Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 15 päivänä joulukuuta 1976. - Simmenthal SpA vastaan Ministerio delle finanze italiano. - Pretore di Susan esittämä ennakkoratkaisupyyntö. - Asia 35/76.



Oikeustapauskokoelma 1976 sivu 01871

Kreikank. erityispainos sivu 00683

Portugalink. erityispainos sivu 00747

Espanjank. erityispainos sivu 00625

Ruotsink. erityispainos sivu 00233

Suomenk. erityispainos sivu 00243



Tiivistelmä

Asianosaiset

Tuomion perustelut

Päätökset oikeudenkäyntikuluista

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

1. Ennakkoratkaisukysymykset - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivallan rajoi- tukset

(ETY:n perustamissopimuksen 177 artikla)

2. Määrälliset rajoitukset - Vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet - Tavaroiden tuonti - Terveystarkastuksia koskeva kielto

(ETY:n perustamissopimuksen 30 artikla)

3. Määrälliset rajoitukset - Vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet - Eläinten tai elintarvikkeeksi tarkoitetun lihan tuonti - Terveystarkastuksia koskevan kiellon voimaantulo

(Asetuksen N:o 14/64/ETY 12 artikla; asetuksen (ETY) N:o 805/68 22 artikla)

4. Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Tavaroiden vapaan liikkuvuuden rajoituksia koskeva kielto - Poikkeus - Poikkeuksen kohde

(ETY:n perustamissopimuksen 36 artikla)

5. Määrälliset rajoitukset - Vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet - Eläinten tai elintarvikkeeksi tarkoitetun lihan tuonti - Terveystarkastuksia koskeva kielto - Poikkeus - Poikkeuksen kestoaika - Terveysvaati-musten täyttyminen - Todentaminen - Satunnaisten terveystarkastusten hyväksyttävyys - Kansallisten tuomioistuinten toimivalta

(ETY:n perustamissopimuksen 30 ja 36 artikla; direktiivit 64/432/ETY ja 64/433/ETY)

6. Tullit - Tullien poistaminen - Vaikutukseltaan vastaavien maksujen käsite - Tuotteet - Rajanylitys - Terveystarkastusta koskeva maksu

(ETY:n perustamissopimuksen 9 artikla)

7. Sisäiset maksut - Kotimaiset tuotteet ja tuontituotteet - Jäsenvaltioissa toteutetut terveystarkastukset - Terveystarkastuksia koskevat maksut - Syrjintäkielto

(ETY:n perustamissopimuksen 95 artikla)

Tiivistelmä

1. ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklassa, joka perustuu kansallisen tuomioistuimen ja yhteisöjen tuomioistuimen tehtävien selvään erottamiseen, ei anneta viimeksi mainitulle mahdollisuutta tutustua tapauksen tosiseikkoihin eikä arvostella tulkintapyynnön perusteluja. Yhteisöjen tuomioistuin on toimivaltainen antamaan ratkaisun perustamissopimuksen sekä toimielinten säädösten, päätösten ja muiden toimien tulkinnasta, mutta se ei voi soveltaa niitä käsiteltävänä olevaan tapaukseen, koska niiden soveltaminen kuuluu kansalliselle tuomioistuimelle.

2. Tavaroiden tuonnin yhteydessä raja-asemilla toteutetut terveys-tarkastukset - suoritettiinpa niitä järjestelmällisesti tai ei - ovat perustamissopimuksen 30 artiklassa tarkoitettuja ja siinä kiellettyjä määrällisiä rajoituksia vaikutukseltaan vastaavia toimenpiteitä, jollei yhteisön oikeudessa ja erityisesti perustamissopimuksen 36 artiklassa määrättyjen poikkeusten soveltamisesta muuta johdu.

3. Terveystarkastuksia koskeva kielto on, jollei yhteisön oikeudessa säädetyistä poikkeuksista muuta johdu, tullut voimaan naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetuissa asetuksissa N:o 14/64/ETY ja (ETY) N:o 805/68 tarkoitettujen tuotteiden osalta kyseisten asetusten voimaantulopäivänä.

4. ETY:n perustamissopimuksen 36 artiklan tavoitteena ei ole varata tiettyjä aloja jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan kuuluviksi, vaan siinä annetaan kansalliselle lainsäätäjälle mahdollisuus poiketa vapaan liikkuvuuden periaatteesta, jos poikkeus on sillä hetkellä ja vastedeskin perusteltu kyseisessä artiklassa tarkoitettujen päämäärien saavuttamiseksi.

