ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 408/62

Kanne 25.9.2018 – Hickies/EUIPO (Kengännauhan muoto)

(Asia T-573/18)

(2018/C 408/80)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Hickies, Inc. (New York, New York, Yhdysvallat) (edustajat: I. Fowler, Solicitor ja asianajaja J. Schmitt)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus kolmiulotteisen merkin (kengännauhan muoto) rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 16 952 962

Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 28.6.2018 asiassa R 2693/2017/5 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä on hylätty kantajan valitus seuraavien nimikkeiden osalta: kengännauhat; muoviset kenkäkoristeet; koristeet kengille; vaatteisiin liittyvät tarvikkeet, ompelutarvikkeet ja koristeelliset tekstiilitavarat; kengän kiinnittimet; pidikkeet kenkiä varten,

— velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet
Kanne 24.8.2018 – Ranska v. komissio

(Asia T-507/18)

(2018/C 392/40)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: F. Alabrune, D. Colas, A.-L. Desjonquères, S. Horrenberger ja A. Alidière)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 13.6.2018 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2018/873 siltä osin kuin siinä sovelletaan 5 prosentin kertaluonteista rahoitusoikaisua, määrältään 1 945 435,39 euroa, kohdassa ”Muu suora tuki – POSEI” perusteena ”joidenkin banaanilähetysten väärä kirjaus” varainhoitovuosina 2013, 2014, 2015 ja 2016

— velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen ainoaan kanneperusteeseen, joka koskee oikeudellista virhettä, jonka komissio väitetysti teki banaanitukien sääntöjenmukaisuuden tarkastamista koskevassa menettelyssä, koska se noudatti Guadeloupeen ja Martiniqueen sovellettavan syrjäisestä sijainnista ja saaristoasemasta johtuvia erityisiä valinnaisia toimenpiteitä koskevan ohjelman (POSEI) mukaiseen tukeen oikeuttavien vihreiden banaanien osalta virheellistä ”kaupan pitämisen” käsitettä.

Ensimmäiseksi kantaja nimittäin katsoo, että komissio noudatti sellaista kyseisen käsitteen tulkintatapaa, jossa ei oteta huomioon banaanien kaupan pitämistä koskevista vaatimuksista, kyseisten kaupan pitämistä koskevien vaatimusten noudattamisen valvontaan liittyvistä säännöistä ja banaanialalla tehtäviä ilmoituksia koskevista vaatimuksista 19.12.2011 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1333/2011 (EUVL 2011, L 336, s. 23) soveltamisalaa.

Toiseksi se esittää, että komissio noudattama mainitun käsitteen tulkita perustuu maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 992/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (EUVL 2013, L 347, s. 671) 76 artiklan virheelliseen soveltamiseen.
3)

Kolmas kanneperuste perustuu siihen, että komissio on rikkonut asetuksen N:o 1409/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäistä, toista ja kolmatta luetelmakohtaa, koska se on kieltäytynyt soveltamasta poikkeuksia, joihin kantaja oli vedonnut. Tämä kanneperuste jakautuu kolmeen osaan. — Ensimmäinen osa perustuu siihen, että komissio on rikkonut asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmatta luetelmakohtaa, koska se on tarkoituksellisesti kieltäytynyt soveltamasta asiakirjoihin sovellettavaa yleistä luottamuksellisuusolettamaa. — Toinen osa perustuu siihen, että komissio on rikkonut asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toista luetelmakohtaa, koska se on kieltäytynyt ottamasta huomioon sitä häiriötä, joka oikeudellisille menettelyille aiheutui asiakirjojen luovuttamisesta. — Kolmas osa perustuu siihen, että komissio on rikkonut asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäistä luetelmakohtaa, Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklaa, perusoikeuskirjan 7 artiklaa ja SEUT 339 artiklaa, koska se ei ole ottanut huomioon kantajan kaupallisia, taloudellisia ja strategisia etuja.
Kanne 18.7.2018 – Pareto Trading v. EUIPO – Bikor and Bikor Professional Color Cosmetics (BIKOR EGYPTIAN EARTH)

