Julkisasiamiehen ratkaisuehdotus Léger 6 päivänä maaliskuuta 1997. - The Queen vastaan Minister for Agriculture, Fisheries and Food, ex parte, National Farmers' Union ym.. - Ennakkoratkaisupyyntö: High Court of Justice, Queen's Bench Division - Yhdistynyt kuningaskunta. - Yhteinen maatalouspolitiikka - Asetus (ETY) N:o 3887/92 - Tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskeva yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä - Soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt - Seuraamusten tulkinta ja pätevyys. - Asia C-354/95.



Oikeustapauskokoelma 1997 sivu I-04559



Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset

1 High Court of Justice, Queen's Bench Division (Yhdistynyt kuningaskunta; jäljempänä High Court) pyytää yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua tiettyjä tukijärjestelmiä koskevan yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 23 päivänä joulukuuta 1992 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3887/92(1) (jäljempänä asetus N:o 3887/92 tai riidanalainen asetus) 9 artiklan tulkinnasta ja pätevyydestä.

Yhteisöjen tuomioistuinta pyydetään olennaisesti harkitsemaan, ovatko sellaisille maataloustuottajille, jotka ilmoittavat tukihakemuksissaan vilpittömässä mielessä maidensa pinta-alan yli 20 prosenttia liian suureksi, määrätyt seuraamukset yhteisön oikeuden mukaisia.

Yhteisön oikeus

2 Asiaa koskeva lainsäädäntö esitetään tässä ratkaisuehdotuksessa tarkoituksellisen suppeasti. Kuhunkin asianomaiseen säädökseen palataan yksityiskohtaisesti High Courtin esittämiin ennakkoratkaisukysymyksiin annettavia vastauksia tutkittaessa.

3 Vuonna 1992 yhteistä maatalouspolitiikkaa uudistettiin perusteellisesti muun muassa siten, että joitakin tukijärjestelmiä luotiin tai muutettiin. Yhteisön lainsäätäjän ensisijaisena tavoitteena oli valvoa yhteisen maatalouspolitiikan rahoituskustannusten kasvua. Lisäksi kyse oli ylituotannon välttämisestä.(2)

4 Edellä määritellyn ensisijaisen tavoitteen saavuttamiseksi yhteisön lainsäätäjä on pyrkinyt korvaamaan aikaisemmat hintatukijärjestelmät, joissa keinotekoisesti korotettuja hintoja pidettiin voimassa interventiotoimien avulla, uusilla järjestelmillä, jotka perustuvat tarjousten valvonnan ja hinnan laskun periaatteisiin, sekä suoraan maataloustuottajille maksettavaan korvaukseen.(3)

5 Ylituotannon välttämiseksi tarkoitettujen toimenpiteiden täytäntöönpano merkitsi korvausten myöntämisperiaatteiden perusteellista muuttamista. Siten vuodesta 1992 peltokasvien viljelytuet eivät liity enää tuotannon määrään vaan hehtaarimäärään, ja korvausten maksaminen edellyttää kesannointia.(4) Lisäksi eläintukien laskemiseksi on vahvistettu laajaperäistämisperusteet.(5)

6 Yhteisön lainsäätäjä otti käyttöön kyseisten tukijärjestelmien toiminnan moitteetonta sujumista varten yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän. Saadakseen nämä tuet maataloustuottajien on noudatettava tiettyjä velvollisuuksia ja muun muassa tehtävä ilmoituksia niistä pinta-aloista, joille haetaan tukea.(6) Tukia koskevan yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän tehokkuus riippuu maataloustuottajien antamien pinta-alatietojen tarkkuudesta. Yhteisön lainsäätäjä on tästä syystä toteuttanut toimenpiteitä virheiden ja väärinkäytösten estämiseksi ja rankaisemiseksi.(7)

7 Kyseessä ovat kahdenlaiset yhteisön säännökset: toisaalta nautaeläimistä maksettavia palkkioita sekä pinta-alaperusteisia korvauksia koskevat erityissäännökset ja toisaalta yleiset säännökset edellä mainittuja tukia koskevan yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä (jäljempänä yhdennetty järjestelmä).

I Nautaeläimiin ja pinta-aloihin sovellettavia tukijärjestelmiä koskevat erityissäännökset

8 Kyseisten tukien myöntäminen edellyttää tiettyjen maankäyttöön liittyvien vaatimusten noudattamista. Erityisesti peltokasvien viljelyyn tai kesannointiin liittyvien korvausten (jäljempänä myös pinta-alatuet) osalta vähimmäispinta-ala on kesannoitava tai käytettävä muuhun kuin elintarviketuotantoon. Samoin eläimistä maksettavien palkkioiden osalta (jäljempänä myös eläintuet) vaaditaan vähimmäisrehualaa eläintä kohti liian intensiivisen laiduntamisen välttämiseksi.

A Nautaeläimiin sovellettava tukijärjestelmä

Neuvoston asetus (ETY) N:o 805/68(8)

9 Asetuksen N:o 805/68, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2066/92, 4 a-4 l artiklassa säädetään eri palkkioiden myöntämisestä, muun muassa sonneista ja emolehmistä annettavasta erityispalkkiosta. Näiden palkkioiden suuruus riippuu niiden eläinten määrästä, joista maataloustuottaja voi saada palkkioita. Muutetun asetuksen N:o 805/68 4 g artiklassa säädetään laajaperäisen tuotannon kannustamiseksi, että erityispalkkion ja emolehmäpalkkion myöntämistä rajoitetaan soveltamalla kunkin tilan eläintiheyttä. Tämä eläintiheys ilmaistaan nautayksikköinä suhteessa kyseisellä tilalla pidettävien eläinten ruokintaan käytettävään rehualaan.

Komission asetus (ETY) N:o 3886/92(9)

10 Tässä asetuksessa vahvistetaan asetuksessa N:o 805/68 säädettyjen palkkiojärjestelmien soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt. Asetuksen N:o 3886/92 42 artiklan 1 kohdassa säädetään, että toimivaltaiset viranomaiset vahvistavat jokaiselle tuottajalle, joka lähettää saman kalenterivuoden aikana asetuksen N:o 3508/92 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun viljelyalatukihakemuksen(10) sekä vähintään yhden erityispalkkiohakemuksen tai emolehmäpalkkiohakemuksen, sen nautayksikkömäärän, joka vastaa sitä eläinmäärää, josta voidaan myöntää palkkio ottaen huomioon tuottajan tilan rehuala.

B Peltokasveihin ja kesantoihin sovellettava tukijärjestelmä

Neuvoston asetus (ETY) N:o 1765/92

11 Tässä asetuksessa vahvistetaan uusi tukijärjestelmä tiettyjen peltokasvien viljelijöille. Vuonna 1992 käyttöön otetun ja markkinointivuodesta 1993/1994 lähtien sovelletun järjestelmän tavoitteina on taata markkinoiden tasapainon edistäminen lähentämällä tiettyjen peltokasvien yhteisön hintoja maailmanmarkkinahintoihin, korvata virallisten hintojen laskun aiheuttama tulonmenetys näiden tuotteiden viljelijöille maksettavalla korvauksella ja välttää ylituotantoa. Tämän uuden järjestelmän mukaan tukeen oikeutettuna alana pidetään siis ainoastaan alaa, joka on varattu peltokasvien viljelyyn tai johon on sovellettu julkisesti rahoitettua kesannointijärjestelmää.(11)$

12 Korvausten määrässä on otettava huomioon rakenteelliset erityispiirteet, jotka vaikuttavat peltokasvien viljelyn tuotoksiin.(12)

13 Asetuksessa säädetään kahdesta järjestelmästä: "yleinen järjestelmä" kaikille tuottajille ja "yksinkertaistettu järjestelmä" ainoastaan pientuottajille.(13)

14 Yleisen järjestelmän osalta(14) yhteisön lainsäätäjän tahto tehdä korvausten maksu määrätyn peltoalan ehdottomasta kesannointivelvoitteesta riippuvaiseksi on ilmaistu selvästi asetuksen N:o 1765/92 johdanto-osassa seuraavasti:

"saadakseen yleisen järjestelmän perusteella maksettavan korvauksen tuottajien on kesannoitava ennalta määrätty prosentuaalinen osuus peltoalastaan - - ";(15) "kesannointivelvoitteeksi olisi aluksi määrättävä 15 prosenttia sen tilan peltoalasta, jolle korvaushakemukset on tehty - - ".(16)

15 Asetuksen N:o 1765/92 I osasto koskee korvauksia. Sen 2 artiklassa vahvistetaan näiden korvausten myöntämistä koskevat yleiset säännöt; siinä säädetään muun muassa siitä, että saman alan perusteella ei voi saada peltokasvien viljelyalalle tai kesantoalalle myönnettäviä tukia ja asetuksessa N:o 805/68 tarkoitettuja nautaeläimistä maksettavia palkkioita. Lisäksi siinä täsmennetään, että yleisen järjestelmän mukaisten korvausten saamiseksi on noudatettava asetuksen N:o 1765/92 7 artiklassa säädettyjä velvoitteita. Tämä artikla koskee ainoastaan kesantoaloihin sovellettavia sääntöjä.

16 Asetuksen N:o 1765/92 4-6 artiklassa vahvistetaan korvausten laskentaperusteet, jotka vaihtelevat kyseisen peltokasvilajin mukaan.

17 Järjestelmän perustana on kesannointi. Sillä on siten kaksi erillistä tehtävää: yhtäältä se antaa samalla tavalla kuin viljely oikeuden korvaukseen,(17) ja toisaalta maataloustuottajan oikeus saada peltokasvien viljelytukea edellyttää kesannointia.

