ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Ympäristö - Jätteet - Jätteiden siirroista annettu asetus N:o 259/93 - Ilmoituksen tekijän tekemä siirtosuunnitelman luokittelu - Siirtosuunnitelman vastaanottavien viranomaisten toimivalta valvoa luokittelua (hyödyntäminen vai huolehtiminen) ja vastustaa virheelliseen luokitteluun perustuvaa siirtoa

(Neuvoston asetuksen N:o 259/93 7 artiklan 2 ja 4 kohta)

2. Ympäristö - Jätteet - Jätteistä annettu direktiivi 75/442/ETY - Liite II B - Eron tekeminen huolehtimistoimien ja hyödyntämistoimien välillä - Jätteiden poltto - Luokittelu hyödyntämistoimeksi - Edellytykset

(Neuvoston direktiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna komission päätöksellä 96/350/EY, liite II B)

Tiivistelmä

1. Euroopan yhteisössä, Euroopan yhteisöön ja Euroopan yhteisöstä tapahtuvien jätteiden siirtojen valvonnasta ja tarkastamisesta annetulla asetuksella N:o 259/93 käyttöön otetusta järjestelmästä seuraa, että kaikkien toimivaltaisten viranomaisten, joille ilmoitus jätteiden siirtosuunnitelmasta tehdään, on tutkittava, että ilmoituksen tekijän tekemä luokittelu on asetuksen säännösten mukainen. Jos tämä luokittelu on virheellinen, kyseisten viranomaisten on vastustettava siirtoa esittämällä vastalause, joka perustuu tähän luokitteluvirheeseen, eikä niiden pidä viitata johonkin niistä asetuksen yksittäisistä säännöksistä, joissa määritellään ne vastalauseet, joita jäsenvaltiot voivat esittää. Toimivaltaisen viranomaisen tehtävänä ei sen sijaan ole ryhtyä oma-aloitteisesti jätteiden siirron tarkoituksen uudelleenluokitteluun.

( ks. 21 ja 22 kohta )

2. Jätteiden poltto on direktiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 96/350/EY, liitteessä II B olevan R 1 kohdan mukaan hyödyntämistoimi, kun sen pääasiallinen tavoite on, että jätteillä voi olla hyödyllinen tehtävä energian tuottamisessa sellaisen primaarienergianlähteen käytön korvaajana, jota olisi pitänyt käyttää tämän tehtävän täyttämiseksi. Kotitalousjätteiden polttotoimi voidaan luokitella jätteiden hyödyntämistoimeksi, kun sen pääasiallisena tarkoituksena on mahdollistaa jätteiden käyttö energian tuottamiseksi, kun se toteutetaan olosuhteissa, joiden perusteella voidaan katsoa, että se todellakin on energian tuottamista, ja kun suurin osa jätteistä kulutetaan toimen aikana ja suurin osa vapautuvasta energiasta otetaan talteen ja käytetään.

Tästä seuraa, että toimi, jonka pääasiallisena tarkoituksena on jätteistä huolehtiminen, on luokiteltava huolehtimistoimeksi, kun polttamisella tuotetun lämmön talteenotto on pelkkä kyseisen toimen sivuvaikutus.

( ks. 31-37 ja 43 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Maatalous - Yhteinen maatalouspolitiikka - Yhteisen maatalouspolitiikan ensisijaisuus perustamissopimuksen kilpailua koskeviin tavoitteisiin nähden - Seuraukset sovellettaessa valtiontukia koskevia määräyksiä ja säännöksiä yhteisen markkinajärjestelyn kattamalla alalla

(EY 36 ja EY 87-89 artikla)

2. Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Viini - Valtiontuet yhteiseen markkinajärjestelyyn kuuluville tuotteille - Tuen yhteensopimattomuus tätä markkinajärjestelyä koskevien säännösten kanssa

(Neuvoston asetukset N:o 822/87 ja N:o 1493/1999)

3. Valtiontuki - Kielto - Poikkeukset - Komission harkintavalta - Tuomioistuinvalvonnan rajat

(EY 87 artiklan 3 kohta)

