ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 15.10.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės – Liettua) – ”Linas Agro” AB v. Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

(Asia C-117/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Tulliliitto - Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 999/2014 - Kiinteiden lannoitteiden, joiden ammoniumnitraattipitoisuus on suurempi kuin 80 painoprosenttia, tuonnista kannettava lopullinen polkumyyntitulli - Määritelmä - Asetus (EY) N:o 945/2005 - Ammoniumnitraattipitoisuuden määrittäminen - Olettama, jonka mukaan tuotteen, jonka typpipitoisuus on suurempi kuin 28 painoprosenttia, ammoniumnitraattipitoisuus on suurempi kuin 80 painoprosenttia)

(2020/C 423/08)

Oikeudenkäyntikieli: liettua

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės

Pääasian asianosaiset

Kantaja:”Linas Agro” AB

Vastaaja: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

Tuomiolauselma

Lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnissa neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen 23.9.2014 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 999/2014, luettuna yhdessä lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 658/2002 ja lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta muun muassa Ukrainasta peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 132/2001 muuttamisesta asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 3 kohdan mukaisen osittaisen välivaiheen tarkastelun jälkeen 21.6.2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 945/2005 johdanto-osan 20–23 perustelukappaleen valossa, 1 artiklaa on tulkittava siten, että ammoniumnitraattipohjaisen lannoitteen, jonka typpipitoisuus on vähintään 28 painoprosenttia, jonka nitraattitypen ja ammoniumtypen pitoisuuksien suhde on noin 1:1 ja jonka fosfori- ja kaliumpitoisuus on enintään 12 painoprosenttia, ammoniumnitraattipitoisuuden voidaan olettaa – kunnes toisin todistetaan – olevan vähintään 80 painoprosenttia mainitussa artiklassa asetetun lopullisen polkumyyntitullin määräämisen kannalta, ilman että täsmällistä ammoniumnitraattipitoisuutta olisi tarpeen määrittää laboratoriotutkimuksin.

(1) EUVL C 148, 29.4.2019.
2)

Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 4 artiklaa, luettuna yhdessä tämän asetuksen 3 artiklan 3 kohdan ja 70 artiklan 2 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että se on esteenä jäsenvaltion säännöstölle, jonka nojalla toisen jäsenvaltion kansalaiselta ja hänen alaikäisiltä lapsiltaan, joilla kaikilla on ensin mainitussa jäsenvaltiossa asetuksen N:o 492/2011 10 artiklaan perustuva oleskeluoikeus sen perusteella, että kyseiset lapset käyvät tässä samassa valtiossa koulua, ja jotka kuuluvat siellä asetuksen N:o 883/2004 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun sosiaaliturvajärjestelmän piiriin, evätään kaikissa olosuhteissa ja automaattisesti oikeus saada erityisiä maksuihin perustumattomia rahaetuuksia.
Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 16.9.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Liettua) – XT v. Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

(Asia C-312/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2006/112/EY - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - 9 artiklan 1 kohta - 193 artikla - Verovelvollisen käsite - Yhteistä toimintaa koskeva sopimus - Yhtymä - Liiketoimen kohdistaminen yhdelle liikekumppanille - Veron maksavan verovelvollisen määrittäminen)

(2020/C 390/11)

Oikeudenkäyntikieli: liettua

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

Pääasian asianosaiset

Kantaja: XT

Vastaaja: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

Tuomiolauselma

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 9 artiklan 1 kohtaa ja 193 artiklaa on tulkittava siten, että luonnollinen henkilö, joka on tehnyt toisen luonnollisen henkilön kanssa yhteistä toimintaa koskevan sopimuksen, jolla perustetaan yhtymä, jolla ei ole oikeushenkilöllisyyttä ja jossa ensiksi mainitulla henkilöllä on oikeus toimia molempien liikekumppaneiden nimissä mutta hän toimii yksin ja omissa nimissään suhteissa kolmansiin osapuoliin suorittaessaan toimia, joista yhtymän liiketoiminta muodostuu, on katsottava direktiivin 2006/112 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi verovelvolliseksi ja henkilöksi, jonka on yksin suoritettava maksettava arvonlisävero tämän direktiivin 193 artiklan mukaisesti, koska hän toimii omaan lukuunsa tai toisen lukuun komissionsaajana edellä mainitun direktiivin 14 artiklan 2 kohdan c alakohdassa ja 28 artiklassa tarkoitetulla tavalla.

