ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Kansainväliset sopimukset – Yhteisön tekemät sopimukset – EY:n ja Unkarin välinen assosiaatiosopimus

(EY:n ja Unkarin välisen assosiaatiosopimuksen pöytäkirjassa N:o 4 olevat 31 artiklan 2 kohta sekä 32 ja 33 artikla)

2. Kansainväliset sopimukset – Yhteisön tekemät sopimukset – EY:n ja Unkarin välinen assosiaatiosopimus

(EY:n ja Unkarin välisen assosiaatiosopimuksen pöytäkirjassa N:o 4 oleva 33 artikla)

Tiivistelmä

1. Yhdeltä puolen Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä toiselta puolen Unkarin tasavallan välisestä assosioinnista tehdyn Eurooppa-sopimuksen pöytäkirjan N:o 4, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Unkarin tasavallan välisen assosiointineuvoston päätöksellä N:o 3/96, 31 artiklan 2 kohtaa ja 32 artiklaa on tulkittava siten, että tuojamaan tulliviranomaisten velvollisuutena on ottaa huomioon tuomiot, jotka viejämaassa annetaan viejämaan tulliviranomaisten suorittaman tavaratodistusten pätevyyttä koskevan tarkastuksen tuloksista tehtyjen valitusten johdosta, kun tuojamaan tulliviranomaisille on ilmoitettu näiden valitusten vireilläolosta ja näiden tuomioiden sisällöstä, ja näin on riippumatta siitä, onko tavaratodistusten pätevyyttä koskeva tarkastus tehty tuojamaan tulliviranomaisten pyynnöstä vai ei.

Sitä, ettei riitaisuutta ole saatettu pöytäkirjassa N:o 4 olevan 33 artiklan mukaisesti assosiointikomitean käsiteltäväksi, ei voida käyttää perusteena poiketa järjestelmästä, joka koskee yhteistyötä ja assosiaatiosopimuksesta seuraavien toimivaltuuksien kunnioittamista.

(ks. 32, 52 ja 54 kohta sekä tuomiolauselman 1 ja 3 kohta)

2. Yhdeltä puolen Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä toiselta puolen Unkarin tasavallan välisestä assosioinnista tehdyssä Eurooppa-sopimuksessa, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Unkarin tasavallan välisen assosiointineuvoston päätöksellä N:o 3/96, määrätyn tullien poistamisen tehokkaan vaikutuksen kanssa ristiriidassa ovat hallinnolliset päätökset, joissa määrätään tulleja, veroja ja veronkorotuksia ja jotka tuojamaan tulliviranomaiset tekevät ennen kuin niille on ilmoitettu jälkitarkastuksessa tehdyistä päätelmistä tehtyjen valitusten lopullisesta tuloksesta, ja kun viejämaan viranomaisten, jotka alun perin antoivat EUR.1-tavaratodistukset, päätöksiä ei ole peruutettu tai kumottu.

Se, ettei riitaisuutta ole saatettu pöytäkirjassa N:o 4 olevan 33 artiklan mukaisesti assosiointikomitean käsiteltäväksi, ei voi vaikuttaa tähän tulkintaan.

(ks. 43, 52 ja 54 kohta sekä tuomiolauselman 2 ja 3 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta tehty yleissopimus – Yksinomainen toimivalta – Oikeudenkäynti ”asiassa, joka koskee kiinteän omaisuuden vuokraa” – Käsite – Klubin jäsenyyteen perustuva kiinteistön osa-aikainen käyttöoikeus – Ei kuulu käsitteen alaan

(27.9.1968 allekirjoitetun yleissopimuksen 16 artiklan 1 kohdan a alakohta)

Tiivistelmä

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta yksityisoikeuden alalla 27 päivänä syyskuuta 1968 tehdyn yleissopimuksen 16 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, sellaisena kuin tämä yleissopimus on muutettuna vuosina 1978, 1982 ja 1989 liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen tehdyillä yleissopimuksilla, on tulkittava siten, että sitä ei sovelleta sellaiseen klubin jäsenyyssopimukseen, jonka mukaan vastikkeeksi jäsenmaksulle, joka on kokonaishinnan pääasiallinen osatekijä, jäsenet saavat vain tyypiltään ja sijainniltaan yksilöidyn kiinteistön osa-aikaisen käyttöoikeuden ja jonka mukaan jäsenet voivat kuulua järjestöön, joka mahdollistaa heidän käyttöoikeutensa vaihtamisen.