II Yleiset säännökset tukijärjestelmien soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä

18 Mainittujen tukijärjestelmien hallinnon yksinkertaistamiseksi(18) ja petosten välttämiseksi(19) asetuksilla N:o 3508/92 ja N:o 3887/92 otettiin käyttöön muun muassa käsiteltävässä asiassa kyseessä olevia tukia koskeva yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä.

19 Kyseisten tukijärjestelmien hallinnon yksinkertaistamiseen, joka on uuden järjestelmän ensisijainen tavoite, pitäisi päästä luomalla kaikkia pinta-alaperusteisia tukihakemuksia koskeva yhdennetty järjestelmä.(20)

20 Yhteisön lainsäätäjän ilmaisema toinen tavoite eli petosten estäminen tehokkaasti olisi varmistettava ottamalla käyttöön porrastettu seuraamusjärjestelmä.(21)

Neuvoston asetus (ETY) N:o 3508/92

21 Tätä asetusta sovelletaan muun muassa asetuksella N:o 1765/92 toteutettuun tiettyjen peltokasvien viljelijöiden tukijärjestelmään ja asetuksella N:o 805/68 toteutettuun naudanlihantuottajia koskevaan palkkiojärjestelmään. Asetuksen 6 artiklassa säädetään, että saadakseen oikeuden yhden tai useamman yhteisön järjestelmän etuihin kunkin tuottajan on tehtävä kultakin vuodelta pinta-alatukihakemus, jossa ilmoitetaan viljelylohkot, mukaan lukien rehualat, viljelystä poistetut lohkot ja kesannointialat.

22 Tämä asetuksen 12 artiklassa säädetään, että komissio päättää sen soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä.

23 Riidanalaisella asetuksella täytetään tämä edellytys.

Komission asetus (ETY) N:o 3887/92

24 Tässä asetuksessa määritellään tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevan yhdennetyn järjestelmän soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt. Sen tarkoituksena on ensi sijassa mahdollistaa yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen tehokas täytäntöönpano ja erityisesti ratkaista uudistuksen yhteydessä perustettuihin useisiin pinta-alaperusteisiin tukijärjestelmiin liittyvät hallinnolliset ongelmat.(22) Yhteisön lainsäätäjä on myös todennut, että tämän tavoitteen saavuttamiseksi on toteutettava erityisiä toimenpiteitä ja erityisesti annettava säädöksiä väärinkäytösten ja petosten estämiseksi ja rankaisemiseksi tehokkaasti järjestelmien erityispiirteet huomioon ottaen.

25 Asetuksen N:o 3887/92 4 artiklassa vahvistetaan kaikkia pinta-alatukihakemuksia koskevat vaatimukset. Artiklan 1 kohdassa säädetään siten, että pinta-alatukihakemuksessa on oltava tuottajan tunnistetiedot, tiedot, joiden on mahdollistettava kaikkien tilan viljelylohkojen, niiden pinta-alan, sijainnin ja käytön(23) tunnistus sekä tarvittaessa tieto siitä, onko kyse kastellusta lohkosta, ja tieto kyseisestä tukijärjestelmästä ja tuottajan ilmoitus siitä, että tämä on saanut tietoonsa kyseisten tukien myöntämistä koskevat edellytykset. Artiklan 2 kohdassa täsmennetään, millä edellytyksillä näin tehtyjä ilmoituksia voidaan pätevästi muuttaa. Kyseisen 4 artiklan 4 kohdassa säädetään, että muita tuotteita kuin elintarvikkeita koskevassa tuotantojärjestelmässä säädetty kesannointi-ilmoitus ja viljelyilmoitus on jätettävä pinta-alatukea koskevan hakemuksen kanssa tai osana sitä.

26 Asetuksen 5 artiklassa vahvistetaan kaikkia eläintukihakemuksia koskevat vaatimukset.

27 Asetuksen N:o 3887/92 IV osastossa(24) on tukien ja palkkioiden myöntämistä koskevien edellytysten noudattamisen valvontaa koskevat säännöt.

28 Asetuksen N:o 3887/92 6 artiklan 1 kohdassa täsmennetään, että hallinnolliset ja paikalla tehtävät tarkastukset on tehtävä siten, että varmistetaan tukien ja palkkioiden myöntämistä koskevien edellytysten noudattaminen.

29 Riidanalaisen asetuksen 9 artiklassa (jäljempänä myös riidanalainen säännös), johon palataan yksityiskohtaisesti jäljempänä, on useita suoraan toisiinsa liittyviä säännöksiä, joissa vahvistetaan korvauksen perusteena olevan pinta-alan määrittämiseen sovellettavat säännöt silloin, kun pinta-alatukihakemuksessa ilmoitettu ja toimivaltaisten kansallisten viranomaisten suorittamassa tarkastuksessa määritetty kesantoala poikkeavat toisistaan.

Komission asetukset (EY) N:o 229/95(25) ja (EY) N:o 1648/95(26)

30 Asetuksen N:o 3887/92 9 artiklaa on muutettu useaan kertaan.

31 Ensimmäinen muutos pantiin täytäntöön asetuksella N:o 229/95. Riidanalaisen asetuksen 9 artiklan 4 kohta korvattiin uudella 4 kohdan a ja b alakohdalla.

32 Yhteisön lainsäätäjän tarkoituksena on ollut tällä ensimmäisellä uudistuksella erityisesti "täsmen[tää] peltokasvien tuottajien korvauksiin oikeutetun enimmäispinta-alan laskentamenetelmä, jos pellonpoisto ei ole riittävä, ja sää[tää] tarkistuksista suhteessa eri viljelmiin".(27)

33 Tämän jälkeen asetuksella N:o 1648/95 muutettiin riidanalaisen asetuksen 9 artiklan 2 ja 4 kohtaa.

34 Kuten asetuksen N:o 1648/95 neljännestä perustelukappaleesta ilmenee, tällä oli tarkoitus muuttaa peltokasvien viljelijöihin kohdistuvia seuraamuksia silloin, kun ne ovat erehtyneet vilpittömässä mielessä kesantoalailmoituksissaan:

"pinta-alaa ja eläinmääriä koskevien seuraamusten yksinkertaistamisen vuoksi olisi muutettava niiden soveltamista koskevia säännöksiä; seuraamuksia on aiheellista muuttaa, koska viljelykäytöstä poistamista koskevia sääntöjä on muutettu komission asetuksen (ETY) N:o 3887/92, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 229/95, hyväksymisen myötä, erityisesti niiden sääntöjen hyväksymisen myötä, joilla mahdollistetaan viljelykäytöstä poistamista koskevan velvoitteen siirto tuottajalta toiselle, sekä vapaaehtoisen viljelykäytöstä poistamisen hyväksymisen myötä".(28)

35 Tämä tavoite toteutettiin säätämällä 4 kohdan a alakohta, jota käsitellään jäljempänä yksityiskohtaisesti.

36 Asetuksella N:o 1648/95 annetuilla uusilla säännöksillä lievennetään aikaisempien hallinnollisten seuraamusten sisältöä.(29)

Ennakkoratkaisuasian tosiseikat ja käsittelyn vaiheet

37 National Farmers' Union (jäljempänä NFU tai pääasian kantaja) on Englannin ja Walesin maataloustuottajien kansallinen ammattiyhdistys. Minister for Agriculture, Fisheries and Food (jäljempänä MAFF) on määrännyt pinta-alatukihakemuksissaan vilpittömässä mielessä virheitä tehneille tuottajille seuraamuksia, joista on tehty lukuisia valituksia, minkä jälkeen NFU ja 120 tällaista tuottajaa ovat saattaneet High Courtin käsiteltäväksi sen, kuinka MAFF on soveltanut asetuksen N:o 3887/92 9 artiklaa.

38 Ennakkoratkaisupyynnön tehneen tuomioistuimen mukaan MAFF ei kyseisen artiklan mukaisesti myönnä mitään kesantoihin tai peltokasvien viljelyyn perustuvaa tukea silloin, kun tarkastuksessa määritetty kesantoala on pienempi kuin ilmoitettu kesantoala, siten että niiden välinen erotus on yli 20 prosenttia. Ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee lisäksi, että pääasia koskee ainoastaan sellaisia tuottajia, jotka ovat tehneet tämän kaltaisen virheen täysin vilpittömässä mielessä. Tuottajille, joille on määrätty seuraamuksia, on aiheutunut vakavia taloudellisia ongelmia tämän tulkinnan vuoksi.

39 Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ilmoittivat 22.2.1995 päivätyllä kirjeellään komissiolle, että ne pitävät peltokasveihin perustuvien kaikkien maksujen epäämistä väärinkäytösten vakavuuteen nähden suhteettomana seuraamuksena. Komissio vastasi, että tällaiset seuraamukset eivät ole liian ankaria, ja lisäsi laatineensa ehdotuksen asetuksen muuttamiseksi, jotta tuottajat voisivat saada peltokasvien viljelystä korvausta tosiasiallisesti määritetyn kesantoalan perusteella.(30)

40 High Court katsoi tarvitsevansa asian ratkaisemiseksi tietoja siitä, kuinka kyseistä yhteisön säännöstöä oli tulkittava ja pätevyyttä arvioitava, joten se päätti esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat viisi ennakkoratkaisukysymystä:

Ennakkoratkaisukysymykset

"1) Onko komission asetuksen (ETY) N:o 3887/92 9 artiklan 2-4 kohtaa (ennen asetuksen N:o 1648/95 voimaantuloa) tulkittava siten, että kaikki pinta-alaperusteiset tuet evätään maataloustuottajilta, joiden tosiasiallisesti määritetty kesantoala on pienempi kuin tukihakemuksessa ilmoitettu kesantoala, siten että niiden välinen erotus on yli 20 prosenttia, vaikka väärää ilmoitusta ei ole tehty tahallisesti tai vakavan laiminlyönnin johdosta?

