Tuomioistuinvalvonnan intensiteetin osalta on huomattava, että sellaisten yleisten sääntöjen osalta, joilla määritellään rajoittavia toimenpiteitä koskevat yksityiskohdat, neuvostolla on laaja harkintavalta siltä osin, mitä seikkoja se ottaa huomioon määrätessään EY 60 ja EY 301 artiklan nojalla taloudellisia ja rahoituksellisia pakotetoimia yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan osalta hyväksytyn yhteisen kannan mukaisesti. Erityisesti siksi, että yhteisöjen tuomioistuimet eivät voi korvata omalla arvioinnillaan sitä, miten neuvosto on arvioinut todisteita, tosiseikkoja ja olosuhteita, joiden vuoksi pakotetoimia on perusteltua toteuttaa, valvonnan, jota unionin yleinen tuomioistuin suorittaa, on rajoituttava menettelyä ja perusteluja koskevien sääntöjen noudattamisen ja tosiseikkojen aineellisen paikkansapitävyyden sekä sen tarkistamiseen, ettei tosiseikkojen arvioinnissa ole tehty ilmeistä arviointivirhettä ja ettei harkintavaltaa ole käytetty väärin. Tämä rajoitettu valvonta koskee erityisesti sellaisten tarkoituksenmukaisuuteen liittyvien näkökohtien arviointia, joihin tällaiset toimenpiteet perustuvat.

Tässä asiayhteydessä on kuitenkin otettava huomioon EY 60 ja EY 301 artiklassa tarkoitettua kolmannen maan käsitettä koskeva oikeuskäytäntö, jonka mukaan kolmannen maan käsite kattaa tällaisen maan johtajat sekä tällaisten johtajien lähipiiriin kuuluvat tai heidän määräysvallassaan suoraan tai välillisesti olevat henkilöt ja yhteisöt. Tästä seuraa, että kun neuvosto aikoo näiden artiklojen nojalla toteuttaa rajoittavia toimenpiteitä, jotka kohdistuvat tällaisen maan johtajiin sekä tällaisten johtajien lähipiiriin kuuluviin tai heidän määräysvallassaan suoraan tai välillisesti oleviin henkilöihin ja yhteisöihin, se kylläkin voi tätä alaa koskevaa laajaa harkintavaltaansa käyttäen määritellä toteutettavien toimenpiteiden kohteena olevat johtajat ja heidän lähipiirinsä suppeammin tai laajemmin, mutta se ei voi laajentaa toimenpiteiden soveltamisalaa niin, että se kattaa henkilöt tai yhteisöt, jotka eivät kuulu kumpaankaan edellä mainituista ryhmistä.

On lisäksi todettava, että jos neuvosto määrittelee abstraktisti arviointiperusteet, joiden täyttyessä saattaa olla perusteltua sisällyttää henkilö tai yhteisö niiden henkilöiden tai yhteisöjen luetteloon, joihin EY 60 ja EY 301 artiklan nojalla toteutetut rajoittavat toimenpiteet kohdistuvat, unionin yleisen tuomioistuin on valvottava asianomaisen henkilön tai yhteisön esittämien oikeudellisten perusteiden tai tarvittaessa omasta aloitteestaan huomioon ottamiensa oikeudellisten perusteiden perusteella, vastaako tapaus neuvoston määrittelemiä arviointiperusteita. Tämä valvonta kattaa niiden tosiseikkojen ja olosuhteiden arvioinnin, joihin on vedottu sen osoittamiseksi, että kyseisen henkilön tai yhteisön sisällyttäminen rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevien henkilöiden ja yhteisöjen luetteloon oli perusteltua, sekä niiden todisteiden ja tietojen paikkansapitävyyden varmistamisen, joihin tämä arviointi perustui. Unionin yleisen tuomioistuimen on myös varmistuttava siitä, että puolustautumisoikeuksia on kunnioitettu ja että perusteluvelvollisuutta on tältä osin noudatettu, sekä tilanteen vaatiessa siitä, että sellaiset pakottavat näkökohdat, joihin neuvosto on poikkeuksellisesti vedonnut välttyäkseen puolustautumisoikeuksien ja perusteluvelvollisuuden noudattamisesta, ovat perusteltuja.

(ks. 52 ja 72–74 kohta)