JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUS

YVES BOT

14 päivänä heinäkuuta 2016 ( 1 )

Asia C‑547/15

Interservice d.o.o. Koper

vastaan

Sándor Horváth

(Ennakkoratkaisupyyntö – Kúria (ylin tuomioistuin, Unkari))

”Ennakkoratkaisupyyntö — Yhteisön tullikoodeksi — Asetus (ETY) N:o 2913/92 — 96 artiklan 2 kohta — Velvollisuus esittää tavarat muuttumattomina tullille määrätullitoimipaikassa noudattaen tunnistamistoimenpiteitä — Henkilöt, joita asia koskee — Alihankkijana toimiva tavaroiden kuljettaja”

1. Ennakkoratkaisupyyntö koskee yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 ( 2 ) 96 artiklan 2 kohdan tulkintaa.

2. Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa ovat vastakkain tulliasioitsija Interservice d.o.o. Koper ( 3 ) ja tavaroiden kuljettaja Sándor Horváth ja joka koskee sellaisten tullien korvaamista, jotka Interservice maksoi ”passituksesta vastaavana” Horváthin siirrettyä alihankkijana yhteisön ulkoisessa passitusmenettelyssä kuljettamansa tavarat pois tullivalvonnasta.

3. Unionin tuomioistuimen on nyt käsiteltävässä asiassa vastattava kysymykseen siitä, koskeeko tilanteessa, jossa toimeksiantajan nimeämä kuljetuksesta ensisijaisessa vastuussa oleva on tehnyt alihankintasopimuksen kuljetuksen suorittamisesta, velvollisuus, jonka mukaan yhteisön ulkoiseen passitusmenettelyyn asetetut tavarat on esitettävä muuttumattomina tullille määrätullitoimipaikassa, alihankkijana toimivaa tavaroiden kuljettajaa. Mikäli tähän vastataan myöntävästi, unionin tuomioistuimen on lisäksi täsmennettävä tämän velvollisuuden ulottuvuutta.

4. Esitän tässä ratkaisuehdotuksessa yhtäältä, että tullikoodeksin 96 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että ”tavaroiden kuljettajan” käsite tarkoittaa ketä tahansa, joka suorittaa tavaroiden kuljetuksen ja joka on hyväksynyt tavarat kuljetettaviksi tietäen, että ne on asetettu yhteisön ulkoiseen passitusmenettelyyn, riippumatta siitä, toimiiko tämä henkilö toimeksiantajan kanssa tekemänsä kuljetussopimuksen vai kuljetuksesta ensisijaisessa vastuussa olevan kanssa tekemänsä alihankintasopimuksen perusteella, ja toisaalta, että tässä säännöksessä säädetty velvollisuus sitoo tavaroiden kuljettajaa sen ajanjakson ajan, jonka hän huolehtii tavaroista, jotka ovat aineellisesti hänen hallussaan.

5. Tukeudun siihen, että pääasian kohteena olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa alihankkijana toimiva tavaroiden kuljettaja on tosiasiallisesti kuljettanut tavarat määrätullitoimipaikan pysäköintipaikalle saakka ja luovuttanut näihin tavaroihin liittyvät asiakirjat kuljetuksesta ensisijaisessa vastuussa olevan edustajalle, jotta tämä täyttäisi yhteisön ulkoisen passitusmenettelyn päättämiseen liittyvät muodollisuudet, alihankkijana toimiva tavaroiden kuljettaja vapautuu velvollisuudestaan, kun hän on luovuttanut tavarat ja saateasiakirjat kuljetuksesta ensisijaisessa vastuussa olevalle.

6. Esitän lisäksi, että vaikka se, että alihankkijana toimiva tavaroiden kuljettaja on tämän jälkeen jatkanut tavaroiden kuljetusta toiseen jäsenvaltioon, ei merkitse sitä, että tämä olisi velvollinen ennen kuljetuksen jatkamista tarkistamaan, että kuljetuksesta ensisijaisessa vastuussa oleva oli tosiasiallisesti esittänyt tavarat tullille määrätullitoimipaikassa yhteisön ulkoisen passitusmenettelyn päättämiseksi, hän voisi kuitenkin joutua vastuuseen, jos osoitettaisiin, että hän oli jatkanut kuljetusta tietoisena seikoista, jotka olivat omiaan osoittamaan, että tätä menettelyä ei ollut päätetty sääntöjenmukaisesti, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on ratkaistava kaikkien asiaankuuluvien tosiseikkojen perusteella.

I Asiaa koskevat oikeussäännöt

7. Tullikoodeksin 91 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaan yhteisön ulkoisessa passitusmenettelyssä muiden kuin yhteisötavaroiden on voitava liikkua yhteisön tullialueella sijaitsevasta paikasta toiseen tuontitullitta tai ilman muita maksuja ja niihin sovellettavia kauppapoliittisia toimenpiteitä.