2) Onko komission asetuksen N:o 3887/92 9 artiklan 2-4 kohtaa (ennen asetuksen N:o 1648/95 voimaantuloa) tulkittava siten, että niiltä maataloustuottajilta, joiden tosiasiallisesti määritetty rehuala on pienempi kuin tukihakemuksessa ilmoitettu rehuala, siten että niiden välinen erotus on yli 20 prosenttia, evätään kaikki nautaeläimistä saatavat palkkiot, vaikka väärää ilmoitusta ei ole tehty tahallisesti tai vakavan laiminlyönnin johdosta?

3) Jos ensimmäiseen ja/tai toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko komission asetuksen N:o 3887/92 9 artiklan 2-4 kohta (ennen asetuksen N:o 1648/95 voimaantuloa) kokonaan tai osittain pätemätön jonkin yhteisön oikeuden periaatteen kuten oikeusvarmuuden periaatteen, syrjintäkiellon periaatteen ja/tai suhteellisuusperiaatteen loukkaamisen perusteella?

4) Jos ensimmäiseen ja/tai toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, miten on tulkittava komission asetuksen N:o 3887/92 9 artiklan 2-4 kohtaa (ennen asetuksen N:o 1648/95 voimaantuloa)?

5) Riippumatta esitettyihin kysymyksiin 1-4 annettavista vastauksista voidaanko komission asetuksessa N:o 3887/92 pätevästi ja lainmukaisesti määrätä erityisen pinta-alaperusteisen tuen menettämisestä kokonaisuudessaan sellaisen maataloustuottajan osalta, jonka tosiasiallisesti määritetty pinta-ala on pienempi kuin tukihakemuksessa ilmoitettu pinta-ala, siten että niiden välinen erotus on yli 20 prosenttia, vaikka väärää ilmoitusta ei ole tehty tahallisesti tai vakavan laiminlyönnin johdosta?"

Vastaukset ennakkoratkaisukysymyksiin

I Ensimmäinen kysymys

41 Ensimmäinen ennakkoratkaisukysymys koskee asetuksen N:o 3887/92 9 artiklan 2-4 kohdan tulkintaa, luettuna yhdessä peltokasveihin ja kesantoihin sovellettavia tukijärjestelmiä koskevien säännösten kanssa, ennen asetuksen N:o 1648/95 voimaantuloa.

42 Kansallinen tuomioistuin haluaa olennaisesti tietää, voidaanko tämän säännöksen katsoa tarkoittavan sitä, että sen perusteella voidaan evätä kaikki peltokasvien viljelyalaan perustuvat korvaukset tuottajilta, joiden toimivaltaisten viranomaisten suorittamassa tarkastuksessa tosiasiallisesti määritetty kesantoala on pienempi kuin tukihakemuksessa ilmoitettu kesantoala, siten että niiden välinen erotus on yli 20 prosenttia, vaikka väärää ilmoitusta ei ole tehty tahallisesti tai vakavan laiminlyönnin johdosta.

43 Kansallinen tuomioistuin rajoittaa ennakkoratkaisupyyntönsä nimenomaisesti asetuksen N:o 3887/92 alkuperäisessä versiossa säädettyyn järjestelmään ennen asetuksilla N:o 229/95 ja N:o 1648/95 tehtyjä muutoksia. On kuitenkin huomattava, että asetus N:o 2988/95(31) tuli voimaan ennakkoratkaisupyynnön jälkeen.

44 Yhteisöjen tuomioistuin on saanut tutkittavakseen osapuolten kirjalliset huomautukset tämän uudistuksen vaikutuksesta ennakkoratkaisukysymyksiin annettaviin vastauksiin. Vaikka kaikki osapuolet ovat yhtä mieltä siitä, että tässä uudistuksessa säädetään kansallisen tuomioistuimen ensimmäisessä ennakkoratkaisukysymyksessään esiin tuomasta ongelmasta, käsitykset eroavat sitä vastoin siinä, soveltuuko tämä uudistus taannehtivasti High Courtissa vireillä olevaan asiaan.

45 Tähän kysymykseen on löydettävä ratkaisu. Tutkimalla muutettuja säädöksiä voitaisiin todeta seikkoja, joista on hyötyä kansalliselle tuomioistuimelle sen ratkaistessa asiaa. Minun on kuitenkin myös vastattava kysymykseen sellaisena kuin se on muotoiltu ennakkoratkaisupyynnössä, koska kansalliselta tuomioistuimelta ei ole kysytty tämän uudistuksen merkityksestä asian ratkaisemiselle ja koska kansallisen tuomioistuimen asiana on arvioida yhteisöjen tuomioistuimelle esittämänsä kysymyksen sopivuutta ja sen merkitystä;(32) näin on sitä suuremmalla syyllä, kun kansallisen tuomioistuimen toimivaltaa tässä asiassa ei tiedetä täsmällisesti (vastuu- vai laillisuuskysymys).$

46 Käsittelen aivan aluksi tätä ensimmäistä kysymystä, sellaisena kuin kansallinen tuomioistuin on sen laatinut, ennen kuin tutkin vuoden 1995 asetuksilla toteutettuja muutoksia.

A Asetuksen N:o 3887/92 9 artiklan 2-4 kohdan tulkinta ennen asetuksen N:o 1648/95 voimaantuloa

47 Aluksi on syytä täsmentää asetuksen N:o 3887/92 9 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan sanamuotoa. On riidatonta, että tämän alakohdan alkuperäisessä englanninkielisessä versiossa on virhe ja että sitä on syytä lukea muissa kieliversioissa käytetyn sanamuodon mukaisesti. Tätä säännöstä on siis luettava niin, että siinä tarkoitetaan "1-3" eikä "1 ja 3 kohdan soveltamiseksi - - määritettyjä aloja - - ". Tämä virhe on toisaalta korjattu asetuksella N:o 229/95, ja siitä lähtien englanninkielinen versio on muiden kieliversioiden mukainen.

48 Asetuksen 9 artikla kuuluu seuraavasti:

"1. Jos todetaan, että tosiasiallisesti määritetty pinta-ala on suurempi kuin pinta-alatukihakemuksessa ilmoitettu pinta-ala, tuen määrän laskemisessa otetaan huomioon ilmoitettu pinta-ala.

2. Jos todetaan, että pinta-alatukihakemuksessa ilmoitettu pinta-ala on suurempi kuin määritetty pinta-ala, tuen määrä lasketaan tarkastuksessa tosiasiallisesti määritetyn pinta-alan perusteella. Ylivoimaista estettä lukuun ottamatta, tosiasiallisesti määritetystä pinta-alasta vähennetään kuitenkin:

- todettu ylitys kaksinkertaisena, jos se on enemmän kuin 2 prosenttia tai 2 hehtaaria enintään 10 prosenttia määritetystä pinta-alasta,

- 30 prosenttia, jos todettu ylitys on enemmän kuin 10 prosenttia ja enintään 20 prosenttia määritetystä pinta-alasta.

Jos todettu ylitys on enemmän kuin 20 prosenttia määritetystä pinta-alasta, pinta-alaperusteista tukea ei myönnetä.

Kuitenkin, jos kysymyksessä on tahallisesti tai vakavan laiminlyönnin johdosta tehty väärä ilmoitus:

- asianomainen tuottaja menettää oikeutensa kyseisen tukijärjestelmän etuihin kuluvana kalenterivuonna

ja

- jos väärä ilmoitus on tehty tahallisesti, tuottajalla ei ole oikeutta asetuksen (ETY) N:o 3508/92 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tukijärjestelmän etuihin seuraavana kalenterivuonna sellaisen pinta-alan osalta, joka on saman suuruinen kuin pinta-ala, jota koskeva tukihakemus on hylätty.

Edellä tarkoitettuja vähennyksiä ei sovelleta, jos tuottaja todistaa pinta-alan määrityksen perustuneen toimivaltaisen viranomaisen hyväksymiin tietoihin.

Muiden tuotteiden kuin elintarvikkeiden valmistukseen käytettävien raaka-aineiden tuottamista varten kesannoituja lohkoja, joiden osalta tuottaja ei ole täyttänyt kaikkia velvollisuuksiaan, pidetään aloina, joita ei ole löydetty tämän artiklan soveltamiseksi tehdyn tarkastuksen yhteydessä.

Tässä artiklassa 'määritetyllä alalla' tarkoitetaan alaa, jonka osalta kaikkia säädettyjä edellytyksiä on noudatettu,

3. Edellä 1 ja 2 kohdan soveltamiseksi otetaan huomioon ainoastaan ja erikseen ne rehualat, kesantoalat ja eri peltokasvien viljelyalat, joihin sovelletaan eri tukien määrää.

4. Tämän artiklan 1-3 kohdan soveltamiseksi tuen laskemista varten määritettyjä aloja käytetään:

- pellonpoiston puitteissa peltokasvien tuottajien korvauksiin oikeutetun enimmäispinta-alan laskemiseksi,

- asetuksen (ETY) N:o 805/68 4 g ja 4 h artiklassa tarkoitettujen palkkioita koskevien rajojen ja tasaushyvityksen laskemiseen.

Kuitenkin 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa peltokasvien tuottajien korvauksiin oikeutettu enimmäispinta-ala on laskettava tosiasiallisesti määritetyn pellonpoistoalan perusteella.

- - "

49 Jotta kansallisessa tuomioistuimessa esille tullut ongelma voitaisiin ymmärtää, sitä on tarpeen havainnollistaa muutamalla sanalla.

