Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Määrälliset rajoitukset - Vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet - Kielto - Sitomattomia toimenpiteitä sisältämätön politiikka - Sisällyttäminen

2. Kansainväliset sopimukset - ETY:n ja Israelin välinen sopimus - Israeliin suuntautuvaan vientiin kohdistuvat uudet rajoitukset - Kielto - Ei ole

(20.5.1975 tehty ETY-Israel-sopimus)

3. Yhteinen kauppapolitiikka - Yhteinen vientijärjestelmä - Asetus (ETY) N:o 2603/69 - Jäsenvaltion asettamia uusia öljyn vientiin kohdistuvia rajoituksia - Erityisvaltuutuksen olemassaolo - Hyväksyttävyys

(ETY:n perustamissopimuksen 113 artikla; neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2603/69 10 artikla ja liite)

4. Yhteinen kauppapolitiikka - Soveltamisala - Tiettyjen tuotteiden tilapäinen poissulkeminen - Hyväksyttävyys - Edellytykset

(ETY:n perustamissopimuksen 113 artikla; neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2603/69 10 artikla ja liite)

5. Yhteinen kauppapolitiikka - Yhteinen vientijärjestelmä - Asetus (ETY) N:o 2603/69 - Jäsenvaltion asettamat öljyn vientiin kohdistuvat rajoitukset - Hyväksyttävyys suhteessa perustamissopimuksen 34 ja 85 artiklaan

(ETY:n perustamissopimuksen 34, 85 ja 113 artikla; neuvoston asetus (ETY) N:o 2603/69 10 artikla ja liite)

6. Yhteinen kauppapolitiikka - Kansallinen vientijärjestelmä - Muuttaminen - Velvoite tiedottaa ennakkoon - Laiminlyönti - Vaikutukset suhteessa yksityisiin oikeussubjekteihin - Ei ole

(ETY:n perustamissopimuksen 113 artikla; neuvoston asetus (ETY) N:o 2603/69; 9 päivänä lokakuuta 1961, 25 päivänä syyskuuta 1962 ja 16 päivänä syyskuuta 1969 tehdyt neuvoston päätökset)

7. Yhteinen kauppapolitiikka - Kaupankäyntiä rajoittava kansallinen järjestelmä - Yhteensopivuus yhteisön oikeuden kanssa - Arviointi - Yhteisön viranomaiset eivät ole puuttuneet asiaan - Ei vaikutusta

(ETY:n perustamissopimuksen 113 artikla)

Tiivistelmä

1. Sellainen politiikka, jota jäsenvaltion hallitus toteuttaa ja joka on määrällisiä rajoituksia vaikutukseltaan vastaava, ei voi jäädä yhteisön oikeudessa säädettyjen kieltojen soveltamisalan ulkopuolelle ainoastaan sen vuoksi, ettei siitä ole päätetty yrityksiä sitovilla päätöksillä, koska jopa sellaiset hallituksen toimenpiteet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta, voivat olla omiaan vaikuttamaan yritysten käyttäytymiseen ja näin ollen vaarantamaan yhteisön päämäärät.

2. Euroopan talousyhteisön ja Israelin valtion välillä 20.5.1975 tehtyä sopimusta on tulkittava siten, ettei siinä kielletä asettamasta uusia määrällisiä vientirajoituksia jäsenvaltion Israeliin suuntautuvalle viennille.

3. Yhteisen vientimenettelyn käyttöönotosta 20.12.1969 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2603/69 säännöksiä on tulkittava siten, ettei niillä kielletty jäsenvaltiota asettamasta uusia määrällisiä rajoituksia tai toteuttamasta vaikutukseltaan vastaavia toimenpiteitä sen kolmansiin maihin suuntautuvan öljyn viennin osalta. Tämän asetuksen 10 artiklan ja asetuksen liite ovat itse asiassa sellainen erityisvaltuutus, josta on tullut tarpeellinen siirtymäkauden päätyttyä siksi, että toimivalta kauppapolitiikassa on siirtynyt yhteisölle, ja joka sallii jäsenvaltioiden asettaa määrällisiä rajoituksia kolmansiin maihin suuntautuvalle öljyn viennille, eikä tältä osin tarvitse tehdä eroa jo aikaisemmin olemassa olleiden määrällisten rajoitusten ja myöhemmin käyttöön otettujen määrällisten rajoitusten välillä.

4. Vaikka on totta, että perustamissopimuksen 113 artiklan vastaista on sulkea yleisesti ja periaatteessa tiettyjä tuotteita yhteisen kauppapolitiikan alueen ulkopuolelle, neuvoston ei kuitenkaan ole kiellettyä sen harkintavallan nojalla, joka sillä on käytössään näin monitahoisessa taloudellisessa asiassa, sulkea väliaikaisesti tiettyjä tuotteita yhteisen vientijärjestelmän ulkopuolelle. Tällainen poissulkeminen oli hyväksyttävää erityisesti sellaisen tuotteen kuin öljyn osalta kun otetaan huomioon ne kansainväliset velvoitteet, joita tietyillä jäsenvaltioilla on tällä alalla, ja tämän tuotteen erityiset ominaisuudet, joka on merkitykseltään elintärkeä valtion taloudelle sekä sen elinten ja julkisten palvelujen toiminnalle.

5. Perustamissopimuksen 34 ja 85 artiklan vastaista ei ole se, että jäsenvaltio toteuttaa sellaista politiikkaa, jonka sisältönä on se, että asetuksen (ETY) N:o 2603/69 perusteella rajoitetaan öljyn vientiä kolmansiin maihin tai kielletään se.Tällainen politiikka ei itse asiassa vaikuta nimenomaisesti jäsenvaltioihin suuntautuvaan vientiin eikä sen tarkoituksena ole varmistaa erityistä etua asianomaisen jäsenvaltion kotimaiselle tuotannolle tai sisäisille markkinoille eikä se myöskään itsessään ole luonteeltaan sellainen, että se rajoittaisi tai vääristäisi kilpailua yhteismarkkinoilla.

6. Siirtymäkauden päättymisen ja asetuksen (ETY) N:o 2603/69 säätämisen jälkeenkin 9.10.1961 tehdyn neuvoston päätöksen 4 artiklassa, luettuna yhdessä 25.9.1962 tehdyn neuvoston päätöksen ja 16.9.969 tehdyn neuvoston päätöksen 15 artiklan kanssa, asetetaan jäsenvaltiolle, joka aikoo toteuttaa muutoksia viennin vapautusjärjestelmässään suhteessa kolmansiin maihin, velvoitteen ilmoittaa tästä ennakolta muille jäsenvaltioille ja komissiolle. Jäsenvaltio, joka laiminlyö kyseisen ennakollisen tiedottamisen, joka viivästyy tämän tekemisessä tai joka tekee tämän riittämättömällä tavalla, jättää noudattamatta niitä velvoitteita, jotka sille kuuluvat edellä mainittujen neuvoston päätösten nojalla, mutta yksityisillä ei ole tällaisen laiminlyönnin perusteella sellaisia oikeuksia, joita kansallisten tuomioistuinten on suojeltava.

7. Sillä seikalla, ettei mikään yhteisön toimielin ole riitauttanut jäsenvaltion toteuttaman sellaisen politiikan lainmukaisuutta, joka rajoittaa kauppaa kolmansien maiden kanssa, ei itsessään ole mitään vaikutusta tämän politiikan yhteensopivuuteen yhteisön oikeuden kanssa.