8. Tullikoodeksin 96 artiklan 1 kohdan sanamuoto on seuraava: ”Passituksesta vastaavan on oltava yhteisön ulkoisen passitusmenettelyn haltija. Tämän on: a) esitettävä tavarat muuttumattomina tullille määrätullitoimipaikassa, määräajassa sekä ottaen huomioon tulliviranomaisten toteuttamat tunnistamistoimenpiteet; b) noudatettava yhteisön passitusmenettelyä koskevia säännöksiä.”

9. Tullikoodeksin 96 artiklan 2 kohdassa säädetään, että ”tavaroiden kuljettajan tai vastaanottajan, joka vastaanottaa tavarat tietäen, että ne on asetettu yhteisön passitusmenettelyyn, on myös esitettävä tavarat muuttumattomina tullille määrätullitoimipaikassa, määräajassa sekä ottaen huomioon tulliviranomaisten toteuttamat tunnistamistoimenpiteet, sanotun kuitenkaan rajoittamatta passituksesta vastaavan 1 kohdassa tarkoitettuja velvollisuuksia”.

10. Tullikoodeksin 92 artiklan 1 kohdassa säädetään, että yhteisön ulkoinen passitusmenettely päättyy, kun tavarat ja niitä koskevat asiakirjat esitetään määrätullitoimipaikassa.

11. Jos tuontitullien alainen tavara siirretään pois tullivalvonnasta, tullivelka syntyy tullikoodeksin 203 artiklan nojalla neljälle henkilöryhmälle: — henkilö, joka on siirtänyt tavaran pois tullivalvonnasta, — henkilöt, jotka ovat osallistuneet siirtoon ja jotka ovat tienneet tai joiden olisi kohtuudella pitänyt tietää, että tavara on siirretty pois tullivalvonnasta, — tavaraa hankkineet tai hallussaan pitäneet henkilöt, jotka tavaran hankkiessaan tai vastaanottaessaan ovat tienneet taikka joiden olisi tällöin kohtuudella pitänyt tietää tavaran olleen siirretty pois tullivalvonnasta, sekä — tarvittaessa henkilö, jonka on täytettävä velvollisuudet, jotka johtuvat tavaran väliaikaisesta varastoinnista tai sen tullimenettelyn käyttämisestä, johon tavara on asetettu.

12. Tullikoodeksin 213 artiklan säännösten mukaan velallisten on maksettava tullivelka yhteisvastuullisesti, jos velallisia on useita yhtä tullivelkaa kohti.

II Pääasian tosiseikat ja ennakkoratkaisukysymykset

13. IGAZ Trans Kft. huolehti Friedler Spedition GmbH ‑nimisen yhtiön toimeksiannosta Koperin (Slovenia) satamaan saapuneiden Kiinasta peräisin olevien tavaroiden kuljetuksesta yhteisön ulkoisessa passitusmenettelyssä.

14. IGAZ Trans valtuutti 8.12.2008 Horváthin kuljettamaan tavarat Koperista Wieniin (Itävalta) ja tullimuodollisuuksien täyttämisen jälkeen vielä Roomaan (Italia).

15. Tulliasioitsija Interservice aloitti 11.12.2008 IGAZ Transin pyynnöstä passitusmenettelyn Koperin tullitoimipaikassa. Tämän menettelyn aloittamisen jälkeen tavarat oli määrä esittää Wiencont Süd, Freilager Wien ‑nimisessä tullitoimipaikassa (Wien, Itävalta) viimeistään 18.12.2008.

16. Samana päivänä eli 11.12.2008 Horváth ilmoittautui Interservicen toimistossa, jossa laadittiin kansainvälinen CMR-rahtikirja ( 4 ) sekä valtakirja, joka oli tarpeen tavaroiden noutamista varten, ja lähetettiin T1-asiakirja sähköisesti Slovenian tulliviranomaisille käytettäväksi passitusmenettelyn aikana. Kun tavarat oli lastattu Koperin tullitoimipaikassa, Horvárth kuljetti ne CMR-rahtikirjassa mainitulle Wienin tullitoimipaikan pysäköintipaikalle, jossa hän luovutti IGAZ Transin edustajalle tullimuodollisuuksien täyttämiseen tarvittavat asiakirjat.

17. Horváth jäi tämän jälkeen tälle pysäköintipaikalle 12. ja 17.12.2008 väliseksi ajaksi tavarat sisältäneen kontin kanssa. Hän palasi Unkariin 17.12.2008 ja jätti kontin paikalleen, minkä jälkeen hän lähti uudelleen Wieniin 18.12.2008.

18. Tavaroita ei esitetty tullille määrätullitoimipaikassa tullimuodollisuuksien täyttämistä varten. Horváth otti ne uudelleen kuljetettavaksi Friedler Speditionin laatimalla, IGAZ Transin edustajalta saamallaan uudella rahtikirjalla ja toimitti ne lopulliseen määräpaikkaansa Italiassa.

19. Kúrian (ylin tuomioistuin, Unkari) toteamusten perusteella Horváth hyväksyi tavarat selvästi tietäen, että ne oli asetettu yhteisön ulkoiseen passitusmenettelyyn. Hän ei kuitenkaan varmistanut asianmukaisesti ennen niiden kuljetuksen jatkamista Wienistä Roomaan, että IGAZ Trans tai Friedler Spedition oli esittänyt tavarat tullille määrätullitoimipaikassa. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa myös, että pääasian oikeudenkäynnissä ei ole ilmennyt seikkoja, jotka viittaisivat siihen, että Horváth olisi ollut tietoinen tavaroiden siirtämisestä pois tullivalvonnasta.