(1) EUVL C 220, 1.7.2019.
1)

Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY 6 artiklaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa sallitaan erittäin tärkeän yleisen edun kanalta pakottavista syistä sellaisen suunnitelman tai hankkeen lupamenettelyn jatkaminen, jonka vaikutuksia erityisten suojelutoimien alueeseen ei voida lieventää ja jonka osalta toimivaltainen viranomainen on jo antanut kielteisen lausunnon, paitsi jos on olemassa vaihtoehtoinen ratkaisu, joka aiheuttaa vähemmän haittaa asianomaisen alueen koskemattomuuteen, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on selvitettävä.
Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 9.9.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil d’État – Belgia) – JP v. Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

(Asia C-651/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Turvapaikkapolitiikka - Kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevat yhteiset menettelyt - Direktiivi 2013/32/EU - 46 artikla - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 47 artikla - Oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin - Muutoksenhaku päätökseen jättää kansainvälistä suojelua koskeva myöhempi hakemus tutkimatta - Muutoksenhaun määräaika - Tiedoksiantotavat)

(2020/C 378/18)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d’État

Pääasian asianosaiset

Valittaja: JP

Vastapuoli: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

Tuomiolauselma

Kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/32/EU 46 artiklaa, luettuna Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan valossa, on tulkittava siten, ettei se ole esteenä jäsenvaltion säännöstölle, jonka mukaan kansainvälistä suojelua koskevan myöhemmän hakemuksen tutkimatta jättämisestä tehtyyn päätökseen kohdistettavalla muutoksenhaulla on yleiset juhla- ja vapaapäivät sisältävä kymmenen päivän preklusiivinen määräaika, joka alkaa kyseisen päätöksen tiedoksiannosta, silloinkaan, kun asianomaisen hakijan jätettyä ilmoittamatta prosessiosoitteen kyseisessä jäsenvaltiossa tiedoksianto toimitetaan mainittujen hakemusten käsittelyssä toimivaltaisen kansallisen viranomaisen toimipaikkaan, kunhan ensinnäkin hakijoita informoidaan siitä, että jolleivät he ole ilmoittaneet prosessiosoitetta hakemustaan koskevan päätöksen tiedoksiantoa varten, heidän katsotaan ilmoittaneen tätä varten prosessiosoitteekseen kyseisen kansallisen viranomaisen toimipaikan; toiseksi edellytykset hakijoiden pääsylle tähän toimipaikkaan eivät tee heille itseään koskevien päätösten vastaanottoa suhteettoman vaikeaksi; kolmanneksi varmistetaan, että kyseisen määräajan kuluessa kansainvälisen suojelun hakijat todella saavat heille unionin oikeudessa myönnetyt menettelylliset takeet, ja neljänneksi vastaavuusperiaatetta noudatetaan. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana on selvittää, täyttääkö pääasiassa kyseessä oleva kansallinen säännöstö nämä vaatimukset.

(1) EUVL C 372, 4.11.2019.
1)

Kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjumisesta 16.2.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/7/EU 2 artiklan 1 alakohtaa on tulkittava siten, että liiketilan vuokrasopimuksen kaltainen sopimus, jossa pääasiallisena suorituksena on kiinteistön antaminen väliaikaiseen käyttöön vastikkeellisesti, on kyseisessä säännöksessä tarkoitettu kaupallinen toimi, joka johtaa palvelujen suorittamiseen, jos tämä toimi on suoritettu yritysten tai yritysten ja viranomaisten välillä.
1)

