ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 155/14

Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 14.3.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal de première instance de Liège– Belgia) — Jean Jacob ja Dominique Lennertz v. Belgian valtio

(asia C-174/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Työntekijöiden vapaa liikkuvuus - Yhdenvertainen kohtelu - Tulovero - Lainsäädäntö, jolla pyritään kaksinkertaisen verotuksen välttämiseen - Muusta kuin asuinjäsenvaltiosta saatu eläke - Vapautuksen laskentatavat asuinjäsenvaltiossa - Tiettyjen veroetujen osan menettäminen)

(2019/C 155/17)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal de première instance de Liège

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Jean Jacob ja Dominique Lennertz

Vastaaja: Belgian valtio

Tuomiolauselma

SEUT 45 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen kansallisen lainsäädännön soveltamiselle, jonka vaikutuksesta kyseisessä valtiossa asuvilta puolisoilta, joista toinen saa muusta jäsenvaltiosta eläkettä, joka kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdyn kahdenvälisen sopimuksen perusteella on vapautettu verosta ensimmäisessä jäsenvaltiossa, evätään osa kyseisellä lainsäädännöllä myönnettävistä veroeduista.

(1) EUVL C 166, 14.5.2018.
Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 12.2.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt rechtbank Amsterdam — Alankomaat) — eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanoa, jonka kohteena on TC

(asia C-492/18 PPU) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa - Puitepäätös 2002/584/YOS - Eurooppalainen pidätysmääräys - 12 artikla - Henkilön pitäminen säilössä - 17 artikla - Määräaika päätöksen tekemiselle eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta - Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään säilössä pitämisen keskeyttämisestä viran puolesta sen jälkeen, kun 90 päivää on kulunut kiinni ottamisesta - Yhdenmukainen tulkinta - Määräaikojen kulumisen keskeytyminen - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 6 artikla - Oikeus vapauteen ja turvallisuuteen - Kansallisen lainsäädännön toisistaan eroavat tulkinnat - Selkeys ja ennakoitavuus)

(2019/C 131/19)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Rechtbank Amsterdam

Pääasian asianosainen

TC

Tuomiolauselma

Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehtyä neuvoston puitepäätöstä 2002/584/YOS on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jossa säädetään yleisestä ja ehdottomasta velvollisuudesta vapauttaa eurooppalaisen pidätysmääräyksen nojalla etsitty ja kiinniotettu henkilö heti, kun 90 päivän määräaika hänen kiinni ottamisestaan on päättynyt, jos on olemassa hyvin vakava kyseisen henkilön pakenemisen vaara, jota ei voida pienentää hyväksyttävälle tasolle toteuttamalla asianmukaisia toimenpiteitä.

Euroopan unionin perusoikeuskirjan 6 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle oikeuskäytännölle, jossa sallitaan etsityn henkilön säilössä pitämisen jatkaminen kyseisen 90 päivän määräajan päätyttyä sellaisen kyseisestä kansallisesta säännöksestä omaksutun tulkinnan nojalla, jonka mukaan mainitun määräajan kuluminen keskeytyy, jos täytäntöönpanosta vastaava oikeusviranomainen päättää esittää unionin tuomioistuimelle ennakkoratkaisupyynnön tai odottaa vastausta toisen täytäntöönpanosta vastaavan oikeusviranomaisen esittämään ennakkoratkaisupyyntöön taikka lykätä luovuttamispäätöksen tekemistä, koska pidätysmääräyksen antaneessa jäsenvaltiossa saattaa olla todellinen vaara epäinhimillisistä tai halventavista säilössäpito-olosuhteista, siltä osin kuin kyseisessä oikeuskäytännössä ei varmisteta, että mainittu kansallinen säännös on puitepäätöksen 2002/584 mukainen, ja siinä on eroavaisuuksia, jotka voivat johtaa eripituisiin säilössä pitämisiin.