20. Todiste siitä, että yhteisön ulkoinen passitusmenettely oli päätetty, toimitettiin lähtötullitoimipaikkaan esittämällä passitusilmoitus, jossa oli romanialaisen tullitoimipaikan leima. Slovenian tulliviranomaiset totesivat tutkinnassa, että romanialaisen tullitoimipaikan leima oli väärennetty passitusilmoitukseen.

21. Koska tavarat oli siirretty pois tullivalvonnasta, Interservice määrättiin passituksesta vastaavana maksamaan 11196,49 euroa tulleja, arvonlisäveroa ja viivästyskorkoja.

22. Interservice nosti sopimuksenulkoisen vahingonkorvausvastuun perusteella takautumiskanteen Horváthia vastaan ja väitti tavaroiden kuljettajan olevan tullikoodeksin 96 artiklan 2 kohdan nojalla vastuussa passituksesta vastaavan kanssa tavaroiden esittämisestä, vaikka hän oli ollut käytännössä vain alihankkijana toimiva tavaroiden kuljettaja.

23. Koska kanne hylättiin sekä ensimmäisessä oikeusasteessa että muutoksenhaussa, Interservice teki kassaatiovalituksen Kúriaan, joka on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset: ”1) Onko [tullikoodeksin] 96 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, ettei tavaroiden kuljettajana ole pidettävä ainoastaan henkilöä, joka on tehnyt myyjän kanssa sopimuksen kyseisten tavaroiden kuljettamisesta (kuljetuksesta sopimuksen perusteella vastaava tai kuljetuksesta ensisijaisessa vastuussa oleva), vaan myös henkilöä, joka suorittaa kuljetuksesta sopimuksen perusteella vastaavan tai kuljetuksesta ensisijaisessa vastuussa olevan kanssa tekemänsä muun sopimuksen perusteella kuljetuksen kokonaan tai osittain (alihankkijana toimiva tavaroiden kuljettaja)? 2) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko [tullikoodeksin] 96 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tapauksessa alihankkijana toimivan tavaroiden kuljettajan on tämän säännöksen perusteella ennen tavaroiden kuljetuksen jatkamista hankittava riittävä varmuus siitä, että kuljetuksesta ensisijaisessa vastuussa oleva on tosiasiallisesti ja säännösten mukaisesti esittänyt tavaran tullille määrätullitoimipaikassa?”

III Oikeudellinen arviointi

A Alustavat huomautukset

24. Jotta kyettäisiin ymmärtämään paremmin tämän ennakkoratkaisupyynnön tulkintaongelmia, on mielestäni hyödyllistä muistuttaa lyhyesti pääasiaan liittyvistä tosiseikoista ja oikeudellisista seikoista.

25. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pyytää yhtäältä täsmennyksiä tullikoodeksin 96 artiklan 2 kohdan ”tavaroiden kuljettajan” käsitteeseen, jotta se kykenisi ratkaisemaan, onko Horváthia pidettävä tällaisena, ja toisaalta, mikäli tähän vastataan myöntävästi, määrittämään hänelle kuuluvan velvollisuuden laajuuden.

26. Nämä kysymykset on esitetty riita-asiassa, jossa ovat vastakkain tulliasioitsija, joka todettiin tullivelalliseksi sen jälkeen kun tavarat oli siirretty pois tullivalvonnasta, ja näiden tavaroiden kuljettajana toiminut alihankkija.

27. Tästä tilanteesta on esitettävä kaksi välitöntä huomautusta.

28. Ensimmäinen koskee tullivelan aiheuttavaa tapahtumaa.

29. Tässä yhteydessä en yhdy Euroopan komission näkemykseen, jonka mukaan ennakkoratkaisupyynnössä esitettyjen tosiseikkojen perusteella vallitsisi epäilys tämän tullivelan alkuperästä, joka olisi voinut syntyä sen vuoksi, että tavarat on siirretty pois tullivalvonnasta tullikoodeksin 203 artiklassa tarkoitetulla tavalla tai sen vuoksi, että yhteisön ulkoista passitusmenettelyä koskevat velvollisuudet on laiminlyöty tämän koodeksin 204 artiklassa tarkoitetulla tavalla niin, ettei laiminlyönti ole vaikuttanut tullivalvontaan.

30. Unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan tullikoodeksin 203 artiklan 1 kohtaan sisältyvän ”tullivalvonnasta poissiirtämisen” käsitteen on katsottava käsittävän kaikki toimenpiteet tai laiminlyönnit, joiden seurauksena toimivaltainen tulliviranomainen hetkellisestikin estyy pääsemästä käsiksi tullivalvonnan alaiseen tavaraan ja toteuttamasta tullikoodeksin 37 artiklan 1 kohdan mukaisia tarkastustoimia. ( 5 )

31. Tässä tapauksessa ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, että yhteisön ulkoinen passitusmenettely on päätetty vilpillisesti, koska todiste tavaroiden saapumisesta määrätullitoimipaikkaan on esitetty asiakirjoilla, joissa on ollut Romanian tulliviranomaisten väärennetyt leimat. ( 6 ) Se, että tavaroita ei ole esitetty sääntöjenmukaisesti tullille määrätullitoimipaikassa, on estänyt tulliviranomaisia, joita on harhautettu väärennetyillä asiakirjoilla, varmistumasta tavaroiden kohtalosta ajankohtana, joka on kuitenkin ratkaiseva tämän menettelyn viemiseksi päätökseen, ( 7 ) ja tämä menettelyn vilpillinen päättäminen on selvästi aiheuttanut riskin siitä, että tavarat on saatettu sääntöjenvastaisesti taloudelliseen vaihdantaan Euroopan unionissa. Katson siis, että jo pelkästään se seikka, että on esitetty väärennettyjä asiakirjoja sen osoittamiseksi, että yhteisön ulkoinen passitusmenettely oli päätetty, on tyypillistä tavaroiden siirtämiselle pois tullivalvonnasta tavalla, joka synnyttää tullivelan tullikoodeksin 203 artiklan mukaisesti.

32. Toinen huomautukseni koskee seurauksia, joita aiheutuu tullikoodeksin 203 artiklassa tarkoitetusta tavaroiden siirtämisestä pois tullivalvonnasta.

33. Jos tuontitullien alainen tavara siirretään pois tullivalvonnasta, henkilöt, jotka voidaan todeta tullivelallisiksi tällä perusteella, määritetään tullikoodeksin 203 artiklan 3 kohdassa, jossa eritellään neljä tullivelallisten ryhmää.

34. Tämän säännöksen kolme ensimmäistä luetelmakohtaa koskevat henkilöitä, jotka ovat olleet aloitteentekijöinä tavaran siirtämiseksi pois tullivalvonnasta, henkilöitä, jotka ovat osallistuneet jollain tavoin tähän siirtämiseen ja jotka ovat tienneet tai joiden olisi kohtuudella pitänyt tietää tavaran siirtämisestä pois tullivalvonnasta, ja henkilöitä, jotka ovat hankkineet tavaran tai pitäneet sitä hallussaan ja jotka ovat tienneet tai joiden on kohtuudella pitänyt tietää tavaroiden siirtämisestä pois tullivalvonnasta. Näiden kolmen henkilöryhmän yhteinen nimittäjä on se, että ne ovat osallistuneet tavalla tai toisella sääntöjenvastaisuuteen tai ainakin saaneet siitä hyötyä olemalla millä tahansa tavalla rikosoikeudesta lainattujen määreiden perusteella tekijöitä tai muita osallisia tässä sääntöjenvastaisuudessa tai sellaisen tavaran kätkijöitä, joka on saatettu taloudelliseen vaihdantaan unionissa tullaamatta.

35. Kyseisen säännöksen neljäs luetelmakohta koskee sitä vastoin henkilöitä, jotka eivät ole osallistuneet tavaran siirtämiseen pois tullivalvonnasta mutta joiden oli esimerkiksi täytettävä velvollisuudet, jotka johtuivat sen tullimenettelyn käyttämisestä, johon tavara oli asetettu. Kuten unionin tuomioistuin on toistuvasti todennut, yhteisön ulkoisessa passitusmenettelyssä kyseisen menettelyn haltija on tullikoodeksin 96 artiklan 1 kohdan mukaan passituksesta vastaavana vastuussa kyseisen menettelyn käyttämisestä johtuvista velvollisuuksista ja siis tullikoodeksin 203 artiklan 3 kohdan neljännessä luetelmakohdassa tarkoitettu tullivelallinen. ( 8 )

36. Tullikoodeksin 96 artiklan 2 kohta mahdollistaa kuitenkin myös sen, että tavaroiden kuljettaja tai tavaroiden vastaanottaja asetetaan tullivelalliseksi tämän koodeksin 203 artiklan 3 kohdan neljännen luetelmakohdan nojalla, koska siinä asetetaan tälle tavaroiden kuljettajalle tai vastaanottajalle velvollisuus esittää tavarat muuttumattomina tullille määrätullitoimipaikassa.

37. Nyt käsiteltävän asian olosuhteissa ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen, joka pitää lähtökohtana sitä, että Horváth ei ole osallistunut tavaroiden siirtämiseen pois tullivalvonnasta, antamista tiedoista ilmenee, että alihankkijana toimivan tavaroiden kuljettajan vastuuta ei voida tutkia tullikoodeksin 203 artiklan 3 kohdan kolmessa ensimmäisessä luetelmakohdassa mainittujen tullivelan aiheuttavien tosiseikkojen perusteella. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pohtii sitä vastoin, pitäisikö häntä pitää tämän tullivelan osalta yhteisvelallisena tullikoodeksin 203 artiklan 3 kohdan neljännen luetelmakohdan nojalla, mikä edellyttää, että hänen olisi täytettävä velvollisuudet, joista säädetään tullikoodeksin 96 artiklan 2 kohdassa.