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 12.2.2008 annetulla neuvoston direktiivillä 2008/8/EY, 17 artiklan 2 kohdan g alakohtaa on tulkittava siten, ettei verovelvollisen toteuttamaa sellaista tavaroiden siirtoa jäsenvaltiosta palautusjäsenvaltioon, jonka tarkoituksena on, että kyseinen verovelvollinen harjoittaa kyseisten tavaroiden vuokrauspalvelua viimeksi mainitussa jäsenvaltiossa, voida rinnastaa yhteisöluovutukseen silloin, kun mainittujen tavaroiden käyttö tällaisen palvelun suorittamiseen on väliaikaista ja kun tavarat on lähetetty tai kuljetettu jäsenvaltiosta, johon mainittu verovelvollinen on sijoittautunut.
3)

Direktiiviä 2013/32, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 18 artiklan ja SEU 4 artiklan 3 kohdasta ilmenevän vilpittömän yhteistyön periaatteen kanssa, on tulkittava siten, että kun turvapaikkahakemuksesta on tehty hylkäämispäätös, joka on pysytetty lainvoimaisella tuomioistuinratkaisulla, ennen kuin kyseinen hylkäämispäätös on todettu unionin oikeuden vastaiseksi, direktiivin 2013/32 2 artiklan f alakohdassa tarkoitettu määrittävä viranomainen ei ole velvollinen käsittelemään viran puolesta kyseistä hakemusta uudelleen. Direktiivin 2013/32 33 artiklan 2 kohdan d alakohtaa on tulkittava siten, että unionin tuomioistuimen tuomio, jossa todetaan unionin oikeuden kanssa yhteensoveltumattomaksi sellainen kansallinen säännöstö, jonka nojalla kansainvälistä suojelua koskeva hakemus voidaan jättää tutkimatta sillä perusteella, että hakija on saapunut asianomaisen jäsenvaltion alueelle sellaisen valtion kautta, jossa häneen ei kohdistu vainoa tai vakavan haitan vaaraa tai jossa taataan riittävä suojelu, on kyseisessä säännöksessä tarkoitettu uusi peruste, joka liittyy kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelemiseen. Lisäksi on niin, ettei mainittua säännöstä voida soveltaa kyseisen direktiivin 2 artiklan q alakohdassa tarkoitettuun myöhempään hakemukseen silloin, kun määrittävä viranomainen toteaa, että aiemman hakemuksen lopullinen hylkääminen on unionin oikeuden vastainen. Kyseisen viranomaisen on välttämättä tehtävä tällainen toteamus silloin, kun unionin oikeuden vastaisuus ilmenee unionin tuomioistuimen tuomiosta tai kun kansallinen tuomioistuin on todennut sen liitännäisesti.
C 262/8

Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 4.6.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberlandesgericht Koblenz – Saksa) – Remondis GmbH v. Abfallzweckverband Rhein-Mosel-Eifel

(Asia C-429/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Julkiset hankinnat - Direktiivi 2014/24/EU - 12 artiklan 4 kohta - Soveltamisala - Yksiköiden väliset hankintasopimukset julkisella sektorilla - Yhteistyön käsite - Kyse ei ole yhteistyöstä)

(2020/C 262/11)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberlandesgericht Koblenz

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Remondis GmbH

Vastapuoli: Abfallzweckverband Rhein-Mosel-Eifel

Tuomiolauselma

Julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta 26.2.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/24/EU 12 artiklan 4 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että kyseessä ei ole hankintaviranomaisten välinen yhteistyö, kun omalla alueellaan yleisen edun mukaisesta tehtävästä vastaava hankintaviranomainen ei itse hoida kokonaisuudessaan tätä tehtävää, josta se on kansallisen oikeuden mukaan yksin vastuussa ja joka edellyttää useita työvaiheita, vaan antaa toiselle hankintaviranomaiselle, joka on siihen nähden itsenäinen ja omalla alueellaan myös vastuussa tästä yleisen edun mukaisesta tehtävästä, tehtäväksi suorittaa korvausta vastaan jonkin tarpeellisista työvaiheista.