Tiivistelmä

1. Komission arviointi valtiontuesta sellaisella alalla, jolla on otettu käyttöön yhteinen markkinajärjestely, edellyttää, että tutkitaan vaikutus, joka tällaisella tuella voi olla tämän yhteisen markkinajärjestelyn toimintaan, koska jäsenvaltioilla on velvollisuus pidättyä sellaisten toimenpiteiden toteuttamisesta, jotka saattaisivat poiketa markkinajärjestelystä tai haitata sitä. Toisin sanoen jäsenvaltion turvautuminen EY 87-89 artiklaan ei voi olla etusijalla kyseisen yhteisen markkinajärjestelyn sääntelyä koskevan asetuksen säännöksiin nähden. Sitä paitsi EY 36 artiklassa tunnustetaan yhteisen maatalouspolitiikan ensisijaisuus kilpailua koskeviin perustamissopimuksen tavoitteisiin nähden.

( ks. 31-33 kohta )

2. Koska konjakki on viinistä tislattu alkoholijuoma, se ei kuulu maataloustuotteiden ryhmään eikä näin ollen viinin yhteisessä markkinajärjestelyssä säänneltyihin tuotteisiin. Jos ugni blanc -viiniköynnöslajikkeilla - joista saadusta tuotteesta valmistetaan alkoholijuomaa, jota teollistuotteena ei välitetä viinimarkkinoilla - viljellyt alat muutetaan viljelyaloiksi, joilla pyritään tuottamaan "vin de pays" -viiniä, joka puolestaan myydään näillä viinimarkkinoilla, tällaisten kyseisellä alueella tuotettujen viinien määrä väistämättä nousee tämän vuoksi. Tämä tuotannon nousu on vastoin tuotannon ja kysynnän välistä tasapainoa koskevaa tämän markkinajärjestelyn tavoitetta. Sellaiset kansalliset tuet, joiden tarkoituksena on edistää ugni blanc -viiniköynnöslajikkeen raivaamista tämän korvaamiseksi viiniköynnöslajikkeilla, joilla voidaan tuottaa "vin de pays" -viinejä, ovat siten yhteensopimattomia tätä markkinajärjestelyä koskevien säännösten kanssa.

( ks. 35 ja 37-39 kohta )

3. EY 87 artiklan 3 kohtaa sovellettaessa komissiolla on laaja harkintavalta, jonka käyttäminen edellyttää taloudellisten ja yhteiskunnallisten kysymysten arviointeja, jotka on tehtävä yhteisön kannalta katsoen. Yhteisöjen tuomioistuin ei voi tämän vapauden käyttämisen laillisuutta valvoessaan harkita kyseistä asiaa toimivaltaisen viranomaisen asemasta vaan sen on ainoastaan tutkittava, rasittaako tätä arviointia ilmeinen virhe tai onko harkintavaltaa käytetty väärin.

( ks. 41 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Hedelmät ja vihannekset - Laatuvaatimukset - Toimijan oikeus vedota näihin velvollisuuksiin riita-asiaa koskevassa oikeudenkäynnissä

(Neuvoston asetukset N:o 1035/72 ja N:o 2200/96)

Tiivistelmä

$$Hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä annettuja asetuksia N:o 1035/72 ja N:o 2200/96 on tulkittava siten, että hedelmiin tai vihanneksiin sovellettavia laatuvaatimuksia koskevien säännösten noudattaminen on voitava taata toimijan kilpailevaa toimijaa vastaan vireille panemassa riita-asiaa koskevassa oikeudenkäynnissä.

Tällainen toimintamahdollisuus vahvistaa laatuvaatimuksia koskevien yhteisön säännösten operatiivista luonnetta. Tällaisella mahdollisuudella täydennetään jäsenvaltioiden näissä säännöksissä tarkoitettuja tarkastuksia varten nimeämien toimielinten toimintaa, jolloin sillä tehdään vähemmän houkuttelevaksi harjoittaa sellaisia usein vaikeasti paljastettavissa olevia toimintoja, jotka luonteensa vuoksi vääristävät kilpailua. Tästä näkökulmasta tarkasteltuna kilpailevien toimijoiden kansallisissa tuomioistuimissa nostamat kanteet ovat erityisen soveltuvia edistämään merkityksellisellä tavalla hyvän kauppatavan ja yhteisön markkinoiden avoimuuden takaamista.