5. Vaikka direktiiveissä 64/432/ETY ja 64/433/ETY tarkoitettujen tuotteiden järjestelmällisesti toteutettavat terveystarkastukset raja-asemilla eivät ole enää tarpeen eivätkä näin ollen 36 artiklan mukaan perusteltuja direktiivien noudattamisen edellyttämien kansallisten säädösten täytäntöönpanemiseksi direktiiveissä vahvistetusta määräajasta alkaen ja vaikka terveysvaatimusten täyttymisen on periaatteessa käytävä ilmi jo tuotteiden mukana seuraavien pakollisten asiakirjojen (terveystodistukset) tarkastuksessa, ei satunnaisia eläinlääkärin toteuttamia tarkastuksia tai terveystarkastuksia ole suljettu pois, kunhan niitä ei lisätä siinä määrin, että niillä rajoitetaan pei-

tellysti jäsenvaltioiden välistä kauppaa. Kansallisten tuomioistuinten tehtävänä on, jos asia saatetaan niiden käsiteltäväksi, arvioida riitatapauksessa, ovatko niiden arvioitaviksi saatetut tarkastuksia koskevat yksityiskohtaiset säännöt yhteensopivia 36 artiklan vaatimusten kanssa.

6. Tuotteiden terveystarkastuksesta rajan ylityksen yhteydessä määrättyjä maksuja on pidettävä vaikutukseltaan tulleja vastaavina maksuina.

7. Eri viranomaisten määräämät, jäsenvaltioissa suoritettujen terveystarkastusten yhteydessä sekä kotimaisilta tuotteilta että tuontituotteilta perittävät maksut ovat perustamissopimuksen 95 artiklan syrjintäkiellon piiriin kuuluvia sisäisiä maksuja.

Asianosaiset

Asiassa 35/76,

jonka Pretore di Susa on saattanut ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa

Simmenthal SpA, Monza,

vastaan

Italian talousministeriö

ennakkoratkaisun ETY:n perustamissopimuksen 9 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen, 30 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen sekä 95 artiklan tulkinnasta sekä asetuksen N:o 14/64/ETY 12 artiklan ja asetuksen (ETY) N:o 805/68 22 artiklan tulkinnasta,

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN,

toimien kokoonpanossa: presidentti H. Kutscher, jaostojen puheenjohtajat A. M. Donner ja P. Pescatore sekä tuomarit J. Mertens de Wilmars, M. Sørensen, A. J. Mackenzie Stuart, A. O'Keeffe, G. Bosco ja A. Touffait,

julkisasiamies: G. Reischl,

kirjaaja: A. Van Houtte,

on antanut seuraavan

tuomion

Tuomion perustelut

1 Pretore di Susa on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 6.4.1976 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 22.4.1976, ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla useita ennakkoratkaisukysymyksiä ETY:n perustamissopimuksen 9-17, 30-36 ja 95 artiklan tulkinnasta, naudanliha-alan yhteisen markkinajärjestelyn asteittaisesta toteuttamisesta 5 päivänä helmikuuta 1964 annetun neuvoston asetuksen N:o 14/64/ETY (EYVL N:o 34, 27.2.1964, s. 562) 12 artiklan tulkinnasta, naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 27 päivänä kesäkuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 805/68 (EYVL N:o L 148, 28.6.1968, s. 24) 22 artiklan tulkinnasta sekä eläinten terveyteen liittyvistä ongelmista yhteisön sisäisessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1964 annetun neuvoston direktiivin 64/432/ETY (EYVL N:o 121, 29.7.1964, s. 1977) sekä terveyttä koskevista ongelmista yhteisön sisäisessä tuoreen lihan kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1964 annetun neuvoston direktiivin 64/433/ETY (EYVL N:o 121, 29.7.1964, s. 2012) säännösten tulkinnasta.

2 Kysymykset on esitetty pääasian kantajan ja Italian hallintoviranomaisten välisessä asiassa, jossa kantaja vaatii elintarvikkeeksi tarkoitetulle, Italiasta Ranskaan 26.7.1973 tuodulle naudanlihaerälle kansallisen lainsäädännön mukaisesti suoritetun eläinlääkärintarkastuksen yhteydessä perityn maksun palauttamista.

