ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 209/57

Kanne 18.6.2008 — Szomborg v. komissio

(Asia T-228/08)

(2008/C 209/103)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Asianosaiset

Kantaja: Gregorz Szomborg (Jastarnia, Puola) (edustaja: asianajaja R. Nowosielski)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

— on todettava, että komissio on laiminlyönyt 21.12.2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2187/2005 (1) 27 artiklan mukaiset velvoitteensa, koska se ei ole toteuttanut tieteellistä arviointia erityisesti verkkojen, riimuverkkojen ja pussiverkkojen käytön vaikutuksista valaisiin ja koska se ei ole esittänyt tämän arvioinnin tuloksia Euroopan parlamentille ja neuvostolle

— komissio on velvoitettava vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan

— komissio on velvoitettava korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Komissio oli asetuksen N:o 2187/2005 27 artiklan nojalla velvollinen 1 päivään tammikuuta 2008 mennessä varmistamaan, että erityisesti verkkojen, riimuverkkojen ja pussiverkkojen käytön vaikutukset valaisiin arvioidaan tieteellisesti ja tulokset esitellään Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Koska komissio ei esittänyt tällaista lausuntoa määräajassa, kantaja kehotti sitä 25.2.2008 päivätyssä kirjeessään tekemään ratkaisun. Komissio totesi vastauksenaan kantajan vaatimuksiin, että kyseistä tieteellistä arviota ei ole vielä esitetty, koska muut asiaan osalliset eivät ole tehneet yhteistyötä.

Kantaja pitää kiistattomana, että komissio on laiminlyönyt asetuksen N:o 2187/2005 27 artiklan mukaiset velvoitteensa, minkä vuoksi hän on EY 232 artiklan nojalla nostanut tämän laiminlyöntikanteen.

(1) Kalavarojen säilyttämisestä teknisten toimenpiteiden avulla Itämeren, Belttien ja Juutinrauman vesialueilla, asetuksen (EY) N:o 1434/98 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 88/98 kumoamisesta 21.12.2005 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2187/2005 (EUVL L 349, s. 1)
—

Euroopan yhteisöjen komission päätös, joka on tehty menettelyssä 89 0488 P1, joka on annettu tiedoksi kantajalle 3.3.2008 ja jonka mukaan kantaja velvoitetaan suorittamaan 25 485,02 euron määrän, joka vastaa 5 109 287 Portugalin escudoa, on kumottava.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 183/29

Kanne 5.6.2008 — CLL Centres de langues v. komissio

(Asia T-202/08)

(2008/C 183/55)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Centre de langues à Louvain-la-neuve et en Woluwe (CLL Centres de langues) (Louvain-la-Neuve, Belgia) (edustajat: asianajajat F. Tulkens ja V. Ost)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

— Hylkäämispäätös on kumottava;

— Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja riitauttaa komission päätöksen hylätä sen hakemus osallistua tarjouskilpailuun ADMIN/D1/PR/2008/004, joka koskee Euroopan unionin (EU) toimielinten, elinten ja virastojen Brysselissä toimivalle henkilöstölle järjestettävää kielikoulutusta (EYVL 2008, S 44-060121), sillä perusteella, että hakemus tehtiin tarjouspyynnössä mainitun määräajan jälkeen.

Kanteensa tueksi kantaja väittää, että riidanalainen päätös perustuu virheelliseen ennakko-olettamaan, jonka mukaan hankintaviranomaisen on hylättävä myöhästyneet osallistumispyynnöt. Kantaja katsoo päinvastoin, että hankintaviranomaisella on tältä osin harkintavaltaa.

Lisäksi kantaja väittää, että riidanalaisen päätöksen perustelut eivät ole riittävät, koska komissio ei selittänyt, miksei se käyttänyt harkintavaltaansa.

Lopuksi kantaja vetoaa kanneperusteeseen, jonka mukaan varainhoitoasetuksen soveltamissääntöjen (1) 123 artiklaa, jonka mukaan todellisen kilpailun aikaansaamiseksi riittävän monelle ehdokkaalle on annettava mahdollisuus esittää tarjous, on rikottu ja kantajan hakemuksen hylkääminen on suhteellisuusperiaatteen vastaista.

