JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUS

YVES BOT

16 päivänä marraskuuta 2011 ( )

Asia C‑72/11

Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof

vastaan

Mohsen Afrasiabi,

Behzad Sahabi ja

Heinz Ulrich Kessel

(Oberlandesgericht Düsseldorfin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Iranin islamilaiseen tasavaltaan kohdistetut rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen – Asetus (EY) N:o 423/2007 – 7 artiklan 3 ja 4 kohta – Sellaisen sintrausuunin, joka on tarkoitettu käytettäväksi ydinohjusten rakenneosien pinnoittamiseen kyseisen asetuksen liitteessä IV tai V mainitun yhteisön hyväksi, toimittaminen kolmannelle osapuolelle – Varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttäminen – Taloudellisten resurssien välillistä saataville asettamista koskeva kielto – Kielto, joka koskee tietoista ja tarkoituksellista osallistumista toimintaan, jonka tavoitteena tai seurauksena on mainitun kiellon kiertäminen





1. Oberlandsgericht Düsseldorf (Saksa) pyytää ennakkoratkaisupyynnössään unionin tuomioistuinta selventämään niiden Euroopan unionin Iranin islamilaiseen tasavaltaan kohdistamien rajoittavien toimenpiteiden soveltamisalaa, joista säädetään asetuksen (EY) N:o 423/2007 7 artiklan 3 ja 4 kohdassa.( )

2. Nämä toimenpiteet liittyvät sellaisten yhteisöjen taloudellisten varojen ja rahoitusomaisuuden jäädyttämiseen, jotka osallistuvat ydinaseiden leviämisen estämisestä tehdyn sopimuksen( ) vastaisesti Iranin ydinohjelman ja ballististen ohjusten ohjelman kehittämiseen. Toimenpiteillä kielletään kaikkia unionin kansalaisia ja kaikkia unionin alueella oleskelevia henkilöitä asettamasta varoja tai taloudellisia resursseja näiden yhteisöjen saataville.

3. Ennakkoratkaisupyyntö on esitetty asiassa, jossa vastapuolina ovat Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof (Saksa) (jäljempänä Generalbundesanwalt) sekä Mohsen Afrasiabi, Behzad Sahabi ja Heinz Ulrich Kessel ja joka koskee sellaisen keraamisen sintrausuunin toimittamista, joka on tarkoitettu käytettäväksi ydinohjusten rakenneosien pinnoittamiseen sellaisen yhteisön hyväksi, joka on sekaantunut ydinaseiden levittämistä edistävään toimintaan. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pohtii, miten pääasian tosiseikkoja pitäisi luonnehtia oikeudellisesti.

I Kansainvälinen konteksti ja asiaa koskevat oikeussäännöt

4. Tämän asian ja sitä koskevien oikeussääntöjen ymmärtämiseksi on palautettava mieleen eräs tapaus, joka on kaikilta kannoilta katsottuna järkyttävä.

5. Pakistanilainen ydintutkija Abdul Qadeer Khan pidätettiin 31.1.2004, koska hän oli vuodesta 1987 lähtien osallistunut sellaisen ydinmateriaalien salakauppaverkoston perustamiseen ja toimintaan, jolla oli tarkoitus avustaa ydinaseen hankkimiseen pyrkiviä maita, kuten Korean demokraattista kansantasavaltaa, Iranin islamilaista tasavaltaa tai Libyan kansan sosialistista arabijamahiriyaa, niiden tässä pyrkimyksessä. Ensimmäistä kertaa kansainvälisen yhteisön valvonnan ulkopuolelle jäivät kaikki ydinaseen valmistamisen edellytykset eli noin kolmenkymmenen Eurooppaan, Aasiaan ja Afrikkaan sijoittuneen välittäjän johtama hankintaketju, länsimaisilta yrityksiltä osina hankitut välineet ja tekniikat, rikastetun uraanin kaltaiset materiaalit sekä tekninen osaaminen ja asiantuntemus.

6. Tutkimusten mukaan kyseinen tapaus paljasti, että valtiot olivat yli 16 vuoden ajan olleet heikkoja ja voimattomia ydinmateriaalien ja ydinteknologian laittoman kaupan edessä, kun ne eivät ole kyenneet tunnistamaan ja lakkauttamaan kyseistä kauppaa. Tapaus hälytti myös toteamaan, että ydinaseiden levittämisen estämiseen tähtäävää toimintaa olisi välttämättä ja kiireellisesti vahvistettava ja erityisesti sopeutettava se nykyajan uusiin turvallisuushaasteisiin.( )

7. Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvosto (jäljempänä turvallisuusneuvosto) hyväksyi 28.4.2004 päätöslauselman 1504 (2004), jolla asetettiin perusta kansainväliselle ydinaseiden levittämisen estämiselle. Sen jälkeen 31.7.2006 turvallisuusneuvosto on päätöslauselmassa 1696 (2006) velvoittanut Iranin islamilaisen tasavallan keskeyttämään kaiken toiminnan, joka liittyy uraanin rikastukseen ja jälleenkäsittelyyn. Koska Iranin islamilainen tasavalta on jatkuvasti jättänyt noudattamatta kansainvälisoikeudellisia velvoitteitaan, turvallisuusneuvosto on aloittanut siihen kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet 23.12.2006 hyväksytyllä päätöslauselmalla 1737 (2006).

A Turvallisuusneuvoston päätöslauselma 1737 (2006)

8. Turvallisuusneuvoston päätöslauselmalla 1737 (2006) on selvä tavoite. Sillä on tarkoitus estää Iranin islamilaista tasavaltaa kehittämästä arkaluonteista teknologiaa ydinohjelmiensa toteuttamisen tueksi.

9. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi kansainvälinen yhteisö on sitoutunut hankintaketjuja ja teknistä asiantuntemusta koskeviin toimiin, kun se on asettanut ydinaseiden levittämistä edistävien tavaroiden ja teknologian vientikiellon ja kieltänyt kaikenlaisen teknisen avustamisen, joka liittyy kyseisten tavaroiden ja kyseisen teknologian asentamiseen.

10. Lisäksi kansainvälinen yhteisö on sitoutunut ryhtymään ydinaseiden levittämistä edistävän toiminnan rahoituksen vastaisiin toimiin heikentämällä Iranin ydinohjelmaan sotkeentuneiden tahojen taloudellista potentiaalia. Päätöslauselman 1737 (2006) 12 kohdan mukaan valtioiden on jäädytettävä näiden tahojen varat, muu rahoitusomaisuus ja taloudelliset resurssit. Lisäksi valtioiden on estettävä niiden kansalaisia ja niiden alueella oleskelevia henkilöitä asettamasta näiden tahojen saataville varoja, rahoitusomaisuutta ja taloudellisia resursseja tai sallimasta tällaisten varojen käyttöä näiden tahojen hyväksi.

