Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Maatalous - Yhteinen maatalouspolitiikka - Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahastosta (EMOTR) maksettavaa rahoitusta koskevat periaatteet - Kieltäytyminen ottamasta vastattavaksi sääntöjenvastaisia menoja - Useampaan varainhoitovuoteen kohdistuva rahoitusta koskeva korjaus - Seuraavaan varainhoitovuoteen kohdistuvaa korjausta koskevalla korotuksella ei ole loukattu oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatetta - Jäsenvaltio, joka on muuttanut tarkastusmenettelyjään tarkastamisen ja hyväksymisen kohteena olleen varainhoitovuoden jälkeen - Komission oikeus vähentää korjauksen määrää

2 Maatalous - EMOTR - Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen - Menojen sääntöjenmukaisuuteen kohdistuva komission valvontavalta - Perusteltu epäilys - Jäsenvaltion todistustaakka

3 Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Vientitukien myöntämisedellytykset - Tuotteen tuonti määrämaahan - Asetuksen N:o 3665/87 5 artiklan 1 kohdan soveltamisedellytykset - Vakavat epäilykset tuotteen tosiasiallisesta määräpaikasta - Määräpaikan käsite

(Komission asetuksen N:o 3665/87 5 artiklan 1 kohta)

4 Maatalous - Yhteinen maatalouspolitiikka - Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahastosta (EMOTR) maksettava rahoitus - Jäsenvaltioiden velvoitteet - Toimenpiteet menojen sääntöjenmukaisuuden varmistamiseksi - Ulottuvuus

(EY:n perustamissopimuksen 5 artikla; neuvoston asetuksen N:o 729/70 8 artiklan 1 kohta)

5 Maatalous - Yhteinen maatalouspolitiikka - Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahastosta (EMOTR) maksettava rahoitus - Jäsenvaltiossa maksetut vientituet ilmoitetuille tuotteille, jotka eivät vastaa vietyjä tuotteita - Rahastosta vastattavaksi ottamisen edellytykset

(Neuvoston asetuksen N:o 729/70 2 artiklan 1 kohta ja neuvoston asetuksen N:o 2913/92 78 artiklan 3 kohta)

6 Maatalous - EMOTR - Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen - Aiheettomasti maksettujen varojen takaisinperiminen - Vireillä olevan takaisinperimismenettelyn tuloksellisuuden arviointi kuuluu jäsenvaltiolle - Niiden summien ilmoittaminen komissiolle erityisellä tiedonannolla, joita ei ole saatu perittyä takaisin - Tiedonannolle ei ole säädetty erityistä määräaikaa - Komission toimivalta vahvistaa määräaika tarpeellisten tietojen toimittamiseksi - Rajat

(EY:n perustamissopimuksen 169 artikla; neuvoston asetuksen N:o 595/91 5 artiklan 2 kohta)

7 Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Vientituet - Asiakirjanäytön esittäminen - Säädetyn määräajan ylittäminen - Lisäajan myöntäminen - Kansallisten viranomaisten harkintavallan rajat

(Komission asetuksen N:o 3665/87 47 artiklan 4 kohta)

8 Maatalous - Yhteinen maatalouspolitiikka - Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahastosta (EMOTR) maksettavaa rahoitusta koskevat periaatteet - Jäsenvaltioiden huolellisuusvelvoitetta sääntöjenvastaisesti maksettujen summien takaisinperimisessä ei ole noudatettu - Sellaista perustelua ei voida hyväksyä, joka koskee taloudellisen toimijan sille maksettujen summien palautuksen välttämiseksi vireille panemien menettelyjen kestoa - Kansallisen oikeuden soveltamista takaisinperimismenettelyihin koskevat rajat

(EY:n perustamissopimuksen 5 artikla; neuvoston asetuksen N:o 729/70 8 artiklan 1 kohta)

9 Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Vientituet - Vaihtelevan vientituen myöntämisedellytykset - Tuotteen tuonti määrämaahan - Näytön esittämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt - Tulliselvitystodistus - Rajoitettu näyttöarvo

Tiivistelmä

1 Komission on EMOTR:n tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn yhteydessä tarkastettava jäsenvaltion esittämät tiettyä varainhoitovuotta koskevat tilit. Tätä menettelyä koskee sääntö, jonka mukaan vain yhteisön sääntöjen mukaisesti toteutuneet menot maksetaan yhteisön talousarviosta.