(1) Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23.12.2002 annettu komission asetus (EY, Euratom) N:o 2342/2002 (EYVL L 357, s. 1).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 197/34

Kanne 25.6.2008 — Melli Bank v. neuvosto

(Asia T-246/08)

(2008/C 197/59)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Melli Bank plc (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: R. Gordon, QC, barrister J. Stratford, solicitor R. Gwynne ja solicitor T. Din)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

— Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä tehdyn neuvoston päätöksen 2008/475/EY liitteessä olevan B kohdan 4 alakohta on kumottava siltä osin kuin se koskee Melli Bank plc:tä.

— Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on määrättävä muista olosuhteisiin nähden oikeudenmukaisiksi ja asianmukaisiksi katsomistaan toimenpiteistä.

— Neuvosto on velvoitettava korvaamaan Melli Bankin oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Esillä olevassa asiassa kantaja vaatii Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 423/2007 (1) 7 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanosta 23.6.2008 tehdyn neuvoston päätöksen 2008/475/EY (2) osittaista kumoamista siltä osin kuin kantaja on sisällytetty niitä luonnollisia ja oikeudellisia henkilöitä sekä yhteisöjä ja elimiä koskevaan luetteloon, joiden varat ja taloudelliset resurssit on kyseisen säännöksen mukaan jäädytetty.

Kantaja vaatii liitteessä olevan B kohdan 4 alakohdan kumoamista kantajaa koskevilta osin sillä perusteella, että se on kahdessa suhteessa lainvastainen.

Ensinnäkin kantaja väittää, että riidanalainen päätös on suhteellisuusperiaatteen vastainen, koska (i) kantajan varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttämisellä ei ole mitään järkevää yhteyttä tarkoitukseen estää ydinaseiden leviäminen tai sen rahoitus ja koska (ii) se ei ole vähiten rajoittava toimenpide, jolla voidaan valvoa kantajaa tai edistää tarkoitusta estää ydinaseiden leviämisen rahoitus.

Toiseksi kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä loukataan syrjintäkiellon periaatetta siltä osin kuin yhtäältä kantaja on samassa asemassa kuin iranilaisten pankkien muut Yhdistyneessä kuningaskunnassa olevat tytäryhtiöt ja se on aineellisesti muihin Yhdistyneessä kuningaskunnassa oleviin pankkeihin rinnastettavassa tilanteessa sellaiset Yhdistyneessä kuningaskunnassa olevat pankit mukaan lukien, jotka käyvät kauppaa Iranin kanssa, mutta sitä on kohdeltu eri tavalla kuin niitä, ja toisaalta, koska kantaja on huomattavan erilaisessa asemassa kuin jokin toinen pankki, jonka Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto on nimennyt, mutta kantajaa on kohdeltu samalla tavalla kuin tällaista toista pankkia.

(1) 19.4.2007 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 423/2007 (EUVL L 103, s. 1).

(2) EUVL L 163, s. 29.
—

asetuksen (EY) N:o 2100/94 81 artiklan 2 kohdan ja 48 artiklan rikkominen, koska erään vastaajan palveluksessa olevan työntekijän on väitetty olevan esteellinen ja hän on vaikuttanut päätökseen
6.

Uhkasakon määrä on liiallinen ja suhteeton. Komissio ei muun muassa ottanut asianmukaisesti huomioon sitä, että riidanalaisessa päätöksessä katsotaan yksinomaan, että Microsoftin väitetysti vaatimat maksut tiettyyn lisenssiin liittyen (”no patent” -lisenssi) olivat kohtuuttomia, eikä se näin ollen kyseenalaista (i) Microsoftin väitetysti vaatimia maksuja sen kaikkien tekijänoikeuksien osalta, jotka on sisällytetty kaikkiin yhteentoimivuutta koskeviin tietoihin, jotka Microsoftin on esitettävä vuoden 2004 päätöksen 5 artiklan nojalla, tai (ii) yhteentoimivuutta koskevien tietojen täydellisyyttä ja paikkansapitävyyttä.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 142/32

Kanne 4.4.2008 — Schniga GmbH v. yhteisön kasvilajikevirasto (CPVO) — Elaris ja Brookfield New Zealand (Gala-Schnitzer)

(Asia T-135/08)

(2008/C 142/59)

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Schniga Srl (Bolzano, Italia) (edustaja: asianajaja G. Würtenberger ja solicitor R. Kunze)