11. Turvallisuusneuvoston ja pakotekomitean kyseisen päätöslauselman liitteessä mainitsemiin yhteisöihin kuuluu Shahid Hemmat Industrial Group (SHIG).

B Unionin lainsäädäntö

12. Päätöslauselma 1737 (2006) on pantu täytäntöön yhteisellä kannalla 2007/140/YUTP.( ) Tämän yhteisen kannan pohjalta Euroopan unionin neuvosto on antanut 20.4.2007 voimaan tulleen asetuksen N:o 423/2007.

13. Asetuksen 1 artiklan d alakohdan mukaan ”käsitteeseen ’teknologia’ sisältyvät ohjelmistot”.

14. Asetuksen 1 artiklan i alakohdan mukaan ”’taloudellisilla resursseilla’ tarkoitetaan kaikenlaista aineellista tai aineetonta, irtainta tai kiinteää omaisuutta, joka ei ole varoja mutta jota voidaan käyttää varojen, tavaroiden ja palvelujen hankkimiseen”.

15. Asetuksen 2 artiklan a alakohdassa kielletään asetuksen liitteessä I lueteltujen tuotteiden ja teknologian myynti, toimitus, siirto tai vienti suoraan tai välillisesti. Kysymys on ”kaksikäyttötuotteista ja ‑teknologiasta” (käyttö siviili- ja sotilastarkoituksiin), joihin kuuluvat muun muassa induktiouunit, joita voidaan käyttää yli 850 °C:n lämpötiloissa.( )

16. Asetuksen 3 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetään, että muiden tuotteiden ja teknologian, joilla voidaan edistää ydinaseiden levittämistä ja jotka luetellaan asetuksen liitteessä II, myynti, toimitus, siirto tai vienti Iraniin suoraan tai välillisesti edellyttää ennakkolupaa. Näiden tuotteiden luetteloon on otettu numerolla II.A2.005 ”seuraavat kontrolloidun ympäristön lämpökäsittelyuunit: Uunit, joita voidaan käyttää yli 400 °C:n lämpötiloissa”.

17. Asetuksen 7 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaan muun muassa sellaisten tahojen, jotka osallistuvat ydinenergia-alan toimintaan tai joilla on suora yhteys tällaiseen toimintaan tai jotka antavat tukea tällaiselle toiminnalle, varat ja taloudelliset resurssit jäädytetään. Tällaiset tahot luetellaan asetuksen liitteissä IV ja V.

18. Asetuksen 7 artiklan 3 kohdassa säädetään seuraavaa:

”Mitään varoja tai taloudellisia resursseja ei saa suoraan tai välillisesti asettaa liitteissä IV ja V lueteltujen luonnollisten henkilöiden, oikeushenkilöiden, yhteisöjen tai elinten saataville tai hyödynnettäviksi.”

19. Asetuksen 7 artiklan 4 kohdassa säädetään seuraavaa:

”Tietoinen ja tarkoituksellinen osallistuminen toimintaan, jonka suorana tai välillisenä tavoitteena tai seurauksena on 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden kiertäminen, on kiellettyä.”

20. Lopulta asetuksen 12 artiklan 2 kohdassa säädetään, että ”edellä olevan 5 artiklan 1 kohdan c alakohdassa ja 7 artiklan 3 kohdassa asetetut kiellot eivät johda minkäänlaiseen korvausvastuuseen luonnollisen henkilön, oikeushenkilön tai yhteisön osalta, jos nämä eivät tienneet tai niillä ei ollut perusteltua syytä epäillä, että niiden toimet rikkoisivat kyseisiä kieltoja”.

21. Asetuksen liitteessä IV.A lueteltujen yhteisöjen joukossa on SHIG, ja kohdassa on merkintä ”Lisätietoja: a) [Aerospace Industries Organizationin] alajärjestö; b) osallistuu Iranin ballististen ohjusten ohjelmaan”.

22. Turvallisuusneuvosto on päätöslauselmallaan 1929 (2010) laajentanut päätöslauselmalla 1737 (2006) käynnistettyjen Irania koskevien rajoittavien toimenpiteiden soveltamisalaa. Noudattaakseen kansainvälisiä velvoitteitaan neuvosto on 26.7.2010 kumonnut yhteisen kannan 2007/140. Neuvosto on kumonnut myös asetuksen ja korvannut sen asetuksella (EU) N:o 961/2010.( )

C Kansallinen lainsäädäntö

23. Ulkomaankauppalain (Außenwirtschaftsgesetz) 34 §:n mukaan asetuksen kaltaisten unionin toimien rikkominen on rikosoikeudellisesti rangaistavaa ja rikkomisesta voi seurata muun muassa vankeusrangaistus.

II Pääasia

24. Iranilaisen Emen Survey Engineering Co. Teheran -nimisen yrityksen (jäljempänä Emen Survey) johtaja Afrasiabi sai vuonna 2004 salaisen ohjustuotannon tutkimuslaitoksen johtajalta toimeksiannon hankkia keraaminen sintrausuuni SHIG:n lukuun. Sahabin välityksellä Afrasiabi on saanut yhteyden FCT Systeme GmbH -nimiseen saksalaiseen valmistajayritykseen ja erityisesti Kesseliin, jonka kanssa hän on tehnyt hankintasopimuksen.

25. Kessel haki 20.7.2006 Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle -nimiseltä viranomaiselta (Saksan liittotasavallan taloudesta ja viennin valvonnasta vastaava viranomainen, jäljempänä BAFA) vientilupaa uunin toimittamiseen Emen Surveylle ja jätti ilmoittamatta, että kyseinen yritys aikoi sintrata ydinohjusten rakenneosia, jotka oli tarkoitettu Iranin ohjusohjelmaan kuuluvalle loppukäyttäjälle. BAFA on tehnyt 16.1.2007 päätöksen, jonka mukaan uunin vientiin ei tarvita lupaa.

26. Kun asetus on tullut voimaan 20.4.2007, SHIG on sisällytetty asetuksen liitteissä IV ja V mainittujen tahojen luetteloon. Samaten sintrausuuni on sisällytetty asetuksen liitteessä II mainittujen sellaisten tuotteiden ja teknologian luetteloon, joiden vienti edellyttää ennakkolupaa. Tämän seurauksena BAFA on peruuttanut päätöksensä.

27. Kessel on toimittanut sintrausuunin Emen Surveylle 20.7.2007, ja maaliskuussa 2008 hän on lähettänyt kaksi teknikkoa Teheraniin (Iran) uunin asentamista varten. Nämä eivät ole kuitenkaan asentaneet uunin käyttöönottoa varten tarvittavaa ohjelmistoa, koska kyseinen ohjelmisto on vapaasti saatavilla Iranissa. Emen Survey on ostanut sintrausuunin voidakseen käyttää sitä ohjusten rakenneosien pinnoittamiseen SHIG:n hyväksi.