(Asia T-438/18)

(2018/C 319/28)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Pareto Trading Co., Inc. (Carlstadt, New Jersey, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat I. Sempere Massa, C. Martínez-Tercero Molina ja V. Balaguer Fuentes)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Bikor Elżbieta Korbut (Gdańsk, Puola) ja Bikor Professional Color Cosmetics Małgorzata Wedekind (Gdańsk)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus sanamerkin BIKOR EGYPTIAN EARTH rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – EU-tavaramerkki nro 9 561 788

EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 24.4.2018 asiassa R 1826/2015-1 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa riidanalaisen päätöksen

— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kantajalle EUIPO:n mitättömyysosastossa ja ensimmäisessä valituslautakunnassa aiheutuneet kulut.

Kanneperusteet
2.

Toisen kanneperusteen, joka on toissijainen ensimmäiseen kanneperusteeseen nähden, mukaan direktiivin 2014/59/EU 103 artiklan 2 ja 7 kohtaa sekä SEUT 290 artiklaa on rikottu, koska delegoidussa asetuksessa, siten kuin SRB on soveltanut sitä riidanalaisessa päätöksessä, ylitetään Euroopan komission valtuutus, minkä johdosta delegoitua asetusta ei SEUT 277 artiklan nojalla voida soveltaa. — Delegoidulla asetuksella täydennetään direktiivin 2014/59/EU keskeisiä osia, mikä on vastoin SEUT 290 artiklaa. — Delegoitu asetus on ristiriidassa direktiivin 2014/59/EU sanamuodon ja tavoitteiden kanssa, jos delegoidun asetuksen 4 artiklan 1 ja 2 kohtaa sekä 16 artiklan 2 kohtaa voidaan ainoastaan tulkita siten, että SRB:n on käytettävä vertailukelvottomia tietoja. — Delegoidussa asetuksessa ylitetään direktiivin 2014/59/EU 103 artiklan 7 kohdassa säädetyn valtuutuksen sisältö siltä osin kuin delegoidussa asetuksessa asetetaan sääntöjä vuotuisen perusrahoitusosuuden laskennalle.
4.

Neljännen kanneperusteen mukaan SEU 13 artiklan 2 kohtaa on rikottu. Lopuksi kantaja väittää, että asetuksen (EU) N:o 319/2014 7 artiklan 2 kohdassa ei jätetä vastaajalle harkintavaltaa sertifiointitehtävästä suoritettavan maksun osalta. Siinä pikemminkin määritetään, milloin maksettava maksu on kiinteä maksu tai vaihtelevansuuruinen maksu. Tällä tavoin komissio on ylittänyt toimivaltansa antaa asetus ja täten loukannut SEU 13 artiklan 2 kohdassa määrättyä toimielinten välistä tasapainoa.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 182/26

Kanne 16.3.2018 –Chrysses Demetriades & Co. ja Provident Fund of the Employees of Chrysses Demetriades & Co v. neuvosto ym.

(Asia T-198/18)

(2018/C 182/30)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Chrysses Demetriades & Co. LLC (Limassol, Kypros), Provident Fund of the Employees of Chrysses Demetriades & Co LLC (Limassol) (edustaja: P. Tridimas, barrister)

Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio, Euroopan keskuspankki, Eurogroup ja Euroopan unioni

Vaatimukset

Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

— velvoittaa vastaajat maksamaan kantajille tämän kanteen liitteessä mainitut summat korkoineen, jotka lasketaan 26.3.2013 lukien unionin yleisen tuomioistuimen tuomion julistamiseen saakka

— velvoittaa vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Vaihtoisesti ja toissijaisesti kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

— toteaa, että Euroopan unionille ja/tai vastaajana oleville toimielimille on syntynyt sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu

— määrittää, mitä menettelyä noudatetaan kantajien kärsimän tosiasiallisen korvattavissa olevan vahingon selvittämiseksi

— velvoittaa vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantajat vetoavat kanteensa tueksi neljään kanneperusteeseen, jotka ovat olennaisesti samat tai samankaltaiset kuin asiassa T-197/18, JV Voscf ym. v. neuvosto ym., esitetyt.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 161/58

Kanne 1.3.2018 – Arkéa Direct Bank ym. v. EKP

(Asia T-149/18)

(2018/C 161/68)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantajat: Arkéa Direct Bank (Puteaux, Ranska), Caisse de Bretagne de Crédit Mutuel Agricole (Le Relecq Kerhuon, Ranska), Crédit Mutuel Arkéa (Le Relecq Kerhuon), Crédit foncier et communal d’Alsace et de Lorraine-banque (Strasbourg, Ranska), Fédéral Finance (Le Relecq Kerhuon), Arkéa Home Loans SFH (Brest, Ranska), Arkéa Banking Services (Pariisi, Ranska), Arkéa Public Sector SCF (Le Relecq Kerhuon), Arkéa Banque Entreprises et Institutionnels (Le Relecq Kerhuon) ja Keytrade Bank Luxembourg SA (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi ja P. Kupka)

Vastaaja: Euroopan keskuspankki

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan EKP:n 19.12.2017 tekemän päätöksen nro ECB/SSM/2017 – 9695000CG7B84NLR5984/207 8 artiklan siltä osin kuin siinä määrätään toteutettavista toimenpiteistä sellaisten peruuttamattomien maksusitoumusten osalta, jotka koskevat talletusten vakuusjärjestelmiä tai kriisinratkaisurahastoja

— velvoittamaan EKP korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat neljään kanneperusteeseen, jotka ovat olennaisilta osin samat tai samankaltaiset kuin kanneperusteet, joihin vedotaan asiassa T-143/18, Société générale v. EKP.
3.

Kolmas kanneperuste, jonka mukaan riidanalaisessa päätöksessä on ilmeinen arviointivirhe, kun on kyse riskeistä, jotka peruuttamattomat maksusitoumukset väitetysti aiheuttavat luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille 15.10.2013 annetun neuvoston asetuksen N:o 1024/2013 (EUVL 2013, L 287, s. 63) 16 artiklan perusteella.
1.

Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että päätöksellä SRB/ES/2017/01, joka koskee yleisön oikeutta tutustua yhteisen kriisinratkaisuneuvoston asiakirjoihin (tiedonsaantipäätös), rikotaan asetuksen N:o 806/2014 90 artiklaa ja asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklaa, koska kyseisessä päätöksessä yhtäältä säännellään yleisön oikeutta tutustua asiakirjoihin ultra vires ja toisaalta luodaan kyseiseen oikeuteen kohdistuvia sellaisia poikkeuksia, joista ei säädetä asetuksessa N:o 1049/2001. Koska lautakunnan päätöksen oikeudellinen perusta on SEUT 277 artiklan mukaan pätemätön, lautakunnan päätös on kumottava.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 72/43

Kanne 9.1.2018 – Holzer y Cia v. EUIPO – Annco (ANN TAYLOR)

(Asia T-3/18)

(2018/C 072/55)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Holzer y Cia, SA de CV (México, Meksiko) (edustaja: asianajaja N. Fernández Fernández-Pacheco)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Annco, Inc. (New York, New York, Yhdysvallat)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ANN TAYLOR – EU-tavaramerkki nro 9 865 651

EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 2.11.2017 asiassa R 2370/2016-2 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— ottaa kanteen tutkittavaksi,

— kumoaa riidanalaisen päätöksen,

— vahvistaa EU-tavaramerkin nro 9 865 651 ANN TAYLOR rekisteröinnin pätevyyden kaikkien niiden tavaroiden osalta, joille kyseisellä hakemuksella haettiin suojaa, ja