Vastaaja: Yhteisön kasvilajikevirasto

Vastapuolet valituslautakunnassa: SNC Elaris (Anger, Ranska) ja Brookfield New Zealand Ltd (Havelock North, New Zealand)

Vaatimukset

— Valituslautakunnan 21.11.2007 tekemä päätös asioissa A-003/2007 ja A-004/2007 on kumottava, ja

— CPVO on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien hakija: Konsortium Südtiroler Baumschuler, kyseessä olevan lajikkeen siirron jälkeen Schniga Srl (hakemus N:o 1999/0033)

Haettu yhteisön kasvinjalostajanoikeus: Gala-Schnitzer

CPVO:n ratkaisu: Yhteisön kasvinjalostajanoikeuden myöntäminen (päätökset nro EU 18759, OBJ 06-021 ja OBJ 06-022)

Valituslautakunnan ratkaisu: CPVO:n päätöksen kumoaminen

Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 2100/94 (1) 59 artiklan 3 kohdan rikkominen, koska yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien myöntämistä koskevat vastalauseet eivät olleet mainitun säännöksen mukaisia; riidanalainen päätös perustuu vaatimuksiin, jotka kantajan on täytettävä sovellettavan lainsäädännön lisäksi; CPVO:n puheenjohtajan toimivalta ja harkintavalta on arvioitu virheellisesti.

(1) Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista 27.7.1994 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2100/1994 (EYVL 1994, L 227, s. 1).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 116/24

Kanne 27.2.2008 — Zino Davidoff v. SMHV — Clifarm i Kleinakis & SIA (GOODLIFE)

(Asia T-108/08)

(2008/C 116/44)

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Zino Davidoff SA (Fribourg, Sveitsi) (edustajat: lakimiehet H. Kunz-Hallstein ja R. Kunz-Hallstein)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Clifarm i. Kleinakis & SIA OE (Glyfada, Kreikka)

Vaatimukset

— SMHV:n toisen valituslautakunnan ratkaisu asiassa R 298/2007-2 on kumottava.

— SMHV tai väliintulija on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki GOOD LIFE luokkaan 3 kuuluville tavaroille — hakemus N:o 1 709 641

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Clifarm i. Kleinakis & SIA OE

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ja kansallinen sanamerkki GOOD LIFE luokkiin 3, 5 ja 16 kuuluville tavaroille

Väiteosaston ratkaisu: Väite hylättiin kokonaisuudessaan

Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston ratkaisu kumottiin ja asia palautettiin väiteosastoon uudelleen käsiteltäväksi

Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 43, 73 ja 74 artiklan sekä komission asetuksen N:o 2868/95 säännön 22 rikkominen muun muassa sen vuoksi, että valituslautakunta on ottanut huomioon tavaroita, joille haetussa tavaramerkissä ei ole vaadittu suojaa ja joihin väite ei ole perustunut, että valituslautakunnan ei olisi pitänyt ottaa huomioon Clifarm i. Kleinakis & SIA OE:n tavaramerkkiensä käytöstä esittämää selvitystä ja että valituslautakunta on ottanut huomioon sellaista selvitystä, jota kantaja ei voinut arvioida.
—

on todettava, että asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdat eivät ole esteenä haetun yhteisön tavaramerkin N:o 5 454 517 TERRAEFFEKT matt & gloss rekisteröimiselle luokkaan 2 ”lakat, erityisesti graafiseen teollisuuteen; mitään edellä mainituista tavaroista ei ole tarkoitettu rakennusalalle” kuuluvia tavaroita varten
—

on todettava, että riidanalainen päätös on lainvastainen ja se on kumottava kokonaisuudessaan, koska siinä pidetään riidanalaista toimenpidettä valtiontukena, vaikka se on tosiasiallisesti laillista jatkoa vakauttavalle korvaukselle, jota Italian valtio suoritti Ternille (ja sen oikeusseuraajille) sen sähkövoimaloiden vuosina 1962–1963 tapahtuneesta pakkolunastuksesta
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 64/55

Kanne 4.1.2008 — Nestlé v. SMHV — Master Beverage Industries (Golden Eagle Deluxe)

(Asia T-6/08)

(2008/C 64/89)

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Société des Produits Nestlé SA (Vevey, Sveitsi) (edustaja: asianajaja A. von Mühlendahl)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Master Beverage Industries Pte Ltd (Singapore, Singapore)