38. Kyseessä on siis tilanne, jossa tavaroiden kuljettaja tai vastaanottaja voisi ilmeisesti joutua vastuuseen vain sillä perusteella, että tullikoodeksin 96 artiklan 2 kohdassa asetetaan hänelle erityinen velvollisuus esittää nämä tavarat tullille määrätullitoimipaikassa noudattaen tunnistamistoimenpiteitä. ( 9 )

39. Tulkinta, jota ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on toivonut saadakseen täsmennyksiä siihen, kenelle kyseinen velvollisuus kuuluu, ja tämän velvollisuuden laajuuteen, on siten tarpeen pääasian kohteena olevan riidan ratkaisemiseksi.

B Ensimmäinen kysymys

40. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee ensimmäisellä kysymyksellään lähinnä, käsittääkö tullikoodeksin 96 artiklan 2 kohdan käsite ”tavaroiden kuljettaja” yksinomaan kuljetuksesta ensisijaisessa vastuussa olevan, joka on valtuutettu suoraan kuljettamaan yhteisön ulkoiseen passitusmenettelyyn asetetut tavarat, vai myös alihankkijana toimivan tavaroiden kuljettajan, jonka kanssa kuljetuksesta ensisijaisessa vastuussa oleva on tehnyt sopimuksen kuljetussopimuksen täyttämisestä.

41. Tullikoodeksin 96 artiklan 2 kohta koskee mielestäni erotuksetta jokaista, joka vastaa yhteisön ulkoiseen passitusmenettelyyn asetettujen tavaroiden kuljetuksesta, onpa kyseessä kuljetuksesta ensisijaisessa vastuussa oleva tai alihankkijana toimiva tavaroiden kuljettaja.

42. Tämä tulkinta näyttää saavan tukea myös tarkasteltavana olevan säännöksen sanamuodosta.

43. Kuten kyseisen säännöksen sanamuodosta ilmenee, siinä asetetaan ainoaksi edellytykseksi se, että on olemassa tavaroiden kuljettajan tai tavaroiden vastaanottajan velvollisuus hyväksyä tavarat niitä koskevasta oikeudellisesta menettelystä tietoisena. Koska unionin lainsäätäjä ei ole tehnyt mitään erottelua sen mukaan, suorittaako kuljetuksen suoraan ensisijainen kuljetuksesta vastuussa oleva vai onko siitä tehty alihankintasopimus toisen tavaroiden kuljettajan kanssa, velvollisuus esittää tavarat muuttamattomina tullille määrätullitoimipaikassa koskee erotuksetta jokaista, joka vastaa tavaroiden kuljetuksesta ja jonka on osoitettu tosiasiallisesti tietävän yhteisön ulkoisesta passitusmenettelystä. Jos tietämystä koskeva edellytys täyttyy alihankkijana toimivan kuljettajan osalta, sitä koskee näin ollen tullikoodeksin 96 artiklan 2 kohdassa säädetty velvollisuus.

44. Teleologinen tulkintakin näyttäisi tukevan tätä päätelmää.

45. Tavaroiden kuljettajalle tai vastaanottajalle asetettua velvollisuutta rajoittaa näet sen tavoite, jonka mukaan tavarat on esitettävä muuttumattomina tullille määrätullitoimipaikassa määräajassa sekä noudattaen tulliviranomaisten toteuttamia tunnistamistoimenpiteitä.

46. Kuten komissio on perustellusti todennut kirjallisissa huomautuksissaan, unionin lainsäätäjä on ottanut käyttöön tavaroiden kuljettajan tai vastaanottajan yhteisvastuun, jotta voitaisiin ottaa huomioon se, että henkilö, jolla on tavarat aineellisesti hallussaan, on ainoa henkilö, joka kykenee tosiasiallisesti esittämään ne tullille määrätullitoimipaikassa.

47. Tässä yhteydessä on korostettava, että rajoitettu velvollisuus, joka asetetaan tavaroiden kuljettajalle tai vastaanottajalle tullikoodeksin 96 artiklan 2 kohdassa, eroaa yleisestä velvollisuudesta, joka asetetaan passituksesta vastaavalle tämän koodeksin 96 artiklan 1 kohdassa.