( ks. 31 ja 32 kohta sekä tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta tehty yleissopimus - Erityinen toimivalta - Toimivalta "sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausta koskevassa asiassa" - Käsite - Kuluttajansuojayhdistyksen yhdistyksenä nostama preventiivinen kanne, jolla pyritään kieltämään liikkeenharjoittajaa käyttämästä kohtuuttomia ehtoja kuluttajasopimuksissa - Kuuluminen yleissopimuksen soveltamisalaan

(27.9.1968 tehdyn Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 3 kohta)

Tiivistelmä

$$Tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksityisoikeuden alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta 1968 allekirjoitetun yleissopimuksen toimivaltamääräyksiä, sellaisena kuin yleissopimus on muutettuna Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen ja pöytäkirjaan 9 päivänä lokakuuta 1978 tehdyllä yleissopimuksella, Helleenien tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen ja pöytäkirjaan 25 päivänä lokakuuta 1982 tehdyllä yleissopimuksella, Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen ja pöytäkirjaan 26 päivänä toukokuuta 1989 tehdyllä yleissopimuksella ja Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen ja pöytäkirjaan 29 päivänä marraskuuta 1996 tehdyllä yleissopimuksella, on tulkittava siten, että preventiivinen kanne, jonka kuluttajansuojayhdistys on nostanut, jotta liikkeenharjoittajaa kiellettäisiin käyttämästä kohtuuttomaksi katsottuja ehtoja yksityisten kanssa tekemissään sopimuksissa, koskee kyseisen yleissopimuksen 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausta koskevaa asiaa.

( ks. 50 kohta ja tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. EY:n perustamissopimus - Asiallinen soveltamisala - Tekijänoikeus ja lähioikeudet - Kuuluminen perustamissopimuksen asialliseen soveltamisalaan

2. Yhteisön oikeus - Periaatteet - Yhdenvertainen kohtelu - Kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kielto - Tekijä, joka oli jo kuollut ennen kuin ETY:n perustamissopimus tuli voimaan siinä jäsenvaltiossa, jonka kansalainen hän oli - Kuuluminen syrjintäkiellon soveltamisalaan

(EY:n perustamissopimuksen 6 artiklan ensimmäinen kohta (josta on muutettuna tullut EY 12 artiklan ensimmäinen kohta))

3. Yhteisön oikeus - Periaatteet - Yhdenvertainen kohtelu - Kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kielto - Muiden jäsenvaltioiden kansalaisten teoksille myönnetty suoja-aika, joka on lyhyempi kuin maan omien kansalaisten teoksille myönnetty suoja-aika - Eroa ei voida hyväksyä

(EY:n perustamissopimuksen 6 artiklan ensimmäinen kohta (josta on muutettuna tullut EY 12 artiklan ensimmäinen kohta))

Tiivistelmä

1. Tekijänoikeus ja lähioikeudet kuuluvat erityisesti yhteisön sisäiseen tavaroiden ja palvelujen kauppaan kohdistuvien vaikutustensa vuoksi perustamissopimuksen soveltamisalaan.

( ks. 24 kohta )

2. Perustamissopimuksen 6 artiklan ensimmäisessä kohdassa (josta on muutettuna tullut EY 12 artiklan ensimmäinen kohta) tarkoitettua syrjintäkieltoa on sovellettava tekijänoikeussuojaan myös siinä tapauksessa, että tekijä oli jo kuollut ETY:n perustamissopimuksen tullessa voimaan siinä jäsenvaltiossa, jonka kansalainen hän oli.

( ks. 34 kohta ja tuomiolauselma )

3. Perustamissopimuksen 6 artiklan ensimmäisessä kohdassa (josta on muutettuna tullut EY 12 artiklan ensimmäinen kohta) tarkoitettu syrjintäkielto on esteenä sille, että jäsenvaltion lainsäädännössä muiden jäsenvaltioiden kansalaisten teoksille myönnetty suoja-aika on lyhyempi kuin maan omien kansalaisten teoksille myönnetty suoja-aika. Kun kyseisessä määräyksessä kielletään "kaikki kansalaisuuteen perustuva syrjintä", siinä edellytetään, että jäsenvaltiot takaavat yhteisön oikeuden soveltamisalaan kuuluvassa tilanteessa täysin yhdenvertaisen kohtelun omille kansalaisilleen ja muiden jäsenvaltioiden kansalaisille.