Vaatimukset

— SMHV:n toisen valituslautakunnan 1.10.2007 tekemä päätös asiassa R 568/2006-2 (yhteisön tavaramerkki 3 156 924) on kumottava

— riidanalainen yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus N:o 3 156 924, joka muodostuu punaisesta mukista ja sanoista ”Golden Eagle Deluxe”, on hylättävä

— vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kantajalle valituslautakunnassa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut,

— vastapuolena valituslautakunnassa ollut Master Beverage on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kantajalle valituslautakunnassa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut, jos siitä tulee väliintulija tässä oikeudenkäynnissä.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Master Beverage Industries Pte Ltd

Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki ”Golden Eagle Deluxe” luokkaan 30 kuuluville tavaroille — hakemus N:o 3 156 924

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: yhteisön tason, kansainväliset ja kansalliset kuviomerkit ja sanamerkit ”Red Cup”, ”Gold Blend” ja muun muassa kahville tarkoitetun kupin kuvat

Väiteosaston ratkaisu: väite hylätään kokonaisuudessaan

Valituslautakunnan ratkaisu: valitus hylätään

Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 8 artiklan 5 kohdan rikkominen, koska riidanalaisten merkkien ulkoasujen samankaltaisuuden aste on hyvin korkea sen vuoksi, että sekä haetussa tavaramerkissä että suurimmassa osassa aikaisempia tavaramerkkejä olevat yhdeksän osaa, jotka ovat jo itsessään erottamiskykyisiä, on järjestelty samalla tavalla
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 51/57

Kanne 22.12.2007 — Romania v. Euroopan yhteisöjen komissio

(Asia T-484/07)

(2008/C 51/103)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Asianosaiset

Kantaja: Romania (asiamies: Aurel Ciobanu-Dordea, avustajinaan Emilia Gane ja Dumitra Mereuță)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen

— on kumottava kasvihuonekaasujen päästöjä ajanjaksolla 2008–2012 koskevasta kansallisesta jakosuunnitelmasta 26.10.2007 tehty komission päätös K(2007) 5253 (lopullinen), jonka Romania on antanut tiedoksi Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY mukaisesti ja

— velvoitettava Euroopan yhteisöjen komissio korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Komissio on riidanalaisessa päätöksessä osittain hylännyt kasvihuonekaasujen päästöjä ajanjaksolla 2008–2012 koskevan kansallisen jakosuunnitelman, jonka Romania on antanut tiedoksi direktiivin 2003/87/EY (1) mukaisesti, koska se on alentanut 19 754 248 miljoonaa hiilidioksiditonnia vastaavalla määrällä yhteisön kiintiöstä vuositasolla jaettavia päästöoikeuksia ja todennut, että jaettavissa olevien päästöoikeuksien keskimääräinen vuotuinen kokonaismäärä ei saa ylittää 75 944 352 miljoonaa tonnia.

Kantaja esittää kanteensa tueksi seuraavaa:

— Komissio ei ole noudattanut direktiivin 2003/87/EY 9 artiklan 1 ja 3 kohtaa eikä 11 artiklan 2 kohtaa, koska se on omaa menetelmäänsä käyttäen sitovasti vahvistanut niiden päästöoikeuksien kokonaismäärän, jotka Romania voi jakaa, joten se on ylittänyt toimivaltansa.

— Komissio on soveltanut menetelmää, joka ei ole avoin, määritellessään päästöoikeuksien kokonaismäärän, ja se on näin tehdessään rikkonut sekä direktiivin 2003/87/EY 9 artiklan 1 kohtaa että 9 artiklan 3 kohtaa.

— Soveltaessaan omaa menetelmäänsä komissio on loukannut syrjintäkiellon periaatetta.

— Komissio ei ole noudattanut direktiivin 2003/87/EY 9 artiklan 3 kohtaa eikä EY 253 artiklaa, koska se ei ole riittävästi perustellut päätöstä K(2007) 5253 (lopullinen).