Kun kyseisen jäsenvaltion suorittamat tarkastukset eivät ole olleet yhteisön oikeuden mukaisia, komissiolla on siten oikeus tehdä rahoitusta koskeva korjaus. Komissiolla on tietyn varainhoitovuoden osalta samankaltaisessa tilanteessa myös oikeus korottaa tähän valtioon sovellettua korjauksen määrää edellisiltä varainhoitovuosilta, kun kansalliset viranomaiset eivät asetetussa määräajassa ole tiedottaneet sille ainoastakaan toimenpiteestä näiden tarkastusten saattamisesta säännösten mukaisiksi. Nimittäin vaikka komissio on suvainnut sääntöjenvastaisuuksia kohtuussyistä, asianomaisella jäsenvaltiolla ei ole oikeusvarmuuden tai luottamuksensuojan periaatteen perusteella oikeutta vaatia samanlaista suhtautumista sellaisten sääntöjenvastaisuuksien osalta, jotka tapahtuvat seuraavan varainhoitovuoden aikana.

Se seikka, että jäsenvaltio on tilien tarkastamisen ja hyväksymisen kohteena olleen varainhoitovuoden jälkeen päättänyt tällaisista korjaavista toimenpiteistä, ei voi muuttaa komissiolle tällaisessa tapauksessa kuuluvaa oikeutta vähentää tilien tarkastamisen ja hyväksymisen kohteena olleelle varainhoitovuodelle tehdyn korjauksen määrää velvollisuudeksi, varsinkaan kun kyseinen valtio ei ole määräajassa ilmoittanut näistä toimenpiteistä.

2 Silloin kun komissio kieltäytyy hyväksymästä EMOTR:sta maksettavaksi tiettyjä menoja sillä perusteella, että ne ovat aiheutuneet jäsenvaltion vastattavasta yhteisön lainsäädännön rikkomisesta, komission ei tarvitse näyttää tyhjentävästi jäsenvaltioiden sille antamien tietojen sääntöjenvastaisuutta; sen on ainoastaan esitettävä näyttö vakavasta ja perustellusta epäilyksestä kansallisten viranomaisten esittämien lukujen suhteen. Komission näyttövaatimuksen keventäminen johtuu siitä, että jäsenvaltion on helpoin kerätä ja tarkistaa tilien tarkastamiseksi ja hyväksymiseksi tarvittavat tiedot, eli jäsenvaltion on siten esitettävä yksityiskohtaisempi ja täydellisempi näyttö näiden lukujen todenperäisyydestä ja tarvittaessa komission laskelmien paikkansapitämättömyydestä.

Tästä seuraa, että kun komissio tarkastaa ja hyväksyy jäsenvaltioiden tilit, sitä ei estetä tekemästä huomioita, jotka menevät kansallisessa, rikosasioita käsittelevässä tuomioistuimessa näytettyjä sääntöjenvastaisuuksia pidemmälle, kun sillä on vakava ja perusteltu epäilys EMOTR:sta rahoitettavien toimien sääntöjenmukaisuudesta.

3 Asetuksen N:o 3665/87 5 artiklan 1 kohdan tavoitteena on väärinkäytösten estäminen, ja sen mukaan vientituen maksaminen edellyttää tuotteen tuontia määrämaahan, kun tuotteen tosiasiallisesta määräpaikasta on vakavia epäilyksiä tai kun tuote voidaan jälleen tuoda yhteisöön, koska vientituki ja vastaavaan tuotteeseen sovellettavat tuontitullit ovat erisuuruisia. Tällaisia väärinkäytöksiä saattaa esiintyä, kun tuote, jonka hinta ja siten tuen määrä riippuu sen käytön laadullisista ominaisuuksista, silloin kun sen tosiasiallinen käyttö eli sen todellinen määräpaikka (destination) käsitteen toiminnallisessa merkityksessä ei vastaa tuotteen varsinaista erityiskäyttöä. Tästä seuraa, tässä säännöksessä esiintyvä käsite "määräpaikka" (destination) on ymmärrettävä ei pelkästään sen maantieteellisessä, vaan myös toiminnallisessa merkityksessä.