3 Pääasian kantajan mukaan maksu on peritty aiheettomasti, koska pakollisten ja järjestelmällisesti suoritettavien terveystarkastusten järjestäminen - mistä asiassa on kysymys - on 26.6.1964 annettujen terveyttä koskevien direktiivien täytäntöönpanosta alkaen perustamissopimuksessa kielletty vaikutukseltaan määrällistä rajoitusta vastaava toimenpide, minkä vuoksi tässä yhteydessä perityt maksut ovat olleet lainvastaisia, ja koska maksun perimisellä kyseisen kaltaisten tarkastusten yhteydessä rikotaan joka tapauksessa perustamissopimuksen 9 ja 13 artiklaa, joissa kielletään kaikki tuontitullia vaikutukseltaan vastaavat maksut.

4 Kyseisissä direktiiveissä yhdenmukaistetaan tietyntyyppisen lihan sekä nautaeläinten ja sikojen terveystarkastuksista annetut kansalliset säännökset ja säädetään, että kyseiset tarkastustoimenpiteet on toteutettava lähetysmaassa, joten niiden antamisen jälkeen kyseisten tuotteiden raja-asemilla järjestelmällisesti toteutettavat tarkastukset ovat tarpeettomia eikä niitä näin ollen voida pitää perusteltuina perustamissopimuksen 36 artiklan nojalla.

5 Italian tasavallan hallitus on kiistänyt sen, että sen direktiiveissä tarkoitetuille tuotteille suoritettuja terveystarkastuksia olisi toteutettu järjestelmällisesti, ja toimittanut asiakirjoja tämän todisteeksi.

6 Se on näin ollen esittänyt epäilyksensä esitettyjen kysymysten asianmukaisuudesta.

7 ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklassa, joka perustuu kansallisen tuomioistuimen ja yhteisöjen tuomioistuimen tehtävien selvään erottamiseen, ei anneta viimeksi mainitulle oikeutta tutkia tapauksen tosiseikkoja eikä puuttua tulkintapyynnön perusteluihin.

8 Yhteisöjen tuomioistuin on toimivaltainen antamaan ratkaisun perustamissopimuksen sekä toimielinten säädösten, päätösten ja muiden toimien tulkinnasta, mutta se ei voi soveltaa niitä kulloinkin käsiteltävänä olevaan tapaukseen, koska niiden soveltaminen kuuluu kansalliselle tuomioistuimelle.

Ensimmäinen kysymys

9 Ensimmäiseksi kysytään, onko ETY:n perustamissopimuksen 30 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja, asetuksen N:o 14/64/ETY 12 artiklaa sekä asetuksen (ETY) N:o 805/68 22 artiklaa - ottaen huomioon lainsäädännön yhdenmukaistamista koskevat säännökset, jotka on annettu neuvoston direktiiveillä 64/432/ETY ja 64/433/ETY täyden vaikutuksen antamiseksi naudan- ja sianliha-alan yhteiselle markkinajärjestelylle - tulkittava siten, että raja-asemilla toteutettava, pakollinen ja järjestelmällisesti suoritettava terveystarkastus on tuonnin ja viennin määrällistä rajoitusta vaikutukseltaan vastaava toimenpide, ja mistä alkaen sitä on pidettävä tällaisena.

10 ETY:n perustamissopimuksen 30 artiklassa kielletään tuonnin määrälliset rajoitukset ja kaikki vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet jäsenvaltioiden välillä.

11 Asetuksen N:o 14/64/ETY 12 artiklassa ja asetuksen (ETY) N:o 805/68 22 artiklassa säädetään naudanliha-alan yhteisessä markkinajärjestelyssä tarkoitetuille tuotteille samanlaisista kielloista, jotka ovat tulleet voimaan kyseisissä asetuksissa säädettynä päivänä jo ennen siirtymäkauden päättymistä.

12 Kuuluakseen kyseisissä oikeussäännöissä asetetun kiellon soveltamisalaan kyseisten toimenpiteiden on oltava tosiasiallisesti tai mahdollisesti omiaan vaikuttamaan suoraan tai välillisesti jäsenvaltioiden väliseen tuontiin.

13 Edellä esitetyt edellytykset ovat täyttyneet karjan ja elintarvikkeeksi tarkoitetun lihan osalta, jos pakolliset terveystarkastukset toteutetaan jäsenvaltion raja-asemilla.