(1) Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY (EUVL L 275, s. 32).
—

se on tehnyt ilmeisen arviointivirheen todetessaan, että Artensan myyntiosuus on alle 25 prosenttia, vaikka se ETA-tasolla on yli 25 prosenttia.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 51/59

Kanne 31.12.2007 — IIC-Intersport International Corporation v. SMHV — McKenzie Corporation (McKENZIE)

(Asia T-502/07)

(2008/C 51/108)

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: IIC-Intersport International Corporation GmbH (Ostermundigen, Sveitsi) (edustaja: asianajaja P.J.M. Steinhauser)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: The McKenzie Corporation Ltd (Newcastle Upon Tyne, Yhdistynyt kuningaskunta)

Vaatimukset

— Valituksenalainen sisämarkkinoiden harmonisointiviraston toisen valituslautakunnan 15.10.2007 asiassa R 1425/2006-2 tekemä päätös on kumottava, ja sisämarkkinoiden harmonisointiviraston väiteosaston 6.9.2006 tekemä päätös, jolla hyväksyttiin tiettyjä kyseessä olevien tavaroita koskeva Intersportin tekemä väite, on vahvistettava.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: The McKenzie Corporation Ltd

Haettu yhteisön tavaramerkki: Yhteisön kuviomerkki ”McKENZIE” luokkiin 18, 25, 26 ja 37 kuuluville tavaroille ja palveluille

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: IIC-Intersport International Corporation GmbH

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Aikaisempi yhteisön kuviomerkki ”MCKINLEY” luokkiin 18, 20, 22, 25 ja 28 kuuluville tavaroille ja palveluille ja aikaisempi yhteisön sanamerkki ”MCKINLEY” luokkiin 12, 18, 20, 22, 25 ja 28 kuuluville tavaroille ja palveluille

Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen osittain

Valituslautakunnan ratkaisu: Väitteen hylkääminen kokonaisuudessaan ja rekisteröinnin hyväksyminen

Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 22/46

Kanne 22.11.2007 — Deutsche Post AG v. Euroopan yhteisöjen komissio

(Asia T-421/07)

(2008/C 22/86)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Deutsche Post AG (Bonn, Saksa) (edustajat: asianajajat J. Sedemund ja T. Lübbig)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

— Euroopan yhteisöjen komission 12.9.2007 tekemä päätös ”Valtiontuki C 36/07 (ex NN 25/07) — Valtiontuki Deutsche Post AG:lle, Kehotus huomautusten esittämiseen EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisesti” on kumottava;

— vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vaatii komission päätöksen, joka koskee EY 88 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn aloittamista valtiontuen C 36/07 (ex NN 25/07) osalta, kumoamista. Tämä päätös on annettu tiedoksi Saksalle 12.9.2007 päivätyllä kirjeellä (EUVL C 245, s. 21). Tällä päätöksellä aloitetun menettelyn tarkoituksena on komission 23.10.1999 aloittamaan menettelyyn, jossa komissio on 19.6.2002 tehnyt kielteisen lopullisen päätöksen (EYVL L 247, s. 27), liittyvän lisätutkimuksen suorittaminen. Tässä kielteisessä päätöksessä komissio totesi, että Deutsche Post AG laskutti ovelta ovelle -pakettipalveluista hintaa, joka alitti palvelukohtaiset lisäkustannukset ja että tämä aggressiivinen alennusmenettely ei liittynyt sen yleispalveluvelvoitteiden täyttämiseen.

Kanteensa tueksi kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä loukataan menettelyn perusperiaatteita. Erityisesti loukataan luottamuksensuojaa, koska merkitykselliset tosiseikat ovat olleet komission tiedossa jo vuosia ja koska se teki tältä osin 19.6.2002 päätöksen, jolla menettely lopetettiin. Lisäksi riidanalaisella päätöksellä loukataan Saksan liittotasavallan ja kantajan oikeutta osallistua menettelyyn, koska niille ei annettu mahdollisuutta esittää riidanalaiseen päätökseen liittyviä huomautuksia ennen sen tekemistä. Lopuksi kantaja vetoaa tässä yhteydessä asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) rikkomiseen, koska tämän säännöksen rakenteesta ilmenee, että 19.6.2002 tehdyn kaltainen kielteinen päätös on lopullinen ja että vastaaja ei voi aloittaa uudestaan tukien tutkintamenettelyä sellaisten tosiseikkojen osalta, joista on jo tehty lopullinen arviointi.

Lisäksi kantaja esittää, että vastaaja on rikkonut EY 253 artiklan ja asetuksen N:o 659/1999 6 artiklan 1 kohdan mukaista perusteluvelvollisuutta, koska riidanalaisesta päätöksestä ei ilmene selvästi, millaisia toimenpiteitä komissio haluaa luokitella valtiontueksi, eikä se sisällä mitään oikeudellista arviointia.