(1) EUVL C 381, 22.10.2018.
Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 17.10.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supremo Tribunal Administrativo – Portugali) – Paulo Nascimento Consulting – Mediação Imobiliária Lda v. Autoridade Tributária e Aduaneira

(asia C-692/17) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - Vapautukset - 135 artiklan 1 kohdan b ja d alakohta - Liiketoimet, jotka koskevat luottojen myöntämistä ja välitystä sekä luottojen hallinnointia - Liiketoimet, jotka koskevat saamisia, lukuun ottamatta saamisten perimistä - Tuomioistuimen päätöksellä vahvistettua saamista koskevan ulosottomenettelyn asianosaisaseman luovuttaminen kolmannelle vastiketta vastaan)

(2019/C 423/03)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Supremo Tribunal Administrativo

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Paulo Nascimento Consulting – Mediação Imobiliária Lda

Vastapuoli: Autoridade Tributária e Aduaneira

Tuomiolauselma

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 135 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että vapautusta, josta mainitussa säännöksessä säädetään sellaisten liiketoimien osalta, jotka koskevat luottojen myöntämistä ja välitystä tai luottojen hallinnointia, ei sovelleta liiketoimeen, jossa verovelvollinen luovuttaa kolmannelle vastiketta vastaan kaikki oikeutensa ja velvollisuutensa, jotka perustuvat sen asianosaisasemaan ulosottomenettelyssä, jossa on kyse tuomioistuimen päätöksellä vahvistetusta saamisesta, jonka maksaminen on turvattu oikeudella takavarikoituun kiinteistöön, joka on määrätty kyseiselle verovelvolliselle.

(1) EUVL C 94, 12.3.2018.
1)

SEUT 45 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion lainsäädännössä säädetylle tuomioistuimen toimivaltaa koskevalle säännölle, jonka mukaan velkajärjestelyn myöntäminen edellyttää sitä, että velallisen kotipaikka tai asuinpaikka on kyseisessä jäsenvaltiossa.
C 230/5

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 8.5.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Corte d’appello di Trento — Italia) — Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca — MIUR v. Fabio Rossato ja Conservatorio di Musica F. A. Bonporti

(asia C-494/17) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - Määräaikainen työ - Julkisen sektorin työnantajan kanssa tehdyt sopimukset - Toimenpiteet, joilla pyritään määräämään seuraamuksia määräaikaisten työsopimusten väärinkäytöstä - Työsuhteen muuntaminen toistaiseksi voimassaolevaksi työsuhteeksi - Muuntamisen taannehtivuuden rajoitus - Taloudellisen korvauksen puuttuminen)

(2019/C 230/06)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Corte d’appello di Trento

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca — MIUR

Vastapuolet: Fabio Rossato ja Conservatorio di Musica F. A. Bonporti

Tuomiolauselma

Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY liitteenä olevan 18.3.1999 tehdyn määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jolla — sellaisena kuin kansalliset ylimmät tuomioistuimet sitä soveltavat — evätään julkisen sektorin palveluksessa työskenteleviltä opettajilta, joiden määräaikainen työsuhde on muunnettu toistaiseksi voimassaolevaksi työsuhteeksi rajoitetuin taannehtivin vaikutuksin, oikeus taloudelliseen korvaukseen perättäisten määräaikaisten työsopimusten väärinkäytöstä, jos tällainen muuntaminen ei ole epävarmaa eikä luonteeltaan sattumanvaraista ja ennalta arvaamatonta ja jos kyseisten määräaikaisten työsopimusten nojalla kertyneen palvelusajan rajoitettu huomioonottaminen muodostaa oikeasuhteisen toimenpiteen seuraamusten määräämiseksi tästä väärinkäytöstä, mistä varmistuminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävä.

