FI Euroopan unionin virallinen lehti C 235/32

Kanne 3.6.2014 – Italia v. komissio

(Asia T-384/14)

2014/C 235/43

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Italian tasavalta (asiamiehet: avvocato dello Stato B. Tidore ja G. Palmieri)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan 4.4.2014 annetun komission päätöksen C(2014) 2008, joka on annettu tiedoksi 7.4.2014 ja jolla Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta, Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden ja konkreettisemmin Italian tietyt menot jätetään Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

1) Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu yhteisön periaatteiden loukkaamiseen ja asian puutteelliseen selvittämiseen — Kantaja väittää tässä yhteydessä, että komissio on riidanalaisessa päätöksessä suorittanut rahoitusoikaisun muutamien pelkästään Lazion ja Abbruzzon alueilla paikan päällä toteutettujen tarkastusten yhteydessä ilmenneiden laiminlyöntien perusteella. Kantaja riitauttaa sen, että tällaisen tarkastuksen tulokset voisivat ulottua tarkasteltavana olevien alueiden ulkopuolelle ja että oikaisun määräksi voitaisiin katsoa viisi prosenttia, koska Italian eri alueilla vallitseva todellinen tilanne vaihtelee hyvin paljon ja joka tapauksessa osallisena on ollut yksi ainoa maksajavirasto (AGEA).

2) Toinen kanneperuste, joka perustuu asetuksen N:o 1782/2003 (1) 43 ja 48 artiklan rikkomiseen — Komissio on päätöksessään väittänyt Italian valtion soveltaneen virheellisesti erityistukioikeuksia koskevaa säännöstöä ja katsonut, että rahastolle on aiheutunut riski. Kantaja väittää, että asetuksen N:o 178272003 43 ja 48 artiklassa ei säädetä erityisestä menettelytavasta erityistukioikeuksien edelleen jakamiselle komission tutkittavaksi ottamien tapausten osalta ja että Italian omaksuma menetelmä on paitsi täysin kyseisen säännöstön mukainen myös sellainen, ettei siitä aiheudu mitään erityisiä riskejä rahastolle.

3) Kolmas kanneperuste, joka perustuu rahoitusoikaisua ja hyväksymisperusteiden noudattamista koskevien yleisten periaatteiden loukkaamiseen sekä puutteellisiin perusteluihin — Komissio on päätöksessään suorittanut oikaisun, joka koskee toiminnallisia puutteita, jotka voidaan lukea ARBEAn syyksi. ARBEA on maksajavirasto, jonka hyväksyntä on peruttu viranomaisen 12.5.2010 tekemällä päätöksellä 16.10.2010 lähtien, jolloin AGEA otti hoitaakseen ARBEAn tehtävät. Kantaja riitauttaa komission omaksuman menettelytavan, jonka mukaan komissio on jatkanut vuoteen 2010 rahoitusvuosien 2007–2009 osalta jo suoritettua oikaisua ja olettanut, että jo todetut riskit ovat edelleen olemassa, sekä vahvistanut saman prosenttimäärän ja soveltanut oikaisua hyväksynnän peruuttamisen ja sen välillä kuluneeseen ajanjaksoon, jolloin AGEA otti ARBEAn tehtävät hoitaakseen.

(1) Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71, (EY) N:o 1254/1999 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29.9.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1782/2003.