Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Kilpailu – Sakot – Sakkojen laskennasta annetut suuntaviivat – Laskentamenetelmä, jossa otetaan huomioon useita joustavia osatekijöitä (EY 229 artikla; neuvoston asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohta; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohta; komission tiedonanto 98/C 9/03) (ks. 51−55 kohta)

2. Oikeudenkäyntimenettely – Määräaika näytön esittämiseen (Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 48 artiklan 1 kohta ja 66 artiklan 2 kohta) (ks. 73 ja 76 kohta)

3. Kilpailu – Sakkojen määrä − Sakkojen suuruuden määrittämisperusteet – Mahdollisuus tehdä ero samaan rikkomiseen osallistuneiden yritysten välillä sen mukaan, mikä on niiden osuus kyseisistä tuotemarkkinoista (Neuvoston asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohta; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohta; komission tiedonannon 98/C 9/03 1 kohdan A alakohta) (ks. 79, 80 ja 106 kohta)

4. Kilpailu – Sakkojen määrä − Sakkojen suuruuden määrittämisperusteet – Rikkomisen vakavuus – Todellisten markkinavaikutusten huomioon ottaminen (Neuvoston asetuksen N:o 17 15 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artikla; komission tiedonannon 98/C 9/03 1 kohdan A alakohta) (ks. 81, 82, 85, 86 ja 89 kohta)

5. Kilpailu – Sakkojen määrä − Sakkojen suuruuden määrittämisperusteet – Rikkomisen kesto – Pitkäkestoiset rikkomiset – Sakon perusmäärän korottaminen 10 prosentilla vuodessa (Neuvoston asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohta; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohta; komission tiedonannon 98/C 9/03 1 kohdan B alakohta) (ks. 111, 112 ja 114 kohta)

6. Kilpailu – Sakkojen määrä − Sakkojen suuruuden määrittämisperusteet – Lieventävät asianhaarat (Neuvoston asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohta; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohta; komission tiedonannon 98/C 9/03 3 kohta) (ks. 125 ja 126 kohta)

7. Kilpailu – Sakot − Sakkojen määrä − Sakkojen suuruuden määrittäminen − Sakkojen määräämättä jättäminen tai alentaminen rikkomiseen syyllistyneen yrityksen yhteistyön perusteella (Neuvoston asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohta; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohta; komission tiedonannon 96/C 207/04 D kohta ja komission tiedonannon 98/C 9/03 3 kohdan 6e luetelmakohta) (ks. 133 ja 134 kohta)

8. Kilpailu – Sakkojen määrä − Sakkojen suuruuden määrittämisperusteet – Rikkomiseen syyllistyneen yrityksen komission kanssa tekemän yhteistyön huomioon ottaminen (Neuvoston asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohta; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohta; komission tiedonanto 96/C 207/04) (ks. 137−140 kohta)

9. Kilpailu – Sakkojen määrä − Sakkojen suuruuden määrittämisperusteet – Edellytykset sakkojen määrän alentamiselle rikkomiseen syyllistyneen yrityksen yhteistyön perusteella (Neuvoston asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohta; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohta; komission tiedonanto 96/C 207/04) (ks. 150 ja 152 kohta)

10. Kilpailu – Sakkojen määrä − Sakkojen suuruuden määrittämisperusteet – Velvollisuutta ottaa huomioon kyseisen yrityksen taloudellinen tilanne ei ole – Yrityksen todellisen maksukyvyn erityisessä sosiaalisessa toimintakentässä huomioon ottaminen – Sellaisen sakon määrän vahvistaminen, joka johtaa kyseisen yrityksen konkurssiin tai selvitystilaan sakon seurauksena – Kiellon pääsääntöinen puuttuminen (Neuvoston asetuksen N:o 17 15 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artikla; komission tiedonannon 98/C 9/03 5 kohdan b alakohta) (ks. 165−167 kohta)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Yhtäältä [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 3.9.2004 tehdyn komission päätöksen K (2004) 2826 (asia COMP/E-1/38.069 – Kupariset vesi- ja viemäriputket) 2 artiklan g, h ja i alakohdassa kantajille määrättyjen sakkojen määrän alentaminen ja toisaalta komission vastakanne, jossa vaaditaan kyseisten sakkojen määrän korottamista

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.

2) Euroopan komission nostama vastakanne hylätään.

3) KME Germany AG, KME France SAS ja KME Italy Spa vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan 50 prosenttia komission oikeudenkäyntikuluista.

4) Komissio vastaa 50 prosentista omista oikeudenkäyntikuluistaan.