Vaikka uhkasakko, joka on olennaisilta osin pakoteluonteinen meneillään olevaan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämiseen nähden, on lähtökohtaisesti määrättävä ainoastaan siltä osin kuin jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen alun perin toteavan tuomion täytäntöönpanon laiminlyönti jatkuu, tämä sama ei koske kuitenkaan kiinteämääräistä hyvitystä.

Mahdollisesta kiinteämääräisestä hyvityksestä ei määrätä automaattisesti, vaan kussakin yksittäistapauksessa kaikkien niiden asian kannalta merkityksellisten seikkojen perusteella, jotka liittyvät sekä todetun jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen ominaispiirteisiin että sen asianomaisen jäsenvaltion omaksumaan asenteeseen, jota EY 228 artiklan nojalla aloitettu menettely koskee.

Vaikka tältä osin kiinteämääräisen hyvityksen määräämistä koskevaan komission tiedonantoon sisältyvien kaltaiset suuntaviivat voivat todellakin myötävaikuttaa komission toiminnan avoimuuden, ennustettavuuden ja oikeusvarmuuden turvaamiseen, tällaiset säännöt eivät kuitenkaan voi sitoa yhteisöjen tuomioistuinta sen käyttäessä sille EY 228 artiklan 2 kohdassa annettua toimivaltaa.

Lisäksi se, että yhteisöjen tuomioistuin ei ole tähän päivään mennessä määrännyt suoritettavaksi kiinteämääräistä hyvitystä tilanteissa, joissa alkuperäisen tuomion täysimääräinen täytäntöönpano on varmistettu ennen EY 228 artiklan perusteella aloitetun menettelyn päättymistä, ei voi olla esteenä sille, että kiinteämääräisestä hyvityksestä päätetään määrätä jossakin toisessa asiassa, jos tämä on tarpeen, kun otetaan huomioon asian ominaispiirteet ja se, minkä verran taivuttelua ja ennaltaehkäisevyyttä tarvitaan.

Jos yhteisöjen tuomioistuin päättää määrätä kiinteämääräisen hyvityksen, sen on harkintavaltaansa käyttäessään vahvistettava sen määrä siten, että se on yhtäältä asianmukainen olosuhteiden kannalta ja toisaalta oikeassa suhteessa sekä todettuun jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämiseen että asianomaisen jäsenvaltion maksukykyyn nähden.

Tällaisen päätöksen kannalta merkityksellisiä tekijöitä ovat sen kaltaiset seikat, kuten se, miten kauan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen on jatkunut sen tuomion jälkeen, jossa se alun perin todettiin, ja kyseessä olevat julkiset ja yksityiset edut.

Kun yhteisöjen tuomioistuimen antaman tuomion täytäntöönpanon laiminlyönti on omiaan aiheuttamaan haittaa ympäristölle ja vaarantamaan ihmisten terveyden, joista huolehtiminen on osa yhteisön ympäristöpolitiikan nimenomaisia tavoitteita, kuten EY 174 artiklasta ilmenee, tällaista laiminlyöntiä on pidettävä erityisen vakavana. Näin on lähtökohtaisesti myös silloin, kun tavaroiden vapaa liikkuvuus estyy edelleen yhteisön oikeuden vastaisesti sellaisesta yhteisöjen tuomioistuimen antamasta tuomiosta huolimatta, jossa tätä koskeva jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen on todettu.

Se, että jäsenvaltio rikkoo toistamiseen jäsenyysvelvoitteitaan jollakin nimenomaisella yhteisön toiminnan alalla, voi olla osoitus siitä, että se, että vastaavien yhteisön oikeuden rikkomisten toistuminen tulevaisuudessa estetään tehokkaasti, edellyttää kiinteämääräisen hyvityksen kaltaisen ennalta ehkäisevän toimenpiteen toteuttamista.

(ks. 60–64, 69, 77, 78 ja 80 kohta)