28. BAFA on 13.3.2008 ilmoittanut Kesselille, että Emen Surveyn epäillään tekevän hankintoja Iranin ohjusteollisuuden hyväksi. Kessel on näin ollen luopunut saattamasta uunia toimintakuntoiseksi. Tämän seurauksena tuotannon käynnistäminen on epäonnistunut.

III Ennakkoratkaisukysymykset

29. Ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen mukaan on epäselvää, miten asetuksen 7 artiklan 3 ja 4 kohtaa on tulkittava.

30. Ensinnäkin on niin, että vaikka ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin hyväksyykin, että sintrausuunin avulla valmistettua teknologiaa voidaan pitää asetuksen 1 artiklan i alakohdassa tarkoitettuna taloudellisena resurssina, ja vaikka unionin tuomioistuin on tulkinnut saataville asettamisen käsitettä laajasti, ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin pohtii, onko mahdollista katsoa, että kyseinen resurssi on asetettu asetuksen liitteessä IV mainitun yhteisön saataville asetuksen 7 artiklan 3 kohdan tarkoittamalla tavalla, kun yhtäältä millään oikeustoimella ei ole annettu kyseiselle yhteisölle oikeutta määrätä tosiasiallisesti kyseisestä resurssista tai edes sen aineettomasta arvosta ja toisaalta kyseinen resurssi on edelleen sellaisen kolmannen osapuolen eli tässä tapauksessa Emen Surveyn hallinnassa, jonka tarkoitus on valmistaa tämän resurssin avulla muita tuotteita, jotka siirretään kyseiselle yhteisölle.

31. Toiseksi ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pohtii, voidaanko kyseistä toimea pitää asetuksen 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun kiellon kiertämisenä, joka on rangaistavaa asetuksen 7 artiklan 4 kohdan nojalla. Tässä yhteydessä tuomioistuin punnitsee kiertämisen käsitteen ulottuvuutta ja erityisesti kiertämisen tunnusmerkistöä.

32. Saadakseen selvyyden näihin asioihin Oberlandesgericht Düsseldorf päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:

”1) Edellyttääkö asetuksen – – 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu saataville asettaminen, että luettelossa mainittu henkilö/yhteisö voi käyttää taloudellista resurssia heti varojen tai palvelujen hankkimiseen? Vai onko asetuksen – – 7 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että välillistä saataville asettamista koskeva kielto koskee myös toimintakykyisen mutta ei käyttövalmiin taloudellisen resurssin (tässä tyhjiöuunin) toimitusta ja asennusta Iranissa olevalle kolmannelle osapuolelle, joka aikoo tämän resurssin avulla valmistaa myöhemmin tuotteita asetuksen liitteessä IV tai V luetellulle oikeushenkilölle, yhteisölle tai elimelle?

2) a) Onko asetuksen – – 7 artiklan 4 kohtaa tulkittava siten, että kiertäminen voi olla kyseessä ainoastaan silloin, kun tekijä mukauttaa toimintansa muodollisesti – mutta vain hämäämistarkoituksessa – asetuksen – – 7 artiklan 1–3 kohdassa säädettyihin kieltoihin siten, ettei toiminta kuulu enää kieltosäännösten soveltamisalaan, vaikka niitä tulkittaisiin mahdollisimman laajasti? Sulkevatko kiertämiskiellon ja saataville asettamista koskevan kiellon edellytykset näin ollen toisensa pois? Jos tähän kysymykseen vastataan myöntävästi, voiko toiminta, joka ei (vielä) kuulu (välillistä) saataville asettamista koskevan kiellon piiriin, kuitenkin olla asetuksen – – 7 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua kiertämistä?

b) Vai onko asetuksen – – 7 artiklan 4 kohta kaatolauseke, jota voidaan soveltaa kaikkeen toimintaan, jonka lopullisena tarkoituksena on taloudellisen resurssin asettaminen luettelossa mainitun henkilön tai yhteisön saataville?

3) a) Edellyttääkö asetuksen – – 7 artiklan 4 kohtaan sisältyvän subjektiivisen tunnusmerkistön ’tietoinen ja tarkoituksellinen’ täyttyminen ensinnäkin tosiasiallista tietoisuutta toiminnasta, jonka tavoitteena tai seurauksena on saataville asettamista koskevan kiellon kiertäminen, ja lisäksi vielä laajempaa tahtoa, ainakin sitä, että tekijä hyväksyy kiellon kiertämisen? Vai onko tekijän tosiasiallisesti kierrettävä kieltoa eli toimittava tahallisesti?

b) Jos tietoista kiertämistä ei edellytetä, riittääkö, että tekijä pitää kiellon kiertämistä ainoastaan mahdollisena ja hyväksyy sen?”

33. Pääasian asianosaiset sekä Ranskan tasavalta, Italian tasavalta ja Euroopan komissio ovat esittäneet huomautuksia.

IV Ennakkoratkaisukysymysten tarkastelu

34. Mielestäni on välttämätöntä muotoilla uudelleen esitetyt kysymykset siltä osin kuin tulkintani asetuksen 7 artiklasta poikkeaa merkittävästi kansallisen tuomioistuimen ja huomautuksia esittäneiden osapuolien tulkinnasta.

35. Artiklassa näyttää nimittäin tulkintani mukaan olevan kaksi toisistaan erillistä osaa.

36. Asetuksen 7 artiklan ensimmäisessä osassa, johon kuuluvat artiklan 1–3 kohta, määritellään se, mikä on kiellettyä. Tässä tapauksessa asetuksessa todetaan, että liitteissä IV ja V luetelluilla yhteisöillä ei saa olla käytössään varoja tai taloudellisia resursseja. Tässä tarkoituksessa yhtäältä 1 ja 2 kohdassa säädetään jo olemassa olevien varojen jäädyttämisestä ja toisaalta 3 kohdassa kielletään ketään asettamasta varoja tai taloudellisia resursseja näiden yhteisöjen saataville tulevaisuudessa.

37. Kyseisen 7 artiklan toisessa osassa, johon kuuluu artiklan 4 kohta, kielletään sellainen menettely, jonka seurauksena kyseistä kohtaa edeltäneissä kohdissa ilmaistut kiellot menettäisivät tehonsa. Kyseinen 4 kohta on välttämätön, sillä kaikki, mikä on kiellettyä, ei ole automaattisesti rikosoikeudellisesti rangaistavaa. Juuri tästä säännöksestä siis ilmenee se periaate, jonka mukaan rikkomisesta on seurattava rikosoikeudellinen seuraamus. Kyseisessä 4 kohdassa määritellään erittäin selvästi tämän rikkomisen objektiivinen tunnusmerkistö viittaamalla 1–3 kohtaan. Lisäksi kohdassa määritellään termejä ”tietoinen” ja ”tarkoituksellinen” käyttämällä se ainesosa, jota usein kutsutaan subjektiiviseksi tai psykologiseksi edellytykseksi. Rikkomista ei ole tapahtunut, jos tämä edellytys ei täyty.