4 Asetuksen N:o 729/70 8 artiklan 1 kohdassa, joka on yksi ilmaus EY:n perustamissopimuksen 5 artiklassa jäsenvaltioille asetetuista velvollisuuksista, säädetään jäsenvaltioiden yleisestä velvollisuudesta ryhtyä tarpeellisiin toimiin EMOTR:sta rahoitettavien toimien tosiasiallisen toteuttamisen ja niiden asianmukaisuuden varmistamiseksi sekä sääntöjenvastaisuuksien estämiseksi ja niihin kohdistuvien seuraamusten toteuttamiseksi, vaikka sovellettavassa yhteisön erityissäädöksessä ei nimenomaisesti säädetä kyseeseen tulevista tarkastustoimista.

Kansallisten viranomaisten on annettujen tarkastustoimien osalta toimittava samalla valppaudella kuin miten ne toimivat vastaavien kansallisen lakien täytäntöönpanossa, jotta yhteisön oikeuden tehokkuuteen kohdistuva kaikenlainen haitta voidaan välttää. Vaikka kansalliset viranomaiset voivat valita ne toimenpiteet, jotka ne katsovat tarkoituksenmukaisiksi yhteisön taloudellisten etujen suojelemiseksi, tämä vapaus ei voi vaikuttaa vaadittujen tarkastusten ja tutkimusten nopeuteen, järjestelmällisyyteen ja kokonaisvaltaisuuteen.

5 Kansallisten viranomaisten maksamaa vientitukea ei voida katsoa suoritetun yhteisön sääntöjen mukaisesti, kun tosiasiassa viety tuote ei viejän toiminnan johdosta vastaa ilmoitettua tuotetta. Tämän johdosta silloin kun viejät ovat tietoisesti korkeamman tuen saamiseksi ilmoittaneet, että viedyt eläimet olivat puhdasrotuisia jalostusnautoja, vaikka ne tosiasiassa olivat teuraseläimiä, kansallisten viranomaisten suorittamien maksujen ottaminen EMOTR:sta vastattavaksi siihen pienempään määrään asti, joka oli säädetty teurasnautojen vientiin, olisi mahdollista vain, jos virheelliset tulli-ilmoitukset korjattaisiin jälkikäteen sellaisten asiakirjojen esittämisen perusteella, joita yhteisön lainsäädännössä edellytetään tosiasiassa vietyjä tuotteita varten.

6 Aiheettomasti myönnettyjä yhteisön varoja koskevan takaisinperimisen ollessa vireillä kansallisella tasolla jäsenvaltion on asetuksen N:o 595/91 5 artiklan 2 kohdan mukaan ilmoitettava komissiolle erityisellä tiedonannolla se summa, jota ei ole saatu perittyä takaisin, silloin kun se katsoo, että aiheettomasti myönnetyn summan koko määrän takaisinperimistä ei voida toteuttaa tai sitä ei voida odottaa, minkä jälkeen komissio tekee päätöksen tästä seuraavien rahoituksellisten seuraamusten kirjaamisesta.

Vaikka tälle tiedonannolle ei ole säädetty määräaikaa, se toimivalta, joka jäsenvaltioilla on arvioidessaan sitä, voiko meneillään oleva takaisinperimismenettely mahdollisesti tuottaa tulosta, ei voi johtaa siihen, että tietyn varainhoitovuoden tilien tarkastaminen ja hyväksyminen viivästyy aiheettomasti. Tältä osin jäsenvaltioiden tilien nopeasta tarkastamisesta saatava etu edellyttää, että komissio voi sen tarvitsematta aloittaa perustamissopimuksen 169 artiklassa säädettyä jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaa menettelyä asettaa kyseiselle jäsenvaltiolle tarpeellisten tietojen, myös vireillä olevia takaisinperimismenettelyjä koskevien tietojen, toimittamiseksi määräajan. Komission on näin tehdessään noudatettava hyvän hallinnon periaatteita, kuten yhteisön ja jäsenvaltioiden taloudellisten suhteiden varmuuteen ja ennustettavuuteen liittyviä periaatteita.