(ks. 28 kohta ja tuomiolauselma)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Ympäristö – Tiettyjen hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi – Direktiivi 85/337

(EY 10, EY 211 ja EY 226 artikla; neuvoston direktiivi 85/337)

2. Ympäristö – Tiettyjen hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi – Direktiivi 85/337

(Neuvoston direktiivin 85/337 2 artiklan 1 kohta ja 4 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

1. EY 226 artiklan mukaisessa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevassa menettelyssä komission on näytettävä toteen, että jäsenyysvelvoitteita ei ole noudatettu, esittämällä yhteisöjen tuomioistuimelle ne seikat, jotka ovat välttämättömiä, jotta yhteisöjen tuomioistuin voi tutkia, onko jäsenyysvelvoitteita jätetty noudattamatta, eikä se voi nojautua olettamuksiin.

Tarkemmin tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337, sellaisena kuin se on muutettuna, osalta komission on esitettävä ainakin joitakin todisteita niistä ympäristövaikutuksista, joita hankkeella saattaa olla.

Siinä tapauksessa, että toimivaltainen viranomainen on vahvistanut tuollaisen arvioinnin välttämättömyyden, komission on tuettava omia väitteitään ja kiistettävä vastaajana olevan jäsenvaltion väitteet sen toimittamien analyysien ja asiakirjojen perusteellisella tutkimuksella tai hankkimalla, tuottamalla, tutkimalla ja esittämällä analyyttisesti tuntuvia ja konkreettisia seikkoja, jotka antavat yhteisöjen tuomioistuimelle mahdollisuuden arvioida, ovatko toimivaltaiset viranomaiset todella ylittäneet harkintavaltansa.

(ks. 77, 78, 85 ja 93 kohta)

2. Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337, sellaisena kuin se on muutettuna, 2 artiklan 1 kohdasta seuraa, että sen 4 artiklassa, luettuna yhdessä saman direktiivin liitteen I tai liitteen II kanssa, tarkoitetut hankkeet, joilla voi olla merkittäviä ympäristövaikutuksia, on ennen luvan myöntämistä arvioitava tällaisten vaikutusten osalta.

Kun kansallisessa lainsäädännössä säädetään, että lupamenettely käsittää useita vaiheita, joista ensimmäinen on varsinainen päätös ja toinen toimeenpaneva päätös, joka ei voi mennä varsinaisessa päätöksessä määriteltyjä parametrejä pidemmällä, vaikutukset, joita hankkeella voi olla ympäristöön, on lähtökohtaisesti yksilöitävä ja arvioitava varsinaista päätöstä koskevan menettelyn kuluessa. Jos kyseiset vaikutukset voidaan kuitenkin yksilöidä vasta toimeenpanevaa päätöstä koskevassa menettelyssä, tämä arviointi on suoritettava tämän viimeisen menettelyn yhteydessä.

Kansallinen järjestelmä, jossa säädetään, että hankkeen ympäristövaikutuksia voidaan arvioida vain alustavan rakennusluvan myöntämistä koskevassa ensimmäisessä vaiheessa eikä enää myöhemmin, kun hyväksytään avoimiksi jätettyjä seikkoja, on näin ollen direktiivin 85/337, sellaisena kuin se on muutettuna, 2 artiklan 1 kohdan ja 4 artiklan 2 kohdan vastainen.