38. Käsitykseni mukaan asetuksen 7 artiklan 4 kohdasta ja 12 artiklan 2 kohdasta, kun niitä tulkitaan yhdessä, ilmenevät kielletyn menettelyn sekä objektiiviset että subjektiiviset edellytykset, jotka täytyy ottaa huomioon kansallisessa rikosoikeudessa.

39. Tästä seuraa, että asetuksen 7 artiklan 3 ja 4 kohta eivät suinkaan ole toisilleen vastakkaisia tai sulje toisiaan pois, vaan ne päinvastoin täydentävät ja vahvistavat toisiaan, koska 4 kohdalla on tarkoitus varmistaa mainittujen 1–3 kohdan tehokkuus, kuten käy ilmi sen sanamuodosta, jossa viitataan näihin kohtiin. Todellisuudessa 1–3 kohdan koko tehokkuus seuraa 4 kohdasta, joten mielestäni kyseisen 7 artiklan 3 kohdassa ei ole säädetty sen enempää erillisestä rikkomisesta kuin saman artiklan 1 ja 2 kohdassakaan.

40. Mielestäni siten kaikenlainen sellainen menettely, jota on kuvattu asetuksen 7 artiklan 4 kohdassa, merkitsee 7 artiklan säännösten rikkomista.

41. Muutoin on huomattava, että tämä laatimisessa käytetty rakenne on osa asetuksen rakennetta, sillä myös asetuksen 2 artiklan b alakohta ja 5 artiklan 1 kohdan d alakohta on laadittu samalla tavalla. Unionin lainsäätäjä viestittää siten nimenomaisesti jäsenvaltiolle, että sen tarkoituksena on vahvistaa sääntelyä rikosoikeudellisilla seuraamuksilla, joiden järjestelmät jäsenvaltioiden on itse määriteltävä asetuksen 16 artiklan mukaisesti. Kyseisen alan lainsäädännölle on tyypillistä tällainen sääntelytapa, jossa käyttäytymistä koskevat normit erotetaan seuraamukseen liittyvistä normeista.

42. Generalbundesanwalt toteaa huomautustensa 45 kohdassa, että asetuksen normatiivinen sisältö on olennainen osa kansallisia rikossäännöksiä, joiden rikkomisesta voi seurata vankeusrangaistus. Koska kysymyksessä on näin ollen tilanne, jossa unionin oikeuden normi on otettu osaksi kansallista oikeutta viittaamalla siihen kansallisessa oikeudessa, kansallinen tuomioistuin pyytää todellisuudessa unionin tuomioistuinta esittämään määritelmät niille termeille, jotka muodostavat sen rikkomisen, josta Generalbundesanwalt syyttää kantajaa, yhtäältä objektiivisen ja toisaalta subjektiivisen edellytyksen.

43. Vaikuttaa siltä, että pyydettyjen määritelmien täytyy koskea seuraavia sanamuotoja. Merkitseekö sintrausuunin toimittaminen kuvatuissa olosuhteissa ”taloudellisen resurssin välillistä saataville asettamista”? Mitä tarkoitetaan asetuksen 7 artiklan 1–3 kohdassa mainittujen toimenpiteiden ”kiertämisellä”? Minkälaisia rikkomisen ”subjektiivisia” edellytyksiä termit ”tietoinen” ja ”tarkoituksellinen” vastaavat?

44. Pyydettyjä määritelmiä on tulkittava itsenäisesti ja yhtenäisesti koko unionissa. Asetus kuuluu nimittäin yhdenmukaistetulle alalle, ja siinä viitataan kansalliseen oikeuteen vain siltä osin kuin on kysymys sen seuraamusjärjestelmän määräämisestä, jota sovelletaan asetuksessa säädettyjen toimenpiteiden rikkomiseen.( )

45. Lisäksi käsitteiden merkityksen ja ulottuvuuden määrittelyssä on ennen kaikkea otettava huomioon se rikossäännöstö, johon käsitteet kuuluvat. Koska kysymys on rikosasiasta, niiden säännösten, joissa nämä käsitteet mainitaan, on oltava riittävän selviä ja täsmällisiä, jotta noudatettaisiin unionin oikeuden yleisiä oikeusperiaatteita ja erityisesti oikeusvarmuuden periaatetta ja nullum crimen, nulla poena sine lege -periaatetta.( )

46. Lopulta tulkinnan on oltava teleologista, sillä siten yritetään löytää ja ilmaista sen säännön tarkoitus (ratio legis), jonka tehokkuus pyritään takaamaan 7 artiklan 4 kohdalla. Tällainen tulkintatapa on perinteisesti hyväksytty, kun taas analoginen tulkinta tällaisessa tilanteessa on ehdottomasti kielletty, koska sen epätäsmällisyys on vastoin nullum crimen, nulla poena sine lege -periaatetta.

47. Käsiteltävässä asiassa lain – tässä tapauksessa asetuksen, joka on tyypillinen yhdenmukaistamisen keino – tavoite on täysin selvä. Tavoitteena on lopettaa Iranin islamilaisen tasavallan sellaiset toimet, joiden tarkoituksena on luoda ydinaseistus, jota voidaan käyttää sotilaallisiin tarkoituksiin tai levittää. Asetuksen 7 artiklalla on siis tarkoitus estää sellaiset toimet tai sellainen menettely, joka vaarantaisi tai uhkaisi vaarantaa rauhan koko maapallolla tai sen osassa ja aiheuttaa valtavaa inhimillistä tuhoa, joka olisi omiaan täyttämään kansanmurhan määritelmän, riippumatta siitä, onko tekijä nimenomaisesti tarkoittanut aiheuttaa kyseisen tuloksen vai onko tämä muutoin huolimattomuuttaan sallinut sen. Koska rikollinen toiminta muuttuu, on lisäksi välttämätöntä, että kyseisellä säännöksellä luodaan mahdollisuuksia mukautua sellaisten tahojen kekseliäisyyteen, jotka yrittävät salata toimiensa todellisen tarkoituksen erilaisilla keinotekoisilla, erityisesti oikeudellisilla järjestelyillä.

48. Mainittujen tavoitteiden saavuttamiseksi ei siis ole ainoastaan legitiimiä vaan myös välttämätöntä, että pyydettyjä määritelmiä tulkitaan laajasti, sillä tehdyistä teoista rankaisemisen lisäksi kyse on siitä, että kielletään kaikki sellaiset kuviteltavissa olevat toimet, joilla voidaan kiertää lakia ja käyttää hyväksi järjestelmän porsaanreikiä.

A Asetuksen 7 artiklan 3 kohdassa mainitun välillisen saataville asettamisen käsitteen tulkinta

49. Välillisen saataville asettamisen käsitettä käytetään asetuksen 7 artiklan 3 kohdassa ja neuvoston yhteisen kannan 2007/140 5 artiklan 2 kohdassa. Käsitettä ei kuitenkaan käytetä päätöslauselman 1737 (2006) 12 kohdan tekstissä.