7 Asetuksen N:o 3665/87 47 artiklan 4 kohdassa, jossa säädetään kansallisen viranomaisen mahdollisuudesta myöntää viejälle lisäaikaa viedyn tavaran määräpaikkaan saapumista koskevien todistusten esittämiseksi silloin, kun viejä ei ole voinut esittää niitä 12 kuukauden määräajassa, vaikka hän on osoittanut toimineensa mahdollisimman nopeasti hankkiakseen ne ja toimittaakseen ne tämän määräajan kuluessa, kansalliselle viranomaiselle annetaan harkintavalta sekä sen toteamiseksi, onko viejä toiminut mahdollisimman nopeasti, että sen päättämiseksi, käyttääkö viranomainen sille myönnettyä mahdollisuutta myöntää lisäaikaa. Kansalliset viranomaiset eivät tätä harkintavaltaa käyttäessään voi katsoa edellytystä, jonka mukaan asiakirjat on toimitettava nopeasti, täyttyneeksi, kun viejän toimintatavasta on epäilyksiä, ja toisaalta kansallisten viranomaisten on päätöksensä tekemiseksi otettava huomioon viejän mahdollisimman nopean toiminnan lisäksi kaikki sellaiset tekijät, joiden perusteella voidaan katsoa, onko lisäajan myöntäminen perusteltua.

8 Jäsenvaltioiden on ensinnäkin noudatettava perustamissopimuksen 5 artiklan yleistä huolellisuusvelvollisuutta, sellaisena kuin se on täsmennettynä asetuksen N:o 729/70 8 artiklan 1 ja 2 kohdassa yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksen osalta. Tämän velvoitteen mukaan jäsenvaltioiden on toteutettava sääntöjenvastaisuuksia korjaavat toimenpiteet ripeästi. Perusteettomasti maksettujen tukien takaisinperiminen saattaa tietyn ajan jälkeen olla monimutkaista ja mahdotonta tiettyjen seikkojen vuoksi, kuten toiminnan lopettamisen tai kirjanpitoa koskevien asiakirjojen katoamisen vuoksi.

Kansalliset viranomaiset eivät voi perustella sen velvoitteensa noudattamatta jättämistä, joka koskee ripeää puuttumista tehtyihin sääntöjenvastaisuuksiin, vetoamalla taloudellisen toimijan vireille panemien hallinnollisten tai oikeudellisten menettelyjen hitauteen. Vaikka 8 artiklan 1 kohdan mukaan kansallisella tasolla vireille pannuissa takaisinperimismenettelyissä noudatetaan kansallisen oikeuden säännöksiä, mukaan luettuina todistustaakkaan liittyviä säännöksiä, kansallisten sääntöjen soveltaminen on mahdollista vain siinä määrin kuin se on tarpeen yhteisön oikeuden säännösten täytäntöönpanemiseksi ja siltä osin kuin näiden kansallisten sääntöjen soveltaminen ei heikennä yhteisön oikeuden ulottuvuutta ja tehokkuutta.

9 Tietyille maataloustuottajille myönnettävän vaihtelevan vientituen osalta tullimuodollisuuksien täyttämistä määrämaassa koskeva todiste on vain kumottavissa oleva selvitys vaihtelevan vientituen tavoitteen konkreettisesta toteutumisesta. Tulliselvitystodistukseen tavallisesti liittyvä näyttöarvo voidaan sivuuttaa, jos on perusteltuja epäilyksiä siitä, ovatko kyseiset tavarat tosiasiassa tulleet määrämaan markkinoille siellä markkinoitaviksi. Tällaisessa tilanteessa tavaroiden tosiasiallinen saapuminen tarkoitetuille markkinoille voidaan näyttää esittämällä muita yhteisön lainsäädännössä säädettyjä asiakirjoja, kuten asiakirja, jossa todistetaan tavaroiden purkaminen tälle alueelle.