FI Euroopan unionin virallinen lehti C 211/39

Kanne 3.7.2007 — Koninklijke Grolsch v. komissio

(Asia T-234/07)

(2007/C 211/75)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Asianosaiset

Kantaja: Koninklijke Grolsch NV (edustajat: asianajajat M. B. W. Biesheuvel ja J. K. de Pree)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

— Grolschin osalta tehty päätös on kumottava kokonaan tai osittain ja joka tapauksessa ainakin Grolschia koskevilta osin

— Grolschin maksettavaksi määrätty sakko on kumottava tai toissijaisesti sen määrää on alennettava

— komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja riitauttaa EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan soveltamista koskevasta menettelystä (asia N:o COMP/B-2/37.766) 18.4.2007 tehdyn komission päätöksen, jolla kantajan maksettavaksi määrätään sakko.

Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kolmeen menettelylliseen perusteeseen. Menettely on ensinnäkin kestänyt kohtuuttoman kauan, joten kyse on kohtuullisen määräajan ylittämisestä. Toiseksi puolustautumisoikeuksia on loukattu, koska kantajalle ei ole annettu tilaisuutta tutustua niihin vastauksiin, joita muut osapuolet antoivat riidanalaisten seikkojen osalta. Kolmanneksi hyvän hallinnon periaatetta, huolenpitoa koskevaa periaatetta ja syyttömysolettamaa on loukattu, koska komissio on toiminut tutkimuksen osalta puolueellisesti, jättänyt ottamatta huomioon kantajan syyttömyyttä osoittavia seikkoja ja suorittanut tutkimuksen puutteellisesti ja huolimattomasti.

Kantaja vetoaa lisäksi kuuteen perusteeseen, jotka koskevat komission aineellisia toteamuksia. Kantajan mukaan komissio on rikkonut EY 81 artiklaa, laiminlyönyt perusteluvelvollisuuden ja loukannut hyvän hallinnon periaatetta niiltä osin kuin kyse on komission toteamuksista, jotka koskevat ensinnäkin kokousten tarkoitusta, toiseksi hotelli- ja ravintola-alan asiakkaiden ja yksityisten asiakkaiden väitettyä jakamista, kolmanneksi muihin kaupallisiin ehtoihin liittyvää väitettyä yhteensovittamista, neljänneksi hotelli- ja ravintola-alan asiakkaisiin ja yksityisiin asiakkaisiin, mukaan lukien yksityisetiketillä varustetut oluet, sovellettavia hintoja ja hinnankorotuksia koskevaa väitettyä sopimusta ja/tai yhteensovittamista, viidenneksi rikkomisen väitettyä kestoa ja kuudenneksi kantajan esitettyä lainvastaista osallisuutta väitettyyn rikkomiseen.

Kantaja vetoaa lopuksi kolmeen perusteeseen, jotka koskevat sen maksettavaksi määrätyn sakon suuruutta. Kantajan mukaan komissio on rikkonut asetuksen N:o 1/2003 (1) 23 artiklan 2 kohtaa, koska se on soveltaessaan lainsäädännössä sallittua 10 prosentin enimmäismäärää tukeutunut sellaiseen liikevaihtoon, joka sisältää valmisteverot. Kantaja riitauttaa myös määrätyn sakon liiallisen luonteen ja toteaa, että komissio on tältä osin jättänyt ottamatta huomioon menettelyn pitkän keston ja sen vastakohtaisuuden, joka tässä asiassa ilmenee suhteessa vastaavaan Belgian oluttapaukseen (2).

(1) Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, s. 1).

(2) Asia N:o IV/37.614/F3 PO/Interbrew ja Alken-Maes (EUVL 2003, L 200, s. 1).