(ks. 103–106 kohta ja tuomiolauselman 1 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta tehty yleissopimus – Erityinen toimivalta – Asia, jossa on useita vastaajia

(27.9.1968 tehdyn yleissopimuksen 6 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta yksityisoikeuden alalla 27 päivänä syyskuuta 1968 tehdyn yleissopimuksen, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen 29 päivänä marraskuuta 1996 tehdyllä yleissopimuksella, 6 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että sitä ei sovelleta eurooppapatentin loukkausta koskevassa riita-asiassa, joka on saatettu vireille eri sopimusvaltioihin sijoittautuneita yhtiöitä vastaan sellaisten tekojen vuoksi, joita niiden väitetään tehneen yhdessä tai useammassa näistä valtioista, edes tilanteessa, jossa nämä samaan konserniin kuuluvat yhtiöt ovat toimineet samalla tai samankaltaisella tavalla sellaisten yhteisten toimintaperiaatteiden mukaisesti, jotka jokin niistä on laatinut. Kun loukkaukset, joihin eri vastaajien väitetään syyllistyneen, eivät ole samoja, ja kun niitä arvioidaan eri kansallisen lainsäädännön perusteella, ei ole vaaraa siitä, että epäyhtenäisiä tuomioita annettaisiin eurooppapatentin loukkausta koskevien kanteiden yhteydessä, jotka on nostettu eri sopimusvaltioissa, koska kysymyksessä olevien tuomioistuinten antamien tuomioiden väliset mahdolliset erot eivät liity samaan tosiseikastoon eivätkä samaan oikeudelliseen tilanteeseen.

Tästä seuraa, että tällaiset kanteet eivät liity toisiinsa Brysselin yleissopimuksen 6 artiklan 1 kohdan soveltamisen edellyttämällä tavalla.

(ks. 20, 25, 27, 28, 31, 33, 35 ja 41 kohta sekä tuomiolauselma)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Verotus – Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen – Liikevaihtoverot – Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä – Tavaroiden luovutukset – Palvelujen suoritukset

(Neuvoston direktiivin 77/388 2 artiklan 1 kohta, 4 artiklan 1 ja 2 kohta, 5 artiklan 1 kohta ja 6 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

Liiketoimet ovat jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen direktiivin 77/388, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 95/7, 2 artiklan 1 kohdassa, 4 artiklan 1 ja 2 kohdassa, 5 artiklan 1 kohdassa ja 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tavaroiden luovutuksia tai palvelujen suorituksia ja taloudellista toimintaa, kun ne täyttävät ne objektiiviset arviointiperusteet, joihin kyseiset käsitteet perustuvat, vaikka niiden ainoana tarkoituksena on verotuksellisen edun saaminen eikä niillä ole muuta liiketoimintaan liittyvää päämäärää.

Verovelvollisen ja taloudellisen toiminnan käsitteet sekä tavaroiden luovutuksen ja palvelujen suorituksen käsitteet, jotka määrittelevät kuudennen direktiivin mukaiset verolliset liiketoimet, ovat nimittäin kaikki luonteeltaan objektiivisia, ja niitä sovelletaan asianomaisten liiketoimien tarkoituksesta tai tuloksesta riippumatta. Tältä osin se, että veroviranomaisten olisi suoritettava tutkimuksia verovelvollisen tarkoituksen selvittämiseksi, olisi vastoin yhteisen arvonlisäverojärjestelmän niitä tavoitteita, joiden mukaan on taattava oikeusvarmuus ja helpotettava arvonlisäveron soveltamiseen liittyviä toimia sillä tavoin, että kyseisen liiketoimen objektiivinen luonne jätetään ottamatta huomioon vain poikkeustilanteissa.