50. Saataville asettamisen käsitettä on tulkittu asiassa Möllendorf ja Möllendor-Niehuus( ) sekä asiassa E ja F.( ) Kyse oli kahdesta ennakkoratkaisupyynnöstä, jotka koskivat terrorismin torjumiseksi säädettyjen sellaisten toimenpiteiden tulkintaa, joiden sanamuoto on samanlainen kuin asetuksen 7 artiklan 3 kohdassa.

51. Näissä tuomioissa on annettu saataville asettamisen käsitteelle laaja merkitys siten, että se kattaa kaikki toimet, jotka ovat tarpeen, jotta luettelossa mainittu henkilö, ryhmä tai yhteisö voi todella saada täyden määräämisvallan varoihin, muuhun rahoitusomaisuuteen tai taloudellisiin resursseihin.( )

52. Toisin sanottuna saataville asettamisen käsite kattaa kaikenlaiset omaisuuden siirrot.

53. Edellä mainitussa asiassa Möllendorf ja Möllendorf-Niehuus annetussa tuomiossa yhteisöjen tuomioistuin on siten todennut, että kiinteän omaisuuden omistusoikeuden siirron, joka on tehty luettelossa mainitulle yhteisölle, lopullinen kirjaaminen kiinteistörekisteriin oli kyseiseen tapaukseen sovellettavien asetusten säännösten mukaan kiellettyä saataville asettamista. Edellä mainitussa asiassa E ja F unionin tuomioistuin on tulkinnut samalla tavalla sitä, että luettelossa mainitun järjestön jäsen on välittänyt kyseiselle järjestölle lahjoitusten keruusta sekä julkaisujen myynnistä ansaittuja varoja.

54. Unionin tuomioistuimella ei ole vielä ollut tilaisuutta lausua varojen tai taloudellisen resurssin välillisen saataville asettamisen käsitteestä.

55. Mielestäni tämän käsitteen avulla on ennen kaikkea mahdollista vastata rikollisen toiminnan mukautumiseen sekä erityisesti kaikenlaisiin salaileviin toimiin. Nimittäin siitä hetkestä alkaen, kun luettelossa mainitun yhteisön saataville kielletään luovuttamasta varoja tai taloudellisia resursseja, kyseinen yhteisö piiloutuu fiktiivisten luonnollisten henkilöiden tai bulvaaniyhtiöiden taakse, jotta se pääsisi käsiksi rahoituksen lähteisiin, käyttämällä yhä kehittyneempiä keinoja ydinaseiden levittämistä edistävän verkoston piirissä. Kaikenlaiset varojen tai taloudellisten resurssien siirrot, jotka hyödyttävät tai saattavat hyödyttää tällaista yhteisöä huolimatta siitä, kenen hyväksi ne on konkreettisesti tehty, ovat kiistatta sellaista vilpillistä toimintaa, joka on maailmanlaajuisesti kiellettävä.

56. Kun kansallinen tuomioistuin käyttää yksinomaista toimivaltaansa arvioida asian tosiseikat, sen on tutkittava kaikki sellaiset seikat, jotka voivat osoittaa, että sen yhteisön, jolle varat tai taloudelliset resurssit on siirretty, ja asetuksen liitteessä IV tai V mainitun yhteisön välillä on tiivis suhde. Tämä arviointi on tehtävä tapauskohtaisesti, ja todisteet voivat olla luonteeltaan hyvin monenlaisia ja liittyä esimerkiksi pääoman hallintaan, johtoelinten kokoonpanoon, taloudellisen vaihdannan luonteeseen tai sopimussuhteiden olemassaoloon.

57. Nyt käsiteltävässä asiassa kyseessä olevan toimenpiteen suhteen ei siten ole suljettu pois, että Emen Survey olisi toiminut SHIG:n lukuun tai tämän johdon alaisena tähän kohdistettujen rajoittavien toimenpiteiden kiertämiseksi. Generalbundesanwaltin syytekirjelmästä ja huomautuksista käy nimittäin ilmi, että Afrasiabi toimi johtoasemassa SHIG:ssä vuosina 1996–2003 ennen siirtymistään johtamaan Emen Surveyä.( ) Lisäksi käy ilmi, että hän on saanut salaisen ohjustuotannon tutkimuslaitoksen johtajalta toimeksiannon hankkia keraaminen sintrausuuni SHIG:n lukuun sen jälkeen, kun SHIG oli jo yrittänyt ostaa välineitä FCT:ltä. Lisäksi on huomattava, että Afrasiabi on hankkinut sintrausuunin valmistaakseen ohjusten rakenneosia SHIG:n ja Iranin ohjusteollisuuden hyväksi.( )

58. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävä on arvioida kaikkien näiden seikkojen todistusvoima yhdessä niiden asiakirjojen kanssa, joita sillä on hallussaan kansallisessa asiakirja-aineistossa.

59. Nämä seikat huomioon ottaen katson niin ollen, että asetuksen 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua välillisen saataville asettamisen käsitettä on tulkittava niin, että siihen kuuluu sintrausuunin toimittaminen ja asentaminen iranilaiselle yritykselle, kun tämä toimii sellaisen vilpillisen järjestelyn puitteissa, jonka tarkoitus on salata taloudellisen resurssin todellinen edunsaaja eli asetuksen liitteessä IV tai V mainittu taho.

60. Kansallisen tuomioistuimen tehtävä on tapauskohtaisesti ja käyttäen yksinomaista toimivaltaansa arvioida asian tosiseikat tutkia kaikki sellaiset seikat, jotka voivat osoittaa, että sen yhteisön, jolle varat tai taloudelliset resurssit on siirretty, ja asetuksen liitteessä IV tai V mainitun yhteisön välillä on tiivis suhde.

B Asetuksen 7 artiklan 3 kohdassa mainitun taloudellisen resurssin käsitteen tulkinta

61. Käsiteltävässä asiassa sintrausuuni ei käsittääkseni ole käyttövalmis, koska sen käyttöönottoa varten tarvittavaa ohjelmistoa ei ole asennettu ja siten yhtään ohjuksen rakenneosaa ei ole pinnoitettu. Kysymys kuuluukin, onko SHIG:llä mahdollisuus konkreettisesti käyttää taloudellista resurssia asetuksen 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

62. Ensiksikin taloudellisen resurssin käsite on erittäin laaja, mikä käy ilmi unionin lainsäätäjän valitsemasta sanamuodosta.

