittisestä ja taustalla olevasta tavoitteesta eli siitä, että mahdollistetaan tällaisten toimenpiteiden toteuttaminen yhteisön välineen tehokkaan käytön avulla. Tämän tavoitteen voidaan katsoa olevan EY 308 artiklassa tarkoitettu yhteisön tavoite. Tällaisten toimenpiteiden toteuttaminen yhteisön välineen avulla ei ylitä sitä yhteistä alaa, joka ilmenee perustamissopimuksen määräysten muodostamasta kokonaisuudesta, koska tällaiset toimenpiteet ovat luonteensa vuoksi yhteydessä yhteismarkkinoiden toimintaan, ja tämä yhteys on toinen EY 308 artiklan soveltamisedellytys. Jos jokainen jäsenvaltio toteuttaisi yksipuolisesti edellä mainitulla asetuksella säädetyn toimen kaltaisia taloudellisia ja rahoituksellisia toimia, tällaisten kansallisten toimenpiteiden nopea lisääntyminen saattaisi vaikuttaa yhteismarkkinoiden toimintaan. (ks. 211, 213, 216, 222, 225–227, 229 ja 230 kohta)

Yhteisö on oikeusyhteisö, koska sekä sen jäsenvaltiot että sen toimielimet ovat sellaisen valvonnan alaisia, jonka kohteena on niiden toteuttamien toimenpiteiden yhteensoveltuvuus perustuslakia vastaavan asiakirjan eli perustamissopimuksen kanssa, ja perustamissopimuksessa on luotu täysin kattava oikeussuojateiden ja menettelyjen järjestelmä, jonka tarkoituksena on antaa toimielinten toimenpiteisiin kohdistuva laillisuusvalvonta yhteisöjen tuomioistuimen tehtäväksi. Kansainvälisellä sopimuksella ei voida loukata perustamissopimuksissa määrättyä toimivaltajärjestelmää eikä näin ollen yhteisön oikeusjärjestyksen itsenäisyyttä, joiden noudattamista yhteisöjen tuomioistuin valvoo sen yksinomaisen toimivallan nojalla, joka sille myönnetään EY 220 artiklassa ja joka kuuluu itse yhteisön perustaan. Siltä osin kuin on kyse yhteisön toimenpiteestä, jolla tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen N:o 881/2002 tavoin pyritään panemaan täytäntöön Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan VII luvun nojalla hyväksytty turvallisuusneuvoston päätöslauselma, yhteisöjen tuomioistuinten tehtäviin ei kuulu EY 220 artiklassa määrätyn yksinomaisen toimivallan osalta valvoa kyseisen kansainvälisen elimen toteuttaman tällaisen päätöslauselman laillisuutta, vaikka tämä valvonta koskisikin vain kyseisen päätöslauselman yhteensopivuutta jus cogensin kanssa, vaan valvoa yhteisön täytäntöönpanotoimenpiteen laillisuutta. Yhteisöjen tuomioistuinten mahdollinen tuomio, jossa todettaisiin, että yhteisön toimenpide, jolla on tarkoitus panna täytäntöön tällainen päätöslauselma, on yhteisön oikeusjärjestykseen kuuluvan ylemmänasteisen oikeusnormin vastainen, ei merkitse, että tämän päätöslauselman ensisijaisuus kansainvälisessä oikeudessa asetettaisiin kyseenalaiseksi. (ks. 281, 282 ja 286–288 kohta)

Perusoikeudet ovat erottamaton osa yleisiä oikeusperiaatteita, joiden noudattamista yhteisöjen tuomioistuin valvoo. Yhteisöjen tuomioistuin tukeutuu tämän osalta jäsenvaltioiden yhteiseen valtiosääntöperinteeseen ja kansainvälisiin ihmisoikeuksia koskeviin asiakirjoihin, joiden syntyyn jäsenvaltiot ovat vaikuttaneet tai joihin ne ovat liittyneet. Euroopan ihmisoikeussopimuksella on tässä yhteydessä erityinen merkitys. Ihmisoikeuksien noudattaminen on näin ollen yhteisön säädösten laillisuuden edellytys, eikä yhteisössä voida hyväksyä sellaisia toimia, jotka ovat ristiriidassa ihmisoikeuksien kunnioituksen kanssa. Kansainvälisessä sopimuksessa asetetut velvollisuudet eivät voi vaikuttaa siten, että loukattaisiin EY:n perustamissopimuksen perustuslaillisia periaatteita, joihin kuuluu periaate, jonka mukaan kaikissa yhteisön toimenpiteissä