14 Erityisesti tarkastustoimiin kuluvan ajan ja tarkastuksista maahantuojalle mahdollisesti aiheutuvien ylimääräisten kuljetuskustannusten vuoksi kyseiset tarkastukset ovat omiaan vaikeuttamaan tuontia ja lisäämään tuonnin kustannuksia.

15 Edellä esitetystä seuraa, että eläinten tai elintarvikkeeksi tarkoitetun lihan tuonnin yhteydessä raja-asemilla toteutetut terveystarkastukset - suoritettiinpa niitä järjestelmällisesti tai ei - ovat perustamissopimuksen 30 artiklassa tarkoitettuja ja siinä kiellettyjä määrällisiä rajoituksia vaikutukseltaan vastaavia toimenpiteitä, jollei yhteisön oikeudessa ja erityisesti perustamissopimuksen 36 artiklassa määrättyjen poikkeusten soveltamisesta muuta johdu.

16 Terveystarkastuksia koskeva kielto on, jollei edellä mainitusta poikkeuksesta muuta johdu, tullut voimaan naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetuissa asetuksissa N:o 14/64/ETY ja (ETY) N:o 805/68 tarkoitettujen tuotteiden osalta kyseisten asetusten voimaantulopäivänä.

Toinen kysymys

17 Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, kansallinen tuomioistuin kysyy, onko ETY:n perustamissopimuksen 36 artiklaa tulkittava siten, että Italian tasavallan terveyslainsäädäntöön kuuluvien lakien samansisältöisen 32 pykälän nojalla toteutetun kaltaista, pakollista ja järjestelmällistä terveystarkastusta on pidettävä "perusteltuna" senkin jälkeen, kun terveysalan lainsäädännön yhdenmukaistamista koskevat, edellä mainitut direktiivit on annettu.

18 Perustamissopimuksen 36 artiklan mukaan tuontia, vientiä ja kuljetusta koskevien rajoitusten kiellosta voidaan poiketa, jos kyseisen kaltaiset toimenpiteet ovat perusteltuja ihmisten ja eläinten terveyden ja elämän suojelemiseksi.

19 Koska 36 artiklassa sallitut rajoitukset ovat poikkeuksia tavaroiden vapaan liikkuvuuden perustavanlaatuisesta periaatteesta, ne ovat perustamissopimuksen mukaisia ainoastaan, jos ne ovat perusteltuja, toisin sanoen välttämättömiä kyseisen määräyksen tavoitteiden saavuttamiseksi ja erityisesti ihmisten terveyden ja elämän suojelemiseksi.

20 Toiseksi kysytään, missä määrin nautaeläinten ja sikojen sekä tietyn tuoreen lihan tuonnin yhteydessä raja-asemalla toteutettua, pakollista ja järjestelmällistä terveystarkastusta on edelleen pidettävä perusteltuna perustamissopimuksen 36 artiklassa tarkoitetulla tavalla sen jälkeen, kun eri jäsenvaltioissa toteutettujen eläinten terveystarkastusten yhdenmukaistamisesta annetuissa direktiiveissä 64/432/ETY ja 64/433/ETY, sellaisina kuin ne ovat täydennettyinä muun muassa 12.12.1972 annetuilla neuvoston direktiiveillä 72/461/ETY ja 72/462/ETY (EYVL N:o L 302, 31.12.1972, s. 24 ja 27), asetettu määräaika on päättynyt.

21 Neuvosto on yhdenmukaistanut edellä mainituilla direktiiveillä jäsenvaltioissa voimassa olevat terveyttä koskevat toimenpiteet velvoittamalla jäsenvaltiot yhdenmukaistamaan direktiivien mukaisesti asiasta annetut kansalliset säännökset poistaakseen esteet nautaeläinten ja sikojen sekä tuoreen lihan yhteisön sisäisessä kaupankäynnissä.

22 Suullisessa käsittelyssä Italian tasavallan hallituksen asiamies väitti, että 36 artiklassa varataan jäsenvaltioiden suvereniteettiin kuuluviksi siinä tarkoitetut alat ja että huolimatta siitä, että neuvostolla tai komissiolla on tiettyä lainsäädäntövaltaa kyseisellä alalla, jäsenvaltiot eivät ole luopuneet toimivallastaan eikä sitä voida niiltä viedä.