Lopuksi vedotaan EY 87 artiklan 1 kohdan ja EY 88 artiklan rikkomiseen sillä perusteella, että riidanalaisessa päätöksessä lueteltuja toimenpiteitä ei voida luokitella valtiontueksi.

(1) [EY 88] artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1).
—

SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 10.7.2007 tekemä ja 14.9.2007 tiedoksiannettu päätös asiassa R 199/2007-1 on kumottava, koska sillä on kieltäydytty rekisteröimästä yhteisön tavaramerkiksi kantajan hakemaa merkkiä P@YWEB CARD, hakemus N:o 3 861 044, luokkiin 9, 36 ja 38 kuuluville tavaroille ja palveluille
c)

asetuksen (ETY) N:o 595/91 5 artiklan 2 kohtaa ja asetuksen (EY) N:o 1663/95 8 artiklaa sekä asetuksen (ETY) N:o 729/70 8 artiklan 2 kohtaa ja asetusta (EY) N:o 1258/99 on rikottu ja/tai sovellettu väärin (niissä tapauksissa, joissa määrä alitti euroa). EY 253 artiklaa on rikottu, koska perustelut puuttuvat (niissä tapauksissa, joissa määrä alitti 500 000 euroa).
—

On kumottava riidanalainen toimi siten, että kantajan kaikki velvollisuudet palauttaa LIFE97/ENV/GR/000380-ohjelman yhteydessä maksetut summat lakkaa, tai toissijaisesti riidanalaista toimea on muutettava siten, että kantaja velvoitetaan palauttamaan 93 795,32 euroa eli summan, joka vastaa, kuten komissio itsekin on myöntänyt, tukikelvottomien menojen kirjanpidollista arvoa.
—

sakkojen laskennassa on perusteettomasti korotettu sakkojen määrää toistuvan kilpailusääntöjen rikkomisen vuoksi, koska aikaisempien sakkojen huomioon ottamisessa on tapahtunut oikeudellinen virhe ja koska on tehty arviointivirhe
3.

Movimondo esittää 1.12.2006 tehdyn sopimuksen kumoamista koskevan vaatimuksensa tueksi seuraavat viisi kanneperustetta: Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantaja väittää, että Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen N:o 1605/2002 93, 96 ja 114 artiklaa on rikottu ja katsoo, että komission asetuksen N:o 2342/2002, jolla vahvistetaan asetuksen N:o 1605/2002 soveltamissäännöt, 133 ja 175 artikla ovat lainvastaisia, koska 18.12.1995 annetun neuvoston asetuksen 2988/1995 183 artiklaa on rikottu. Toisessa kanneperusteessaan kantaja väittää, että komisso on arvioinut kantajan syyksi luettuja tosiseikkoja virhellisesti ja epätäydellisesti ja ettei sellaisia lopullisia tietoja ole olemassa, joihin seuraamusten määräämistä koskenut päätös olisi voitu perustaa. Kolmannessa kanneperusteessaan kantaja vetoaa puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen. Neljännessä kanneperusteessaan kantaja väittää, että seuraamuksen perustana pidettyjä tosiseikkoja on arvioitu virheellisesti ja että syyksilukeminen perustuu olemattomiin seikkoihin. Samalla se väittää, että suhteellisuusperiaatetta on loukattu ja että asiassa ei ole esitetty varainhoitoasetuksen N:o 1605/2002 114 artiklassa säädettyjä ”tehokkuutta, oikeasuhteisuutta ja varottavuutta ”koskevia perusteluja. Viidennessä perusteessaan kantaja väittää ensinnäkin, että riidanalaisen päätöksen perustana olleet hankkeet olivat epämääräisiä ja että vanhentumisaika oli kulunut. Se väittää samalla, ettei olemassa ole sellaista yhteisön säädöstä, jossa määrättäisiin seuraamuksesta ja että 18.12.1995 annetun neuvoston asetuksen N:o 2988/95 2 artiklan 2 kohtaa ja 3 artiklan 1 kohtaa on rikottu. Toiseksi se väittää komission asetuksen N:o 2342/2002 175 ja 133 artiklaa rikotun.