50 Viljelijän, joka haluaa saada asetuksessa N:o 1765/92(33) säädetyn yleisen tukijärjestelmän nojalla tietyn peltokasvin viljelyyn perustuvaa tukea (tai korvausta), on ilmoitettava asetuksen N:o 3887/92 4 artiklan 1 kohdan säännösten mukaisesti sen (tai niiden) viljelylohko(je)n pinta-ala, jo(i)lle haetaan pinta-alatukea, sekä kyseis(t)en viljelylohko(je)n sijainti ja käyttö. Lisäksi asetuksen N:o 3887/92 4 artiklan 4 kohdan mukaan on ilmoitettava kyseisten peltokasvien viljelystä maksettavien korvausten määrittämistä varten välttämätön kesantoala. Ilmoitettuihin pinta-aloihin liittyvät virheet voivat koskea pelto-kasvien viljelyalaa tai kesantoalaa taikka molempia. Kyse on siis siitä, miten vilpittömässä mielessä tehty virhe kesantoilmoituksessa, silloin kun tarkastuksessa määritetty kesantoala on yli 20 prosenttia pienempi kuin ilmoitettu kesantoala, vaikuttaa peltokasvien pinta-alatuen laskentaan. On hyvä palauttaa mieleen, että tämä maataloustuottaja voi hakea korvausta myös siitä kesantoalasta, jonka se on ollut velvollinen kesannoimaan.(34)

51 Kansallinen tuomioistuin haluaa tietää, onko asetuksen N:o 3887/92 9 artiklan 2 kohdan toista alakohtaa, jossa - palauttaaksemme sen mieleen - säädetään, että "jos todettu ylitys on enemmän kuin 20 prosenttia määritetystä pinta-alasta, pinta-alaperusteista tukea ei myönnetä", tulkittava edellä selostetussa tosiasiallisessa tilanteessa siten, että maataloustuottaja menettää oikeuden paitsi kesantotukeen, myös hakemaansa peltokasvien viljelytukeen.$

52 Komissio ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus katsovat, että kysymykseen on vastattava myöntävästi. Niiden mukaan ilmoitetun kesantoalan ja tarkastuksessa määritetyn kesantoalan välillä todettu yli 20 prosentin ero merkitsee samaa kuin jos todettaisiin, että mitään pinta-alaa ei ole. Kesantoalailmoituksessa tehty virhe vaikuttaisi paitsi kesantotukijärjestelmään, myös maataloustuottajan hakeman peltokasvien viljelytuen järjestelmään. Komissio ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus perustavat tulkintansa riidanalaisella 9 artiklalla tavoiteltuihin päämääriin ja tämän säännöksen sanamuotoon sen lainsäädännöllisessä asiayhteydessä.

53 NFU ei ole samaa mieltä. Se katsoo, että tällainen tulkinta aiheuttaisi äärimmäisen vakavia, epäoikeudenmukaisia ja kohtuuttomia seurauksia niille maataloustuottajille, jotka ovat erehtyneet vilpittömässä mielessä. NFU ehdottaa toisenlaista tulkintaa, jonka mukaan tällaisen virheen ankaria seuraamuksia (kyseisten kesantotukien ja peltokasvien viljelytukien menettäminen) voidaan rajoittaa. Olisi sovellettava sääntöä, jonka mukaan peltokasvien tuottajien korvauksiin oikeutettu enimmäispinta-ala lasketaan tosiasiallisesti määritetyn pinta-alan ja eri viljelykasvien mukaisessa suhteessa. NFU lisää, että määritetty pinta-ala tarkoittaa tarkastuksessa tosiasiallisesti tarkastettua pinta-alaa siten, että asetuksen N:o 3887/92 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja seuraamuksia ei oteta huomioon.

54 Mielestäni NFU lisää säännökseen sellaisia seikkoja, joita siihen ei sisälly. Sitä vastoin komission ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen kannattama tulkinta vaikuttaa oikealta kolmesta olennaisesta syystä.

55 Ensinnäkin tämän säännöksen eri kohtiin sisältyvien seikkojen johdonmukainen esitys puoltaa tätä väitettä. Tarkastelen seuraavaksi tätä artiklaa.

56 Asetuksen 9 artiklan 3 kohdassa täsmennetään, että korvauksiin oikeutetun pinta-alan (viittaus 9 artiklan 1 ja 2 kohtaan) laskemiseksi otetaan huomioon ainoastaan ja erikseen ne rehualat, kesantoalat ja eri peltokasvien viljelyalat, joihin sovelletaan eri tukien määrää.

57 Siten edellä esitetyssä esimerkissäni(35) maataloustuottajan on ilmoitettava kesantoalansa ja viljelyalansa erikseen ja täsmennettävä erityisesti, mitä peltokasveja viljellään, ja tämän jälkeen ilmoitettujen tietojen täsmällisyys tarkistetaan erikseen.

58 Asetuksen 9 artiklan 2 kohdassa määritellään säännöt, joiden perusteella voidaan vahvistaa tuen laskemisessa huomioon otettava pinta-ala (korvaukseen oikeutetun pinta-alan määrittäminen) silloin, kun pinta-alatukihakemuksessa ilmoitettu pinta-ala on suurempi kuin tarkastuksessa tosiasiallisesti määritetty pinta-ala.

59 Tällaisissa tilanteissa tuen laskennassa otetaan pääsääntöisesti(36) huomioon tutkimuksissa tai tarkastuksissa tosiasiallisesti määritetty pinta-ala.

60 Artiklassa säädetään kahdenlaisista poikkeuksista, jotka on ilmaistu sanalla "kuitenkin", jotta ilmoittajan vilpitön tai vilpillinen mieli voidaan ottaa huomioon.(37)

61 Ensimmäiset poikkeukset käsittävät kolme seuraamusta(38) ja koskevat ainoastaan tilannetta, jossa ilmoittaja erehtyy vilpittömässä mielessä. Tässä tilanteessa virheen suuruus otetaan huomioon. Näin ollen korvaukseen oikeutettu pinta-ala vahvistetaan seuraavan laskentaperusteen mukaisesti:

- todellisen pinta-alan määrittäminen tarkastuksessa;

- tämän pinta-alan ja tukihakemuksessa ilmoitetun pinta-alan välisen erotuksen laskeminen;

- asetuksen N:o 3887/92 9 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan toisen virkkeen ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa olevien säännösten mukaisen seuraamuksen määrittäminen.

Jotta virhe ei estä korvaukseen oikeutetun pinta-alan määrittämistä eikä oikeutta tuen saamiseen, erotuksen on oltava kolmen ja 20 prosentin välillä. Jos erotus on yli 20 prosenttia, mitään korvaukseen oikeutettua pinta-alaa ei voida laskea, koska seuraamus käsittää pinta-alaperusteisen tuen menettämisen.(39) Toisin sanoen erotuksella, joka on enemmän kuin 20 prosenttia, on samat seuraukset kuin jos pinta-alaa ei ole lainkaan.

62 Palatakseni aikaisempaan esimerkkiini,(40) koska maataloustuottaja on erehtynyt kesantoilmoituksessaan yli 20 prosentilla, sen katsotaan jättäneen maansa kokonaan kesannoimatta. Koska tätä tietoa tarvitaan peltokasvien viljelytukeen oikeutetun pinta-alan laskemisessa, maataloustuottajalle ei voida myöntää tätä tukea, kun tätä tukeen oikeutettua pinta-alaa ei voida määrittää. Tämän vuoksi tuottaja menettää oikeutensa erityiseen peltokasvien viljelytukeen ja vastaavaan kesannointitukeen, vaikka hän on erehtynyt vilpittömässä mielessä yli 20 prosentilla ainoastaan kesantoalasta. Kesannointivelvoitteen kaksi erillistä tehtävää on siten täysin havainnollistettu.(41)

63 Toiset poikkeukset käsittävät kaksi seuraamusta ja koskevat ainoastaan tilanteita, joissa ilmoittaja tekee väärän ilmoituksen tahallisesti tai vakavan laiminlyönnin johdosta.(42)

- Jos maataloustuottaja tekee väärän ilmoituksen vakavan laiminlyönnin johdosta, seuraamus käsittää oikeuden menettämisen kyseisen tukijärjestelmän etuihin kuluvana kalenterivuonna,(43) tarkastuksessa määritetyn pinta-alan ja ilmoitetun pinta-alan välisestä erotuksesta riippumatta;

- sen sijaan jos väärä ilmoitus tehdään tahallisesti, määrätään samantyyppinen seuraamus kuin vakavan laiminlyönnin johdosta määrättävä seuraamus ja lisäksi määrätään menettämään oikeus yhdennetyn tukijärjestelmän etuihin seuraavana kalenterivuonna sellaisen pinta-alan osalta, joka on saman suuruinen kuin se pinta-ala, jota koskeva tukihakemus on hylätty (toisin sanoen ilmoitettu pinta-ala).(44)

64 Asetuksen 9 artiklan 4 kohdassa määritellään tuen laskentaperuste sitä varten, että ilmoitetun pinta-alan ja tarkastuksessa määritetyn pinta-alan todetaan poikkeavan toisistaan.

65 Säännöksen ensimmäisen alakohdan ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa vahvistetaan pääsääntö: 1-3 kohdassa määritetyt pinta-alat on otettava huomioon tukea laskettaessa. Asetuksen N:o 3887/92 9 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa olevia säännöksiä on luettava samanaikaisesti 9 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisen virkkeen kanssa, joihin sisältyvät korvaukseen oikeutetun pinta-alan määrittämistä koskevat periaatteet silloin, kun ilmoitettu pinta-ala ja määritetty pinta-ala poikkeavat toisistaan.

66 Säännöksen toinen alakohta esitetään jälleen sanalla "kuitenkin" ilmaistuna poikkeuksena pääsäännöstä. Siinä vahvistetaan tuen laskentaperusteet ainoastaan niissä tilanteissa, joissa vilpittömässä mielessä tehdystä virheestä johtuva erotus on kolmen ja 20 prosentin välillä. Näitä säännöksiä on luettava samanaikaisesti 9 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan toisen virkkeen ensimmäisen ja toisen luetelmakohdan kanssa. Tähän säännökseen sisältyvällä ilmaisulla kesantojen "tosiasiallisesti määritetty pinta-ala" tarkoitetaan tarkastuksessa määritettyä pinta-alaa, sen jälkeen kun 9 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan toisen virkkeen ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa tarkoitetut seuraamukset on määrätty; muussa tapauksessa viittauksella näihin säännöksiin, joissa käsitellään seuraamusten määräämisen jälkeen vahvistettavaa korvaukseen oikeutettua pinta-alaa, ei olisi mitään merkitystä.