23 Direktiivin 64/432/ETY johdanto-osan viidennessä perustelukappaleessa todetaan, että "perustamissopimuksen 36 artiklan mukainen jäsenvaltioiden oikeus tuontia, vientiä tai kauttakulkua koskevien kieltojen tai rajoitusten jatkamiseen ihmisten ja eläinten terveyden ja hengen turvaamiseksi ei kuitenkaan poista niiltä velvollisuutta lähentää näiden kieltojen ja rajoitusten perusteina olevia säännöksiä, jos näiden säännösten välisistä eroista muodostuu esteitä yhteisen maatalouspolitiikan käyttöönotolle ja toimivuudelle".

24 Perustamissopimuksen 36 artiklan tavoitteena ei ole varata tiettyjä aloja jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan kuuluviksi, vaan siinä annetaan kansalliselle lainsäätäjälle mahdollisuus poiketa vapaan liikkuvuuden periaatteesta, jos poikkeus on sillä hetkellä ja vastedeskin perusteltu kyseisessä artiklassa tarkoitettujen päämäärien saavuttamiseksi.

25 Kummankin 26.6.1964 annetun direktiivin johdanto-osan toisessa ja kolmannessa perustelukappaleessa pyritään lisäämään naudan- ja sianliha-alan markkinajärjestelyistä annettujen asetusten tehokkuutta korvaamalla "moninaiset ja perinteiset rajalla toteutettavat suojatoimenpiteet yhtenäisellä järjestelmällä, jonka ensisijaisena tavoitteena on helpottaa yhteisön sisäistä kauppaa".

26 Toisen ja kolmannen perustelukappaleen mukaan kyseinen tavoite voidaan saavuttaa ainoastaan poistamalla eri valtioiden kansallisen lainsäädännön väliset erot siten, että "terveyttä koskevia jäsenvaltioiden säännöksiä" lähennetään.

27 Elävien eläinten osalta lähentäminen pääasiallisesti tarkoittaa lähettäjämaille asetettavaa velvollisuutta valvoa terveyttä koskevien sellaisten toimenpiteiden noudattamista, joiden tarkoituksena on varmistaa muun ohella se, etteivät vientieläimet levitä tarttuvia tauteja.

28 Tuoreen lihan osalta lähentäminen tarkoittaa yhdenmukaisten terveysvaatimusten noudattamista käsiteltäessä lihaa teurastamoissa ja leikkaamoissa sekä varastoinnin ja kuljetuksen aikana.

29 Jotta vastaanottajamaana olevien jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset saisivat varmuuden siitä, että maahan tuotu karja tai liha vastaa säädettyjä terveysvaatimuksia, direktiiveissä säädetään terveystodistuksesta, jonka on oltava lähetysten mukana ja josta käy ilmi terveystarkastusten noudattaminen ja täyttäminen.

30 Direktiivin 64/432/ETY (eläimet) 6 artiklassa annetaan kuitenkin vastaanottajamaalle mahdollisuus kieltää eläinten tuominen alueelleen, jos virkaeläinlääkäri on todennut raja-asemalla suoritetussa tarkastuksessa, että kyseiset eläimet ovat sairastuneet tai että niiden epäillään sairastuneen tai saaneen tartunnan taudista, joka on ilmoitettava, tai että kyseisiä eläimiä koskevia 3 ja 4 artiklan säännöksiä ei ole noudatettu.

31 Karanteenitoimenpiteitä voidaan kohdistaa eläimiin, joiden epäillään sairastuneen tai saaneen tartunnan kyseisistä taudeista.

32 Lisäksi samassa säännöksessä annetaan jokaiselle jäsenvaltiolle mahdollisuus tarkastusten helpottamiseksi nimetä raja-asemat, joita on käytettävä eläimiä maahan tuotaessa, ja vaatia, että raja-asemille ilmoitetaan etukäteen lähetyksen saapumisesta.

33 Direktiivin 64/433/ETY (liha) 5 artiklassa annetaan jäsenvaltioille myös mahdollisuus kieltää tuoreen lihan liikkeelle laskeminen alueellaan, jos määrämaassa toteutetun terveystarkastuksen yhteydessä on todettu, että kyseinen liha on ihmisravinnoksi kelpaamatonta tai jos 3 artiklan säännöksiä ei ole noudatettu.