63. Asetuksen 1 artiklan 1 alakohdan mukaan taloudellisen resurssin käsitteellä tarkoitetaan ”kaikenlaista[( )] aineellista tai aineetonta, irtainta tai kiinteää omaisuutta, joka ei ole varoja mutta jota voidaan käyttää varojen, tavaroiden ja palvelujen hankkimiseen”.( )

64. Taloudellisen resurssin käsite ei kata ainoastaan kaikkea omaisuutta riippumatta sen lajista vaan myös sen käytön, jonka kohteena kyseinen omaisuus voi olla. Unionin lainsäätäjä tarkoittaa siis kaikkea omaisuutta, joka tavalla tai toisella voi mahdollistaa sen, että sen saaja hankkii varoja tai palveluja, tai jota voidaan käyttää ydinaseen rakentamisessa, mikä sisältää näin ollen kaikki aineelliset ja aineettomat tuotteet sekä kaiken saatavilla olevan teknologian.

65. Tämä määritelmä vastaa lisäksi Yhdistyneiden Kansakuntien omaksumaa erittäin laajaa tulkintaa.( )

66. On ilmeistä, että sintrausuuni on sellaisenaan ja riippumatta sen käyttöönotosta asetuksen 1 artiklan i alakohdassa tarkoitettu taloudellinen resurssi. Kyseessä on tuotantoväline, jolla on tarkoitus valmistaa ydinaseen rakentamiseen ja kehittämiseen soveltuvia rakenneosia. Sintrausuuni on huipputeknologiaa riippumatta siitä, onko sen käyttöönottoa varten tarvittavaa ohjelmistoa asennettu, ja Emen Survey on maksanut sen hankinnasta 850 000 euroa FCT:n kanssa tehdyn hankintasopimuksen mukaisesti.( ) Mahdollisuus tällaisen kehittyneen teknologian käyttämiseen ylläpitää kiistatta tutkimus- ja kehitystoimintaa ja mahdollistaa varojen hankkimisen lisäksi myös kyseisen teknologian käyttämisen muihin kuin siviilitarkoituksiin.

67. Toiseksi tällainen tulkinta on tarpeen, kun otetaan huomioon unionin lainsäätäjän tavoitteet. On nimittäin välttämätöntä, että taloudellisen resurssin käsitettä tulkitaan mahdollisimman laajasti, jos halutaan ottaa huomioon uudet keinot, jotka edistävät ydinaseiden levittämistä. On lakattava kuvittelemasta, että ydinaseen hankkimiseen pyrkivät maat käyttävät perinteisiä hankintamenettelyjä. Kun otetaan huomioon niin aineellisen kuin aineettoman vaihdannan globaalistuminen, kansainvälisen kaupan asteittainen vapautuminen sekä tekninen ja teollinen kehitys, arkaluonteisten materiaalien ja teknologian hankinta jää havaitsematta ja siihen käytetään yhä kehittyneempiä keinoja. Kun on kysymys laitteista, taloudellisen resurssin käsite ei voi viitata vain toimintakykyisiin laitteisiin. Käsitteen on sisällettävä myös keskeiset osat ja irralliset kappaleet, jotka yhteen koottuna mahdollistavat sen, että mainittu yhteisö saa haltuunsa materiaalia tai rahoituslähteen. Lisäksi käsitteen on katettava kaikki se teknologia, jonka avulla tietty menetelmä saadaan käyttöön ja sitä voidaan hallita, kuten ohjelmistot, piirustukset, suunnitelmat ja mallit, sekä tekninen asiantuntemus, kuten asennusohjeet ja selostukset. Jokainen näistä teknologioista riittää nimittäin jo yksinään mahdollistamaan sen, että luettelossa oleva yhteisö käyttää sitä strategisiin tai kaupallisiin tarkoituksiin.

68. Näin ollen mielestäni suurta merkitystä ei ole sillä, onko käsiteltävässä asiassa kyseessä oleva sintrausuuni toimintakykyinen vai ei. Se teknologia, jota uuni ilmentää, riittää takaamaan SHIG:lle tulonlähteen ja mahdollistamaan sen käytön SHIG:n ydinalaan liittyviin toimintoihin riippumatta siitä, onko uunin käyttöönottoa varten tarvittava ohjelmisto asennettu vai ei.

69. Kolmanneksi kyseistä tulkintaa ei aseta kyseenalaiseksi se ero, jonka unionin lainsäätäjä tekee asetuksen 1 artiklassa teknologian ja taloudellisen resurssin käsitteiden välille ja johon Kessel vetoaa huomautuksissaan. Asetuksen 1 artiklan d alakohdan mukaan ”käsitteeseen ’teknologia’ sisältyvät ohjelmistot”. Asetuksen liitteen II.B mukaan kyseessä on ”teknologia, jota tarvitaan [asetuksen liitteessä II.A lueteltujen tuotteiden] kehittämisessä, tuotannossa tai käytössä”, ja kyseisten tuotteiden joukossa on myös sintrausuuni.

70. Kesselin mukaan tämä erottelu tarkoittaa sitä, että teknologia ei sisälly asetuksen 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun taloudellisen resurssin käsitteeseen.

71. Olen tästä eri mieltä. Edellä mainittu ero selittyy ainoastaan asetuksella hyväksyttyjen rajoittavien toimenpiteiden ulottuvuudella ja moninaisuudella.

72. Teknologian käsitettä käytetään nimittäin asetuksen 2–6 artiklassa kauppasulun yhteydessä. Kysymys on kaupallisesta seuraamuksesta, jolla kielletään tai rajoitetaan sellaisten tuotteiden ja teknologian myyntiä, toimitusta, siirtoa tai vientiä Iraniin, jotka voivat vahvistaa Iranin ydinasekapasiteettia. Unionin lainsäätäjän on siten määriteltävä tarkasti ne hyödykkeet, joita kauppasulku koskee, sillä kauppasululla rajoitetaan niiden vapaata liikkuvuutta ja kauppaa yhteen valtioon. Tässä tapauksessa lainsäätäjä mainitsee nimenomaisesti niin sanotut kaksikäyttötuotteet ja -teknologian, joista säädetään asetuksessa N:o 1334/2000, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 394/2006.

73. Taloudellisen resurssin käsitettä puolestaan käytetään asetuksen liitteissä IV ja V mainittujen yhteisöjen varojen jäädyttämistä koskevien toimenpiteiden yhteydessä. On syytä muistaa, että näissä toimenpiteissä on kyse rahoituksellisesta seuraamuksesta, jolla pyritään heikentämään luettelossa olevien yhteisöjen taloudellista potentiaalia estämällä niitä saamasta käyttöönsä minkäänlaisia taloudellisia tai rahoituksellisia resursseja.( )

74. Asetuksen 7 artiklan 3 kohdassa säädetty kielto koskee siis kaikkia resursseja, joita voidaan sellaisenaan väärinkäyttää Iranin ydinohjelman hyväksi tai jotka soveltuvat jollain tavalla ydinaseen rakentamiseen, kehittämiseen, valmistamiseen tai käyttöön, jos ne asetetaan suoraan tai välillisesti asetuksen liitteessä IV tai V mainitun yhteisön saataville. Seuraamusjärjestelmän johdonmukaisuuden takaamiseksi ei luonnollisestikaan riitä, että kyseisen kiellon soveltamisalaan kuuluvat vain kauppasulun piirissä olevat tuotteet, vaan kiellon on katettava myös kauppasulun piirissä olevat teknologiat.