(1) EUVL C 374, 6.11.2017.
1)

Koska Unkari on antanut maa- ja metsätalousmaan vaihdannasta vuonna 2013 annettuun lakiin nro CXXII liittyvistä erinäisistä säännöksistä ja siirtymätoimenpiteistä annetun lain nro CCXII (mező- és erdőgazdasági földek forgalmáról szóló 2013. évi CXXII. törvénnyel összefüggő egyes rendelkezésekről és átmeneti szabályokról szóló 2013. évi CCXII. törvény) 108 §:n 1 momentin ja siten lakkauttanut ex lege muiden jäsenvaltioiden kansalaisten hallussa suoraan tai välillisesti olevat Unkarissa sijaitsevan maa- ja metsätalousmaan käyttö- ja tuotto-oikeudet, se on jättänyt noudattamatta SEUT 63 artiklan ja Euroopan perusoikeuskirjan 17 artiklan mukaisia velvoitteitaan.
2)

SEUT 102 artiklaa ja tehokkuusperiaatetta on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa yhtäältä säädetään, että vahingonkorvauskanteita koskeva vanhentumisaika on kolme vuotta ja alkaa kulua siitä päivästä, jona vahingon kärsinyt on tullut tietoiseksi oikeudestaan korvaukseen, vaikkei rikkomiseen syyllistynyt ole tiedossa, ja jossa toisaalta ei säädetä minkäänlaisesta mahdollisuudesta vanhentumisajan keskeyttämiseen tai katkaisemiseen kansallisessa kilpailuviranomaisessa vireillä olevan asian käsittelyn ajaksi.
C 206/6

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 11.4.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supreme Court of the United Kingdom — yhdistynyt kuningaskunta) — Peter Bosworth ja Colin Hurley v. Arcadia Petroleum Limited ym.

(asia C-603/17) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Lugano II -yleissopimus - Tuomioistuinten toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano siviili- ja kauppaoikeuden alalla - II osaston 5 jakso (18 - 21 artikla) - Toimivalta työsopimusta koskevissa asioissa)

(2019/C 206/07)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Supreme Court of the United Kingdom

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Peter Bosworth ja Colin Hurley

Vastapuolet: Arcadia Petroleum Limited ym.

Tuomiolauselma

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 30.10.2007 allekirjoitetun yleissopimuksen, jonka tekeminen hyväksyttiin yhteisön puolesta 27.11.2008 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2009/430/EY, II osaston 5 jakson määräyksiä (18–21 artikla) on tulkittava siten, että yhtiön ja sen johtajana toimivan yksityishenkilön välisellä sopimuksella ei synny niiden välistä alisteisuussuhdetta eikä sitä näin ollen voida katsoa näissä määräyksissä tarkoitetuksi työsopimukseksi, mikäli — vaikka tämän yhtiön osakkaalla tai osakkailla on valta päättää tämä sopimus — tämä henkilö voi päättää tai tosiasiallisesti päättää tämän sopimuksen ehdoista ja mikäli hän käyttää itsenäisesti määräysvaltaa tämän yhtiön päivittäisessä liiketoiminnassa ja hoitaa tehtäviään itsenäisesti.

(1) EUVL C 437, 18.12.2017.
Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 7.3.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supremo Tribunal Administrativo — Portugali) — Suez II Water Technologies & Solutions — Portugal Unipessoal Lda, aiemmin GE Power Controls Portugal — Material Eléctrico Lda, sittemmin GE Power Controls Portugal — Unipessoal Lda v. Fazenda Pública

(asia C-643/17) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Tulliliitto - Asetus (ETY) N:o 2913/92 - 37 artikla - Yhteisön tullikoodeksi - Asetus (ETY) N:o 2454/93 - 313 artikla - Tavaroiden tullioikeudellinen asema - Tavaroiden yhteisöasemaa koskeva olettama)

(2019/C 148/04)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Supremo Tribunal Administrativo

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Suez II Water Technologies & Solutions — Portugal Unipessoal Lda, aiemmin GE Power Controls Portugal — Material Eléctrico Lda, sittemmin GE Power Controls Portugal — Unipessoal Lda