34 Edellä esitetyistä seikoista käy ilmi, että direktiiveillä toteutettu yhdenmukaistettu terveystarkastusjärjestelmä perustuu kaikissa jäsenvaltioissa vaadittavien, terveyttä koskevien takeiden vastaavuuteen, mistä johtuen sekä terveyden suojeleminen että tuotteiden yhdenvertainen kohtelu on varmistettu.

35 Tältä osin järjestelmän tavoitteena on siirtää tarkastukset lähettäjämaahan ja sillä tavoin korvata raja-asemilla tapahtuvat järjestelmälliset suojatoimenpiteet yhdenmukaisella järjestelmällä siten, että raja-asemilla toteutettavat moninkertaiset tarkastukset tehdään tarpeettomiksi mutta säilytetään kuitenkin vastaanottajamaalla mahdollisuus valvoa sitä, että edellä esitetyllä tavoin yhdenmukaistetusta järjestelmästä saatavat takeet ovat tosiasiallisesti ole- massa.

36 Edellä esitetystä seuraa, etteivät edellä mainituissa direktiiveissä tarkoitetut raja-asemilla järjestelmällisesti toteutettavat terveystarkastukset ole enää tarpeen eivätkä näin ollen 36 artiklan mukaan perusteltuja direktiivien noudattamisen edellyttämien kansallisten säädösten täytäntöönpanemiseksi direktiiveissä vahvistetusta määräajasta alkaen.

37 Direktiivin 64/432/ETY 6 artiklasta ja direktiivin 64/433/ETY 5 artiklasta käy kuitenkin ilmi, että niissä varataan vastaanottajamaana olevalle jäsenvaltiolle valta harkita, tarvitaanko tarkastuksia sen varmistamiseksi, että maahan tuodut eläimet tai tuore liha vastaavat kyseisissä direktiiveissä säädettyjä vaatimuksia.

38 Vaikka terveysvaatimusten täyttymisen on periaatteessa käytävä ilmi jo tuotteiden mukana seuraavien pakollisten asiakirjojen (terveystodistukset) tarkastuksessa, ei satunnaisia eläinlääkärin toteuttamia tarkastuksia tai terveystarkastuksia ole suljettu pois, kunhan niitä ei lisätä siinä määrin, että niillä rajoitetaan peitellysti jäsenvaltioiden välistä kauppaa.

39 Direktiivin 64/432/ETY 9 artiklassa ja direktiivin 64/433/ETY 8 artiklan 2 kohdassa säädettyjen suojalausekkeiden lisäksi, jotka komission mukaan eivät kuulu 36 artiklan soveltamisalaan, kyseisissä direktiiveissä jätetään kokonaan jäsenvaltioiden valvottaviksi tapaukset, jotka eivät kuulu direktiivien soveltamisalaan (direktiivin 64/432/ETY 8 artikla ja direktiivin 64/433/ETY 6 artiklan 1 kohta).

40 Kansallisten tuomioistuinten tehtävänä on, jos asia saatetaan niiden käsiteltäväksi, arvioida riitatapauksessa, ovatko niiden arvioitaviksi saatetut tarkastuksia koskevat yksityiskohtaiset säännöt ristiriidassa 36 artiklan vaatimusten kanssa.

Kolmas kysymys

41 Kolmanneksi kysytään, ovatko terveystarkastusten yhteydessä joko raja-asemilla ainoastaan maahan tuoduilta tuotteilta tai maan rajojen sisäpuolella toteutettujen tarkastusten yhteydessä sekä maahan tuoduilta että kotimaisilta tuotteilta perityt maksut 9 artiklassa tarkoitettuja vaikutukseltaan tulleja vastaavia maksuja ja näin ollen kiellettyjä vai perustamissopimuksen 95 artiklan syrjintäkieltosääntöön kuuluvia sisäisiä maksuja.

42 Kuten yhteisöjen tuomioistuimen asiassa 29/72, Marimex, 14.12.1972 antamassa tuomiossa (Kok. 1972, s. 1309) ja asiassa 87/75, Bresciani, 5.2.1976 antamassa tuomiossa (Kok. 1975, s. 129) on jo todettu, tuotteiden terveystarkastuksesta rajan ylityksen yhteydessä määrättyjä maksuja on pidettävä vaikutukseltaan tulleja vastaavina maksuina.

Asia olisi toisin ainoastaan, jos maksut kuuluisivat kotimaisia tuotteita ja tuontituotteita samoin perustein koskevien järjestelmällisesti perittävien sisäisten verojen ja maksujen yleiseen järjestelmään.

