Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Valtiontuki – Komission päätös, jolla valtiontuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja määrätään palauttamaan se

(EY:n perustamissopimuksen 93 artikla (josta on tullut EY 88 artikla) ja 173 artiklan 5 kohta (josta on muutettuna tullut EY 230 artiklan 5 kohta))

2. Valtiontuki – Komission suorittama tutkinta

(EY:n perustamissopimuksen 38 ja 92 artikla (joista on muutettuina tullut EY 32 artikla ja EY 87 artikla) sekä 42 ja 93 artikla (joista on tullut EY 36 artikla ja EY 88 artikla); neuvoston asetukset N:o 26 ja N:o 797/85)

3. Valtiontuki – Olemassa olevat tuet ja uudet tuet

4. Valtiontuki – Komission suorittama tutkinta

(Neuvoston asetus N:o 659/1999)

5. Valtiontuki – Sääntöjenvastaisen tuen takaisin periminen

(EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohta (josta on tullut EY 88 artiklan 3 kohta))

6. Valtiontuki – Komission päätös, jolla ilmoittamatta jätetty valtiontuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi

(EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohta ja 190 artikla (joista on tullut EY 88 artiklan 3 kohta ja EY 253 artikla))

7. Valtiontuki – Kielto – Poikkeukset – Ulottuvuus – Suppea tulkinta

(EY 92 artiklan 2 kohdan b alakohta (josta on muutettuna tullut EY 87 artiklan 2 kohdan b alakohta))

8. Valtiontuki – Kielto – Poikkeukset – Tiettyjen alueiden tai tietyn toiminnan taloudellisen kehityksen edistämiseen tai helpottamiseen tarkoitetut tuet

(EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a ja c alakohta (joista on muutettuina tullut EY 87 artiklan 3 kohdan a ja c alakohta))

Tiivistelmä

1. Oikeusvarmuuden ja erityisesti oikeusvoiman periaatteesta johtuvat vaatimukset johtavat siihen, että perustamissopimuksen 93 artiklan (josta on tullut EY 88 artikla) perusteella tehdyn päätöksen kohteena olevan tuen saaja, joka olisi voinut nostaa kanteen kyseisestä päätöksestä ja joka on antanut perustamissopimuksen 173 artiklan viidennessä kohdassa (josta on muutettuna tullut EY 230 artiklan viides kohta) tätä varten asetetun ehdottoman määräajan kulua umpeen, ei voi asettaa kyseenalaiseksi kysymyksessä olevan päätöksen laillisuutta kansallisissa tuomioistuimissa sellaisen kanteen yhteydessä, jonka kohteena ovat kansallisten viranomaisten toimet tämän päätöksen täytäntöön panemiseksi. Jos tällaisissa olosuhteissa asianomainen voisi kansallisessa tuomioistuimessa vastustaa päätöksen täytäntöönpanoa vetoamalla päätöksen lainvastaisuuteen, hänelle annettaisiin näin mahdollisuus kiertää se, että päätöksestä on tullut suhteessa asianomaiseen lainvoimainen kanteen nostamiselle asetetun määräajan päätyttyä.

Tämä on asianlaita erityisesti silloin, kun jäsenvaltiolle osoitetussa komission päätöksessä mainitaan nimenomaisesti kyseisen yksittäisen tuen saaja, ja tämä valtio on antanut mainitun päätöksen sille tiedoksi ja ilmoittanut sille, että se voi nostaa kumoamiskanteen sitä vastaan.

Sitä vastoin asia on toisin, kun riidanalainen päätös, joka on osoitettu jäsenvaltiolle, koskee tukijärjestelmiä, jotka on tarkoitettu yleisesti määritellyille henkilöryhmille eikä nimenomaisesti yksilöidyille tuensaajille, ja tämä jäsenvaltio ei ole ilmoittanut tästä päätöksestä kenellekään kyseisten tukien saajalle. Tässä tapauksessa ei näet ole ilmeistä, että tällaisten tukien edunsaajien riidanalaista päätöstä vastaan nostama kumoamiskanne olisi voitu ottaa tutkittavaksi, ja on näin ollen katsottava, että ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt kansallinen tuomioistuin, jossa mainitut edunsaajat riitauttavat päätöksen pätevyyden, ja jotka liittyvät tähän pätevyyteen, voidaan ottaa tutkittaviksi.

(ks. 31–34 kohta)

2. Perustamissopimuksen 42 artiklan (josta on tullut EY 36 artikla) määräyksistä ilmenee, että kilpailusääntöjä sovelletaan maataloustuotteiden, sellaisina kuin ne on määritelty perustamissopimuksen 38 artiklassa (josta on muutettuna tullut EY 32 artikla), tuotantoon ja kauppaan vain sikäli kuin neuvosto näin määrittää. Neuvosto on antanut eri asetuksia, ensisijaisesti tiettyjen kilpailusääntöjen soveltamisesta maataloustuotteiden tuotantoon ja kauppaan annetun neuvoston asetuksen N:o 26, yhteistä markkinajärjestelyä koskevia asetuksia, joissa käsitellään tukijärjestelmiä, sekä muita eri asetuksia, erityisesti maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamisesta annetun asetuksen N:o 797/85, jossa myös käsitellään niitä. Näin ollen sen arvioimiseksi, onko komissio, kun se on lausunut tukitoimenpiteistä perustamissopimuksen 92 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 87 artikla) ja perustamissopimuksen 93 artiklan (josta on tullut EY 88 artikla) perusteella, käyttänyt päätöksen perustana oikeaa oikeudellista perustaa ja onko sillä ollut toimivalta tehdä tämä päätös, on määritettävä, ovatko tuotteet, joita mainitut tukitoimenpiteet koskevat, perustamissopimuksen 38 artiklassa tarkoitettuja maataloustuotteita, ja mikäli asia on näin, missä määrin niihin sovelletaan valtiontukia koskevia perustamissopimuksen määräyksiä mahdollisesti sovellettavien asetusten perusteella. Tosiasiassa ainoastaan maataloustuotteisiin, joihin ei sovelleta yhteistä markkinajärjestelyä, sovelletaan valtiontukia koskevia perustamissopimuksen määräyksiä, joiden soveltamista rajoitetaan asetuksella N:o 26.