— velvoittaa väliintulijan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet
—

Asetuksen N:o 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on sovellettu virheellisesti.
3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu perustelujen puuttumiseen ja ilmeiseen arviointivirheeseen, kun kyse on siitä, että komissio katsoi kyseisen toimenpiteen valtiontueksi. Tämä kanneperuste jakautuu kahteen osaan. — Ensimmäinen osa, jossa kantaja katsoo, että SEUT 106 artiklan 2 kohdan soveltamispoikkeuksen lisäksi on sovellettava SEUT 93 artiklaa, jossa määrätään, että tuki on perussopimusten mukainen, jos se on tarpeen liikenteen yhteensovittamiseksi tai korvausta julkisten palvelujen käsitteeseen kuuluvien velvoitteiden täyttämisestä. — Toinen osa, jonka mukaan SEUT 107 artiklaa sovellettaessa on tehty ilmeinen arviointivirhe ja perustelut ovat puutteelliset. Yhtäältä riidanalaisen päätöksen perustelut ovat puutteelliset, koska siinä ei esitetä mitään seikkaa sen toteamiseksi ja osoittamiseksi, miten kyseinen tukijärjestelmä vaikuttaa tai voi vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ranskalaisten satamien ja erityisesti Brestin sataman osalta. Toisaalta riidanalaista päätöstä rasittaa ilmeinen arviointivirhe, koska siinä katsotaan valtiontueksi Brestin hyväksi toteutettu toimenpide, vaikkei vaikutusta kauppaan koskeva edellytys täyty.
—

Asetuksen N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ja 2 kohtaa, luettuna yhdessä asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan kanssa, on rikottu.
4)

Neljäs kanneperuste, joka esitetään toissijaisesti ja joka koskee vaatimusta, että on määrättävä siirtymäaika siihen asti, kunnes komissio on päättänyt Euroopan unionissa olevien eri satamien verojärjestelmiä koskevan tutkimuksensa, ja että tämän siirtymäajan on joka tapauksessa oltava vuoden pituinen. — Komissio antoi Alankomaita koskevassa asiassa Alankomaiden lainsäätäjälle vuoden aikaa mukauttaa lainsäädäntöään, ja kyseisillä satamilla oli siten vuosi aikaa valmistautua uuteen tilanteeseen. Ei ole mitään syytä, miksi kantajalle olisi annettava lyhyempi aika sopeutua uuteen tilanteeseen. — Toimenpiteen kieltäminen yhdessä jäsenvaltiossa samalla kun muissa jäsenvaltioissa sijaitsevat satamat voivat yhä hyötyä siitä, ei auta nk. level playing field-järjestelmä toteutumista satamien (ei satamaviranomaisten) välillä. Sen sijaan että nyt poistettaisiin erilainen kohtelu, eri jäsenvaltioissa sijaitsevien satamien välille saadaan päinvastoin aikaan erilaiset kilpailunedellytykset.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 369/39

Kanne 18.9.2017 – Tšekki v. komissio

(Asia T-629/17)

(2017/C 369/53)

Oikeudenkäyntikieli: tšekki

Asianosaiset

Kantaja: Tšekin tasavalta (edustaja: M. Smolek, J. Vláčil ja T. Müller)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan 6.7.2017 tehdyn komission täytäntöönpanopäätöksen C(2017) 4682 final, jolla peruutettiin osittain Euroopan sosiaalirahastosta myönnetty tuki Kilpailukykyä koskeva koulutus -toimenpideohjelmalle, joka kuuluu tavoitteisiin ”Lähentyminen” ja ”Alueellinen kilpailukyky ja työllisyys” Tšekin tasavallassa, ja Euroopan aluekehitysrahastosta myönnetty tuki Tutkimus ja kehittäminen innovointia varten -toimenpideohjelmille, jotka kuuluvat tavoitteisiin ”Lähentyminen” Tšekin tasavallassa, sekä tekninen tuki, joka kuuluu tavoitteisiin ”Lähentyminen” ja ”Alueellinen kilpailukyky ja työllisyys” Tšekin tasavallassa, ja

— velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, jonka mukaan Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1260/1999 kumoamisesta 11.7.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) 1083/2006 (1) 99 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, luettuna yhdessä julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (2) 16 artiklan b alakohdan kanssa, on rikottu. Komissio teki rahoitusoikaisuja sellaisissa julkisissa hankinnoissa väitetysti esiintyneiden sääntöjenvastaisuuksien osalta, joissa kuitenkin on kyse direktiivin 2004/18 16 artiklan b alakohdassa hyväksytystä menettelystä. Komissio katsoo virheellisesti, että ohjelmien sisältöä koskevaa direktiivin 2004/18 16 artiklan b alakohdassa säädettyä poikkeusta julkisia hankintoja koskevista säännöistä sovelletaan ainoastaan sellaisiin hankintaviranomaisiin, jotka ovat radio- ja televisiotoiminnan harjoittajia.

(1) EUVL 2006, L 210, s. 25.

(2) EUVL 2004, L 134, s. 114.
—

kumoamaan 15.3.2017 tehdyn komission päätöksen COMP/D3/PB/2017/026659, jolla evättiin asetuksen (EY) N:o 1049/2001 mukainen oikeus tutustua asiakirjoihin, jotka liittyvät asiaan COMP/SA.17006 – C 27/04 (ex CZ 49/03) – Agrobanka Praha a.s. ja GE Capital Bank a.s
1)

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta 15.6.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 806/2014 (1) 18 artiklan 1 kohdan a ja c alakohtaa on rikottu siltä osin kuin Banco Popular ei ollut näissä säännöksissä tavalla ”kykenemätön jatkamaan toimintaansa”.
—

Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta on tehnyt virheen asian kannalta merkityksellisten kuluttajien tarkkaavaisuuden tason ja kyseessä olevien tavaramerkkien samankaltaisuuden osalta.
—

Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklaa on rikottu ja oikeusvarmuuden periaatetta on loukattu.
—

Kantaja esittää kaksi erillistä väitettä: Menettelyllisiä oikeuksia on loukattu, koska asianmukaiset perustelut puuttuvat, ja on tehty oikeudellisia velvollisuuksia koskeva oikeudellinen virhe. Kantajan mukaan riidanalaisessa päätöksessä ei otettu huomioon asetuksen (EY) N:o 714/2009 (2) 16 artiklaan sisältyvää suhteellisuusperiaatetta, joka on myös yksi EUT-sopimuksen perusperiaatteista.
1)

Ensimmäisen kanneperusteen mukaan EFSA rikkoi asetuksen N:o 1367/2006 (1) 6 artiklan 1 kohtaa, kun se ei soveltanut sitä pyydettyihin tietoihin. Kantajien mukaan EFSA:n olisi asetuksen N:o 1367/2006 6 artiklan 1 kohdan nojalla pitänyt hylätä asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa säädetty tiedon luovuttamista koskeva poikkeus, joka perustuu ”tietyn luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön taloudellisten etujen, mukaan lukien teollis- ja tekijänoikeudet” suojaan, ja olla soveltamatta sitä pyydettyihin tietoihin.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 239/56

Kanne 26.5.2017 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi v. EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI)

(Asia T-328/17)

(2017/C 239/69)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikosia, Kypros) (edustaja: S. Malynicz, QC, ja solicitor V. Marsland)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: M. J. Dairies EOOD (Sofia, Bulgaria)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

Riidanalainen tavaramerkki: Sanaosan BBQLOUMI sisältävä EU-kuviomerkki – Rekisteröintihakemus nro 13 069 034

Menettely EUIPO:ssa: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 16.3.2017 asiassa R 497/2016-4 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin tuomioistuin

