2.

Toisen kanneperusteen mukaan on niin, että vaikka poikkeusta, johon komissio on vedonnut, olisikin voitu soveltaa, komissio teki virheen, kun se ei tunnustanut, että kantajan pyyntö johtui poikkeuksellisista olosuhteista, ja se teki virheen katsoessaan, ettei ylivoimainen yleinen etu edellyttänyt pyydettyjen tietojen ilmaisemista. Kantaja väittää siten, että komission päätöksellä rikotaan asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmannen luetelmakohdan viimeistä virkettä. — Irlannin EU:n sisäisen matkustamisen osalta soveltamilla äärimmäisillä toimenpiteillä on loukattu kansalaisvapauksia ja perusoikeuksia unionin historiassa täysin ennennäkemättömällä tavalla. Tämän vuoksi useisiin perusoikeuksiin, muun muassa henkilöiden liikkumisvapauteen, oikeuteen tehdä työtä ja oikeuteen oikeussuojan saatavuuteen, on kohdistunut merkittäviä vaikutuksia. Kantaja väittää, että kun sovellettujen rajoitusten ennennäkemätön luonne yhdessä perusoikeuksien räikeän loukkaamisen kanssa otetaan huomioon, hänen pyyntönsä johtui selkeästi poikkeuksellisista olosuhteista, joita komissio ei ottanut huomioon, kun se teki päätöksen kieltäytyä ilmaisemasta tietoja. Kantajan mukaan edelleen se, että komissio asettaa luottamuksellisuuden etusijalle tämän asian asiayhteydessä, merkitsee sitä, ettei se noudata velvollisuutta taata asianomaisten suureen yleisöön kuuluvien henkilöiden oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin kohtuullisen ajan kuluessa. — Asianomaiset kansalaiset on kyseessä olevien asiakirjojen jakamisen epäämisen vuoksi asetettu selvästi huonompaan asemaan, ja tällainen epääminen on räikeällä tavalla estänyt heitä tosiasiallisesti riitauttamasta väitettyjä perusteita, joilla EU:ssa matkustamiseen liittyvien perusoikeuksien noudattaminen on keskeytetty. Kantaja väittää vielä, että koska komissio ei ole antanut pyydettyjä asiakirjoja, se on perusteettomasti estänyt asianomaisia unionin kansalaisia saattamasta hallitustaan vastuuseen heille EU-lainsäädännössä taattujen oikeuksien vakavasta loukkaamisesta, ja että tämän seikan itsessään olisi pitänyt johtaa punninnassa siihen, että perussopimuksissa ja asetuksessa N:o 1049/2001 tarkoitettua avoimuusperiaatetta olisi kunnioitettu. — Kantaja väittää lopuksi olevan yleisesti tunnettua, että oikeus saada tietoja on keskeisen tärkeä väline puolustettaessa perusoikeuksia ja kansalaisvapauksia EU:ssa, varmistettaessa oikeussuojan saatavuus yleensä ja nyt esillä olevan kaltaisissa ympäristöasioissa ja saatettaessa hallitukset vastuuseen teoistaan. Tässä asiassa kansanterveydelle aiheutuvat konkreettiset hyödyt (joita asianomaisissa neuvoston suosituksissa ennakoidaan), joilla COVID-19-pandemiaan vastaamiseksi toteutettuja toimenpiteitä voidaan perustella, joko käyvät ilmi riidanalaisista asiakirjoista tai eivät. Kun otetaan huomioon se, että riidanalaiset toimenpiteet ovat ennennäkemättömiä, äärimmäisiä ja vaivalloisia sellaisten asianomaisten unionin kansalaisten kannalta, jotka haluavat käyttää oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen ja/tai työn tekemiseen EU:ssa, pyydettyjen asiakirjojen tutustuttavaksi saaminen on ylivoimaisen yleisen edun mukaista, koska niiden avulla suureen yleisön jäsenet voivat ryhtyä toimiin perusoikeuksiensa puolustamiseksi ja suojaamiseksi ja saattaakseen Irlannin hallituksen vastuuseen niistä äärimmäisistä toimenpiteistä, joita se on soveltanut.