( ks. 31 ja 34 kohta sekä tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Henkilöstö - Oikeudet ja velvollisuudet - Sananvapaus - Julkaisulupahakemus - Virkamiehen sananvapauden ja julkaisemisesta yhteisön eduille aiheutuvan vahingon vakavuuden välillä suoritettava vertailu - Perusteluvelvollisuus

(Henkilöstösääntöjen 17 artiklan toinen kohta)

Tiivistelmä

$$Henkilöstösääntöjen 17 artiklan toisen kohdan mukaan julkaisuluvan myöntäminen on selvästi pääsääntö, ja lupa voidaan evätä ainoastaan poikkeuksellisesti.

Koska tässä määräyksessä toimielimille annetaan mahdollisuus evätä julkaisulupa ja siten myös mahdollisuus vakavalla tavalla puuttua sananvapauteen, joka on eräs demokraattisen yhteiskunnan olennaisista perustoista, säännöstä on tulkittava suppeasti niin, että julkaisulupa voidaan evätä ainoastaan, jos julkaisemisesta voi aiheutua vakavaa vahinkoa yhteisöjen edulle.

Nimittävän viranomaisen on henkilöstösääntöjen 17 artiklan toista kohtaa soveltaessaan vertailtava kyseessä olevia eri intressejä, eli virkamiehen vapautta ilmaista suullisesti tai kirjallisesti mielipiteitä, jotka poikkeavat sen toimielimen puoltamista mielipiteistä, joiden palveluksessa hän on, tai ovat vähemmistössä niihin nähden - koska tämä vapaus perustuu yksilön perusoikeuteen ilmaista itseään vapaasti - suhteessa yhteisöjen edulle kyseessä olevan tekstin julkaisemisesta mahdollisesti aiheutuvan vahingon vakavuuteen. Ainoastaan todellinen vaara yhteisöjen etujen vakavasta vaarantamisesta, joka on näytetty toteen konkreettisten ja objektiivisten seikkojen avulla, voidaan ottaa huomioon henkilöstösääntöjen 17 artiklan toista kohtaa sovellettaessa.

Jotta yhteisöjen tuomioistuin kykenisi valvomaan sellaisen päätöksen laillisuutta, jolla on evätty julkaisulupa, ja jotta asianomaiselle virkamiehelle voitaisiin antaa sillä tavoin riittävä selvitys, että hän kykenee arvioimaan, voidaanko päätöstä pitää perusteltuna, on nämä seikat saatettava virkamiehen tietoon samanaikaisesti kyseisen hylkäävän päätöksen kanssa tai viimeistään hänen valituksensa hylkäävän päätöksen antamisen yhteydessä.

( ks. 17-20 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Sijoittautumisvapaus - Rajoitukset, joita aiheutuu toiminnan harjoittamista tietyillä aloilla koskevista sijoittautumisjäsenvaltion säännöksistä - Kyseessä olevalla alalla on annettu direktiivi tutkintojen vastavuoroisesta tunnustamisesta - Asianomaisen muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen automaattinen tunnustaminen ei ole mahdollista direktiiviä soveltamalla - Jäsenvaltion velvollisuus tutkia kansallisessa lainsäädännössä edellytettyjen tutkintojen ja pätevyyden ja asianomaisen henkilön ulkomailta saamien tutkintojen ja pätevyyden vastaavuus

(EY 43 ja EY 47 artikla)

