Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Kantelujen tutkiminen - Asioiden tärkeysjärjestykseen asettaminen komissiossa - Asian tutkintaan liittyvän yhteisön edun huomioon ottaminen - Komission harkintavalta - Velvollisuus perustella päätös asian käsittelyn lopettamisesta - Tuomioistuinvalvonta

(EY:n perustamissopimuksen 190 artikla (josta on tullut EY 253 artikla); neuvoston asetuksen N:o 17 3 artikla)

2. Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Kielto - Ryhmäpoikkeus - Asetus N:o 123/85 - Poikkeuksen peruuttaminen - Komission yksinomaisen toimivallan laajuus - Poikkeuksen peruuttaminen taannehtivin vaikutuksin ei kuulu tähän toimivaltaan

(Neuvoston asetuksen N:o 17 8 artikla; komission asetuksen N:o 123/85 10 artikla ja komission asetuksen N:o 1475/95 8 artikla)

3. Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Kantelujen tutkiminen - Asian tutkintaan liittyvän yhteisön edun arviointi - Sen huomioon ottaminen, että kantelun kohteena olevista menettelytavoista on luovuttu - Edellytykset

(Neuvoston asetuksen N:o 17 3 artikla)

4. Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Kantelujen tutkiminen - Asian tutkintaan liittyvän yhteisön edun arviointi - Sen huomioon ottaminen, että on tehty useita, samanlaisia menettelytapoja koskevia kanteluita - Kaikkien todisteiden arviointi - Hallinnollisten menettelyjen yhdistäminen - Komission harkintavalta

(Neuvoston asetuksen N:o 17 3 artikla)

5. Oikeudenkäyntimenettely - Uusien perusteiden esittäminen käsittelyn kuluessa - Edellytykset - Kanneperusteen laajentaminen - Rajat

(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 48 artiklan 2 kohta)

6. Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Kantelujen tutkiminen - Komission velvollisuudet - Kohtuullisen ajan noudattaminen - Laiminlyönti - Seuraukset - Hylkäävän päätöksen kumoaminen ei kuulu seurauksiin

(Neuvoston asetuksen N:o 17 3 artikla)

Tiivistelmä

1. Kun komissio päättää asettaa asetuksen N:o 17 3 artiklan mukaisesti käsittelemänsä kantelut tärkeysjärjestykseen, se voi paitsi vahvistaa järjestyksen, jonka mukaan kantelut käsitellään, myös hylätä kantelun sillä perusteella, että yhteisön etu ei vaadi asian käsittelyä, paitsi mikäli kantelun kohde kuuluu sen yksinomaiseen toimivaltaan.

Harkintavalta, joka komissiolla tätä varten on, ei ole kuitenkaan rajaton. Komissiota sitoo perusteluvelvollisuus sen kieltäytyessä jatkamasta kantelun käsittelyä, ja perustelujen on oltava riittävän täsmälliset ja yksityiskohtaiset, jotta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on mahdollista tehokkaasti valvoa tapaa, jolla komissio on käyttänyt harkintavaltaansa määritellessään asioiden tärkeysjärjestystä.

Tämä valvonta ei saa johtaa siihen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin korvaa komission yhteisön intressiä koskevan arvioinnin omalla arvioinnillaan, vaan sillä pyritään selvittämään, ettei riidanalainen päätös perustu asiallisesti virheellisiin tosiseikkoihin tai ettei siihen liity oikeudellista virhettä, ilmeistä arviointivirhettä tai harkintavallan väärinkäyttöä.

( ks. 36 ja 42 kohta )

2. Komissiolla ei ole yksinomaista toimivaltaa todeta, että jälleenmyyntisopimus ei vastaa asetuksella N:o 123/85 säädettyjä ryhmäpoikkeuksen edellytyksiä ja että kyseistä asetusta ei näin ollen voida soveltaa kyseiseen sopimukseen. Tämä ei tosin päde toimivaltaan peruuttaa kyseinen ryhmäpoikkeus asetuksen N:o 123/85 10 artiklan mukaisesti. Kyseinen säännös ei kuitenkaan koske ryhmäpoikkeuksen taannehtivaa peruuttamista. Sama pätee asetuksen N:o 1475/95 8 artiklaan, koska asetus N:o 123/85 on korvattu 1.10.1995 lähtien kyseisellä asetuksella. Asetuksen N:o 17 8 artiklaa, jonka mukaan poikkeuksen taannehtiva peruuttaminen on tietyin edellytyksin mahdollista, ei sovelleta ryhmäpoikkeusten vaan yksittäisten poikkeusten peruuttamiseen.

( ks. 38 kohta )

3. Siltä osin kuin on kyse komission suorittamasta yhteisön intressin arvioinnista kilpailuoikeutta koskevan kantelun tutkimiseen, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on selvitettävä erityisesti se, ilmeneekö kantelun käsittelyn lopettamisesta tehdystä päätöksestä, että komissio on verrannut keskenään väitetyn kilpailusääntöjen rikkomisen mahdollista merkitystä yhteismarkkinoiden toiminnalle, sitä todennäköisyyttä, että komissio voi todeta rikkomisen tapahtuneen, ja niiden selvitysten laajuutta, jotka ovat tarpeen, jotta se voisi parhaalla mahdollisella tavalla täyttää tehtävänsä valvoa perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan (joista on tullut EY 81 ja EY 82 artikla) noudattamista.