on kunnioitettava perusoikeuksia, koska tämä kunnioittaminen on yksi näiden toimenpiteiden laillisuuden edellytys, jota yhteisöjen tuomioistuimen on valvottava tällä perustamissopimuksella käyttöön otetun oikeussuojakeinojen kattavan järjestelmän avulla. Yhdistyneiden Kansakuntien luomaan kansainväliseen oikeusjärjestykseen sovellettavat periaatteet eivät edellytä sitä, että tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen N:o 881/2002 sisäistä laillisuutta perusoikeuksien kannalta koskeva tuomioistuinvalvonta olisi poissuljettu sen takia, että tällä toimella on tarkoitus saattaa voimaan Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan VII luvun nojalla hyväksytty turvallisuusneuvoston päätöslauselma. Tällaista mahdottomuutta saattaa yhteisön toimi tuomioistuimen käsiteltäväksi, mikä seuraisi Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjaan perustuvien velvoitteiden ensisijaisuudesta kansainvälisessä oikeudessa, erityisesti kun on kyse velvoitteista, jotka liittyvät tämän peruskirjan VII luvun nojalla hyväksyttyjen turvallisuusneuvoston päätöslauselmien täytäntöönpanoon, ei myöskään voida millään tavoin perustella EY:n perustamissopimuksen määräyksillä. EY 307 artiklassa ei voida missään tapauksessa sallia, että asetettaisiin kyseenalaisiksi periaatteita, jotka kuuluvat yhteisön oikeusjärjestyksen perusteisiin, kuten vapauden, kansanvallan sekä ihmisoikeuksien ja perusoikeuksien noudattamisen periaatteet, joista määrätään EU 6 artiklan 1 kohdassa unionin perustana. Vaikka EY 300 artiklan 7 kohdassa määrätään, että kyseisessä määräyksessä vahvistettujen edellytysten mukaisesti tehdyt sopimukset sitovat yhteisön toimielimiä ja jäsenvaltioita, tämä määräys – jos se olisi sovellettavissa Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjaan – olisi ensisijainen yhteisön johdettuun oikeuteen nähden. Tämä ensisijaisuus yhteisön oikeudessa ei kuitenkaan koskisi primaarioikeutta eikä varsinkaan yleisiä periaatteita, joihin perusoikeudet kuuluvat. Yhteisöjen tuomioistuinten on täten niille EY:n perustamissopimuksessa myönnetyn toimivallan mukaisesti valvottava, pääsääntöisesti täysimääräisesti, kaikkien yhteisön toimien laillisuutta perusoikeuksien kannalta, sellaiset yhteisön toimet mukaan lukien, joilla esillä olevan asetuksen tavoin on tarkoitus panna täytäntöön turvallisuusneuvoston Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan VII luvun nojalla antamia päätöslauselmia. (ks. 283–285, 299, 303, 304, 306–308 ja 326 kohta)

Yhteisön toimivaltaa on käytettävä kansainvälistä oikeutta noudattaen, ja tämän toimivallan nojalla toteutettua toimea on tulkittava ja sen soveltamisala on rajattava asian kannalta merkityksellisten kansainvälisen oikeuden sääntöjen valossa. Käyttäessään toimivaltaansa toteuttaa EY 60 ja EY 301 artiklan perusteella yhteisön toimenpiteitä pannakseen täytäntöön turvallisuusneuvoston Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan VII luvun nojalla antamia päätöslauselmia yhteisön on kiinnitettävä erityistä huomiota siihen, että Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan 24 artiklan mukaisesti se, että turvallisuusneuvosto antaa tämän peruskirjan VII luvun nojalla päätöslauselmia, on sen ensisijaisen tehtävän harjoittamista, joka tälle kansainväliselle elimelle on uskottu rauhan ja turvallisuuden ylläpitämiseksi koko maailmassa; tähän tehtävään kuuluu kyseisen VII luvun yhteydessä toimivalta määritellä, mikä on kansainväliseen rauhaan ja turvallisuuteen kohdistuva uhka, ja toteuttaa tarpeelliset toimenpiteet niiden ylläpitämiseksi tai palauttamiseksi. Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjassa ei kuitenkaan edellytetä tietyn ennalta määritetyn tavan valitsemista niiden päätöslauselmien täytäntöönpanoa varten, jotka turvallisuusneuvosto antaa Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan VII luvun nojalla, koska tämä täytäntöönpano on toteutettava niiden yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti, joita tältä osin sovelletaan kunkin YK:n jäsenen kansallisessa oikeusjärjestyksessä. Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjassa nimittäin jätetään YK:n jäsenille pääsääntöisesti valinnanvapaus niiden eri tapojen välillä, joita noudattaen tällaiset päätöslauselmat voidaan saattaa osaksi kansallista oikeusjärjestystä. (ks. 291, 293, 294 ja 298 kohta)

Puolustautumisoikeuksien ja erityisesti kuulluksi tulemista koskevan oikeuden osalta on todettava, että kun on kyse tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä annetulla asetuksella N:o 881/2002 säädettyjen toimenpiteiden kaltaisista rajoittavista toimenpiteistä, yhteisön viranomaisilta ei voida edellyttää, että ne ilmoittavat näiden toimenpiteiden kohteena olevien henkilöiden tai yhteisöjen luetteloon merkitsemisen perusteet ennen kuin henkilö tai yhteisö ensimmäisen kerran merkitään kyseiseen luetteloon. Tällainen ennalta ilmoittaminen olisi omiaan vaarantamaan tässä asetuksessa säädettyjen varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttämistä koskevien toimenpiteiden tehokkuuden. Syistä, jotka liittyvät myös mainitun asetuksen tavoitteeseen ja siinä säädettyjen toimenpiteiden tehokkuuteen, yhteisön viranomaiset eivät myöskään olleet velvollisia kuulemaan valittajia ennen näiden nimien merkitsemistä tämän asetuksen liitteessä I olevaan luetteloon. Lisäksi on todettava, että kun on kyse yhteisön toimesta, jolla on tarkoitus panna täytäntöön päätöslauselma, jonka turvallisuusneuvosto on antanut terrorismin vastaisen taistelun osalta, turvallisuuteen ja yhteisön ja sen jäsenvaltioiden kansainvälisten suhteiden hoitamiseen liittyvät pakottavat näkökohdat voivat olla esteenä sille, että asianomaisille annettaisiin tiedoksi tietyt seikat, ja näin ollen sille, että näitä kuultaisiin näistä seikoista. On kuitenkin ilmeistä, että puolustautumisoikeuksia ja erityisesti oikeutta tulla kuulluksi ei kunnioiteta, koska kyseessä olevassa asetuksessa ja Osama bin Ladeniin, al-Qaida-järjestön ja Talebanin jäseniin sekä niitä lähellä oleviin henkilöihin, ryhmiin, yrityksiin ja yhteisöihin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 27.5.2002 annetussa yhteisessä kannassa 2002/402, johon mainitussa asetuksessa viitataan, ei säädetä menettelystä, jota noudattaen seikat, joilla perustellaan asianomaisten nimien sisällyttäminen kyseisen asetuksen liitteeseen I, annettaisiin tiedoksi ja jota noudattaen näitä asianomaisia voitaisiin kuulla joko tämän luetteloon lisäämisen yhteydessä tai sen jälkeen, ja koska neuvosto ei ole ilmoittanut valittajille niitä vastaan esitettyjä seikkoja, joiden perusteella valittajiin kohdistettiin rajoittavia toimenpiteitä, eikä myöntänyt valittajille oikeutta saada tietoa kyseisistä seikoista kohtuullisen ajan kuluessa näiden toimenpiteiden toteuttamisen jälkeen. (ks. 334, 338, 339, 341, 342, 345 ja 348 kohta)