(1) EUVL C 288, 26.8.2019.
C 230/9

Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 2.4.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberlandesgericht Wien – Itävalta) – kunsthaus muerz gmbh v. Zürich Versicherungs AG

(Asia C-20/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Henkivakuutus - Direktiivi 2002/83/EY - 35 ja 36 artikla - Peruuttamisoikeus ja sen määräaika - Virheelliset tiedot vakuutuksen peruuttamiseen käytettävissä olevasta ajasta ja peruuttamisoikeuden käyttämisestä - Peruuttamisilmoituksen muotovaatimukset - Peruuttamisoikeuden päättyminen - Sen, onko vakuutuksenottaja kuluttaja, merkittävyys)

(2020/C 230/11)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberlandesgericht Wien

Pääasian asianosaiset

Valittaja: kunsthaus muerz gmbh

Vastapuoli: Zürich Versicherungs AG

Tuomiolauselma

Henkivakuutuksesta 5.11.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/83/EY 35 ja 36 artiklaa on tulkittava siten, että niitä sovelletaan myös vakuutuksenottajaan, joka ei ole kuluttaja, ja ne eivät ole esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan henkivakuutussopimuksen peruuttamisoikeuden käyttämiselle asetettu määräaika alkaa kulua päivästä, jona kyseinen sopimus on tehty, vaikka vakuutuksen peruuttamiseen käytettävissä olevaa aikaa ja peruuttamisoikeuden käyttämistä koskevissa vakuutusyrityksen vakuutuksenottajalle toimittamissa tiedoissa mainitaan muotovaatimuksia, joita kyseiseen sopimukseen sovellettavassa kansallisessa oikeudessa ei tosiasiallisesti edellytetä, sillä edellytyksellä, etteivät tällaiset tiedot epää vakuutuksenottajilta mahdollisuutta käyttää peruuttamisoikeuttaan edellytyksin, jotka ovat pääasiallisesti samat kuin ne, jotka olisivat vallinneet, jos tiedot olisivat olleet oikeita. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävänä on arvioida sellaisen kokonaisarvioinnin perusteella, jossa otetaan huomioon muun muassa kansallinen lainsäädäntö ja pääasian tosiseikat, mukaan lukien se, onko vakuutuksenottaja kuluttaja, onko vakuutuksenottajalle annetuissa tiedoissa oleva virhe evännyt vakuutuksenottajalta tällaisen mahdollisuuden.

(1) EUVL C 155, 6.5.2019.
C 240/25

Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 7.5.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Trgovački sud u Zagrebu – Kroatia) – Parking d.o.o. v. Sawal d.o.o. (C-267/19) ja Interplastics s.r.o. v. Letifico d.o.o. (C-323/19)

(Yhdistetyt asiat C-267/19 ja C-323/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (EU) N:o 1215/2012 - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Todistusvoimaiseen asiakirjaan perustuvissa täytäntöönpanomenettelyissä toimivat julkiset notaarit - Menettely, joka ei ole kontradiktorinen - Syrjintäkiellon periaate - SEUT 18 artikla - Oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin - Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla)

(2020/C 240/33)

Oikeudenkäyntikieli: kroaatti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Trgovački sud u Zagrebu

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Parking d.o.o. (C-267/19) ja Interplastics s.r.o. (C-323/19)

Vastaajat: Sawal d.o.o. (C-267/19) ja Letifico d.o.o. (C-323/19)

Tuomiolauselma

SEUT 18 artiklaa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa julkisille notaareille, jotka toimivat sen toimivallan puitteissa, joka heille on annettu todistusvoimaiseen asiakirjaan perustuvissa täytäntöönpanomenettelyissä, on annettu valta antaa täytäntöönpanomääräyksiä, joita – kuten 9.3.2017 annetusta tuomiosta Pula Parking (C-551/15, EU:C:2017:193) ilmenee – ei voida tunnustaa ja panna täytäntöön toisessa jäsenvaltiossa.