Komissio ei sille tehtyjä kanteluja tärkeysjärjestykseen asettaessaan voi ennalta rajata käsittelynsä ulkopuolelle tilanteita, jotka sisältyvät sille perustamissopimuksessa osoitettuun tehtävään. Komission on arvioitava kussakin tapauksessa sitä, kuinka vakavia väitetyt kilpailuolosuhteiden loukkaamiset ovat.

Komissio saa arvioidessaan yhteisön intressiä kantelun tutkimiseen ottaa huomioon tarpeen selventää kantelussa tarkoitettuihin toimenpiteisiin liittyvää oikeudellista tilannetta ja määritellä yhteisön kilpailuoikeuden kannalta niiden eri taloudellisten toimijoiden oikeudet ja velvollisuudet, joita toimenpiteet koskevat.

Yhteisön intressi yhteisön kilpailusääntöjen rikkomista koskevan kantelun tutkimiseen ei välttämättä katoa sen vuoksi, että kantelun kohteena olevat menettelytavat on lopetettu. Komission on erityisesti tutkittava, jatkuvatko tällaisen menettelytavan kilpailunvastaiset vaikutukset ja ovatko väitettyjen kilpailusääntöjen rikkomisten vakavuus tai niiden vaikutusten pysyvyys sellaisia, että kanteluun niiden vuoksi liittyy yhteisön intressi.

( ks. 46-47, 50 ja 52 kohta )

4. Silloin kun on arvioitava yhteisön intressiä kantelun tutkimiseen, komissio ei saa tutkia kantelua muista erillään, vaan asianomaisen markkinatilanteen kannalta yleisesti. Se, että samoja taloudellisia toimijoita vastaan on tehty useita, samanlaisia menettelytapoja koskevia kanteluja, kuuluu niihin seikkoihin, jotka komission on otettava huomioon yhteisön intressiä arvioidessaan.

Samoin arvioidessaan todennäköisyyttä kyetä näyttämään kilpailusääntöjen rikkominen toteen ja siihen tarvittavien selvitysten laajuutta komission on otettava huomioon kaikki hallussaan olevat todisteet, eikä se voi tyytyä arvioimaan erikseen kunkin yksittäisen kantelijan esittämää näyttöä ja päätellä, että erikseen tarkasteltuina yhtäkään kanteluista ei ole tuettu riittävin todistein.

Komissiolla ei ole kuitenkaan velvollisuutta yhdistää saman yrityksen menettelytapoja koskevien eri kantelujen tutkintamenettelyjä, koska tutkinnan suorittamistapa kuuluu toimielimen harkintavaltaan. Erityisesti se, että on olemassa useita kanteluja eri ryhmiin kuuluvilta yrityksiltä, kuten moottoriajoneuvojen myynnin yhteydessä riippumattomilta jälleenmyyjiltä, valtakirjan saaneilta välittäjiltä ja jakeluverkostoon kuuluvilta jälleenmyyjiltä, ei merkitse sitä, että komissio ei voisi hylätä niitä kanteluja, jotka vaikuttavat komission käytettävissä olevien tietojen perusteella perusteettomilta tai joihin ei niiden perusteella liity yhteisön intressiä. Tällaisissa tilanteissa sitä, että komissio on käsitellyt nämä kantelut erikseen, ei siten voida sinänsä pitää sääntöjenvastaisena.

( ks. 55-57 kohta )

5. Kantelun tehneen osapuolen ja komission välisessä riita-asiassa, joka on syntynyt sen jälkeen, kun kilpailusääntöjen rikkomista koskevan kantelun käsittely on lopetettu, sitä, että kantelun kohteena oleva yritys esittää huomautuksia komission vastinekirjelmän liitteessä, ei voida pitää uutena seikkana, jonka perusteella työjärjestyksen 48 artiklan 2 kohdan mukainen uuden kanneperusteen esittäminen voitaisiin hyväksyä, kun komissio on etukäteen tiedonannossa ilmoittanut kantelun tehneelle osapuolelle näiden huomautusten olemassaolosta.

( ks. 67 kohta )

6. Vaikka komissiolla on velvollisuus antaa kohtuullisessa ajassa ratkaisu asetuksen N:o 17 3 artiklan mukaisesta kantelusta, tällaisen määräajan ylittyminen, mikäli se näytetään toteen, ei sellaisenaan välttämättä ole peruste kumota kanteen kohteena olevaa päätöstä.

Kilpailusääntöjä sovellettaessa kohtuullisen ajan ylittyminen voi olla kumoamisperuste vain silloin, kun on kyseessä päätös, jossa nämä kilpailusääntöjen rikkomiset on todettu, jos on näytetty toteen, että periaatetta loukkaamalla on heikennetty kyseisten yritysten puolustautumisoikeuksia. Tätä erityistapausta lukuun ottamatta ratkaisun tekemistä kohtuullisessa ajassa koskevan velvoitteen noudattamatta jättäminen ei vaikuta asetuksen N:o 17 mukaisen hallinnollisen menettelyn pätevyyteen.

( ks. 93-94 kohta )