Vastapuoli: Fazenda Pública

Tuomiolauselma

Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93, sellaisena kuin se on muutettuna 12.1.1998 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 75/98, 313 artiklaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevien kaltaisia tavaroita, joita kolmansiin maihin sijoittautuneet yhtiöt ovat toimittaneet unionin tullialueelle sijoittautuneelle yhtiölle siellä käytettäväksi ja joista ne ovat lähettäneet laskun, on pidettävä yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna 19.12.1996 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 82/97, 37 artiklassa tarkoitettuina unionin tullialueelle tuotuina tavaroina, joita koskee tämän vuoksi asetuksen N:o 2454/93, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 75/98, 313 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädetty poikkeus, jolloin yhteisötavaroiden asema tunnustetaan tavaroille vasta, kun on esitetty näyttöä siitä, että tavarat ovat käyneet läpi luovutusta vapaaseen liikkeeseen unionin tullialueella koskevan menettelyn.

(1) EUVL C 52, 12.2.2018.
Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 28.2.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Arbeits- und Sozialgericht Wien — Itävalta) — BUAK Bauarbeiter-Urlaubs- u. Abfertigungskasse v. Gradbeništvo Korana d.o.o.

(asia C-579/17) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö siviili- ja kauppaoikeuden alalla - Asetus (EU) N:o 1215/2012 - 1 artiklan 1 kohta - Soveltamisala - Siviili- ja kauppaoikeudelliset asiat - 1 artiklan 2 kohta - Soveltamisalaan kuulumattomat asiat - Sosiaaliturva - 53 artikla - Sellaisen todistuksen antamista koskeva hakemus, joka osoittaa, että tuomion antaneen tuomioistuimen tuomio on täytäntöönpanokelpoinen - Tuomio, joka koskee loma-ajan palkkaa koskevia lisämaksuja koskevaa vaatimusta, jonka sosiaaliturvaelin kohdistaa työnantajaan työntekijöiden lähettämisen perusteella - Tuomioistuin, jossa kanne on pantu vireille, harjoittaa lainkäyttötoimintaa)

(2019/C 139/13)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Arbeits- und Sozialgericht Wien

Pääasian asianosaiset

Kantaja: BUAK Bauarbeiter-Urlaubs- u. Abfertigungskasse

Vastaaja: Gradbeništvo Korana d.o.o.

Tuomiolauselma

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 12.12.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1215/2012 1 artiklaa on tulkittava siten, että kanne, joka koskee lomapalkkaa koskevan lisämaksun maksamista koskevaa vaatimusta, joka julkisoikeudellisella oikeushenkilöllä on työnantajaa kohtaan sillä perusteella, että jäsenvaltioon on lähetetty työntekijöitä, joilla ei ole siellä tavanomaista työpaikkaa, tai vuokratyön yhteydessä tässä jäsenvaltiossa tai sellaista työnantajaa kohtaan, jonka kotipaikka on muualla kuin mainitussa jäsenvaltiossa, sillä perusteella, että tämä ottaa palvelukseensa työntekijöitä, joilla on siellä tavanomainen työpaikka, kuuluu tämän asetuksen soveltamisalaan sillä edellytyksellä, että tällaisen kanteen vireille saattamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt eivät poikkea yleisistä oikeussäännöistä ja erityisesti eivät sulje pois sitä, että tuomioistuimen, jossa tällainen kanne on vireillä, on mahdollista valvoa tämän saatavan toteamisen perusteena olevien tietojen paikkansapitävyyttä, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava.

