Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne – Oikeusriidan kohde – Oikeusriidan kohteen määrittäminen oikeudenkäyntiä edeltävässä menettelyssä

(EY 226 artikla)

2. Ympäristö – Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelu –Direktiivi 92/43 – Erityisten suojelutoimien alueet – Jäsenvaltioiden velvollisuudet

(Neuvoston direktiivin 92/43 6 artiklan 3 kohta)

3. Ympäristö – Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelu –Direktiivi 92/43 – Erityisten suojelutoimien alueet – Jäsenvaltioiden velvollisuudet

(Neuvoston direktiivin 92/43 6 artiklan 3 ja 4 kohta)

4. Ympäristö – Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelu –Direktiivi 92/43 – Lajien suojelu

(Neuvoston direktiivin 92/43 12 artiklan 1 kohdan d alakohta)

5. Ympäristö – Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelu –Direktiivi 92/43 – Lajien suojelu

(Neuvoston direktiivin 92/43 16 artikla)

6. Ympäristö – Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelu –Direktiivi 92/43 – Lajien suojelu

(Neuvoston direktiivin 92/43 12, 13 ja 16 artikla)

7. Jäsenvaltiot – Velvoitteet – Direktiivien täytäntöönpano – Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen

(EY 249 artiklan 3 kohta)

Tiivistelmä

1. EY 226 artiklan nojalla nostetun jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteen kohde rajataan kyseisessä määräyksessä vahvistetussa oikeudenkäyntiä edeltävässä menettelyssä, joten kanne voi perustua vain kyseisessä menettelyssä esille tuotuihin säännöksiin. Kyseinen vaatimus ei kuitenkaan merkitse, että perustellussa lausunnossa ja kanteessa mainittujen kansallisten säännösten pitäisi kaikissa tapauksissa vastata toisiaan täydellisesti. Kun lainsäädäntöä on muutettu näiden kahden menettelyvaiheen välillä, riittää, että oikeudenkäyntiä edeltävässä menettelyssä riitautetulla lainsäädännöllä käyttöön otettu järjestelmä on kokonaisuudessaan pysytetty niillä uusilla toimenpiteillä, joita jäsenvaltio on toteuttanut perustellun lausunnon antamisen jälkeen ja jotka riitautetaan kanteessa.

(ks. 27 kohta)

2. Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetun direktiivin 92/43 6 artiklan 3 kohdan mukaan suunnitelman tai hankkeen, joka ei liity suoranaisesti erityisten suojelutoimien alueella sijaitsevan alueen käyttöön tai ole sen kannalta tarpeellinen, vaikutusten asianmukaisen arvioinnin edellytyksenä on, että on olemassa mahdollisuus tai vaara, että suunnitelma tai hanke vaikuttaa kyseiseen alueeseen merkittävästi. Kun otetaan kuitenkin erityisesti huomioon ennalta varautumisen periaate, tällainen vaara on olemassa, jos objektiivisten seikkojen perusteella ei voida sulkea pois sitä, että kyseinen suunnitelma tai hanke vaikuttaa merkittävästi kyseessä olevaan alueeseen.

Edellytys, jonka täyttyessä suunnitelman tai hankkeen vaikutuksia tietylle alueelle on arvioitava, ei näin ollen tee mahdolliseksi jättää tällainen arviointi eräiden hanketyyppien osalta suorittamatta sellaisten kriteerien nojalla, joilla ei voida taata, että kyseiset hankkeet eivät voi vaikuttaa suojeltuihin alueisiin merkittävästi.

(ks. 40 ja 41 kohta)

3. Kansallisessa lainsäädännössä käyttöön otettu järjestelmä, jonka mukaan päästöjä aiheuttavat laitokset jäävät ilman lupaa ainoastaan silloin, kun ne voivat vaikuttaa erityisesti näiden laitosten vaikutusalueella, sellaisena kuin se on määritetty erityisesti laitoksiin liittyvien yleisten kriteerien perusteella, sijaitsevaan suojeltuun alueeseen, ei vaikuta sellaiselta, että sillä taataan luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetun direktiivin 92/43 6 artiklan 3 ja 4 kohdan noudattaminen, koska kyseisellä järjestelmällä ei taata, että hankkeet tai suunnitelmat, jotka koskevat näitä päästöjä aiheuttavia laitoksia, eivät koske näiden laitosten vaikutusalueen ulkopuolella sijaitsevia suojeltuja alueita.