(1) EUVL C 263, 5.8.2019.
Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 5.3.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt cour d’appel de Bruxelles – Belgia) – Viasat UK Ltd ja Viasat Inc. v. Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

(Asia C-100/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Televiestintäala - Radiotaajuuksien yhdenmukaistettu käyttö 2 GHz:n taajuusalueilla satelliittivälitteisiä mobiilipalveluja tarjoavissa järjestelmissä - Päätös N:o 626/2008/EY - 4 artiklan 1 kohdan c alakohta, 7 artiklan 1 kohta ja 8 artiklan 1 kohta - Maanpäälliset tukiasemat - Jäsenvaltioiden myöntämät valtuutukset - Operaattorin velvollisuus palvella tiettyä prosenttiosuutta väestöstä ja alueesta - Velvollisuuden noudattamatta jättäminen - Vaikutus)

(2020/C 137/31)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour d’appel de Bruxelles

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Viasat UK Ltd ja Viasat Inc.

Vastaajat: Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

Muut osapuolet: Inmarsat Ventures Ltd c.o ja Eutelsat SA

Tuomiolauselma

Satelliittivälitteisiä matkaviestintäpalveluja tarjoavien järjestelmien valitsemisesta ja valtuuttamisesta 30.6.2008 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 626/2008/EY 8 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä kyseisen päätöksen 7 artiklan 1 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että tilanteessa, jossa ilmenee, että mainitun päätöksen II osaston mukaisesti valittu operaattori, jolla on valtuutus käyttää radiotaajuutta saman päätöksen 7 artiklan nojalla, ei ole tarjonnut satelliittivälitteisiä matkaviestintäpalveluja satelliittijärjestelmän avulla päätöksen N:o 626/2008 4 artiklan 1 kohdan c alakohdan ii alakohdassa säädettyyn määräpäivään mennessä, jäsenvaltioiden toimivaltaisilla viranomaisilla ei ole oikeutta evätä satelliittivälitteisten matkaviestintäjärjestelmien maanpäällisten tukiasemien toteuttamiseksi tarpeellisten valtuutusten myöntämistä kyseiselle operaattorille sillä perusteella, ettei tämä ole noudattanut hakemuksessaan antamaansa sitoumusta.

(1) EUVL C 131, 8.4.2019.
Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 26.3.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Yhdistynyt kuningaskunta) – Pfizer Consumer Healthcare Ltd v. Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

(Asia C-182/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen tullitariffi - Yhdistetty nimikkeistö - Tariffiluokittelu - Nimikkeet 3005 ja 3824 - Kivunlievitykseen tarkoitetut itselämpiävät tyynyt ja vyöt - Täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/1140 - Pätemättömyys)

(2020/C 215/22)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Pfizer Consumer Healthcare Ltd

Vastaaja: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Tuomiolauselma

Tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön 8.7.2016 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/1140 on pätemätön.

(1) EUVL C 172, 20.5.2019.
C 289/3

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 3.6.2021 – The Yokohama Rubber Co. Ltd v. Pirelli Tyre Spa (C-818/18 P) ja Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) v. Pirelli Tyre SpA (C-6/19 P)

(Yhdistetyt asiat C-818/18 P ja C-6/19 P) (1)

(Muutoksenhaku - EU-tavaramerkki - Rekisteröinnin ehdottomat hylkäysperusteet tai mitättömyysperusteet - Merkki, joka muodostuu yksinomaan teknisen tuloksen saavuttamiseksi välttämättömästä tavaran muodosta - Asetus (EY) N:o 40/49 - 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohta - Sellaisesta muodosta muodostuva merkki, joka ei ole tavaroiden merkittävä osa)

(2021/C 289/04)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

(Asia C-818/19 P)

Valittaja: The Yokohama Rubber Co. Ltd (edustajat: D. Martucci ja F. Boscariol de Roberto, avvocati)

Muut osapuolet: Pirelli Tyre SpA (edustajat: T. M. Müller ja F. Togo, Rechtsanwälte), Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: J. Ivanauskas)

Väliintulija, joka tukee vastapuolen vaatimuksia: European Association of Trade Mark Owners (Marques) (edustaja: M. Viefhues, Rechtsanwalt)

(asia C-6/19 P)

Valittaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: J. Ivanauskas)

Muut osapuolet: Pirelli Tyre SpA (edustajat: T. M. Müller ja F. Togo, Rechtsanwälte), The Yokohama Rubber Co. Ltd (edustajat: D. Martucci ja F. Boscariol de Roberto, avvocati)

Väliintulija, joka tukee vastapuolen vaatimuksia: European Association of Trade Mark Owners (Marques) (edustaja: M. Viefhues, Rechtsanwalt)

Tuomiolauselma

1) Valitukset asioissa C-818/18 P ja C-6/19 P hylätään.

