Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne - Valtiontukea koskevan komission päätöksen noudattamatta jättäminen - Myönnettyjen tukien takaisinperimistä koskeva velvollisuus - Merkityksellinen määräaika - Siinä päätöksessä asetettu määräaika, jonka täytäntöönpanon laiminlyönnistä on kyse, tai komission myöhemmin asettama määräaika

(EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan toinen alakohta (josta on tullut EY 88 artiklan 2 kohdan toinen alakohta) ja 169 artikla (josta on tullut EY 226 artikla))

2. Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne - Myönnettyjen tukien takaisinperimistä koskevan velvollisuuden laiminlyönti - Puolustautumisperusteet - Täytäntöönpanon täydellinen mahdottomuus - Komission ja jäsenvaltion velvollisuus olla yhteistyössä perustamissopimuksen mukaisen ratkaisun löytämiseksi, jos päätöksen täytäntöönpanossa ilmenee vaikeuksia

(EY:n perustamissopimuksen 5 artikla (josta on tullut EY 10 artikla) ja 93 artiklan 2 kohta (josta on tullut EY 88 artiklan 2 kohta))

Tiivistelmä

1. Perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa (josta on tullut EY 88 artiklan 2 kohdan toinen alakohta) annettu oikeus kanteen nostamiseen on vain yksi muunnelma jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, ja se on erityisellä tavalla mukautettu niihin erityisongelmiin, joita valtiontuista aiheutuu yhteismarkkinoilla käytävässä kilpailussa.

Koska perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa - toisin kuin sen 169 artiklassa (josta on tullut EY 226 artikla) - ei määrätä oikeudenkäyntimenettelyä edeltävää vaihetta, eikä komissio siten myöskään anna perusteltua lausuntoa, jossa jäsenvaltiolle asetettaisiin määräaika komission päätöksen noudattamiseksi, perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan toista alakohtaa sovellettaessa merkityksellinen määräaika voi olla ainoastaan siinä päätöksessä asetettu määräaika, jonka täytäntöönpanon laiminlyönnistä on kyse, tai komission mahdollisesti myöhemmin asettama määräaika.

( ks. 24 ja 26 kohta )

2. Ainoa mahdollinen peruste, johon jäsenvaltio voi vedota puolustautuakseen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaa kannetta vastaan, jonka komissio nostaa perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan (josta on tullut EY 88 artiklan 2 kohta) mukaisesti, on täydellinen mahdottomuus panna päätös asianmukaisesti täytäntöön.

Se, ettei jäsenvaltio voi esittää tällaista kannetta vastaan muita perusteita kuin täytäntöönpanon täydellisen mahdottomuuden, ei estä jäsenvaltiota, joka kohtaa ennalta-arvaamattomia ja odottamattomia vaikeuksia valtiontuesta tehdyn komission päätöksen täytäntöönpanossa tai havaitsee sellaisia seurauksia, joita komissio ei ollut ottanut huomioon, saattamasta näitä ongelmia komission arvioitaviksi ja ehdottamasta sopivia muutoksia kyseiseen päätökseen. Komission ja jäsenvaltion on tällaisessa tilanteessa oltava vilpittömässä mielessä yhteistyössä erityisesti sen perustamissopimuksen 5 artiklan (josta on tullut EY 10 artikla) määräysten taustalla olevan säännön perusteella, jonka mukaan jäsenvaltioilla ja yhteisöjen toimielimillä on vastavuoroinen lojaalin yhteistyön velvollisuus, jotta nämä vaikeudet voidaan ratkaista täysin perustamissopimuksen ja erityisesti sen valtiontukia koskevia määräyksiä noudattaen.

Täytäntöönpanon täyttä mahdottomuutta koskeva edellytys ei täyty silloin, kun vastaajana oleva hallitus ainoastaan ilmoittaa komissiolle päätöksen täytäntöönpanoon liittyvät oikeudelliset, poliittiset tai käytännön vaikeudet ryhtymättä minkäänlaisiin toimenpiteisiin tuen takaisinperimiseksi kyseessä olevilta yrityksiltä ja ehdottamatta komissiolle päätöksen täytäntöönpanemiseksi vaihtoehtoisia tapoja, joilla vaikeudet olisi voitu voittaa.

Juuri jäsenvaltio on velvollinen ensimmäisenä esittämään ehdotuksia vaikeuksien ilmetessä.

( ks. 30-32 ja 50 kohta )