48. Passituksesta vastaavan, joka on yhteisön ulkoisen passitusmenettelyn haltija, on paitsi esitettävä tavarat muuttumattomina tullille määrätullitoimipaikassa, määräajassa sekä noudattaen tulliviranomaisten toteuttamia tunnistamistoimenpiteitä, ( 10 ) myös yleisemmin ”noudatettava yhteisön passitusmenettelyä koskevia säännöksiä”. ( 11 ) Tullikoodeksin 96 artiklan 1 kohdan, 203 artiklan 3 kohdan neljännen luetelmakohdan ja 204 artiklan 1 kohdan nojalla hänestä tulee tämän tullivelallinen jo pelkästään sillä perusteella, että tätä menettelyä koskevia säännöksiä ei noudateta, vaikka tämä velka ei suoraan johtuisi hänestä, sillä hänelle tällä tavoin asetetulla vastuulla pyritään ”varmistamaan tullivelan kantamista koskevien säännösten joutuisa ja yhdenmukainen soveltaminen yhteisön ja sen jäsenvaltioiden taloudellisten etujen suojelemiseksi”. ( 12 ) Koska passituksesta vastaava on velvollinen varmistamaan passitusmenettelyn asianmukaisen kulun, hän on edelleen tullivelallinen, vaikka hän olisi toiminut vilpittömässä mielessä ja yhteisön ulkoisen passitusmenettelyn rikkominen olisi seurausta petoksesta, jossa hän ei ole ollut mukana. ( 13 ) Passituksesta vastaavan objektiivinen vastuu merkitsee siis sitä, että hän vastaa kaikista yhteisön ulkoiseen passitusmenettelyyn liittyvän lainsäädännön rikkomisista, vaikka ne olisivat muiden tekemiä.

49. Tavaroiden kuljettajan tai vastaanottajan vastuu on rajoitetumpi. Toisin kuin passituksesta vastaavan, hänen ei tarvitse noudattaa kaikkia yhteisön ulkoiseen passitusmenettelyyn liittyviä säännöksiä. Vaikka on katsottava, että tullikoodeksin 96 artiklan 2 kohdassa asetetaan hänelle velvollisuus tietyn tuloksen saavuttamiseen siinä mielessä, että hänen on varmistuttava siitä, että tavarat esitetään muuttumattomina tullille määrätullitoimipaikassa, näiden tavaroiden kuljettaja tai vastaanottaja kykenee tekemään sen vain silloin, kun kyseiset tavarat ovat aineellisesti hänen hallussaan. Kun toisin sanoen tullikoodeksin 96 artiklan 1 kohdassa säädetty velvollisuus perustuu nimenomaan passituksesta vastaavan asemaan, jonka perusteella hänen on vastattava kaikkien rikkomisten tai sääntöjenvastaisuuksien seurauksista, tavaroiden kuljettajan tai vastaanottajan vastuu perustuu ja rajoittuu joka tapauksessa siihen, että nämä tavarat ovat aineellisesti hänen hallussaan.

50. Tästä on siis pääteltävä, että vaikka alihankkijana toimivaa tavaroiden kuljettajaa sitoo velvollisuus esittää tavarat muuttumattomina tullille määrätullitoimipaikassa, tämä velvollisuus sitoo häntä vain sen ajan, jona hän harjoittaa tosiasiallisesti kuljetustoimintaa huolehtimalla tavaroista.

51. Usean tavaroiden kuljettajan käyttäminen on vakiintunut käytäntö kansainvälisessä tavarankuljetuksessa. Mielestäni siinä tapauksessa, että reitin eri osuuksista vastaisivat useat tavaroiden kuljettajat, tullikoodeksin 96 artiklan 2 kohdassa säädetty velvollisuus olisi peräjälkeen kullakin heistä, koska he kykenevät valvomaan sitä, että tavarat pysyvät muuttumattomina, juuri tämän ajanjakson ajan välttämällä erityisesti sitä, että sinetit rikkoutuvat tai tavaroita siirretään toiseen ajoneuvoon sääntöjenvastaisesti.

52. Pääasian kohteena olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa alihankkijana toimiva tavaroiden kuljettaja on tosiasiallisesti kuljettanut tavarat määrätullitoimipaikan pysäköintipaikalle saakka ja luovuttanut näihin tavaroihin liittyvät asiakirjat kuljetuksesta ensisijaisessa vastuussa olevan edustajalle, jotta tämä täyttäisi yhteisön ulkoisen passitusmenettelyn päättämiseen liittyvät muodollisuudet, alihankkijana toimiva tavaroiden kuljettaja vapautuu mielestäni velvollisuudestaan, kun hän on luovuttanut tavarat ja saateasiakirjat kuljetuksesta ensisijaisessa vastuussa olevalle, josta on näin ollen tullut tullikoodeksin 96 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu ”tavaroiden kuljettaja”.

53. Edellä esitetyistä syistä ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaisi ensimmäiseen kysymykseen yhtäältä, että tullikoodeksin 96 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että käsite ”tavaroiden kuljettaja” tarkoittaa ketä tahansa, joka suorittaa tavaroiden kuljetuksen ja joka on hyväksynyt tavarat kuljetettaviksi tietäen, että ne on asetettu yhteisön ulkoiseen passitusmenettelyyn, riippumatta siitä, toimiiko tämä henkilö toimeksiantajan kanssa tekemänsä kuljetussopimuksen vai kuljetuksesta ensisijaisessa vastuussa olevan kanssa tekemänsä alihankintasopimuksen perusteella, ja toisaalta, että tässä säännöksessä säädetty velvollisuus sitoo tavaroiden kuljettajaa sen ajanjakson ajan, jonka hän huolehtii tavaroista, jotka ovat aineellisesti hänen hallussaan, joten pääasian kohteena olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa alihankkijana toimiva tavaroiden kuljettaja on tosiasiallisesti kuljettanut tavarat määrätullitoimipaikan pysäköintipaikalle saakka ja luovuttanut näihin tavaroihin liittyvät asiakirjat kuljetuksesta ensisijaisessa vastuussa olevan edustajalle, jotta tämä täyttäisi yhteisön ulkoisen passitusmenettelyn päättämiseen liittyvät muodollisuudet, alihankkijana toimiva tavaroiden kuljettaja on vapautunut velvollisuudestaan, kun hän on luovuttanut tavarat ja saateasiakirjat kuljetuksesta ensisijaisessa vastuussa olevalle.