67 Muiden virhetilanteiden (vilpittömässä mielessä tehty virhe, joka koskee yli 20:tä prosenttia, vakava laiminlyönti, tahallisesti tehty väärä ilmoitus) osalta ei ole mitään säännöksiä, koska näissä tilanteissa sovelletaan 9 artiklan 2 kohdan toista ja kolmatta alakohtaa. Tukea ei tarvitse laskea, koska tukeen oikeutettua pinta-alaa ei voida määrittää.

68 Toinen peruste, joka puoltaa komission ja Yhdistyneen kuningaskunnan kannattamaa tulkintaa, liittyy asetuksella N:o 1648/95 tavoiteltuun päämäärään.

69 Asetuksella N:o 1648/95 toteutetun uudistuksen tarkoituksena on muuttaa peltokasvien tuottajille määrättäviä seuraamuksia silloin, kun ne ovat erehtyneet kesantoalailmoituksissaan vilpittömässä mielessä:

"pinta-alaa ja eläinmääriä koskevien seuraamusten yksinkertaistamisen vuoksi olisi muutettava niiden soveltamista koskevia säännöksiä; seuraamuksia on aiheellista muuttaa, koska viljelykäytöstä poistamista koskevia sääntöjä on muutettu komission asetuksen (ETY) N:o 3887/92, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 229/95, hyväksymisen myötä, erityisesti niiden sääntöjen hyväksymisen myötä, joilla mahdollistetaan viljelykäytöstä poistamista koskevan velvoitteen siirto tuottajalta toiselle, sekä vapaaehtoisen viljelykäytöstä poistamisen hyväksymisen myötä - - ".(45)

70 Riidanalaisen asetuksen 9 artiklan 4 kohdan a alakohdan toinen luetelmakohta on siten muutettu asetuksella N:o 1648/95 seuraavasti:

"Peltokasvien tuottajien korvauksiin oikeutettu enimmäispinta-ala on laskettava tosiasiallisesti määritetyn viljelykäytöstä poistetun alan perusteella ja eri viljelykasvien mukaisessa suhteessa."

71 Asetuksen N:o 3887/92 9 artiklan 2-4 kohdan alkuperäistä versiota koskeva NFU:n esittämä tulkinta(46) on kaikilta osin täysin uuden säännöksen sisällön mukainen. Jos noudatettaisiin NFU:n tulkintaa, asetuksella N:o 1648/95 toteutettua uudistusta pidettäisiin tarpeettomana.

72 Asetuksen 9 artiklaan tehty muutos riittää vahvistamaan sen, että ennen asetuksen N:o 1648/95 voimaantuloa, silloin kun tukihakemuksessa ilmoitettu kesantoala oli yli 20 prosenttia suurempi kuin tarkastuksessa määritetty kesantoala, kesantoalaa ei ollut mitenkään määritetty ja että tämän vuoksi kyseiset tuottajat eivät saaneet korvauksia eri viljelykasvien mukaisessa suhteessa.

73 Lopuksi riidanalaisen asetuksen 9 artiklan 2-4 kohdalla pyritään saavuttamaan yhteisön lainsäätäjän vahvistamat tavoitteet(47) varmistamalla, että peltokasvien viljelyyn perustuvien korvausten myöntämisedellytyksenä olevaa tiettyä pinta-alaa koskevaa kesannointivelvoitetta(48) ja viljelylohkojen ilmoitusvelvoitetta noudatetaan ja että näihin velvoitteisiin liittyviä väärinkäytöksiä ja petoksia vältetään.(49)

74 Kaikilla edellä esitetyillä perusteilla ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa myöntävästi ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen, sellaisena kuin kansallinen tuomioistuin on sen laatinut.

B Asetuksen N:o 3887/92 9 artiklan 2-4 kohdan tulkinta asetuksen N:o 1648/95 voimaantulon jälkeen

75 Riidanalaisen asetuksen 9 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan toisen virkkeen ensimmäistä ja toista luetelmakohtaa sekä kyseisen artiklan 4 kohdan a alakohtaa muutettiin vuoden 1995 asetuksilla(50) seuraavasti:

"2. - todettu ylitys kaksinkertaisena, jos se on enemmän kuin 3 prosenttia tai 2 hehtaaria, mutta enintään 20 prosenttia määritetystä pinta-alasta.(51)

- -

4. a) 1-3 kohdan mukaisesti tuen laskemista varten määritettyjä pinta-aloja käytetään asetuksen (ETY) N:o 805/68 4 g ja 4 h artiklassa tarkoitettujen, palkkioita koskevien rajojen ja tasaushyvityksen laskemiseen.

Peltokasvien tuottajien korvauksiin oikeutettu enimmäispinta-ala on laskettava tosiasiallisesti määritetyn viljelykäytöstä poistetun alan perusteella ja eri viljelykasvien mukaisessa suhteessa."(52)

76 Uudessa 9 artiklassa, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1648/95, lievennetään jossain määrin tukihakemuksissaan vilpittömässä mielessä erehtyville maataloustuottajille määrättäviä seuraamuksia.

77 Näin ollen vanhan säännöksen voimassa ollessa vilpittömässä mielessä tehdyn kesantoalaa koskevan virheen osalta määrättyjen seuraamusten perusteella ei voida enää soveltaa asetuksen N:o 3887/92, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1648/95, 9 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan viimeisen virkkeen ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa ja toisessa alakohdassa tarkoitettuja seuraamuksia, ja näin on virheen suuruudesta riippumatta. Tällaisissa tilanteissa korvauksiin oikeutettu enimmäispinta-ala peltokasvien viljelytukien määrittämistä varten lasketaan tarkastuksessa tosiasiallisesti määritetyn viljelykäytöstä poistetun alan perusteella ja eri viljelykasvien mukaisessa suhteessa. Ilmaisulla "tosiasiallisesti määritetty viljelykäytöstä poistettu ala" on siten katsottava tarkoitettavan tarkastuksessa määritettyä pinta-alaa, ottamatta huomioon seuraamuksia, koska muutoin tällä uudistuksella ei olisi lainkaan sisältöä.(53)

78 Nämä säännökset tulivat voimaan asetuksen N:o 1648/95 2 artiklan mukaisesti kansallisessa tuomioistuimessa käsiteltävien tosiseikkojen tapahtumisen jälkeen.

79 Asetuksen N:o 2988/95 voimaantulo saattaa kuitenkin sopivasti selventää asiaa kansalliselle tuomioistuimelle.

80 Asetuksen N:o 2988/95 tavoitteina on valvoa yhteisön taloudellisia etuja, torjua näitä taloudellisia etuja vahingoittavat petokset(54) ja valvoa lisäksi, että toteutetuilla toimenpiteillä noudatetaan yleistä oikeudenmukaisuuden vaatimusta ja suhteellisuusperiaatetta.(55)

81 Asetuksen 2 artiklan 2 kohdassa säädetään seuraavaa: "Hallinnollista seuraamusta ei voi määrätä, jos seuraamuksesta ei ole ennen väärinkäyttöä säädetty yhteisön säännöksellä. Jos yhteisön säännöstöihin sisältyviä hallinnollisia seuraamuksia koskevia säännöksiä muutetaan myöhemmin, sovelletaan lievempiä määräyksiä takautuvasti."(56)

82 Asetuksen 1 artiklan 2 kohdan mukaan asetuksessa tarkoitetun "väärinkäytöksen tunnusmerkit toteuttaa jokainen yhteisön oikeuden säännöksen tai määräyksen rikkominen, joka johtuu taloudellisen toimijan teosta tai laiminlyönnistä ja jonka tuloksena on tai voisi olla vahinko yhteisöjen yleiselle talousarviolle tai yhteisöjen hoidossa oleville talousarvioille, joko suoraan yhteisöjen puolesta kannettujen omien varojen vähenemisen tai lakkaamisen taikka perusteettoman menon takia".

83 Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus vastustaa näiden lievempien säännösten soveltamista High Courtin käsiteltäväksi saatettuun asiaan. Sen mukaan missään asetuksen N:o 2988/95 säännöksessä ei säädetä asetuksen takautuvasta soveltamisesta ennen sen antamista syntyneisiin tilanteisiin.

84 Komissio ja pääasian kantaja katsovat sitä vastoin, että asetukseen N:o 2988/95 sisältyy lievempien hallinnollisten seuraamusten välittömän soveltamisen periaate.

85 Olen samaa mieltä kuin komissio ja NFU olennaisesti kahdella perusteella.

86 Ensinnäkin komission ja NFU:n esittämä tulkinta on yhteisön lainsäätäjän tavoitteleman päämäärän mukainen. Yhteisön lainsäätäjä täsmentää kyseisen asetuksen kymmenennessä perustelukappaleessa, että "yleisen oikeudenmukaisuuden vaatimuksen ja suhteellisuusperiaatteen nojalla sekä periaatteen 'non bis in idem' perusteella on tarpeen antaa, yhteisön säännöstöä ja tämän asetuksen voimaan tullessa voimassa olevien yhteisön erityisten säännöstöjen määräyksiä noudattaen, aiheelliset säännökset, jotta vältyttäisiin yhteisön taloudellisten seuraamusten ja kansallisten rikosoikeudellisten seuraamusten kasaantumiselta samojen seikkojen perusteella samalle henkilölle".(57)

87 Ennen asetuksen N:o 2988/95 voimaantuloa syntyneet tilanteet olivat siis asetuksen laatijoiden mielessä, ja heidän tavoitteenaan oli varmistaa, ettei yleisen oikeudenmukaisuuden vaatimuksen ja suhteellisuusperiaatteen vastaisia seuraamuksia määrätä. Tällä lainsäädännöllä ei ole tarkoitus eikä sen seurauksena voida mullistaa saavutettuja (eli lopullisia) tilanteita, vaan sitä vastoin sitä on sovellettava nimenomaan aikaisempiin tilanteisiin, joiden seuraukset eivät ole lopullisia siltä osin kuin uudet säännökset ovat taloudellisille toimijoille edullisempia.

