Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot – Direktiivi 93/13 – Sääntö, jonka mukaan kuluttajalle suotuisin tulkinta on etusijalla, jos ehdon merkityksestä syntyy epäilystä – Yksittäisen kuluttajan nostamien kanteiden ja kollektiivisten kieltokanteiden välinen ero

(Neuvoston direktiivin 93/13 5 artikla ja 7 artiklan 2 kohta)

2. Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot – Direktiivi 93/13 – Sopimus, johon sovelletaan kolmannen maan oikeutta ja jolla on läheinen yhteys jäsenvaltioiden alueeseen – ”Läheistä yhteyttä” koskeva käsite – Sopimussuhteisiin sovellettavasta laista tehdyn yleissopimuksen 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja yhteyttä koskevia edellytyksiä ei voida soveltaa läheistä yhteyttä koskevaan käsitteeseen

(19.6.1980 tehdyn Rooman yleissopimuksen 5 artikla; neuvoston direktiivin 93/13 6 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

1. Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista annetun direktiivin 93/13 5 artiklan kolmannessa virkkeessä tehty täsmennys, jossa todetaan, että sääntöä, jonka mukaan kuluttajalle suotuisin tulkinta on etusijalla, jos ehdon merkityksestä syntyy epäilystä, ei sovelleta direktiivin 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen niin kutsuttujen kieltokanteiden yhteydessä, on normatiivinen ja pakottava sääntö, jolla luodaan kuluttajille oikeuksia ja pyritään määrittämään tavoite, johon tällä direktiivillä pyritään.

Tällä tavoin tehty erottelu sovellettavien tulkintasääntöjen välillä sen mukaan, ovatko kyseessä yksittäisen kuluttajan nostamat kanteet vaiko kieltokanteet, joita kuluttajien kollektiivisia etuja edustavat henkilöt tai järjestöt ovat nostaneet, selittyy näiden kanteiden erilaisella tavoitteella. Ensin mainitussa tapauksessa tuomioistuimen tai toimivaltaisten viranomaisten on arvioitava tapauskohtaisesti, onko jo olemassa olevaan sopimukseen sisältyvä ehto kohtuuton, kun taas jälkimmäisessä tapauksessa niiden on arvioitava yleisemmin, onko sellainen ehto, joka mahdollisesti sisällytetään sopimuksiin, joita ei ole vielä tehty, kohtuuton. Ensin mainitussa tapauksessa kuluttajalle, jota kanne koskee erikseen, edullisesta tulkinnasta hyötyy välittömästi kyseinen kuluttaja. Jälkimmäisessä tapauksessa sitä vastoin, jotta saataisiin aikaan etukäteen kaikille kuluttajille edullisin ratkaisu, sopimusehtoa ei voida epäselvissä tapauksissa tulkita siten, että sillä olisi edullisia vaikutuksia heille. Objektiivisen tulkinnan avulla voidaan näin ollen useimmiten kieltää epäselvien ja kaksiselitteisten sopimusehtojen käyttö, minkä seurauksena on kuluttajien laajempi suojelu.

(ks. 16 ja 17 kohta)

2. Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista annetun direktiivin 93/13 6 artiklan 2 kohdassa, jonka mukaan jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet, jotta kuluttajat eivät jäisi ilman tämän direktiivin mukaista suojaa siitä syystä, että sopimukseen päätetään soveltaa kolmannen valtion lainsäädäntöä, jos sopimuksella on läheinen yhteys jäsenvaltioiden alueeseen, on tulkittava siten, että ”läheistä yhteyttä” koskevaa käsitettä, joka on tietoisesti muotoiltu epäselvästi, ja jonka tarkoituksena on mahdollistaa erilaisten yhteyttä koskevien seikkojen huomioon ottaminen asiaan liittyvien olosuhteiden perusteella, on mahdollista konkretisoida oletusten avulla. Sitä vastoin sitä ei voida rajoittaa soveltamalla yhdessä 19.6.1980 tehdyn Rooman yleissopimuksen 5 artiklassa tarkoitettujen kuluttajan asuinpaikkaa ja sopimuksen tekemistä koskevien kumulatiivisten edellytysten kaltaisia etukäteen määriteltyjä, yhteyttä koskevia edellytyksiä.

(ks. 32 ja 33 kohta)