(ks. 50 ja 51 kohta)

4. Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetun direktiivin 92/43 12 artiklan 1 kohdan d alakohdassa, jossa säädetään kielto heikentää tai hävittää lisääntymis- tai levähdyspaikkoja, tarkoitetaan paitsi tahallisia toimia myös niitä toimia, jotka eivät ole tahallisia. Kun yhteisön lainsäätäjä ei ole rajannut kyseisessä säännöksessä säädettyä kieltoa tahallisiin toimiin – toisin kuin se on tehnyt kyseisen artiklan a–c alakohdassa tarkoitettujen toimien osalta – se on osoittanut halukkuutensa antaa lisääntymis- tai levähdyspaikoille suurempi suoja sellaisia toimia vastaan, jotka heikentävät tai hävittävät niitä. Kun otetaan huomioon niiden luonnon monimuotoisuuden suojelua koskevien tavoitteiden merkitys, joiden toteuttamiseen direktiivillä pyritään, ei ole millään tavalla suhteetonta, että 12 artiklan 1 kohdan d alakohdassa säädettyä kieltoa ei ole rajattu tahallisiin toimiin.

(ks. 55 kohta)

5. Oikeussääntöjä, jotka olisivat luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetun direktiivin 92/43 16 artiklalla toteutetun poikkeusjärjestelmän mukaisia, ei aseteta kansallisella säännöksellä, jonka mukaan poikkeusten myöntäminen ei riipu kaikkien kyseisessä 16 artiklassa säädettyjen edellytysten täyttymisestä, vaan jossa säädetään kyseisten poikkeusten hyväksymisen ainoaksi edellytykseksi se, että tällä ei tahallaan häiritä eläimiä, niiden pesimis- tai hautomisalueita, elinympäristöä tai suojapaikkoja, eikä myöskään erityisesti suojeltuja kasvilajeja.

Vaikka direktiivissä säädettyjä kieltoja koskevien poikkeusten osalta tehdään hallinnolliset päätökset, joita tehdessään toimivaltaiset viranomaiset noudattavat niitä edellytyksiä, joista poikkeuksen hyväksyminen kyseisen 16 artiklan mukaan riippuu, kansalliset oikeussäännöt ovat ristiriidassa direktiivissä säädettyjen oikeussääntöjen kanssa.

(ks. 61 kohta)

6. Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetun direktiivin 92/43 12, 13 ja 16 artikla muodostavat yhtenäisen normikokonaisuuden, jolla pyritään takaamaan eläin- ja kasvilajeja koskeva tiukka suojelujärjestelmä.

Kun kansallisessa säännöksessä esitetään tapaukset, joissa kasvinsuojeluaineiden käytön kieltäminen on kielletty, siinä ei esitetä selkeästi, nimenomaisesti ja tiukasti direktiivin 12 ja 13 artiklassa säädettyjä kieltoja, jotka koskevat suojeltujen lajien häiritsemistä, ja tällaisella säännöksellä ei siten taata edellä mainittua järjestelmää.

(ks. 66 ja 67 kohta)

7. Direktiivin asianmukaisen täytäntöönpanon kannalta jäsenvaltiossa voimassa oleva lainsäädäntö, joka sisältää samanaikaisesti sekä yhteisön oikeuden vastaisia alueellisia säännöksiä että kyseisen oikeuden mukaisen liittovaltion säännöksen, ei ole omiaan takaamaan direktiivin täysimääräistä soveltamista, selkeästi ja täsmällisesti.

(ks. 78 kohta)