— kumoaa riidanalaisen päätöksen

— velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudellinen peruste
1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee sitä, että Euroopan komission 9.2.2017 tekemä päätös (jäljempänä riidanalainen päätös), jolla on velvoitettu kantaja suostumaan tarkastukseen perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.2.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 (EUVL 2003, L 1, s. 1) 20 artiklan 1 ja 4 kohdan nojalla, on lainvastainen. Kantajan mukaan riidanalainen päätös on lainvastainen, koska se perustuu säännöksiin, jotka ovat Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) ja ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen (jäljempänä EIOS) vastaisia. Tästä kantaja väittää, että — asetuksen N:o 1/2003 20 artiklalla loukataan perusoikeuskirjan 47 artiklan ja EIOS 6 artiklan mukaista oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin, koska siinä ei säädetä tehokkaasta oikeussuojakeinosta komission tarkastusmenettelyn toimittamista vastaan; — asetuksen N:o 1/2003 20 artiklalla loukataan myös perusoikeuskirjan 47 artiklan ja EIOS 6 artiklan mukaista prosessuaalisen yhdenvertaisuuden periaatetta, koska siinä ei säädetä oikeudesta tutustua komission tarkastuspäätöksen pohjana oleviin asiakirjoihin eikä näiden asiakirjojen tiedoksi antamisesta.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 239/51

Kanne 15.5.2017 – Buck-Chemie v. EUIPO – Henkel (wc-raikastimen kuvaus)

(Asia T-296/17)

(2017/C 239/64)

Kannekirjelmän kieli: saksa

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Buck-Chemie GmbH (Herrenberg, Saksa) (edustajat: asianajajat C. Schultze, J. Ossing, R.-D. Härer, C. Weber, H. Ranzinger, C. Brockmann und C. Gehweiler)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Henkel AG & Co. KGaA (Düsseldorf, Saksa)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen mallin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

Riidanalainen malli: Yhteisömalli nro 1663618-0003

Riidanalainen päätös: EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 8.3.2017 asiassa R 2113/2015-3 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa riidanalaisen päätöksen

— velvoittaa vastaajan ja muun osapuolen korvaamaan kantajalle unionin yleisessä tuomioistuimessa ja valituslautakunnassa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

— Asetuksen N:o 6/2002 62 ja 63 artiklaa on rikottu

— asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan a ja b alakohtaa on rikottu

— asetuksen N:o 6/2002 3 artiklan a alakohtaa on rikottu

— asetuksen N:o 6/2002 4 artiklan 1 kohtaa on rikottu
1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan N:o 7 (jäljempänä pöytäkirja) 8 artiklan rikkomiseen. Tässä kanneperusteessa on neljä osaa. — Ensimmäinen osa, joka koskee pöytäkirjan 8 artiklassa määrätyn koskemattomuuden laajuutta. — Toinen osa, joka koskee pöytäkirjan 8 artiklassa määrätyn koskemattomuuden tarkoitusta. — Kolmas osa, joka koskee sitä, että parlamentti perinteisesti suojaa pöytäkirjan 8 artiklassa määrättyä koskemattomuutta. — Neljäs osa, joka koskee sitä, että Le Penin koskemattomuutta, josta määrätään pöytäkirjan 8 artiklassa, on loukattu.
3)

Kolmas kanneperuste, jonka mukaan asetuksessa (EU) N:o 528/2012 vahvistettuja tasavertaisia toimintaedellytyksiä on rikottu ja on aiheutettu epäreilua kilpailua — Kantajat väittävät, että sisällyttäessään Sasolin 95 artiklan luetteloon ECHA on jättänyt soveltamatta asetuksen (EU) N:o 528/2012 62 ja 63 artiklan sääntöjä, joilla on tarkoitus varmistaa tasavertaiset toimintaedellytykset kantajien kaltaisten yhtiöiden, jotka ovat osallistuneet tehoaineen 1-Propanol tarkistamiseen, ja Sasolin kaltaisten yhtiöiden, jotka eivät ole siihen osallistuneet, välille.