Tiivistelmä

$$EY 43 artiklaa on tulkittava siten, että silloin kun yhteisön kansalainen on tehnyt jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille sellaisen ammatin harjoittamista koskevan lupahakemuksen, jonka harjoittamisen aloittamisen edellytyksenä on kansallisen lainsäädännön mukaan tutkintotodistus tai tietty ammatillinen pätevyys tai tietynpituinen käytännön kokemus, näiden viranomaisten on otettava huomioon kaikki tutkintotodistukset, todistukset ja muut muodollista kelpoisuutta osoittavat asiakirjat samoin kuin asianomaisen henkilön asian kannalta merkityksellinen kokemus siten, että viranomaiset vertaavat näistä todistuksista ilmenevää kelpoisuutta ja tätä kokemusta kansallisessa lainsäädännössä edellytettyihin tietoihin ja pätevyyteen silloinkin, kun kyseessä olevaa ammattia koskevien tutkintotodistusten vastavuoroisesta tunnustamisesta on säädetty direktiivillä mutta tämän direktiivin soveltaminen ei johda hakijan muodollista kelpoisuutta osoittavan asiakirjan tai asiakirjojen automaattiseen tunnustamiseen.

Tässä yhteydessä merkitystä ei ole sillä, että asianomainen henkilö, vaikka hänellä onkin tutkintotodistus alalla, jolla tällainen direktiivi on annettu, ei voi vaatia tällä direktiivillä perustetun automaattisen tunnustamisjärjestelmän soveltamista sen vuoksi, että tutkintotodistus on myönnetty hänelle yhteisöjen ulkopuolisessa valtiossa, tai sen vuoksi, että järjestelmän soveltamisedellytykset eivät joistakin muista syistä täyty.

( ks. 28 ja 31 kohta sekä tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Yhteinen tullitariffi - Edullisen tullitariffin myöntäminen joillekin tavaroille niiden erityisen käyttötarkoituksen vuoksi - Taateleiden väliaikainen vapauttaminen yhteisen tullitariffin mukaisista autonomisista tulleista - Soveltamisedellytykset

(Neuvoston asetukset N:o 1517/91, N:o 1431/92 ja N:o 1421/93; komission asetus N:o 4142/87)

Tiivistelmä

$$Nettopainoltaan korkeintaan 11 kilogramman alkuperäispakkauksissa tuotujen taateleiden vapauttaminen yhteisen tullitariffin mukaisista autonomisista tulleista ei ole joillekin tavaroille tietyn käyttötarkoituksen perusteella myönnettävän edullisen tuontitullitariffin soveltamista koskevista edellytyksistä annetun asetuksen N:o 4142/87 ja tiettyjen maataloustuotteiden väliaikaisesta vapauttamisesta yhteisen tullitariffin mukaisista autonomisista tulleista annettujen asetusten N:o 1517/91, N:o 1431/92 ja N:o 1421/93 vastaista. Näissä kolmessa viimeksi mainitussa asetuksessa säädettyä vapautusta voidaan soveltaa tuoreisiin tai kuivattuihin taateleihin, jotka on tarkoitettu pakattavaksi vähittäismyyntiä varten nettopainoltaan korkeintaan 11 kilogramman pakkauksiin. Jotta tullivapautuksen tavoitteet toteutuisivat eli jotta taateleita käyttävän teollisuuden ja jalostusteollisuuden intressit kyettäisiin turvaamaan, riittää, että taatelit, siitä riippumatta minkä painoisiin pakkauksiin ne on niitä yhteisöön tuotaessa pakattu, todella pakataan tai pakataan uudelleen ennen niiden vähittäismyyntiä.

( ks. 34, 37-38 ja 40 kohta sekä tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Palvelujen tarjoamisen vapaus - Rajoitukset - Palveluja tarjoavan yrityksen velvollisuus maksaa vastaanottavan jäsenvaltion kansallisissa säännöksissä vahvistettua vähimmäispalkkaa - Velvollisuuden sallittavuuden edellytykset - Kansallisten viranomaisten tai tuomioistuinten sitä koskeva arviointi - Lainsäätäjän ilmaiseman aikomuksen vaikutus

(EY:n perustamissopimuksen 59 artikla (josta on muutettuna tullut EY 49 artikla) ja EY:n perustamissopimuksen 60 artikla (josta on tullut EY 50 artikla))

2. Palvelujen tarjoamisen vapaus - Rajoitukset - Oikeus alittaa yleisesti sovellettavaksi julistetussa työehtosopimuksessa vahvistettu vähimmäispalkka tekemällä yrityskohtainen työehtosopimus - Oikeuden antamista ainoastaan kotimaisille työnantajille ei voida hyväksyä

(EY:n perustamissopimuksen 59 artikla (josta on muutettuna tullut EY 49 artikla))

Tiivistelmä

1. Yhteisön oikeus ei periaatteessa estä jäsenvaltiota vaatimasta, että toiseen jäsenvaltioon sijoittautunut yritys, joka tarjoaa palveluja ensiksi mainitun jäsenvaltion alueella, maksaa työntekijöilleen tämän valtion kansallisissa säännöksissä vahvistettua vähimmäispalkkaa.