43 Kotimaisille tuotteille ja tuontituotteille yhtäläisesti toteutettujen sisäisten tarkastusten lisäksi raja-asemilla tuontituotteille suoritettujen terveystarkastusten yhteydessä niiltä perityt maksut kuuluvat vaikutukseltaan tulleja vastaaviin maksuihin.

44 Lisäksi raja-asemilla suoritettuja tarkastuksia, jotka kuuluvat vastaanottajamaana olevan jäsenvaltion hallinnollisiin toimiin, joiden tarkoituksena on taata kansanterveys yleisen edun vuoksi, ei voida pitää maahantuojalle tehtynä palveluksena, jonka vastikkeeksi maksun perimistä voitaisiin pitää perusteltuna.

45 Sitä vastoin eri viranomaisten määräämät, jäsenvaltioissa suoritettujen terveystarkastusten yhteydessä sekä kotimaisilta tuotteilta että tuontituotteilta perittävät maksut ovat perustamissopimuksen 95 artiklan syrjintäkiellon piiriin kuuluvia sisäisiä maksuja.

Päätökset oikeudenkäyntikuluista

Oikeudenkäyntikulut

46 Yhteisöjen tuomioistuimelle huomautuksensa esittäneille Italian tasavallan hallitukselle ja Euroopan yhteisöjen komissiolle aiheutuneita oikeudenkäyntikuluja ei voida määrätä korvattaviksi.

Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely yhteisöjen tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäynti-kuluista.

Päätöksen päätösosa

Näillä perusteilla

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN

on ratkaissut Pretore di Susan 6.4.1976 tekemällään päätöksellä esittämät kysymykset seuraavasti:

1) a) Eläinten tai elintarvikkeeksi tarkoitetun lihan tuonnin yhteydessä rajalla toteutetut terveystarkastukset - suoritettiinpa niitä järjestelmällisesti tai ei - ovat perustamissopimuksen 30 artiklassa tarkoitettuja ja siinä kiellettyjä määrällisiä rajoituksia vaikutukseltaan vastaavia toimenpiteitä, jollei yhteisön oikeudessa ja erityisesti perustamissopimuksen 36 artiklassa määrättyjen poikkeusten soveltamisesta muuta johdu.

b) Kyseisen kaltaisia toimenpiteitä koskeva kielto on, jollei edellä mainitusta poikkeuksesta muuta johdu, tullut voimaan naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetuissa asetuksissa N:o 14/64/ETY ja (ETY) N:o 805/68 tarkoitettujen tuotteiden osalta kyseisten asetusten voimaantulopäivänä.

2) Vaikka direktiiveissä 64/432/ETY ja 64/433/ETY tarkoitettujen tuotteiden järjestelmällisesti toteutettavat terveystarkastukset raja-asemilla eivät ole enää tarpeen eivätkä näin ollen 36 artiklan mukaan perusteltuja direktiivien noudattamisen edellyttämien kansallisten säädösten täytäntöönpanemiseksi direktiiveissä vahvistetusta määräajasta alkaen ja vaikka terveysvaatimusten täyttymisen on periaatteessa käytävä ilmi jo tuotteiden mukana seuraavien pakollisten asiakirjojen (terveystodistukset) tarkastuksessa, ei eläinlääkärin toteuttamia satunnaisia tarkastuksia tai terveystarkastuksia ole suljettu pois, kunhan niitä ei lisätä siinä määrin, että niillä rajoitetaan peitellysti jäsenvaltioiden välistä kauppaa.

3) a) Tuotteiden terveystarkastuksesta rajan ylityksen yhteydessä määrättyjä maksuja on pidettävä vaikutukseltaan tulleja vastaavina maksuina.

b) Asia olisi toisin ainoastaan, jos maksut kuuluisivat kotimaisia tuotteita ja tuontituotteita samoin perustein koskevien järjestelmällisesti perittävien sisäisten maksujen yleisjärjestelmään.

4) Eri viranomaisten määräämät, jäsenvaltioissa suoritettujen terveystarkastusten yhteydessä sekä kotimaisilta tuotteilta että tuontituotteilta perittävät maksut ovat perustamissopimuksen 95 artiklan syrjintäkiellon piiriin kuuluvia sisäisiä maksuja.