Vaikka edellä mainitut objektiiviset arviointiperusteet eivät tosin täyty tilanteessa, jossa on kyse esimerkiksi väärien ilmoitusten tai sääntöjenvastaisten laskujen avulla toteutetusta veropetoksesta, on kuitenkin niin, että sillä, onko kyseessä oleva liiketoimi toteutettu siten, että sen ainoana tarkoituksena on verotuksellisen edun saaminen, ei ole lainkaan merkitystä, kun selvitetään sitä, onko tässä liiketoimessa kyse tavaroiden luovutuksesta tai palvelujen suorituksesta ja taloudellisesta toiminnasta.

(ks. 47–49, 51 ja 53 kohta sekä tuomiolauselma)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Palvelujen tarjoamisen vapaus – Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyt – Direktiivin 92/50 soveltamisalan ulkopuolelle jäävät hankinnat – Velvollisuus noudattaa perustamissopimuksen perustavanlaatuisia oikeussääntöjä

(EY 49 artikla; neuvoston direktiivi 92/50)

2. Palvelujen tarjoamisen vapaus – Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyt – Direktiivi 92/50 – Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan rakennuttaja voi delegoida tiettyjä tehtäviään – Sitä, että toimeksiannon saajan tehtävä voidaan antaa vain tyhjentävästi luetelluille kansallisen oikeuden mukaisille oikeushenkilöille, ei voida hyväksyä

(EY 49 artikla; neuvoston direktiivi 92/50)

Tiivistelmä

1. EY:n perustamissopimuksen vapaata liikkuvuutta koskevia määräyksiä on tarkoitus soveltaa julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta annetun direktiivin 92/50 soveltamisalan ulkopuolelle jääviin julkisiin hankintoihin. On nimittäin niin, että vaikka tietyt sopimukset on jätetty julkisten hankintojen alalla annettujen yhteisön direktiivien soveltamisalan ulkopuolelle, näitä sopimuksia tekevien hankintaviranomaisten on kuitenkin noudatettava perustamissopimuksen perustavanlaatuisia oikeussääntöjä ja erityisesti kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kiellon periaatetta. Tämä koskee muun muassa sellaisia julkisia palveluhankintoja, joiden arvo ei ylitä direktiivissä 92/50 vahvistettuja kynnysarvoja. Pelkästään se, että yhteisön lainsäätäjä on katsonut, etteivät julkisia hankintoja koskevissa direktiiveissä säädetyt erityiset ja tiukat menettelyt ole asianmukaisia silloin, kun kyse on arvoltaan vähäisistä julkisista hankinnoista, ei merkitse, että nämä hankinnat jäisivät yhteisön oikeuden soveltamisalan ulkopuolelle.

(ks. 32 ja 33 kohta)

2. Jäsenvaltio, joka varaa kansallisen oikeuden mukaisille tyhjentävästi luetelluille oikeushenkilöille avustavana rakennuttajana toimimista koskevan tehtävän, jolloin hankintaviranomainen voi kirjallisella sopimuksella palkkiota vastaan antaa toimeksiannon saajan tehtäväksi suorittaa hankintaviranomaisen nimissä ja lukuun kaikki hankintaviranomaisen tietyt tehtävät tai osan niistä, ei noudata julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta annetun direktiivin 92/50, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/52, eikä, siltä osin kuin kyse on direktiivin 92/50 soveltamisalan ulkopuolella olevista julkisista palveluhankinnoista, EY 49 artiklan mukaisia velvoitteitaan.

(ks. 64 ja 71 kohta sekä tuomiolauselma)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kansainväliset sopimukset – ETY:n ja Turkin välinen assosiaatiosopimus – ETY–Turkki-assosiaatiosopimuksella perustettu assosiaationeuvosto – Päätös N:o 1/80 – Henkilöiden vapaa liikkuvuus – Työntekijät – Jäsenvaltion laillisille työmarkkinoille kuuluvan Turkin kansalaisen oikeus tehdä valitsemaansa palkattua työtä tässä jäsenvaltiossa ja tätä oikeutta vastaava oleskeluoikeus – Oikeuksien rajoittamista siitä syystä, että henkilö on ollut vankeuden takia poissa työmarkkinoilta, ei voida hyväksyä