Arvioidessaan sitä, soveltuuko EY:n perustamissopimuksen 59 artikla (josta on muutettuna tullut EY 49 artikla) ja 60 artiklan (josta on tullut EY 50 artikla) kanssa yhteen se, että vastaanottava jäsenvaltio soveltaa toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneeseen palvelujen tarjoajaan kansallista lainsäädäntöä, jossa säädetään vähimmäispalkasta, kansallisten viranomaisten tai tilanteen mukaan kansallisten tuomioistuinten tehtävänä on selvittää, suojataanko pääasiassa esillä olevalla lainsäädännöllä, kun sitä tarkastellaan objektiivisesti, lähetettyjä työntekijöitä. Vaikka lainsäätäjän ilmaisema aikomus ei voi olla tältä osin ratkaiseva, se saattaa kuitenkin olla osoitus lailla tavoitellusta tavoitteesta.

( ks. 21 ja 30 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta )

2. Se, että jäsenvaltioon sijoittautunut työnantaja voi alittaa yleisesti sovellettavaksi julistetussa työehtosopimuksessa vahvistetun vähimmäispalkan tekemällä yrityskohtaisen työehtosopimuksen, kun taas toiseen jäsenvaltioon sijoittunut työnantaja ei voi tehdä näin, on epäyhdenvertaista kohtelua ja se on katsottava palvelujen vapaan liikkuvuuden rajoitukseksi, joka ei ole perusteltavissa.

( ks. 34-35 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Verotus - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Kulkuneuvojen väliaikaisen maahantuonnin verovapautukset - Direktiivissä 83/182/ETY tarkoitetun pysyvän asuinpaikan käsite - Pysyvän asuinpaikan määrittely silloin, kun henkilöllä on henkilökohtaisia ja ammatillisia siteitä kahteen jäsenvaltioon

(Neuvoston direktiivin 83/182/ETY 7 artiklan 1 kohta)

2. Verotus - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Kulkuneuvojen väliaikaisen maahantuonnin verovapautukset - Tuontijärjestelmän vastainen rikkomus - Jäsenvaltioiden määräämien seuraamusten hyväksymisedellytykset - Suhteellisuusperiaatteen noudattaminen

(Neuvoston direktiivi 83/182/ETY)

3. Verotus - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Kulkuneuvojen väliaikaisen maahantuonnin verovapautukset - Tuontijärjestelmän vastainen rikkomus - Jäsenvaltioiden määräämien seuraamusten määrittäminen - Rikkomukseen syyllistyneen vilpittömän mielen huomioon ottaminen - Edellytys

(Neuvoston direktiivi 83/182/ETY)

Tiivistelmä

1. Yhteisön alueella tiettyjen kulkuneuvojen väliaikaisessa maahantuonnissa sovellettavista verovapautuksista annetun direktiivin 83/182/ETY 7 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että kun henkilöllä on henkilökohtaisia ja ammatillisia siteitä kahteen jäsenvaltioon, hänen pysyvä asuinpaikkansa, joka määritellään arvioimalla kaikkia asiaankuuluvia tosiseikkoja kokonaisvaltaisesti, on paikka, jossa hänen etujensa pysyvä keskus sijaitsee, ja jos tätä sijaintia ei voida selvittää kokonaisvaltaisella arvioinnilla, etusija on annettava henkilökohtaisille siteille.