88 Toiseksi riidanalainen säännös on asetuksen N:o 2988/95 I osastossa, jonka otsikkona on "Yleiset periaatteet". Säännöstä on tulkittava siten, että sillä pyritään siirtämään suurimmassa osassa jäsenmaita oleva lievempien rikosoikeudellisten tai hallinnollisten seuraamusten välittömän soveltamisen periaate niiden yhteisön oikeuden erityisten säännösten osaksi, joiden tarkoituksena on suojata yhteisön taloudellisia etuja.

89 Näin ollen, koska asetuksella N:o 2988/95 toteutettu uudistus auttaa esittämään kansalliselle tuomioistuimelle seikkoja, joista voi olla hyötyä sen käsiteltäväksi saatetun asian ratkaisemisessa,(58) kansallisen tuomioistuimen on otettava asetuksen N:o 3887/92 9 artiklan 4 kohdan a alakohdan toisen luetelmakohdan uusi sanamuoto huomioon.

II Toinen kysymys

90 Tämä kysymys koskee asetuksen N:o 3887/92 9 artiklan 2-4 kohdan tulkintaa, luettuna samanaikaisesti eläimiin sovellettavan tukijärjestelmän säännösten kanssa, ennen asetuksen N:o 1648/95 voimaantuloa. Kansallinen tuomioistuin haluaa ennen kaikkea yhteisöjen tuomioistuimen ratkaisevan, onko tätä säännöstä tulkittava siten, että sen perusteella niiltä tuottajilta, joiden toimivaltaisten viranomaisten suorittamassa tarkastuksessa tosiasiallisesti määrittämä rehuala on yli 20 prosenttia pienempi kuin tukihakemuksessa ilmoitettu rehuala, on evättävä kaikki eläimistä maksettavat tuet, vaikka väärää ilmoitusta ei ole tehty tahallisesti tai vakavan laiminlyönnin johdosta.

91 Kaikki osapuolet ovat yhtä mieltä siitä, että tähän kysymykseen on vastattava myöntävästi.

92 Edellä esitetyn mukaisesti(59) tällaisessa tilanteessa on ilmoitettava ainoastaan yksi pinta-ala eli rehuala.(60) Asetuksen N:o 3887/92 9 artiklan 4 kohdassa säädetään, että näin määritettyä rehualaa käytetään "asetuksen (ETY) N:o 805/68 4 g ja 4 h artiklassa tarkoitettujen palkkioita koskevien rajojen ja tasaushyvityksen laskemiseen". Näissä asetuksen N:o 805/68 artikloissa, sellaisina kuin ne ovat muutettuina asetuksella N:o 2066/92, säädetään, että niiden eläinten kokonaismäärä, joista erityispalkkio ja emolehmäpalkkio myönnetään, rajoitetaan soveltamalla kunkin tilan eläintiheyttä. Eläintiheys ilmaistaan nautayksikköinä suhteessa kyseisellä tilalla pidettävien eläinten ruokintaan käytettävään rehualaan.

93 Rehuala on siis järjestelmän keskeinen tekijä, koska se on näin säädettyjen palkkioiden myöntämisedellytys.

94 Lisäksi, toisin kuin peltokasvien viljelijöille myönnettävien korvausten osalta, asetuksessa N:o 2066/92 ei säädetä, että rehuala oikeuttaisi automaattisesti mihinkään tukeen. Tämä vuoksi vilpittömässä mielessä tehty virhe, joka koskee yli 20:tä prosenttia rehualasta, ei vaikuta tähän rehualaan perustuvien eläimistä maksettavien palkkioiden myöntämiseen.

95 Koska asetuksella N:o 1648/95 ei ole muutettu näiden maataloustuottajien asemaa, sen voimaantulosta lähtien sovelletaan samoja seuraamuksia.

96 Tämän vuoksi ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa toiseen kysymykseen myöntävästi. Ensimmäiseen ja toiseen ennakkoratkaisukysymykseen annettavien vastausten johdosta riidanalaisen säännöksen toista mahdollista tulkintaa koskeva neljäs kysymys on menettänyt merkityksensä.$

III Kolmas ja viides kysymys

97 Kolmannessa ennakkoratkaisukysymyksessä täsmennetään viidettä ennakkoratkaisukysymystä. Kansallinen tuomioistuin pyytää yhteisöjen tuomioistuinta arvioimaan asetuksen N:o 3887/92 9 artiklan 2-4 kohdan pätevyyttä ennen asetuksen N:o 1648/95 voimaantuloa erityisesti oikeusvarmuuden ja syrjintäkiellon periaatteet sekä suhteellisuusperiaate huomioon ottaen.

98 Pääasian kantaja katsoo, että asetuksen N:o 3887/92 9 artiklan 2-4 kohdassa säädetyt seuraamukset ennen asetuksen N:o 1648/95 voimaantuloa ovat niiden maataloustuottajien osalta, jotka erehtyvät vilpittömässä mielessä kesantoalaa ja rehualaa koskevissa ilmoituksissaan yli 20 prosentilla, oikeusvarmuuden ja syrjintäkiellon periaatteiden sekä suhteellisuusperiaatteen vastaisia.

A Oikeusvarmuuden periaatteen väitetty loukkaaminen

99 Pääasian kantaja katsoo, että 9 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan epäselvyys ennen asetuksen N:o 1648/95 voimaantuloa estää sitä saamasta kyseessä olevia tukia.

100 Yhteisöjen tuomioistuin on vakiintuneesti katsonut, että oikeusvarmuuden periaate on yhteisön oikeuden perusperiaate,(61) joka edellyttää erityisesti, että verovelvolliselle velvoitteita asettavat säännökset ovat selviä ja täsmällisiä, jotta verovelvollinen voisi riittävällä varmuudella saada tiedon oikeuksistaan ja velvollisuuksistaan.(62)

101 Käsiteltävässä asiassa, jossa on kyse vilpittömässä mielessä rehualailmoituksissaan yli 20 prosentilla erehtyviin karjankasvattajiin sovellettavista seuraamuksista, riidanalaisen säännöksen merkitys ja sen soveltamisen seuraukset ovat selkeitä.(63) Sitä vastoin niihin viljelijöihin, jotka erehtyvät vilpittömässä mielessä kesantoalailmoituksissaan yli 20 prosentilla, sovellettavien seuraamusten osalta on totta, että kyseinen säännös on monitahoinen ja että sen ymmärtäminen edellyttää erittäin huolellista tarkastelua kahdenlaatuisten ongelmien vuoksi.

102 Ensinnäkin säännöksen tulkintaa vaikeuttaa se, että se on laadittu ja ilmaistu sanamuodoltaan taitamattomasti. Mielestäni on esimerkiksi kömpelöä kirjoittaa periaate ja poikkeus samaan alakohtaan;(64) sitä vastoin on vahinko, että vilpittömässä mielessä tehdyistä virheistä johtuvia eri seuraamuksia ei esitetä samassa alakohdassa.(65) Tämä säädöksen laatimistapa jarruttaa varmasti riidanalaisen säännöksen nopeaa ymmärtämistä siten, että NFU on perustellusti pohtinut oikeusvarmuuden periaatteen noudattamista. En kuitenkaan katso, että nämä täysin muodolliset puutteet tekisivät kyseisen säännöksen sisällön "epäselväksi". NFU ei toisaalta ole näyttänyt sellaista toteen, koska sen esittämällä tulkinnalla säännökseen lisätään seikkoja, joita siihen ei kuulu.

103 Lattea tulkinta johtuu toisaalta ja erityisesti asian teknisyydestä. Kuten komissio aivan oikein huomauttaa, yhteisön maatalousoikeus on kohteensa vuoksi monitahoinen, koska toisaalta se sisältää joukon säännöksiä, jotka ovat usein toistensa kanssa limittäisiä, ja koska toisaalta sen täytäntöönpano edellyttää hankalien taloudellisten tilanteiden arviointia. Tämän vuoksi tiiviin, täsmällisen ja samalla täydellisen säännöksen laadinta osoittautuu vaikeaksi tehtäväksi.

104 Tämä oikeudenala on kuitenkin tarkoitettu ammattilaisille, joille ala on tuttu ja jotka toimivat alalla päivittäin, ja voidaan katsoa, että se, mitä asiaan perehtymätön ei ymmärrä vaivatta, tuottaa asiantuntijalle vähemmän vaikeuksia. Asetuksen N:o 3887/92 9 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa ei poiketa tästä säännöstä, ja vaikka tulkittaessa sitä nopeasti muista säännöksistä erillään sitä on hankala ymmärtää, tarkasteltaessa huolellisesti asetusta voidaan sitä vastoin riittävällä varmuudella selvittää kyseisten säännösten merkitys ja niiden soveltamisen seuraukset. Toisaalta komissio ilmoitti istunnossa, että säännöksiä on sovellettu suurimmassa osassa jäsenvaltioita ilman erityisiä vaikeuksia.