Tehokasta oikeussuojaa koskeva periaate on jäsenvaltioiden yhteisestä valtiosääntöperinteestä johtuva yhteisön oikeuden yleinen periaate, ja se on vahvistettu Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 ja 13 artiklassa; lisäksi tämä periaate on vahvistettu uudelleen Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa. Sen velvollisuuden noudattaminen, jonka mukaan tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen N:o 881/2002 liitteen I muodostamaan luetteloon merkitsemisen perustelut on ilmoitettava, on tarpeen sekä sitä varten, että rajoittavien toimenpiteiden adressaatit voivat puolustaa oikeuksiaan parhain mahdollisin edellytyksin ja päättää kaikista asiaan vaikuttavista seikoista tietoisina, onko asian saattaminen yhteisöjen tuomioistuinten käsiteltäväksi tarpeellista, että sitä varten, että tämä viimeksi mainittu kykenee täysimääräisesti harjoittamaan kyseessä olevaan yhteisön toimeen kohdistuvaa laillisuusvalvontaa, joka sille perustamissopimuksen mukaisesti kuuluu. Niinpä, koska näille henkilöille tai yhteisöille ei ilmoiteta niitä vastaan esitettyjä seikkoja, ja kun otetaan huomioon puolustautumisoikeuksien ja tehokasta tuomioistuinvalvontaa koskevan oikeuden väliset suhteet, nämä henkilöt tai yhteisöt eivät myöskään voi puolustaa oikeuksiaan näihin seikkoihin nähden tyydyttävissä olosuhteissa yhteisöjen tuomioistuimissa, eikä se kykene suorittamaan mainitun asetuksen laillisuusvalvontaa niiltä osin kuin asetus koskee näitä henkilöitä tai yhteisöjä, joten on todettava, että oikeutta tehokkaaseen tuomioistuinvalvontaan loukataan. (ks. 335–337, 349 ja 351 kohta)

Yhteisön toimen tavoitteiden merkitys on omiaan oikeuttamaan jopa tietyille toimijoille aiheutuvat merkittävät kielteiset seuraukset, ne toimijat mukaan lukien, jotka eivät ole millään tavalla vastuussa siitä tilanteesta, jonka vuoksi kyseessä olevat toimenpiteet toteutettiin, mutta joihin kohdistuu vaikutuksia, muun muassa näiden toimijoiden omistusoikeuksien osalta. Ottaen huomioon sen yleisen edun mukaisen päämäärän perustavanlaatuinen merkitys kansainväliselle yhteisölle, joka on taistelu kaikkia keinoja käyttäen, Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan mukaisesti, kansainväliseen rauhaan ja turvallisuuteen kohdistuvia, terroriteoista aiheutuvia uhkia vastaan, sellaisten henkilöiden varojen, rahallisten saatavien ja muiden taloudellisten resurssien jäädyttäminen, jotka turvallisuusneuvosto tai pakotekomitea on tunnistanut Osama bin Ladenia, al-Qaida-järjestöä ja Talebanin jäseniä sekä niitä lähellä oleviksi henkilöiksi, ryhmiksi, yrityksiksi ja yhteisöiksi, ei sellaisenaan ole epäasianmukainen tai suhteeton. Tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä annetulla asetuksella N:o 881/2002 säädetyt rajoittavat toimenpiteet ovat omistusoikeuteen kohdistuvia rajoituksia, jotka pääsääntöisesti voivat olla perusteltuja. Sovellettavilla menettelyillä on kuitenkin tarjottava henkilölle tai yhteisölle, jota asia koskee, asianmukainen mahdollisuus esittää asiansa toimivaltaisille viranomaisille, kuten Euroopan ihmisoikeussopimuksen ensimmäisen lisäpöytäkirjan 1 artiklassa edellytetään. Täten mainitussa asetuksessa säädettyjen rajoittavien toimenpiteiden toteuttaminen henkilön tai yhteisön osalta merkitsemällä se kyseisen asetuksen liitteessä I olevaan luetteloon muodostaa tämän henkilön tai yhteisön omistusoikeuden perusteettoman rajoituksen, koska kyseinen asetus annettiin tarjoamatta mainitulle henkilölle tai yhteisölle mitään takeita siitä, että hän voi esittää asiansa toimivaltaisille viranomaisille, tilanteessa, jossa on katsottava, että hänen omistusoikeuksiaan rajoitettiin huomattavalla tavalla, kun otetaan huomioon häneen kohdistettujen rajoittavien toimenpiteiden yleinen ulottuvuus ja tosiasiallinen kesto. (ks. 361, 363, 366 ja 368–370 kohta)