(ETY–Turkki-assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 6 artiklan 1 kohta ja 14 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

Turkin kansalainen, jolla on, hänen työskenneltyään laillisesti neljä vuotta, ETY–Turkki-assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 6 artiklan 1 kohdan kolmannen luetelmakohdan nojalla oikeus tehdä vapaasti minkälaista tahansa valitsemaansa palkattua työtä, ei menetä tätä oikeutta siitä syystä, että hän on vankeutensa aikana työskentelemättä, jopa useitakin vuosia, kun hänen poissaolonsa vastaanottavan jäsenvaltion laillisilta työmarkkinoilta on ainoastaan tilapäistä.

Tässä määräyksessä asianomaiselle myönnettyä oikeutta työhön ja tätä oikeutta vastaavaa oleskeluoikeutta voidaan rajoittaa ainoastaan yleiseen järjestykseen, turvallisuuteen tai kansanterveyteen liittyvistä syistä saman päätöksen 14 artiklan 1 kohdan mukaisesti tai sen takia, että kyseessä oleva Turkin kansalainen ei ole kohtuullisessa ajassa löytänyt uutta palkattua työtä vankilasta vapautumisensa jälkeen.

(ks. 25 kohta ja tuomiolauselma)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Ennakkoratkaisukysymykset – Asian saattaminen yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi – EY 234 artiklassa tarkoitetun kansallisen tuomioistuimen käsite – ”Epitropi Antagonismou” (Kreikan kilpailuneuvosto) ei kuulu tämän käsitteen soveltamisalaan

(EY 234 artikla)

Tiivistelmä

Arvioitaessa sitä, onko ennakkoratkaisua pyytävä toimielin EY 234 artiklassa tarkoitettu tuomioistuin, mikä on pelkästään yhteisön oikeuden perusteella ratkaistava kysymys, yhteisöjen tuomioistuin ottaa huomioon useita seikkoja, joita ovat muun muassa toimielimen lakisääteisyys, pysyvyys, sen tuomiovallan pakottavuus, menettelyn kontradiktorisuus, toimiminen oikeussääntöjen soveltajana ja riippumattomuus. Kansalliset toimielimet voivat lisäksi pyytää yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua ainoastaan silloin, kun niissä on vireillä oikeusriita menettelyssä, jonka tarkoituksena on ratkaisun antaminen tuomiovaltaa käyttäen.

Epitropi Antagonismou (Kreikan kilpailuneuvosto) ei täytä näitä kriteerejä. Ensinnäkin kehitysministeri valvoo sitä, mikä merkitsee, että tällä on tietyissä rajoissa toimivalta valvoa sen päätösten laillisuutta. Seuraavaksi vaikka sen jäsenet ovat henkilökohtaisesti ja toiminnallisesti riippumattomia, ei vaikuta siltä, että siitä, ettei heidän nimitystään peruuteta tai kumota, olisi erityisiä takeita, mikä ei vaikuta estävän tehokkaasti sitä, ettei toimeenpanoviranomainen vaikuta epäasianmukaisella tavalla kyseisiin jäseniin tai painosta näitä tällä tavalla. Lisäksi kyseisen elimen puheenjohtajan tehtävänä on sen sihteeristön yleinen koordinointi ja ohjaus, ja hän on tämän saman sihteeristön henkilöstön esimies, joten Epitropi Antagonismou, joka on päätöksentekoelin, ei sen vuoksi, että sillä on toiminnallinen yhteys sihteeristöönsä, joka on tutkiva elin, jonka ehdotuksesta Epitropi Antagonismou päättää asian, selvästi erotu kolmanneksi verrattuna valtion elimeen, joka tehtävänsä vuoksi voi muistuttaa asianosaista kilpailuoikeudellisessa menettelyssä. Epitropi Antagonismoun kaltaisen kilpailuviranomaisen on lopuksi oltava läheisessä yhteistyössä komission kanssa, ja perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta annetun asetuksen N:o 1/2003 11 artiklan 6 kohdan perusteella se voi menettää asiaa koskevan toimivaltansa komission päätöksellä, mistä seuraa, että siinä aloitettu menettely ei pääty ratkaisun antamiseen tuomiovaltaa käyttäen.