2) The Yokohama Rubber Co. Ltd ja Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan muutoksenhakumenettelyissä C-818/18 P ja C-6/19 P ja ne velvoitetaan korvaamaan tasaosuuksin Pirelli Tyre SpA:lle noissa menettelyissä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

3) European Association of Trade Mark Owners (Marques) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

(1) EUVL C 148, 29.4.2019.
1)

Moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 5 ja Euro 6) osalta ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta 20.6.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 715/2007 3 artiklan 10 alakohtaa on tulkittava siten, että tietokoneohjelma, joka on osa moottorinohjausjärjestelmää tai vaikuttaa siihen, on kyseisessä säännöksessä tarkoitettu rakenteeseen kuuluva laite, koska se vaikuttaa päästöjenrajoitusjärjestelmän toimintaan ja vähentää sen tehokkuutta.
C 390/3

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 22.9.2020 – Valittajana Itävallan tasavalta sekä muina osapuolina Euroopan komissio ym.

(Asia C-594/18 P) (1)

(Muutoksenhaku - Valtiontuki - SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohta - SEUT 11 ja SEUT 194 artikla - Euratomin perustamissopimuksen 1 artikla, 2 artiklan c alakohta ja 106 A artiklan 3 kohta - Suunniteltu tuki Hinkley Point C -ydinvoimalaitokselle (Yhdistynyt kuningaskunta) - Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi - Yhteisen edun mukainen tavoite - Euroopan unionin ympäristötavoitteet - Ympäristönsuojelun periaate, saastuttaja maksaa -periaate, ennaltavarautumisen periaate ja kestävyysperiaate - Asianomaisen taloudellisen toiminnan määrittäminen - Markkinahäiriö - Tuen oikeasuhteisuus - Investointituki ja toimintatuki - Tukiosuuksien määrittäminen - Takauksia koskeva tiedonanto)

(2020/C 390/03)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: Itävallan tasavalta (asiamiehet: aluksi G. Hesse, sitten F. Koppensteiner ja M. Klamert, avustajanaan H. Kristoferitsch, Rechtsanwalt)

Muut osapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet: É. Gippini Fournier, T. Maxian Rusche, P. Němečková ja K. Herrmann), Tšekin tasavalta (asiamiehet: M. Smolek, J. Vláčil, T. Müller ja I. Gavrilová), Ranskan tasavalta (asiamiehet: aluksi D. Colas ja P. Dodeller, sitten P. Dodeller ja T. Stehelin), Luxemburgin suurherttuakunta (asiamiehet: aluksi D. Holderer, sitten T. Uri, avustajanaan P. Kinsch, avocat) ,Unkari (asiamies: M. Z. Fehér, avustajanaan P. Nagy, ügyvéd), Puolan tasavalta (asiamies: B. Majczyna), Slovakian tasavalta (asiamies: B. Ricziová) sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: Z. Lavery ja S. Brandon, avustajinaan A. Robertson, QC, ja T. Johnston, barrister)

Tuomiolauselma

1) Valitus hylätään.

2) Itävallan tasavalta vastaa omista muutoksenhakumenettelystä aiheutuneista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan lisäksi korvaamaan Euroopan komissiolle tästä samasta menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

3) Tšekin tasavalta, Ranskan tasavalta, Luxemburgin suurherttuakunta, Unkari, Puolan tasavalta, Slovakian tasavalta sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

(1) EUVL C 427, 26.11.2018.