Asia C‑481/14

Jørn Hansson

vastaan

Jungpflanzen Grünewald GmbH

(Oberlandesgericht Düsseldorfin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

”Ennakkoratkaisupyyntö — Teollis- ja tekijänoikeudet — Yhteisön kasvinjalostajanoikeudet — Asetus (EY) N:o 2100/94 — Oikeuksien loukkaaminen — Kohtuullinen palkkio — Aiheutuneen vahingon korvaaminen — Oikeudenkäyntikulut ja oikeudenkäynnin ulkopuolella aiheutuneet menettelykulut”

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 9.6.2016

Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista annetun asetuksen N:o 2100/94 94 artiklaa on tulkittava siten, että siinä loukatun suojatun kasvilajikkeen omistajalle annettu oikeus korvaukseen käsittää kaiken hänelle aiheutuneen vahingon, mutta se ei voi olla perustana kiinteän lisämaksun määräämiselle oikeuden loukkaamisen perusteella tai erityisesti loukkaajan saamien voittojen ja etujen palauttamiselle. Mainitun asetuksen 94 artikla on perustana yhteisön kasvinjalostajanoikeuden haltijan oikeudelle saada vahingonkorvausta, joka kattaa vahingon kokonaisuudessaan, minkä lisäksi se perustuu objektiiviseen perusteeseen eli kattaa yksinomaan vahingon, jota hänelle on aiheutunut oikeuden loukkaamisesta. Näin ollen mainitussa 94 artiklassa ei sallita sitä, että oikeudenloukkaaja tuomittaisiin maksamaan kiinteä lisämaksu oikeuden loukkaamisesta, koska tällainen lisämaksu ei välttämättä vastaa loukatun lajikkeen omistajalle koitunutta vahinkoa, vaikka teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta annetussa direktiivissä 2004/48 ei estetä jäsenvaltioita säätämästä suojaavammista toimenpiteistä. Kyseisessä artiklassa ei sallita sitäkään, että yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien haltija vaatii oikeudenloukkaajan saamien etujen ja voiton palauttamista. Sekä kohtuullinen palkkio että asetuksen N:o 2100/94 94 artiklan 2 kohdan nojalla maksettavan korvauksen määrä on näet vahvistettava vahinkoa kärsineelle aiheutuneen vahingon mukaan eikä oikeudenloukkaajan saaman hyödyn mukaan. (ks. 33, 40–41 ja 43 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)

Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista annetun asetuksen N:o 2100/94 94 artiklan 1 kohdassa olevaa kohtuullisen palkkion käsitettä on tulkittava siten, että se kattaa paitsi tavanomaisen lupamaksun, joka olisi pitänyt suorittaa luvanvaraisen tuotannon osalta, myös kaikki vahingot, jotka liittyvät läheisesti tämän lupamaksun suorittamisen laiminlyöntiin, mahdollisesti mukaan lukien esimerkiksi viivästyskorot. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on määritettävä olosuhteet, jotka edellyttävät kyseisen lupamaksun korotusta, kuitenkin siten, että kukin niistä voidaan ottaa huomioon vain kerran arvioitaessa kohtuullisen palkkion määrää. Tältä osin on niin, että vahvistettaessa sen kohtuullisen palkkion määrää, joka oikeuksien loukkaamisesta on suoritettava, asetuksen N:o 2100/94 14 artiklan 3 kohdassa säädetyn kaltainen luvanvaraisen tuotannon osalta perittävä maksu, joka kyseisillä markkinoilla peritään tavanomaisesta luvasta, on asianmukainen laskentaperuste. Lisäksi tämän lupamaksun suorittamisen laiminlyöntiin läheisesti liittyviin vahinkoihin voivat kuulua viivästyskorot, jotka perustuvat siihen, että tavanomaisesti maksettava lupamaksu on suoritettu myöhässä, erityisesti silloin, jos kyseessä on sopimukseen perustuva sääntö, josta järkevät ja valistuneet sopimuskumppanit olisivat sopineet, siltä osin kuin lähtökohdaksi otettu lupamaksu ei sisällä tällaisia korkoja. (ks. 48 ja 52–54 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)