(ks. 29−37 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Ympäristö – Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelu – Direktiivi 92/43 – Erityisten suojelutoimien alueet – Jäsenvaltioiden velvollisuudet – Hankkeen alueelle aiheuttamien vaikutusten arvioinnin käsite

(Neuvoston direktiivin 92/43 6 artiklan 3 ja 4 kohta)

Tiivistelmä

Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetun direktiivin 92/43 6 artiklan 3 kohdasta johtuu, että aina kun harkittavana on suunnitelma tai hanke, joka ei liity suoranaisesti alueen käyttöön tai ole sen kannalta tarpeellinen mutta joka saattaa yksin tai yhdessä muiden suunnitelmien tai hankkeiden kanssa vaikuttaa tähän alueeseen merkittävästi, toimivaltaisten viranomaisten on tehtävä asianmukainen arviointi tässä suhteessa. Toimivaltaiset viranomaiset tekevät suunnitelmaa tai hanketta koskevan päätöksen vasta sen jälkeen, kun tämä arviointi, jonka on mahdollistettava perusteellinen selvitys, joka toteutetaan kyseessä olevan alueen suojelun tavoitteiden vaatimalla tasolla, on toteutettu, ja sen perusteella, mitkä ovat suunnitelman tai hankkeen kyseessä olevalle alueelle aiheutuvien vaikutuksien arvioinnista tehtävät johtopäätökset. Nämä viranomaiset antavat päätöstä tehdessään hyväksyntänsä suunnitelmalle tai hankkeelle vasta varmistuttuaan siitä, että suunniteltu toimi ei vaikuta kyseisen alueen koskemattomuuteen. Lisäksi näiden samojen viranomaisten on tarvittaessa kuultava kansalaisia tältä osin.

Direktiivin 6 artiklan 4 kohdan mukainen arviointi on kuitenkin tehtävä vain silloin, kun suunnitelma tai hanke on kyseisen artiklan 3 kohdan mukaisen arvioinnin kielteisestä tuloksesta huolimatta ja vaihtoehtoisten ratkaisujen puuttuessa kuitenkin toteutettava erittäin tärkeän yleisen edun kannalta pakottavista syistä.

Näin ollen kun otetaan huomioon 6 artiklan mukaisten eri vaiheiden erityispiirteet, kyseisen artiklan 4 kohdassa mainitut eri vaatimukset eivät voi olla sellaisia seikkoja, jotka toimivaltaisen kansallisen viranomaisen on otettava huomioon mainitun artiklan 3 kohdan mukaisessa asianmukaisessa arvioinnissa.

(ks. 22−26 ja 28 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Ympäristö – Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelu – Direktiivi 92/43 – Erityisten suojelutoimien alueet – Kansallisissa luetteloissa esiintyvät alueet, jotka voidaan yksilöidä yhteisön tärkeinä pitämiksi alueiksi – Suojelutoimenpiteet – 6 artiklan 2−4 kohdassa säädettyjen toimenpiteiden soveltamatta jättäminen – Jäsenvaltioiden velvollisuus turvata kyseisten alueiden ekologinen merkitys

(Neuvoston direktiivin 92/43 4 artiklan 5 kohta ja 6 artiklan 2−4 kohta)

Tiivistelmä

Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetun direktiivin 92/43 4 artiklan 5 kohtaa on tulkittava siten, että tämän direktiivin 6 artiklan 2−4 kohdassa säädettyjä suojelutoimenpiteitä on sovellettava yksinomaan alueisiin, jotka on direktiivin 4 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti merkitty komission tämän direktiivin 21 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti vahvistamaan yhteisön tärkeinä pitämiksi alueiksi valittujen alueiden luetteloon. Näitä toimenpiteitä ei näin ollen sovelleta alueisiin, jotka esiintyvät direktiivin 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti komissiolle toimitetuissa kansallisissa luetteloissa.