54. On kuitenkin vielä tutkittava, onko se, että Horváth on jatkanut tavaroiden kuljetusta Wienistä Roomaan, tehnyt hänestä uudelleen tullivelallisen.

55. Juuri tämä on toisen kysymyksen aiheena.

C Toinen kysymys

56. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee toisella kysymyksellään lähinnä, onko pääasian kohteena olevan kaltaisessa tilanteessa alihankkijana toimivan tavaroiden kuljettajan varmistuttava ennen tavaroiden kuljetuksen jatkamista toiseen jäsenvaltioon asianmukaisesti siitä, että kuljetuksesta ensisijaisessa vastuussa oleva on tosiasiallisesti esittänyt tavarat tullille määrätullitoimipaikassa sovellettavien säännösten mukaisesti.

57. Vaikuttaa siltä, että vastaus on löydettävissä varsin luonnollisella tavalla edellä ensimmäisen kysymyksen käsittelyn yhteydessä esitetyistä näkemyksistä.

58. Toisin kuin passituksesta vastaavalla, joka on velvollinen varmistamaan passitusten asianmukaisen kulun, tavaroiden kuljettajalla ei ole yhteisön ulkoisessa passitusmenettelyssä muuta velvollisuutta kuin esittää tavarat muuttumattomina tullille määrätullitoimipaikassa, määräajassa sekä noudattaen tulliviranomaisten toteuttamia tunnistamistoimenpiteitä.

59. Pääasian kohteena olevien kaltaisissa olosuhteissa, joissa alihankkijana toimiva tavaroiden kuljettaja on luovuttanut kuljetuksesta ensisijaisessa vastuussa olevalle passitusasiakirjat, jotta tämä suorittaisi tullimenettelyn päättämiseksi tarvittavat muodollisuudet, mielestäni alihankkijana toimivalla tavaroiden kuljettajalla tullikoodeksin 96 artiklan 2 kohdan nojalla oleva velvollisuus on siirtynyt tämän luovutuksen ajankohtana kuljetuksesta ensisijassa vastuussa olevalle.

60. Alihankkijana toimiva tavaroiden kuljettaja, joka on vapautunut tästä velvollisuudesta, ei ollut velvollinen tarkistamaan ennen kuljetuksen jatkamista, että kuljetuksesta ensisijaisessa vastuussa oleva oli tosiasiallisesti esittänyt tavarat tullille määrätullitoimipaikassa yhteisön ulkoisen passitusmenettelyn päättämistä varten.

61. Vaikka alihankkijana toimivalle tavaroiden kuljettajalle ei voida asettaa tullikoodeksin 96 artiklan 2 kohdan nojalla aktiivista valvontavelvollisuutta, katson kuitenkin, että alihankkijana toimiva tavaroiden kuljettaja voisi joutua vastuuseen, jos osoitettaisiin, että hän oli jatkanut kuljetusta tietoisena seikoista, jotka olivat omiaan osoittamaan, että yhteisön ulkoista passitusmenettelyä ei ollut päätetty sääntöjenmukaisesti, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on ratkaistava kaikkien merkityksellisten tosiseikkojen perusteella. Tässä tapauksessa olisi näet katsottava alihankkijana toimivan tavaroiden kuljettajan hyväksyneen tavaroiden kuljetuksen jatkamisen tietäen, että ne on asetettu yhteisön ulkoiseen passitusmenettelyyn, mistä seuraisi, että hänen olisi uudelleen täytettävä tullikoodeksin 96 artiklan 2 kohdassa säädetty velvollisuus.

IV Ratkaisuehdotus

62. Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa Kúrian esittämiin ennakkoratkaisukysymyksiin seuraavasti:

Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna 13.4.2005 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 648/2005, 96 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että käsite ”tavaroiden kuljettaja” tarkoittaa ketä tahansa, joka suorittaa tavaroiden kuljetuksen ja joka on hyväksynyt tavarat kuljetettaviksi tietäen, että ne on asetettu yhteisön ulkoiseen passitusmenettelyyn, riippumatta siitä, toimiiko hän toimeksiantajan kanssa tekemänsä kuljetussopimuksen vai kuljetuksesta ensisijaisessa vastuussa olevan kanssa tekemänsä alihankintasopimuksen perusteella, ja että tässä säännöksessä säädetty velvollisuus sitoo tavaroiden kuljettajaa sen ajanjakson ajan, jonka hän huolehtii tavaroista, jotka ovat aineellisesti hänen hallussaan.