75. Nämä seikat huomioon ottaen asetuksen 7 artiklan 3 kohdassa mainittua taloudellisen resurssin käsitettä on mielestäni siis tulkittava siten, että se käsittää sintrausuunin riippumatta siitä, onko uunin käyttöönottoa varten tarvittavaa ohjelmistoa asennettu.

C Asetuksen 7 artiklan 4 kohdassa mainitun kiertämisen käsitteen tulkinta

76. Asetuksen 7 artiklan 4 kohdan mukaan ”tietoinen ja tarkoituksellinen osallistuminen toimintaan, jonka suorana tai välillisenä tavoitteena tai seurauksena on [saman artiklan] 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden kiertäminen, on kiellettyä”.( )

77. Lain kiertäminen tarkoittaa sen rikkomista millä tahansa keinolla, myös peitellysti, kun näin vältetään, kierretään tai heikennetään siinä säädettyjä kieltoja. Asetuksen 7 artiklan 4 kohdassa tämä tarkoittaa kaikenlaista menettelyä, josta seuraa täysin artiklan tavoitteiden vastainen lopputulos. Toisin sanottuna unionin lainsäätäjä tarkoittaa kaikenlaista menettelyä, jonka seurauksena luettelossa mainittu yhteisö saa haltuunsa varoja tai taloudellisia resursseja asetuksen 7 artiklan 1–3 kohdassa mainittujen kieltojen vastaisesti. Sillä ei ole merkitystä, minkälaiseen toimintaan kukin henkilö on osallistunut tai miten suurelta osin hänen toimintansa on vaikuttanut rikkomisen toteutumiseen.

D Asetuksen 7 artiklan 4 kohdassa mainittujen termien ”tietoinen” ja ”tarkoituksellinen” tulkinta

78. Asetuksen 7 artiklan 4 kohdassa unionin lainsäätäjä on asettanut vaatimuksen, että henkilö on toiminut ”tietoisesti” (saksaksi wissentlich, ranskaksi sciemment) ja ”tarkoituksellisesti” (saksaksi vorsätzlich ja ranskaksi volontairement). Kohdassa määritellään siten rikkomisen subjektiivinen edellytys. Käsiteltävät termit on otettu saksankielisestä versiosta, sillä saksa on käsiteltävän asian oikeudenkäyntikieli, ja ranskankielisestä versiosta.

79. Nyt on kyse sen määrittämisestä, minkälainen on luonteeltaan se psykologinen edellytys (tai ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen käyttämän termin mukaan subjektiivinen edellytys), jota rikkomiseen tältä osin vaaditaan.

80. Kuten ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa, terminologiassa on tiettyjä eroavaisuuksia. Espanjankielisessä versiossa käytetään termejä ”consciente” ja ”deliberada”, englanninkielisessä ”knowingly” ja ”intentionally”, italiankielisessä ”consapevolmente” ja ”deliberatamente”, portugalinkielisessä ”consciente” ja ”intencional”, romaniankielisessä ”voluntară” ja ”deliberată” ja slovakinkielisessä ”vedomá” ja ”úmyselná”. Asetuksen 7 artiklan 4 kohdan kieliversioissa termi ”tarkoituksellisesti” on siis erotuksetta korvattu termillä ”tahallisesti” (intentionnellement tai délibérément).( )

81. Termejä ”tarkoituksellisesti” ja ”tietoisesti” on tulkittava itsenäisesti ja yhtenäisesti koko unionissa, ja tässä tulkinnassa on ennen kaikkea otettava huomioon rikosoikeuden autonomian periaate ja rikosoikeuden yleiset periaatteet.

82. Nämä yleiset periaatteet edellyttävät yhtäältä, että rikokselle säädetyt edellytykset täyttyvät rikoslajista riippumatta, ja toisaalta, että rikosoikeudessa tiettyä rikoslajia varten mahdollisesti säädetyt edellytykset täyttyvät.

83. Jotta mikä tahansa rangaistava teko voitaisiin katsoa toteutetuksi, yleisten edellytysten mukaan teon tekijän on toimittava tietoisesti ja hänellä on oltava vapaa tahto, millä tarkoitetaan sitä, että tekijän menettelyyn ei ole vaikuttanut mielenterveyden häiriö ja/tai pakko.

84. Katson siten, että tämän välttämättömän ennakkoehdon täyttymistä edellytetään implisiittisesti mutta väistämättä. Vaikka kyseistä edellytystä ei nimittäin mainittaisikaan tekstissä nimenomaisesti, säännös olisi sekä kansainvälisten sopimusten että Euroopan unionin perusoikeuskirjan mukaan henkilölle kuuluvien perusoikeuksien vastainen, jos kyseistä edellytystä ei otettaisi huomioon.

85. Termeillä ”tarkoituksellisesti” ja ”tietoisesti” määritetään siis tässä kyseessä olevan rangaistavan rikkomisen tunnusmerkistöön kuuluva subjektiivinen edellytys, sellaisena kuin se on ilmaistuna rikosoikeudellisen nulla poena sine lege -periaatteen vaatimalla tarkkuudella siinä tekstissä, johon seuraamus perustuu.

86. Klassisessa rikosoikeudellisessa teoriassa erotetaan toisistaan kaksi syyksiluettavuuden muotoa, nimittäin tahallisuus, joka suppeassa merkityksessään tarkoittaa sitä, että tekijän tarkoitus on ollut aiheuttaa nimenomaisesti lailla kielletty lopputulos, sekä tuottamus. Tästä seuraa, että säännösten sanamuodon perusteella on tutkittava, kumpaa syyksiluettavuuden lajia termeillä ”tarkoituksellisesti” ja ”tietoisesti” tässä edellytetään.

87. Riippumatta siitä, minkälaista epätarkkuutta kyseisten termien eri kieliversiot ilmentävät, asetuksen 7 artiklan 4 kohdan sanamuodosta käy ilmi, että unionin lainsäätäjä on tarkoittanut sanktioida molemmat syyksiluettavuuden lajit.

88. Ensinnäkin on tahallisuus sellaisena kuin se on määritelty edellä. Unionin lainsäätäjä tarkoittaa tätä viitatessaan toimintaan, ”jonka tavoitteena on”.

89. Toisena muotona on tuottamus. Kuten nimittäin käy ilmi käytetystä ilmaisusta ”jonka seurauksena on”, unionin lainsäätäjä on säätänyt rangaistavaksi myös sellaisen toiminnan, joka on johtanut seurauksena olleeseen lopputulokseen, vaikka lopputulokseen ei olisikaan pyritty tahallisesti. Rikosoikeuden säännöksessä otetaan tässä kohtaa huomioon yhteiskunnan normeista poikkeava käytös, joka ilmenee kiellettyyn tulokseen johtavana varomattomuutena tai huolimattomuutena.

