Asia C-239/03

Euroopan yhteisöjen komissio

vastaan

Ranskan tasavalta

Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Välimeren suojelemista pilaantumiselta koskeva yleissopimus – 4 artiklan 1 kohta ja 8 artikla – Välimeren suojelemista maalta peräisin olevalta pilaantumiselta koskeva pöytäkirja – 6 artiklan 1 ja 3 kohta – Laiminlyönti toteuttaa tarvittavat toimenpiteet Berren altaan voimakkaan ja pitkäaikaisen pilaantumisen estämiseksi, vähentämiseksi ja välttämiseksi – Päästölupa

Tuomion tiivistelmä

1. Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne – Kanne, jossa vaaditaan toteamaan, ettei yhteisön ja jäsenvaltioiden tekemää sekasopimusta ole noudatettu – Välimeren suojelemista maalta peräisin olevalta pilaantumiselta koskeva pöytäkirja – Yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta – Tutkittavaksi ottaminen

(EY 226 artikla; Barcelonan yleissopimuksen 4 artiklan 1 kohta ja 8 artikla; Välimeren suojelemista maalta peräisin olevalta pilaantumiselta koskevan pöytäkirjan 6 artiklan 1 ja 3 kohta)

2. Kansainväliset sopimukset – Yhteisön tekemät sopimukset – Välimeren suojelemista maalta peräisin olevalta pilaantumiselta koskeva pöytäkirja – Jäsenvaltioiden velvollisuus vähentää kyseistä pilaantumista – Laajuus

(Välimeren suojelemista maalta peräisin olevalta pilaantumiselta koskevan pöytäkirjan 6 artiklan 1 ja 3 kohta)

1. Välimeren suojelemista pilaantumiselta koskevan Barcelonan yleissopimuksen 4 artiklan 1 kohdan ja 8 artiklan ja Välimeren suojelemista maalta peräisin olevalta pilaantumiselta koskevan pöytäkirjan 6 artiklan 1 ja 3 kohdan soveltaminen makean veden ja lietteen päästöihin suolaisen veden altaaseen kuuluu yhteisön toimivallan alaan, huolimatta siitä, ettei tällaisista päästöistä ole annettu erityistä yhteisön lainsäädäntöä, koska mainitut artiklat ovat yhteisön ja sen jäsenvaltioiden tekemissä sekasopimuksissa ja ne koskevat alaa, jota suurelta osin säännellään yhteisön oikeudessa. Yhteisöjen tuomioistuin, jonka käsiteltäväksi asia on saatettu EY 226 artiklan perusteella, on näin ollen toimivaltainen arvioimaan sitä, onko jäsenvaltio noudattanut kyseisiä määräyksiä.

Yhteisön, sen jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden tekemillä sekasopimuksilla on yhteisön oikeusjärjestyksessä nimittäin sama asema kuin puhtaasti yhteisön sopimuksilla, kun kysymys on yhteisön toimivaltaan kuuluvista määräyksistä. Varmistaessaan yhteisön toimielinten tekemistä sopimuksista johtuvien velvoitteiden noudattamisen jäsenvaltiot täyttävät näin ollen yhteisön oikeusjärjestyksessä velvoitetta yhteisöä kohtaan, joka on ottanut vastatakseen sopimuksen asianmukaisesta täyttämisestä.

(ks. 25, 26 ja 31 kohta)

2. Välimeren suojelemista maalta peräisin olevalta pilaantumiselta koskevan pöytäkirjan 6 artiklan 1 kohdassa, luettuna yhdessä 1 artiklan kanssa, säädetään sopimuspuoliin kohdistuvasta erityisen ankarasta velvollisuudesta, eli velvollisuudesta vähentää voimallisesti asianmukaisin toimenpitein maalta peräisin olevaa pilaantumista, joka aiheutuu muun muassa sellaisten aineiden päästöistä, jotka, vaikka ne eivät olisikaan myrkyllisiä, voivat muuttua meriympäristölle haitallisiksi. Kyseisen velvollisuuden tiukkuus sopii yhteen kyseisen sopimuksen luonteen kanssa, jonka tarkoituksena on muun muassa estää sellainen pilaantuminen, joka aiheutuu viranomaisten laiminlyönneistä. Kyseisen velvollisuuden laajuutta on arvioitava suhteessa saman pöytäkirjan 6 artiklan 3 kohtaan, jossa, kun siinä luodaan järjestelmä, jossa toimivaltaiset kansalliset viranomaiset myöntävät ennakkoon luvan mainitun pöytäkirjan liitteessä II mainittujen aineiden päästöille, edellytetään, että jäsenvaltiot vähentävät pöytäkirjavyöhykkeellä maalta peräisin olevaa pilaantumista.

Näin ollen jäsenvaltio, joka ei toteuta kaikkia asianmukaisia toimenpiteitä estääkseen, vähentääkseen ja välttääkseen Välimeren alueen voimakasta ja pitkäaikaista pilaantumista ja joka ei ota asianmukaisesti huomioon kyseisten aineiden päästöjä koskevaa lupajärjestelmää koskevassa pöytäkirjan liitteessä III olevia määräyksiä, koska se ei muuta kansallista järjestelmäänsä pöytäkirjan hyväksymisen jälkeen, ei noudata niitä velvoitteita, joita sillä on muun muassa pöytäkirjan edellä mainitun 6 artiklan 1 ja 3 kohdan nojalla.

(ks. 50 ja 51 kohta sekä tuomiolauselma)