105 Näin ollen on katsottava, ettei oikeusvarmuuden periaatetta ole loukattu.

B Syrjintäkiellon periaatteen loukkaaminen

106 Pääasian kantaja väittää, että riidanalaisen asetuksen 9 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan perusteella maataloustuottajille, jotka tekevät laadultaan ja vakavuudeltaan erilaisia virheitä, voidaan syrjintäkiellon periaatteen vastaisesti määrätä samanlaisia seuraamuksia.

107 Pääasian kantaja väittää siten, että silloin kun kyseessä on maataloustuottaja, joka viljelee yhtä peltokasvilajia, jota varten hän hakee yhdenlaista tukea, tai silloin kun nautaeläinten kasvattaja harjoittaa ainoastaan tätä toimintaa, johon hän hakee erityistä eläintukea, vilpittömässä mielessä tehdyllä yli 20:tä prosenttia kesantoalasta tai rehualasta koskevalla virheellä on sama vaikutus(66) kuin vakavan laiminlyönnin johdosta pinta-alailmoituksessaan väärän ilmoituksen tehneelle viljelijälle tai karjankasvattajalle määrättävällä seuraamuksella.(67) Nämä seuraamukset käsittävät oikeuden menettämisen pinta-ala- tai eläintukeen kuluvana kalenterivuonna, pinta-alatuen osalta tosiasiallisesti ja eläintukien osalta oikeudellisesti.

108 Pääasian kantaja huomauttaa, että virheet ovat kuitenkin laadultaan erilaisia, koska ensimmäisessä tapauksessa maataloustuottajan menettely ei ole tahallista, toisin kuin toisessa tapauksessa, ja että näillä virheillä on niiden laadusta ja vakavuudesta riippumatta kuitenkin samat seuraukset. Se katsoo tämän vuoksi, että yhteisön oikeuden yleistä syrjintäkiellon periaatetta on loukattu.

109 Yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan EY:n perustamissopimuksen 40 artiklan 3 kohdasta ilmenevä syrjintäkielto on ainoastaan erityisilmaus yhteisön oikeuden yhdenvertaisen kohtelun yleisestä periaatteesta, jonka mukaan toisiinsa verrattavissa olevissa tilanteissa ei menetellä eri tavalla ja erilaisissa tilanteissa ei menetellä samalla tavalla, ellei tällaista menettelyä voida objektiivisesti perustella.(68)

110 Kuten Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus ja komissio huomauttavat, NFU:n edellä selostamiin kahteen eri maataloustuottajaryhmään sovellettavien seuraamusten täytäntöönpanon edellytykset eivät ole toisiinsa verrattavissa.

111 Asetuksen N:o 3887/92 9 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaan viljelijän hakema tuki tietyn peltokasvin viljelyä varten evätään ainoastaan, jos tämä erehtyy kesantoilmoituksessaan yli 20 prosentilla tai jos tämä yliarviointi koskee tiettyä viljelyalailmoitusta. Samalla tavoin karjankasvattajalta evätään erityinen eläintuki ainoastaan, jos tämä erehtyy rehualailmoituksessaan yli 20 prosentilla.

112 Sitä vastoin riidanalaisen asetuksen 9 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan ensimmäisen luetelmakohdan mukaan viljelijän ja karjankasvattajan hakemia tukia ei myönnetä silloin, kun väärä ilmoitus on tehty vakavan laiminlyönnin johdosta, riippumatta ilmoitetun ja tarkastuksessa vahvistetun pinta-alan välillä todetun erotuksen suuruudesta.

113 Edellä esitetystä seuraa, että NFU:n edellä mainitsemien kahden maataloustuottajaryhmän tilanteet eivät ole toisiinsa verrattavissa ja että niissä ei ole menetelty samalla tavalla.

114 Tämän vuoksi syrjintäkiellon loukkaamista koskeva väite on hylättävä.

C Suhteellisuusperiaatteen loukkaamista koskeva väite

115 NFU ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus katsovat, että asetuksen N:o 3887/92 9 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa säädetyt seuraamukset eivät ole suhteellisuusperiaatteen mukaisia.

116 Tämä yhteisön oikeuden yleinen periaate edellyttää, että yhteisön toimielinten säädöksillä, päätöksillä ja muilla toimenpiteillä ei ylitetä niitä rajoja, jotka ovat asianmukaisia ja tarpeellisia kyseisillä säännöksillä lainmukaisesti tavoiteltujen päämäärien toteuttamiseksi niin, että on selvää, että kun on mahdollista valita usean asianmukaisen toimenpiteen välillä, on valittava vähiten pakottava ja että toimenpiteistä aiheutuvat haitat eivät saa olla kohtuuttomia tavoiteltuihin päämääriin nähden.(69)

117 Yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneesta oikeuskäytännöstä johtuu lisäksi, että yhteisöjen toimielimillä on laaja harkintavalta niiden arvioidessa monitahoista tilannetta, kuten on asia yhteisessä maatalouspolitiikassa.(70) Kun tuomioistuin valvoo tällaisen toimivallan käytön lainmukaisuutta, sen on rajoituttava tutkimaan sitä, että toimivallan käytössä ei ole tapahtunut ilmeistä virhettä tai harkintavallan väärinkäyttöä tai että toimielin, joka on antanut riidanalaisen säädöksen, ei ole selvästi ylittänyt harkintavaltansa rajoja.(71)

118 Eikö seuraamus, joka käsittää kaikkien pinta-alaperusteisten tukien epäämisen silloin, kun maataloustuottaja on vilpittömässä mielessä erehtynyt yli 20 prosentilla kesanto- tai rehualailmoituksessaan, ole ilmeisen soveltumaton tavoiteltaviin päämääriin nähden?

119 Riidanalaisella toimenpiteellä tavoiteltujen päämäärien osalta kyseessä olevasta asetuksesta ilmenee, että sen tarkoituksena on rangaista tehokkaasti väärinkäytöksiä ja petoksia, ja yhteisön lainsäätäjä on tästä syystä täsmentänyt, että olisi säädettävä väärinkäytösten vakavuuden mukaan porrastetuista seuraamuksista, joiden viimeinen aste on järjestelmän ulkopuolelle jättäminen kyseisenä vuonna ja sitä seuraavaksi vuodeksi.(72)

120 Näistä päämääristä ilmenee siten, että tuen epääminen kokonaisuudessaan on säädettyjen porrastettujen seuraamusten ankarin rangaistus. Tällainen seuraamus on yhteisön lainsäätäjän mukaan varattava kaikkein vakavimmille menettelyille.

121 Asetuksessa on lueteltu kolme erilaista tuomittavaa menettelyä, joihin maataloustuottaja voi syyllistyä pinta-alailmoitusta tehdessään: vilpittömässä mielessä, vakavan laiminlyönnin johdosta tai tahallisesti tehty väärä ilmoitus.

122 On riidatonta, että vilpittömässä mielessä eli ilman petollista tarkoitusta erehtyvä maataloustuottaja ei toimi epärehellisesti ja että tällaisessa tilanteessa kaikkein ankarimpien säädettyjen seuraamusten määrääminen tuottajalle(73) on yhteensopimatonta tavoiteltaviin päämääriin nähden ja siten väistämättä ja ilmeisen soveltumatonta.

123 Lisäksi säännöksessä rinnastetaan rehellinen maataloustuottaja laiminlyövään tai vilpillisessä mielessä toimivaan tuottajaan määräämällä erilaatuisista väärinkäytöksistä samat seuraamukset. Toisin sanoen tietyn virhemarginaalin jälkeen vilpittömässä mielessä toimivalle tuottajalle asetetaan vilpillisen mielen olettama, joka on ristiriidassa säännöksen sanamuodon kanssa.(74)

124 Koska käsiteltävässä asiassa kyseisten toimijoiden väitetyt väärinkäytökset ovat vakavuudeltaan huomattavan erilaisia, yhteisön lainsäätäjän olisi pitänyt ottaa tämä seikka huomioon.(75)

125 Riidanalaisen asetuksen 9 artiklan 2 kohdalla ei siten ilmennetä tarkkaan yhteisön lainsäätäjän tavoittelemia päämääriä.

126 Mielestäni näiden päämäärien tavoittelemiseksi olisi voitu panna täytäntöön muita yhtä tehokkaita ja vähemmän pakottavia toimenpiteitä. Voitaisiin esimerkiksi säätää, että silloin kun maataloustuottajalla ei ole minkäänlaista epärehellistä tai petollista tarkoitusta ja kun ilmoitetun pinta-alan ja tarkastuksessa määritetyn pinta-alan välillä todettu erotus ylittää tietyn rajan, voidaan myöntää ainoastaan yksi yhteisön tasolla vahvistettu kiinteä tuki.

127 Tämän vuoksi katson, että suhteellisuusperiaatteen loukkaamista koskeva väite on hyväksyttävä.

128 Ehdotan siten, että yhteisöjen tuomioistuin toteaa, että asetuksen N:o 3887/92 9 artiklan 2 kohdan toinen alakohta on (ennen asetuksen N:o 1648/95 voimaantuloa) pätemätön.

Ratkaisuehdotus

129 Edellä esitettyjen huomautusten perusteella ehdotan, että kansallisen tuomioistuimen esittämiin kysymyksiin vastataan seuraavasti:

1) Tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevan yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 23 päivänä joulukuuta 1992 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3887/92 9 artiklan 2-4 kohtaa on tulkittava ennen 6 päivänä heinäkuuta 1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1648/95 voimaantuloa siten, että niissä evätään kaikki peltokasvien viljelyalaan perustuvat korvaukset niiltä maataloustuottajilta, joiden tosiasiallisesti määritetty kesantoala on yli 20 prosenttia pienempi kuin ilmoitettu kesantoala, vaikka väärää ilmoitusta ei ole tehty tahallisesti tai vakavan laiminlyönnin johdosta.$

2) Asetuksen N:o 3887/92 9 artiklan 2-4 kohtaa on tulkittava ennen asetuksen N:o 1648/95 voimaantuloa siten, että niissä evätään kaikki nautaeläimistä maksettavat palkkiot niiltä maataloustuottajilta, joiden tosiasiallisesti määritetty rehuala on yli 20 prosenttia pienempi kuin pinta-alatukihakemuksessa ilmoitettu rehuala, vaikka väärää ilmoitusta ei ole tehty tahallisesti tai vakavan laiminlyönnin johdosta.