Kun on kyse näistä viimeksi mainituista alueista, jotka voidaan yksilöidä yhteisön tärkeinä pitämiksi alueiksi, ja erityisesti alueista, joilla on ensisijaisesti suojeltavia luontotyyppejä tai lajeja, jäsenvaltioiden on kuitenkin kyseisen direktiivin perusteella toteutettava suojelutoimenpiteitä, joilla voidaan direktiivin suojelutavoite huomioon ottaen turvata näiden alueiden ekologinen merkitys kansallisella tasolla.

(ks. 21, 22, 25 ja 28−30 kohta sekä tuomiolauselma)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Maatalous – Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Raakamaidon, lämpökäsitellyn maidon ja maitopohjaisten tuotteiden tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevat terveyssäännöt – Direktiivi 92/46 – Käsite ”maitopohjaisten tuotteiden valmistukseen tarkoitettu maito” – Siihen eivät kuulu sellaisen tuotteen maitoainesosat, jossa on myös ei-maitoainesosia, joita ei voida erottaa ensiksi mainituista ainesosista

(Neuvoston direktiivin 92/46 2 artiklan 2 alakohta)

2. Maatalous – Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Raakamaidon, lämpökäsitellyn maidon ja maitopohjaisten tuotteiden tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevat terveyssäännöt – Direktiivi 92/46 – Käsite ”maitopohjaiset tuotteet” – Puolivalmiiden tuotteiden kuuluminen siihen – Kuulumista koskevat perusteet – Tuotteen objektiivisesti todettavat ominaispiirteet ja ominaisuudet

(Neuvoston direktiivin 92/46 2 artiklan 4 alakohta)

Tiivistelmä

1. Raakamaidon, lämpökäsitellyn maidon ja maitopohjaisten tuotteiden tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevista terveyssäännöistä annetun direktiivin 92/46 2 artiklan 2 alakohtaa on tulkittava siten, että käsite ”maitopohjaisten tuotteiden valmistukseen tarkoitettu maito” ei kata sellaisen tuotteen maitoainesosia, jossa on myös muita ainesosia, jotka eivät ole maitoainesosia, ja jonka maitoainesosia ei voi erottaa niistä ainesosista, jotka eivät ole maitoainesosia. Tämä säännös nimittäin koskee vain maitoa yksinkertaisena tuotteena, jonka koostumusta voidaan muuttaa vain lisäämällä ja/tai poistamalla maidon luonnollisia ainesosia.

(ks. 26 ja 28 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)

2. Raakamaidon, lämpökäsitellyn maidon ja maitopohjaisten tuotteiden tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevista terveyssäännöistä annetun direktiivin 92/46 2 artiklan 4 alakohtaa on tulkittava siten, että käsite ”maitopohjaiset tuotteet” koskee sekä lopputuotteita että puolivalmiita tuotteita, joita on jatkokäsiteltävä ennen kuin ne voidaan myydä kuluttajille. Tällaisessa tapauksessa puolivalmiin tuotteen osalta on siis tutkittava, onko siinä oleva maito sen olennainen osa joko määrän tai tuotteen ominaisuuksien suhteen. Tätä varten on otettava huomioon puolivalmiin tuotteen objektiivisesti todettavat ominaisuudet ja ominaispiirteet sellaisina kuin ne olivat sitä maahantuodessa ja erityisesti se, mikä on sen sisältämän maidon tai maitotuotteen osuus, miten puolivalmista tuotetta voidaan käyttää ja millainen sen maku on.

(ks. 34 ja 37–39 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)