(ks. 37–42 ja 48 kohta)

3. Uusina tukina on pidettävä perustamissopimuksen voimaantulon jälkeen toteutettuja toimenpiteitä, joilla aiotaan myöntää tai muuttaa tukia, ja on täsmennettävä, että muutokset voivat koskea joko voimassa olevia tukia tai alkuperäisiä suunnitelmia, joista on ilmoitettu komissiolle. Näin ollen pelkästään se, että perustamissopimuksen voimaantulon jälkeen annetussa laissa mainitaan eräs tätä ajankohtaa aikaisempi laki, ei mitenkään riitä osoittamaan, että tukitoimenpiteet, jotka on toteutettu myöhemmällä lailla, perustuvat aikaisempaan lakiin ja ovat voimassa olevia tukia, koska lakia, johon näin viitataan, on myöhemmin muutettu ja täydennetty.

(ks. 51 ja 52 kohta)

4. Vaikka perustamissopimuksen 93 artiklan (josta on tullut EY 88 artikla) soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen N:o 659/1999 antamiseen saakka komission suorittamaan tukitoimenpiteiden tutkimiseen ei sovellettu erityisiä määräaikoja, sen oli kuitenkin vältettävä viivyttämästä loputtomasti toimivaltuuksiensa käyttöä oikeusvarmuuden perusvaatimuksen noudattamiseksi.

(ks. 61 kohta)

5. Kun otetaan huomioon komission perustamissopimuksen 93 artiklan (josta on tullut EY 88 artikla) nojalla harjoittaman valtiontukien valvonnan pakottavuus, tuensaajayritykset voivat lähtökohtaisesti perustellusti luottaa niille myönnetyn tuen lainmukaisuuteen ainoastaan silloin, kun tukea myönnettäessä on noudatettu tuon artiklan mukaista menettelyä. Huolellisen taloudellisen toimijan on näet yleensä kyettävä varmistumaan siitä, että tätä menettelyä on noudatettu. Kun tuki myönnetään ilmoittamatta sitä ennalta komissiolle, jolloin se on perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan nojalla lainvastainen, tuensaaja ei voi tuolloin perustellusti luottaa siihen, että tuki on myönnetty sääntöjenmukaisesti.

(ks. 64 ja 65 kohta)

6. Kun kyse on tuista, joita ei ole ilmoitettu komissiolle valmisteluvaiheessa, sillä on velvollisuus tuoda päätöksensä perusteluissa esille ainakin ne olosuhteet, joissa tuki on myönnetty, kun niiden perusteella on mahdollista osoittaa, että tuki saattaa vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, mutta sillä ei ole velvollisuutta esittää jo myönnettyjen tukien todellista vaikutusta. Jos näin olisi, tällä vaatimuksella päädyttäisiin suosimaan jäsenvaltioita, jotka maksavat tukia perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdassa (josta on tullut EY 88 artiklan 3 kohta) määrätyn ilmoittamisvelvollisuuden vastaisesti, niiden vahingoksi, jotka ilmoittavat tuista niiden valmisteluvaiheessa.

(ks. 74 kohta)

7. Perustamissopimuksen 92 artiklan 2 kohdan b alakohdassa (josta on muutettuna tullut EY 87 artiklan 2 kohdan b alakohta) määrätään, että tuet luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttaman vahingon korvaamiseksi ovat yhteismarkkinoille soveltuvia. Koska kyseessä on poikkeus yleisestä periaatteesta, jonka mukaan tuet ovat yhteismarkkinoille soveltumattomia, tätä määräystä on tulkittava suppeasti. Ainoastaan luonnonmullistuksista tai muista poikkeuksellista tapahtumista välittömästi aiheutuva haitta voidaan korvata kyseisessä määräyksessä tarkoitetulla tavalla. Tästä seuraa, että poikkeuksellisen tapahtuman ja valtiontuen välillä on oltava suora yhteys, ja tarvitaan mahdollisimman tarkka arvio kyseessä oleville tuottajille aiheutuneesta vahingosta.

(ks. 79 kohta)

8. Komissiolla on arvioidessaan tukien pätevyyttä perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan (joista on tullut EY 87 artiklan 3 kohdan a ja c alakohta) niiden määräysten osalta, jotka liittyvät tiettyjen alueiden tai tietyn toiminnan taloudellisen kehityksen edistämiseen tai helpottamiseen tarkoitettuihin tukiin, laaja harkintavalta, jonka käyttäminen edellyttää taloudellisten ja yhteiskunnallisten kysymysten arviointeja, jotka on tehtävä yhteisön kannalta katsoen. Yhteisöjen tuomioistuimet eivät voi tämän vapauden käyttämisen laillisuutta valvoessaan harkita kyseistä asiaa toimivaltaisen viranomaisen puolesta, vaan niiden on ainoastaan tutkittava, rasittaako tätä arviointia ilmeinen virhe tai onko harkintavaltaa käytetty väärin.

(ks. 84 kohta)