( ks. 60 kohta ja tuomiolauselman 1 kohta )

2. Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään yhteisön alueella tiettyjen kulkuneuvojen väliaikaisessa maahantuonnissa sovellettavista verovapautuksista annetussa direktiivissä 83/182/ETY vahvistetun, väliaikaista maahantuontia koskevan järjestelmän rikkomistapauksia koskevista seuraamuksista, joihin kuuluu muun muassa

- kiinteämääräisiä sakkoja, jotka vahvistetaan vain ajoneuvon sylinteritilavuuden perusteella ottamatta huomioon ajoneuvon ikää,

- korotettu tulli, joka voi olla kymmenen kertaa kyseisten verojen suuruinen,

on suhteellisuusperiaatteen mukainen vain siltä osin kuin se on välttämätön rikkomusten rankaisemisen ja ehkäisemisen vaatimusten vuoksi rikkomuksen vakavuus huomioon ottaen.

( ks. 71 kohta ja tuomiolauselman 2 kohta )

3. Tiettyjen kuljetusvälineiden väliaikaista maahantuontia koskevasta rikkomuksesta syytettäessä yhteisön alueella tiettyjen kulkuneuvojen väliaikaisessa maahantuonnissa sovellettavista verovapautuksista annettu direktiivi 83/182/ETY tai muut yhteisön oikeuden säännöt eivät ole esteenä sille, että on poissuljettua, että tietämättömyys sovellettavista säädöksistä johtaisi sanktio-oikeuden poistamiseen. Jos sovellettavan järjestelmän määrittäminen on ollut vaikeaa, rikkomukseen syyllistyneelle määrättävää seuraamusta tosiasiallisesti määritettäessä on kuitenkin otettava huomioon rikkomukseen syyllistyneen vilpitön mieli.

( ks. 77 kohta ja tuomiolauselman 3 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Yhteisön säännöstö - Asiallinen soveltamisala - Soveltamisalaan kuuluvat ja soveltamisalan ulkopuolelle jäävät etuudet - Erotteluperusteet - Hoidon tarpeen kattavan kansallisen sosiaaliturvajärjestelmän mukaiset etuudet - Etuuksia pidetään sairausetuuksina

(Neuvoston asetuksen N:o 1408/71 4 artiklan 1 kohdan a alakohta)

2. Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Sairausvakuutus - Hoidon tarpeen kattava kansallinen sosiaaliturvajärjestelmä - Rahana maksettavat sairausetuudet - Edellytystä, jonka mukaan vakuutetun on asuttava vakuutuspaikan jäsenvaltiossa, ei voida hyväksyä

(Neuvoston asetuksen N:o 1408/71 19 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

$$1. Etuutta voidaan pitää sosiaaliturvaetuutena, jos sen myöntäminen etuudensaajille perustuu tiettyyn laissa määriteltyyn asemaan yksilöllisestä tarveharkinnasta riippumatta ja jos etuus liittyy johonkin asetuksen N:o 1408/71 4 artiklan 1 kohdassa nimenomaisesti mainittuun vakuutustapahtumaan Tällaisena pidetään avustusta, joka myönnetään objektiivisin perustein ja joka perustuu laissa määriteltyyn asemaan. Tämänkaltaisilla etuuksilla pyritään ennen kaikkea täydentämään sairausvakuutusetuuksia, joita käsitellään hallinnollisesti yhdessä, ja parantamaan tällä tavoin hoidon tarpeessa olevien henkilöiden terveydentilaa ja elämän laatua. Näin ollen, vaikka tällaisilla etuuksilla onkin omia erityispiirteitä, niitä on pidettävä asetuksen N:o 1408/71 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuina sairausetuuksina.

( ks. 25-26 ja 28 kohta )

2. Edellytys, jonka mukaan jäsenvaltion lainsäädännön mukaisen, rahallisena sairausetuutena pidettävän huoltoavustuksen saamiseksi huollettavan henkilön tavanomaisen asuinpaikan on oltava kyseisessä jäsenvaltiossa, on ristiriidassa asetuksen N:o 1408/71 19 artiklan 1 kohdan ja kyseisen asetuksen III osaston 1 luvun muiden jaksojen vastaavien säännösten kanssa.

Näiden säännösten mukaan huoltoavustus, jota pidetään rahallisena sairausetuutena, on siis myönnettävä siitä riippumatta, missä jäsenvaltiossa huollettavan henkilön, joka täyttää muut etuuden saannille asetetut edellytykset, asuinpaikka on.

( ks. 35-36 kohta ja tuomiolauselma )