3) Asetuksen N:o 3887/92 9 artiklan 2 kohdan toinen alakohta on ennen asetuksen N:o 1648/95 voimaantuloa pätemätön siltä osin kuin siinä kielletään kaikkien pinta-alaperusteisten korvausten ja nautaeläimistä myönnettävien palkkioiden maksaminen niille maataloustuottajille, jotka ovat erehtyneet rehualaa tai kesantoalaa koskevassa ilmoituksessaan yli 20 prosentilla, silloin kun väärää ilmoitusta ei ole tehty tahallisesti tai vakavan laiminlyönnin johdosta.

(1) - EYVL L 391, s. 36.

(2) - Tukijärjestelmästä tiettyjen peltokasvien viljelijöille 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1765/92 (EYVL L 181, s. 12) toinen perustelukappale; naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (ETY) N:o 805/68 muuttamisesta sekä naudanlihantuottajia koskevan erityispalkkiojärjestelmän yleisistä säännöistä annetun asetuksen (ETY) N:o 468/87 ja emolehmien pitämistä koskevasta palkkiojärjestelmästä annetun asetuksen (ETY) N:o 1357/80 kumoamisesta 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2066/92 (EYVL L 215, s. 49) ensimmäinen ja neljäs perustelukappale.

(3) - Asetusten N:o 1765/92 ja N:o 2066/92 toinen perustelukappale.

(4) - Asetuksen N:o 1765/92 kolmastoista perustelukappale.

(5) - Asetuksen N:o 2066/92 kymmenes perustelukappale.

(6) - Tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja valvontajärjestelmästä 27 päivänä marraskuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3508/92 (EYVL L 355, s. 1) seitsemäs perustelukappale; riidanalaisen asetuksen kolmas ja neljäs perustelukappale.

(7) - Asetuksen N:o 3508/92 ensimmäinen perustelukappale; asetuksen N:o 3887/92 yhdeksäs perustelukappale.

(8) - Naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 27 päivänä kesäkuuta 1968 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 805/68 (EYVL L 148, s. 24).

(9) - Naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 805/68 säädettyjen palkkiojärjestelmien soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja asetusten (ETY) N:o 1244/82 ja (ETY) N:o 714/89 kumoamisesta 23 päivänä joulukuuta 1992 annettu komission asetus (ETY) N:o 3886/92 (EYVL L 391, s. 20).

(10) - Kyseessä on tukijärjestelmä, joka perustuu ilmoitettuihin viljelylohkoihin.

(11) - Asetuksen N:o 1765/92 toinen perustelukappale.

(12) - Em. asetuksen viides perustelukappale.

(13) - Em. asetuksen yhdestoista ja kahdestoista perustelukappale.

(14) - Sitä vastoin asetuksen N:o 1765/92 viidennentoista perustelukappaleen sanamuodon mukaan pientuottajille ei aseteta mitään kesannointivelvoitetta.

(15) - Asetuksen N:o 1765/92 kolmastoista perustelukappale; kursivointi tässä.

(16) - Em. asetuksen neljästoista perustelukappale; kursivointi tässä.

(17) - Em. asetuksen viidestoista perustelukappale.

(18) - Asetuksen N:o 3887/92 ensimmäinen perustelukappale.

(19) - Asetuksen N:o 3508/92 ensimmäinen perustelukappale.

(20) - Asetuksen N:o 3508/92 kolmas perustelukappale ja riidanalaisen asetuksen seitsemäs perustelukappale.

(21) - Riidanalaisen asetuksen yhdeksäs perustelukappale.

(22) - Em. asetuksen ensimmäinen perustelukappale.

(23) - Käytöllä tarkoitetaan viljelytapaa tai kasvuston lajia tai kasvuston puuttumista.

(24) - Riidanalaisen asetuksen 6-16 artikla.

(25) - Asetuksen (ETY) N:o 3887/92 ja asetuksen (EY) N:o 762/94 muuttamisesta 3.2.1995 annettu asetus (EY) N:o 229/95 (EYVL L 27, s. 3).

(26) - Asetuksen (ETY) N:o 3887/92 muuttamisesta 6.7.1995 annettu asetus (EY) N:o 1648/95 (EYVL L 156, s. 27).

(27) - Asetuksen N:o 229/95 kolmas perustelukappale; kursivointi tässä.

(28) - Kursivointi tässä.

(29) - Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 75-89 kohta.

(30) - Ennakkoratkaisupyynnön s. 11.

(31) - Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18 päivänä joulukuuta 1995 annettu neuvoston asetus (EY, EURATOM) N:o 2988/95 (EYVL L 312, s. 1).

(32) - Yhteisöjen tuomioistuimen vakiintunutta oikeuskäytäntöä asiasta 26/62, Van Gend en Loos, tuomio 5.2.1963 (Kok. 1963, s. 1), lähtien.

(33) - Asetuksen 2-7 artikla.

(34) - Em. asetuksen 2 artiklan 5 kohdan toinen alakohta.

(35) - Tämän ratkaisuehdotuksen 50 kohta.

(36) - Asetuksen N:o 3887/92 9 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäinen virke.

(37) - Toisaalta em. asetuksen 9 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan toisen virkkeen ensimmäinen ja toinen luetelmakohta ja toinen alakohta ja toisaalta 9 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan ensimmäinen ja toinen luetelmakohta.

(38) - Asetuksen N:o 3887/92 9 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan toisen virkkeen ensimmäinen ja toinen luetelmakohta ja toinen alakohta.

(39) - Em. asetuksen 9 artiklan 2 kohdan toinen alakohta.

(40) - Tämän ratkaisuehdotuksen 50 kohta.

(41) - Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 14-17 kohta.

(42) - Asetuksen N:o 3887/92 9 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan ensimmäinen ja toinen luetelmakohta.

(43) - Em. asetuksen 9 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan ensimmäinen luetelmakohta.

(44) - Em. asetuksen 9 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan toinen luetelmakohta.

(45) - Asetuksen N:o 1648/95 neljäs perustelukappale; kursivointi tässä.

(46) - Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 53 kohta.

(47) - Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 3-6 kohta.

(48) - Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 14 kohta.

(49) - Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 24 kohta.

(50) - Asetukset N:o 229/95 ja N:o 1648/95.

(51) - Asetuksen N:o 1648/95 1 artiklan 5 kohdalla toteutettu muutos.

(52) - Asetuksen N:o 1648/95 1 artiklan 6 kohdalla toteutettu muutos.

(53) - Vanhan säännöksen voimassa ollessa tälle ilmaisulle annetun merkityksen erosta ks. tämän ratkaisuehdotuksen 66 kohta.

(54) - Asetuksen N:o 2988/95 kolmas, neljäs, viides ja kuudes perustelukappale.

(55) - Em. asetuksen kymmenes perustelukappale.

(56) - Kursivointi tässä.

(57) - Kursivointi tässä.

(58) - Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 45 kohta.

(59) - Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 9, 10 ja 15 kohta.

(60) - Asetuksen N:o 3887/92 9 artiklan 3 kohta.

(61) - Ks. vastaavasti yhdistetyt asiat 205/82-215/82, Deutsche Milchkontor ym., tuomio 21.9.1983 (Kok. 1983, s. 2633).

(62) - Asia 169/80, Gondrand Frères ja Garancini, tuomio 9.7.1981 (Kok. 1981, s. 1931); yhdistetyt asiat 92/87 ja 93/87, komissio v. Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta, tuomio 22.2.1989 (Kok. 1989, s. 405, 22 kohta) ja äskettäin ratkaistu asia C-143/93, Van Es Douane Agenten, tuomio 13.2.1996 (Kok. 1996, s. I-431, 27 kohta).

(63) - Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 92-96 kohta.

(64) - Riidanalaisen asetuksen 9 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta.

(65) - Pinta-alailmoituksessaan vilpittömässä mielessä erehtyneelle maanviljelijälle määrättävät seuraamukset ovat toisaalta riidanalaisen asetuksen 9 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan toisen virkkeen ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa ja toisaalta 9 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa.

(66) - Näin on riidanalaisen asetuksen 9 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaan.

(67) - Näin on riidanalaisen asetuksen 9 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan ensimmäisen luetelmakohdan mukaan.

(68) - Ks. viimeisimmistä asioista asia C-241/95, Accrington Beef ym., tuomio 12.12.1996 (Kok. 1996, s. I-6699, 49 kohta).

(69) - Ks. esim. yhdistetyt asiat C-296/93 ja C-307/93, Ranska ja Irlanti v. komissio, tuomio 29.2.1996 (Kok. 1996, s. I-795, 22 ja 30 kohta).

(70) - Ks. muun muassa asia 29/77, Roquette Frères, tuomio 20.10.1977 (Kok. 1977, 19 ja 20 kohta).

(71) - Em. asia Ranska ja Irlanti v. komissio, 31 kohta.

(72) - Riidanalaisen asetuksen yhdeksäs perustelukappale.

(73) - Näin on niiden tuottajien osalta, jotka ovat tämän ratkaisuehdotuksen 107 kohdassa kuvatuissa tilanteissa.

(74) - Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 61 ja 63 kohta.

(75) - Ks. vastaavasti mm. yhdistetyt asiat C-246/94, C-247/94, C-248/94 ja C-249/94, Cooperativa Agricola Zootecnica S. Antonio ym., tuomio 17.9.1996 (Kok. 1996, s. I-4373, 32 kohta).