90. Näin ollen asetuksen 7 artiklan 4 kohdan analyysin perusteella katson, että termit ”tarkoituksellisesti” ja ”tietoisesti” käsittävät sekä tahallisuuden että tuottamuksen.

91. Tätä tulkintaa vahvistaa asetuksen 12 artiklan 2 kohta, jonka mukaan ”edellä olevan – – 7 artiklan 3 kohdassa asetetut kiellot eivät johda minkäänlaiseen korvausvastuuseen luonnollisen henkilön, oikeushenkilön tai yhteisön osalta, jos nämä eivät tienneet tai niillä ei ollut perusteltua syytä[( )] epäillä, että niiden toimet rikkoisivat kyseisiä kieltoja”.

92. Kyseinen kohta merkitsee implisiittisesti mutta väistämättä, että mikäli näillä henkilöillä tai yhteisöillä oli tällainen perusteltu syy, he eivät vapaudu vastuustaan. Tämä tarkoittaa, että niiltä vaaditaan vähimmäistasoista yhteiskunnan normien noudattamista velvoittamalla ne varmistamaan, onko niiden toiminta laillista, ja jos se ei sitä ole, pidättäytymään toiminnasta, sillä perustellun syyn olemassaolo perustuu toimijan omaan tilanteeseen ja riippuu esimerkiksi siitä, minkälaista on sen ammatillinen toiminta ja ammattitaito tai minkälainen on se kansainvälinen asiayhteys, jossa se toimii, tai miten arkaluonteista on siirretty teknologia.

93. Yhteiskunnan normeista poikkeavalle käytökselle on siten ominaista, että henkilö tai yhteisö rikkoo sellaista huolellisuusvelvoitetta, jota sen olisi pitänyt noudattaa, tai ei ryhdy sellaisiin varotoimenpiteisiin, joihin sen normaalisti olisi ryhdyttävä. Rangaistavaan tekoon syyllistyy siis sellainen henkilö, jonka menettely objektiivisesti katsottuna aiheuttaa riskin kielletyn tilanteen syntymisestä, ainakin, jos tämä toteutuu.

94. Säännöksissä vaadittava tuottamuksen aste on siis riittävällä tarkkuudella määritelty, kun otetaan huomioon asetuksen 7 artiklan 4 kohdan ja 12 artiklan 2 kohdan yhteisvaikutus.

95. Käsiteltävässä asiassa Kessel oli täysin tietoinen siitä, että hän syyllistyi asetuksen vastaiseen toimintaan. Hänellä oli ilmiselvästi perusteltu syy epäillä, että sintrausuunin toimittaminen merkitsisi taloudellisen resurssin asettamista luettelossa mainitun yhteisön hyödynnettäväksi. Asiakirjoista käy nimittäin ilmi, että Kesselille oli ilmoitettu, että Emen Survey aikoi sintrata ydinohjusten rakenneosia, jotka oli tarkoitettu luettelossa mainitun yhteisön ja Iranin ohjusteollisuuden käyttöön. Kessel on tästä huolimatta päättänyt edelleen osallistua kyseiseen hankkeeseen, koska hän on toimittanut sintrausuunin 20.7.2007 sekä teknistä apua uunin asentamiseksi keväällä 2008, ja nämä toimet on tehty asetuksen voimaantulon jälkeen. Kessel on siis toiminut täysin tietoisesti ja tarkoituksellisesti ryhtyessään asetuksen 7 artiklassa säädettyjen rajoittavien toimenpiteiden vastaiseen toimintaan.

96. Nämä seikat huomioon ottaen katson, että asetuksen 7 artiklan 4 kohdan termejä ”tarkoituksellisesti” ja ”tietoisesti” on tulkittava niin, että niillä viitataan kaikkiin henkilöihin, jotka toimivat tietoisesti ja joilla on vapaa tahto – kaikkeen rikosoikeudelliseen vastuuseen erottamattomasti kuuluvat edellytykset – ja jotka toimivat yhtäältä tahallaan tarkoituksenaan rikkoa asetuksen 7 artiklan 1–3 kohdassa tarkoitettuja kieltoja ja toisaalta tuottamuksellisesti, koska heillä oli perusteltu syy epäillä heidän toimintansa rikkovan kyseisiä kieltoja.

V Ratkaisuehdotus

97. Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa Oberlandesgericht Düsseldorfin esittämiin ennakkoratkaisukysymyksiin seuraavasti:

1) a) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 19.4.2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 423/2007 7 artiklan 3 kohtaa on tulkittava niin, että sen vastaista on sintrausuunin toimittaminen ja asentaminen iranilaiselle yritykselle, kun tämä toimii sellaisen vilpillisen järjestelyn puitteissa, jonka tarkoitus on salata taloudellisen resurssin todellinen edunsaaja eli asetuksen liitteessä IV tai V mainittu taho, mikä tarkoittaa siten asetuksen 7 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua kiellettyä kiertämistä. Kansallisen tuomioistuimen tehtävä on tapauskohtaisesti ja käyttäen yksinomaista toimivaltaansa arvioida asian tosiseikat tutkia kaikki sellaiset seikat, jotka voivat osoittaa, että sen yhteisön, jolle varat tai taloudelliset resurssit on siirretty, ja asetuksen liitteessä IV tai V mainitun yhteisön välillä on tiivis suhde.

b) Asetuksen N:o 423/2007 7 artiklan 3 kohdassa mainittua taloudellisen resurssin käsitettä on tulkittava siten, että se käsittää sintrausuunin riippumatta siitä, onko uunin käyttöönottoa varten tarvittavaa ohjelmistoa asennettu.

2) a) Asetuksen 7 artiklan 4 kohdassa käytettyä kiertämisen käsitettä on tulkittava siten, että se tarkoittaa sellaisen henkilön mitä tahansa menettelyä, joka osallistuu toimintaan, jonka tavoitteena tai seurauksena on tämän saman artiklan 1–3 kohdassa tarkoitettujen kieltojen rikkominen.

b) Asetuksen N:o 423/2007 7 artiklan 4 kohdan termejä ”tarkoituksellisesti” ja ”tietoisesti” on tulkittava niin, että niillä viitataan kaikkiin henkilöihin, jotka toimivat tietoisesti ja joilla on vapaa tahto – kaikkeen rikosoikeudelliseen vastuuseen erottamattomasti kuuluvat edellytykset – ja jotka toimivat yhtäältä tahallaan tarkoituksenaan rikkoa asetuksen 7 artiklan 1–3 kohdassa tarkoitettuja kieltoja ja toisaalta tuottamuksellisesti, koska heillä oli perusteltu syy epäillä heidän toimintansa rikkovan kyseisiä kieltoja.