FI Euroopan unionin virallinen lehti C 246/16

Valitus, jonka Centre de Coordination Carrefour SNC on tehnyt 21.5.2010 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-94/08, Centre de Coordination Carrefour SNC v. komissio, 18.3.2010 antamasta tuomiosta

(Asia C-254/10 P)

()

2010/C 246/28

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: Centre de Coordination Carrefour SNC (edustajat: asianajajat X. Clarebout, C. Docclo ja M. Pittie)

Muu osapuoli: Euroopan komissio

Vaatimukset

— valitus on otettava tutkittavaksi ja se on todettava perustelluksi,

— valituksenalainen tuomio on näin ollen kumottava,

— tämän perusteella — asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen, jotta tämä ratkaisisi sen uudelleen, tai — unionin tuomioistuimen on itse ratkaistava asia lopullisesti hyväksymällä valittajan ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät vaatimukset ja kumoamalla riidanalaisen päätöksen, (1) ja

— Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja vetoaa valituksensa tueksi viiteen valitusperusteeseen.

Valittaja väittää ensimmäisessä valitusperusteessaan, että unionin yleinen tuomioistuin ei ole noudattanut perusteluvelvollisuuttaan, kun se on katsonut yhtäältä, että valittajalla ei ollut riidanalaisen päätöksen osalta oikeussuojan tarvetta, koska sillä ei ollut pätevää lupaa Belgian oikeuden perusteella, ja toisaalta, että sen kanteen tutkittavaksi ottaminen ei edellyttänyt sitä, että sillä on pätevä lupa. Tällaiset perustelut ovat näin ollen ristiriitaiset, koska unionin yleinen tuomioistuin ei voi päätellä samanaikaisesti, ettei oikeussuojan tarvetta ole pätevän luvan puuttumisen vuoksi ja ettei tällaisella luvalla ole merkitystä kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä arvioitaessa.

Toisessa valitusperusteessaan valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on ottanut vääristyneellä tavalla huomioon sille esitetyt tosiseikat, koska se on jättänyt ottamatta huomioon koordinointikeskuksia koskevan Belgian lainsäädännön systematiikan, tulkinnut virheellisesti koordinointikeskusten perustamisesta 30.12.1982 tehtyä kuninkaan päätöstä nro 187, (2) ottanut kyseisen päätöksen ulottuvuuden vääristyneellä tavalla huomioon ja jättänyt noudattamatta Belgian oikeudellista normihierarkiaa. Kyseinen kuninkaan päätös on näet tehty erityisten valtuuksien nojalla, ja sillä on Belgian oikeuden mukaan sama oikeudellinen arvo kuin lailla ja sitä sovelletaan edelleen valittajaan, jolla on siis lupa kymmeneksi vuodeksi.

Valittaja vetoaa kolmannessa valitusperusteessaan siihen, että unionin yleinen tuomioistuin ei ole ottanut huomioon yhteisöjen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-182/03 ja C-217/03, Belgia ja Forum 187 vastaan komissio, 22.6.2006 antamaan tuomioon liittyvää oikeusvoimavaikutusta siltä osin kuin se katsoi, että se, että riidanalainen päätös kumottiin kyseisellä tuomiolla, merkitsi sitä, ettei koordinointikeskusten lupia saanut uudistaa riidanalaisen päätöksen tiedoksiantohetkestä lukien. Unionin tuomioistuimen tuomiolla on kuitenkin kumottu riidanalainen päätös nimenomaan siitä syystä, ettei koordinointikeskuksille, joiden luvan uudistamista koskeva hakemus oli vireillä riidanalaisen päätöksen tiedoksiantoajankohtana tai joiden luvan voimassaolo päättyi samaan aikaan kun mainittu päätös annettiin tiedoksi tai pian tämän jälkeen, ollut myönnetty asianmukaista siirtymäaikaa.

Valittaja moittii neljännessä valitusperusteessaan unionin yleistä tuomioistuinta siitä, että se on tulkinnut virheellisesti ”oikeussuojan tarpeen” käsitettä, koska se on katsonut, ettei valittajan nostaman kanteen lopputuloksesta voisi olla hyötyä valittajalle sen vuoksi, ettei ole varmaa, että jos riidanalainen päätös kumotaan, Belgian viranomaiset pitävät voimassa valittajan koordinointikeskuksen aseman 31.12.2005 jälkeen. Belgian viranomaisilla ei kuitenkaan yhtäältä ollut esillä olevassa asiassa mitään harkintavaltaa, koska lupa oli myönnettävä kymmeneksi vuodeksi siinä tapauksessa, että kuninkaan päätöksessä nro 187 asetetut edellytykset täyttyivät. Unionin yleinen tuomioistuin on toisaalta itse todennut valituksenalaisessa tuomiossa, että Belgian viranomaiset eivät olleet pitäneet mahdottomana sitä, että valittajaan sovelletaan kyseistä järjestelmää 31.12.2005 jälkeen, ja että ne olivat päättäneet olla soveltamatta valittajaan seuraamusta siltä osin kuin sen nostamaa kannetta ei ollut lopullisesti ratkaistu.

Valittaja väittää viidennessä ja viimeisessä valitusperusteessaan, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, koska se on katsonut, ettei siirtymätoimenpide voi vaikuttaa taannehtivasti. Ei näet ole harvinaista, etenkään verotuksen alalla, että siirtymäjakso alkaa kulua aikaisemmassa päivästä lukien.

(1) Tukiohjelmasta, jonka Belgia on toteuttanut Belgiassa sĳaitsevien koordinointikeskusten hyväksi, ja päätöksen 2003/757/EY muuttamisesta 13.11.2007 tehty komission päätös 2008/283/EY (EUVL 2008, L 90, s. 7).

(2) Moniteur belge, 13.1.1983, s. 502.