Pääasian kohteena olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa alihankkijana toimiva tavaroiden kuljettaja on tosiasiallisesti kuljettanut tavarat määrätullitoimipaikan pysäköintipaikalle saakka ja luovuttanut näihin tavaroihin liittyvät asiakirjat kuljetuksesta ensisijaisessa vastuussa olevan edustajalle, jotta tämä täyttäisi yhteisön ulkoisen passitusmenettelyn päättämiseen liittyvät muodollisuudet, alihankkijana toimiva tavaroiden kuljettaja on vapautunut velvollisuudestaan, kun hän on luovuttanut tavarat ja saateasiakirjat kuljetuksesta ensisijaisessa vastuussa olevalle.

Se, että alihankkijana toimiva tavaroiden kuljettaja on tämän jälkeen jatkanut tavaroiden kuljetusta toiseen jäsenvaltioon, ei merkitse sitä, että tämä olisi velvollinen ennen kuljetuksen jatkamista tarkistamaan, että kuljetuksesta ensisijaisessa vastuussa oleva oli tosiasiallisesti esittänyt tavarat tullille määrätullitoimipaikassa yhteisön ulkoisen passitusmenettelyn päättämiseksi. Hän voisi kuitenkin joutua vastuuseen, jos osoitettaisiin, että hän oli jatkanut kuljetusta tietoisena seikoista, jotka olivat omiaan osoittamaan, että tätä menettelyä ei ollut päätetty sääntöjenmukaisesti, mikä ennakkoratkaisua pyytävän tuomioistuimen on ratkaistava kaikkien merkityksellisten tosiseikkojen perusteella.

( 1 ) Alkuperäinen kieli: ranska.

( 2 ) EYVL 1992, L 302, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on muutettuna 13.4.2005 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 648/2005 (EUVL 2005, L 117, s. 13; jäljempänä tullikoodeksi).

( 3 ) Jäljempänä Interservice.

( 4 ) Lähetysasiakirja, joka laaditaan Genevessä 19.5.1956 allekirjoitetun tavaran kansainvälisessä tiekuljetuksessa käytettävästä rahtisopimuksesta tehdyn yleissopimuksen perusteella, sellaisena kuin tämä yleissopimus on muutettuna Genevessä 5.7.1978 allekirjoitetulla pöytäkirjalla.

( 5 ) Ks. mm. tuomio 12.6.2014, SEK Zollagentur (C‑75/13, EU:C:2014:1759, 28 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen) ja tuomio 29.10.2015, B & S Global Transit Center (C‑319/14, EU:C:2015:734, 28 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).

( 6 ) Tietyistä yhteisön tulikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (EYVL 1993, L 253, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 17.11.2008 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1192/2008 (EUVL 2008, L 329, s. 1), 361 artiklan 5 kohdasta seuraa, että passitus voidaan päättää myös muussa kuin passitusilmoitukseen merkityssä toimipaikassa, ja tästä toimipaikasta tulee tällöin määrätullitoimipaikka.

( 7 ) Viittaan yhteisön ulkoisen passitusmenettelyn päättymishetken valvonnan ratkaisevan merkityksen osalta julkisasiamies Szpunarin ratkaisuehdotuksen B & S Global Transit Center (C‑319/14, EU:C:2015:500) 25 ja 26 kohtaan.

( 8 ) Ks. tuomio 27.6.2013, Codirex Expeditie (C‑542/11, EU:C:2013:429, 33 kohta) ja tuomio 12.6.2014, SEK Zollagentur (C‑75/13, EU:C:2014:1759, 35 kohta).

( 9 ) Pääasia kuvaa tämän erityisen velvollisuuden hyödyllisyyttä, ja sen perusteella voidaan pohtia syitä, joiden vuoksi komissio oli esittänyt ehdotuksessaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi (EY) yhteisön tullikoodeksista annetun asetuksen N:o 2913/92 muuttamisesta (KOM(97) 472 lopullinen) tämän säännöksen poistamista sillä perusteella, että ”kyseinen säännös ei lisää mitään uutta tullivelan aiheuttavan tosiseikan ja velallisten määrittämistä koskeviin koodeksin säännöksiin”. Komission hyväksymän parlamentin muutoksen jälkeen asetusehdotus hyväksyttiin 96 artiklaa muuttamatta (ks. muutettu ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi (EY) yhteisön tullikoodeksista annetun asetuksen N:o 2913/92 muuttamisesta (KOM(1998) 428 lopullinen) sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 muuttamisesta ulkoisen passitusmenettelyn osalta 13.4.1999 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 955/1999 (EYVL 1999, L 119, s. 1)).

( 10 ) Tullikoodeksin 96 artiklan 1 kohdan a alakohta.

( 11 ) Tullikoodeksin 96 artiklan 1 kohdan b alakohta.

( 12 ) Ks. tuomio 3.4.2008, Militzer & Münch (C‑230/06, EU:C:2008:186, 48 kohta). Ks. vastaavasti myös tuomio 15.7.2010, DSV Road (C‑234/09, EU:C:2010:435, 30 kohta).

( 13 ) Ks. vastaavasti tuomio 3.4.2008, Militzer & Münch (C‑230/06, EU:C:2008:186, 49 kohta).