(1) EUVL C 424, 11.12.2017.
2)

Direktiivin 95/46 9 artiklaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaiset teot eli poliisimiesten videoiminen poliisiasemalla kuulustelutilanteessa ja näin tallennetun videon julkaiseminen internetin videosivustolla, jolle käyttäjät voivat lähettää videoita ja jolla he voivat katsoa ja jakaa niitä, voivat olla kyseisessä säännöksessä tarkoitettua henkilötietojen käsittelyä journalistisia tarkoituksia varten, jos mainitusta videosta käy ilmi, että kuvaamisen ja julkaisemisen ainoana tarkoituksena oli tietojen, mielipiteiden tai ajatusten ilmaiseminen yleisölle, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tutkittava.
Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 19.12.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundespatentgericht – Saksa) – S v. EA, EB ja EC

(Asia C-367/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Maatalous - Asetus (EY) N:o 510/2006 - 4 artiklan 2 kohdan e alakohta - Asetus (EU) N:o 1151/2012 - 7 artiklan 1 kohdan e alakohta - Maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suoja - Eritelmän muuttamista koskeva hakemus - Schwarzwaldista Saksasta peräisin oleva kinkku (Schwarzwälder Schinken) - Pakkaamista tuotantoalueella koskevat vaatimukset - Asetuksen (EY) N:o 510/2006 tai asetuksen (EU) N:o 1151/2012 sovellettavuus))

(2019/C 65/08)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundespatentgericht

Pääasian asianosaiset

Hakija: S

Muut osapuolet: EA, EB ja EC

Tuomiolauselma

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 20.3.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 4 artiklan 2 kohdan e alakohtaa, luettuna yhdessä asetuksen N:o 510/2006 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 14.12.2006 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1898/2006 8 artiklan kanssa, ja maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä 21.11.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 7 artiklan 1 kohdan e alakohtaa on tulkittava siten, että vaatimus siitä, että suojatulla maantieteellisellä merkinnällä varustetun tuotteen pakkaaminen on suoritettava sen maantieteellisellä tuotantoalueella, on mainitun 4 artiklan 2 kohdan e alakohdan nojalla perusteltu, jos se on välttämätön ja oikeasuhteinen keino kyseisen tuotteen laadun säilyttämiseksi, kyseisen tuotteen alkuperän takaamiseksi tai suojatun maantieteellisen merkinnän eritelmän valvonnan varmistamiseksi. Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on arvioida, onko tämä vaatimus suojatun maantieteellisen merkinnän Schwarzwälder Schinken osalta asianmukaisesti perusteltu jollakin edellä mainituista tavoitteista.

(1) EUVL C 293, 4.9.2017.
2)

[SEUT 108] artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan b alakohdan iv alakohtaa on tulkittava siten, että sitä ei voida soveltaa pääasiassa kyseessä olevan kaltaiseen tilanteeseen. Kun pääasiassa kyseessä olevat avustukset on myönnetty noudattamatta ETY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdassa määrättyä velvollisuutta ilmoittaa valtiontuista etukäteen, valtion elimet eivät voi vedota luottamuksensuojan periaatteeseen. Pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa valtiontukia saaneen yhtiön kilpailija on nostanut jäsenvaltiota vastaan vahingonkorvauskanteen, on vastoin oikeusvarmuuden periaatetta soveltaa kantajaan analogisesti mainitun asetuksen 15 artiklan 1 kohdassa säädetyn kaltaista vanhentumisaikaa.
Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 6.12.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supremo Tribunal de Justiça – Portugali) – J. Portugal Ramos Vinhos SA v. Adega Cooperativa de Borba CRL

(Asia C-629/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Teollis- ja tekijänoikeudet - Tavaramerkkioikeus - Direktiivi 2008/95/EY - 3 artiklan 1 kohdan c alakohta - Mitättömyysperusteet - Sanamerkki, joka koostuu yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia - Tavaran tai palvelun muut ominaisuudet - Tavaran tuotantolaitos - Sanamerkki, joka koostuu viinialan tuotteet osoittavasta merkistä ja maantieteellisestä nimestä ja joka on osa tavaramerkin haltijan toiminimeä))

(2019/C 44/05)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Supremo Tribunal de Justiça

Pääasian asianosaiset

Valittaja: J. Portugal Ramos Vinhos SA

Vastapuoli: J Adega Cooperativa de Borba CRL

Tuomiolauselma

Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 22.10.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/95/EY 3 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että tavaramerkki, joka koostuu pääasiassa kyseessä olevan kaltaisesta sanamerkistä, jota käytetään viinialan tuotteiden tunnusmerkkinä ja joka sisältää maantieteellisen nimen, on jätettävä rekisteröimättä, kun tämä merkki sisältää erityisesti sanan, jota yhtäältä käytetään yleisesti osoittamaan laitokset tai tilat, joissa tällaiset tuotteet valmistetaan, ja joka on toisaalta myös yksi useista sanaosista, jotka muodostavat tämän tavaramerkin rekisteröintiä hakeneen oikeushenkilön toiminimen.

(1) EUVL C 32, 29.1.2018.
1)

Rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumattoman yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta 29.6.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/43/EY 3 artiklan 1 kohdan g alakohtaa on tulkittava siten, että se, että yksityinen säätiö myöntää stipendejä ulkomailla toteutettavien tutkimus- tai opiskeluhankkeiden tukemiseen, kuuluu kyseisessä säännöksessä tarkoitetun koulutuksen käsitteen alaan, kun myönnettyjen rahallisten etuuksien ja näihin sellaisiin tutkimus- tai opiskeluhankkeisiin osallistumisen, jotka itsessään kuuluvat saman koulutuksen käsitteen alaan, välillä on riittävän läheinen yhteys. Näin on etenkin silloin, kun kyseiset rahalliset etuudet liittyvät potentiaalisten hakijoiden tällaiseen tutkimus- tai opiskeluhankkeeseen osallistumiseen, kun niiden tavoitteena on poistaa kokonaan tai osittain tällaisen osallistumisen mahdolliset taloudelliset esteet ja kun niillä voidaan saavuttaa kyseinen tavoite.
Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 14.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Varhoven kasatsionen sad – Bulgaria) – Wiemer & Trachte GmbH, selvitystilassa v. Zhan Oved Tadzher

(Asia C-296/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Maksukyvyttömyysmenettelyt - Asetus (EY) N:o 1346/2000 - 3 artiklan 1 kohta - Kansainvälinen toimivalta - Takaisinsaantikanne - Jäsenvaltion, jonka alueella maksukyvyttömyysmenettely on aloitettu, tuomioistuinten yksinomainen toimivalta))

(2019/C 16/16)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Varhoven kasatsionen sad

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Wiemer & Trachte GmbH, selvitystilassa

Vastapuoli: Zhan Oved Tadzher

Tuomiolauselma

Maksukyvyttömyysmenettelyistä 29.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1346/2000 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että sen jäsenvaltion, jonka alueella maksukyvyttömyysmenettely on aloitettu, tuomioistuimilla oleva toimivalta tutkia maksukyvyttömyyteen perustuva takaisinsaantikanne, joka on nostettu sellaista vastaajaa vastaan, jonka kotipaikka on muussa jäsenvaltiossa, on yksinomainen.

(1) EUVL C 256, 7.8.2017.
3)

Julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21.12.1989 annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 26.2.2014 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2014/23/EU, 1 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että hankintaviranomaisen päätös tehdä tiettyjen palvelujen suorittamista koskevia työsopimuksia luonnollisten henkilöiden kanssa direktiivin 2014/24, sellaisena kuin se on muutettuna delegoidulla asetuksella 2015/2170, mukaista julkista hankintamenettelyä käyttämättä sillä perusteella, etteivät nämä sopimukset kyseisen viranomaisen mielestä kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan, voi olla talouden toimijan, jolla on intressi osallistua julkiseen hankintaan, jolla on sama kohde kuin mainituilla sopimuksilla, ja joka katsoo, että nämä sopimukset kuuluvat tämän direktiivin soveltamisalaan, vireillepaneman kyseisen säännöksen mukaisen muutoksenhaun kohteena.