ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Asia C-302/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 12.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Krajský súd v Bratislave – Slovakia) – PPC Power a.s. v. Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky ja Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty (Ennakkoratkaisupyyntö — Ympäristö — Direktiivi 2003/87/EY — Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä — Tavoitteet — Päästöoikeuksien jakaminen maksutta — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan siirretyistä ja käyttämättömistä päästöoikeuksista kannetaan veroa)

Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 12.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Krajský súd v Bratislave – Slovakia) – PPC Power a.s. v. Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky ja Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty

(Asia C-302/17) ( 1 )

”(Ennakkoratkaisupyyntö — Ympäristö — Direktiivi 2003/87/EY — Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä — Tavoitteet — Päästöoikeuksien jakaminen maksutta — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan siirretyistä ja käyttämättömistä päästöoikeuksista kannetaan veroa)”

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Krajský súd v Bratislave

Pääasian asianosaiset

Valittaja: PPC Power a.s.

Vastapuolet: Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky ja Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty

Tuomiolauselma

Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2003/87/EY on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan maksutta jaettujen kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien, jotka päästöoikeuksien kaupan järjestelmään kuuluva yritys on myynyt tai jotka ovat käyttämättömiä, arvosta kannetaan veroa 80 prosenttia.

( 1 ) EUVL C 269, 14.8.2017.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 112/5

Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 31.1.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Okręgowy w Szczecinie – Puola) – Paweł Hofsoe v. LVM Landwirtschaftlicher Versicherungsverein Münster AG

(Asia C-106/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden täytäntöönpano siviili- ja kauppaoikeuden alalla - Asetus (EU) N:o 1215/2012 - 11 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 13 artiklan 2 kohta - Toimivalta vakuutusasioissa - Henkilöllinen soveltamisala - Käsite ”vahingon kärsinyt” - Vakuutusalan ammattilaisen jättäminen soveltamisalan ulkopuolelle))

(2018/C 112/07)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Sąd Okręgowy w Szczecinie

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Paweł Hofsoe

Vastaaja: LVM Landwirtschaftlicher Versicherungsverein Münster AG

Tuomiolauselma

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 12.12.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1215/2012 13 artiklan 2 kohtaa, luettuna yhdessä saman asetuksen 11 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa, on tulkittava siten, ettei siihen voi vedota luonnollinen henkilö, jonka elinkeinotoimintaan kuuluu korvaussaatavien periminen vakuutuksenantajilta ja joka liikenneonnettomuuden uhrin kanssa tehdyn saatavan luovutusta koskevan sopimuksen perusteella haastaa sen jäsenvaltion tuomioistuimeen, jossa vahingon kärsineen kotipaikka on, kyseisen onnettomuuden aiheuttajan vastuuvakuutuksen antajan, jonka kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa kuin vahingon kärsineen kotipaikka.

(1) EUVL C 202, 26.6.2017.
2)

SEUT 56 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jonka mukaan verkossa pelattavien onnenpelien järjestämistä koskeva lupa voidaan myöntää yksinomaan kyseisessä valtiossa sijaitsevan kasinon toimintaa konsession perusteella harjoittaville onnenpelipalvelujen tarjoajille, kun kyseinen säännös ei ole tavoiteltujen päämäärien saavuttamisen välttämätön edellytys ja kun tällaisten tavoitteiden saavuttamiseksi on käytettävissä vähemmän rajoittavia keinoja.
2)

Puitepäätöstä 2002/584, sellaisena kuin se on muutettuna puitepäätöksellä 2009/299, on tulkittava siten, että jos asianomainen henkilö ei ollut henkilökohtaisesti läsnä tämän puitepäätöksen, sellaisena kuin se on muutettuna, 4 a artiklan 1 kohdan soveltamisen kannalta merkityksellisessä oikeudenkäynnissä tai tapauksen mukaan merkityksellisissä oikeudenkäynneissä ja jos mainitun puitepäätöksen liitteenä olevan eurooppalaisen pidätysmääräyksen yhtenäisen mallin mukaiseen lomakkeeseen sisältyvät tiedot tai saman puitepäätöksen, sellaisena kuin se on muutettuna, 15 artiklan 2 kohtaa soveltamalla saadut tiedot eivät sisällä riittäviä tietoja, jotta jonkin puitepäätöksen 2002/584, sellaisena kuin se on muutettuna, 4 a artiklan 1 kohdan a–d kohdan mukaisen tilanteen olemassaolo voidaan näyttää toteen, täytäntöönpanosta vastaava oikeusviranomainen voi kieltäytyä eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta. Tämä puitepäätös, sellaisena kuin se on muutettuna, ei kuitenkaan estä tätä viranomaista ottamasta huomioon kaikkia sen käsiteltävänä olevalle asialle ominaisia olosuhteita varmistuakseen asianomaisen henkilön puolustautumisoikeuksien noudattamisesta asiaankuuluvassa oikeudenkäynnissä tai asiaankuuluvissa oikeudenkäynneissä.
C 206/2

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 25.3.2021 – Valittajina Sun Pharmaceutical Industries Ltd, aiemmin Ranbaxy Laboratories Ltd ja Ranbaxy (UK) Ltd sekä muuna osapuolena Euroopan komissio

(Asia C-586/16 P) (1)

(Muutoksenhaku - Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Lääkkeet - Sitalopraamia vaikuttavana aineena sisältävien masennuslääkkeiden markkinat - Menetelmäpatentteihin liittyvien riitojen sovittelusta kyseisten patenttien haltijana olevan lääkkeiden alkuperäisvalmistajan ja rinnakkaislääkkeiden valmistajien välillä tehdyt sopimukset - SEUT 101 artikla - Potentiaalinen kilpailu - Tarkoitukseen perustuva kilpailunrajoitus - Luokitteleminen - Sakon määrän laskenta)

(2021/C 206/02)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittajat: Sun Pharmaceutical Industries Ltd, aiemmin Ranbaxy Laboratories Ltd, Ranbaxy (UK) Ltd (edustajat: R. Vidal, solicitor, B. Kennelly, QC ja L. Penny, solicitor)

Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castilla Contreras, T. Vecchi, B. Mongin ja C. Vollrath, avustajinaan B. Rayment ja D. Bailey, barristers, G. Peretz, QC, ja S. Kingston, SC)

Väliintulija, joka tukee Euroopan komission vaatimuksia: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: aluksi D. Guðmundsdóttir, Z. Lavery ja D. Robertson, avustajanaan J. Holmes, QC, sitten D. Guðmundsdóttir, avustajanaan J. Holmes)

Tuomiolauselma

1) Valitus hylätään.

2) Sun Pharmaceutical Industries Ltd ja Ranbaxy (UK) Ltd vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

3) Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

(1) EUVL C 30, 30.1.2017.
C 408/9

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 20.9.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Münster – Saksa) – EV v. Finanzgericht Münster

(Asia C-685/16) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - SEUT 63 – SEUT 65 artikla - Pääomien vapaa liikkuvuus - Verotettavasta voitosta tehtävä vähennys - Emoyhtiön omistusosuus pääomayhtiössä, jonka liikkeenjohto ja kotipaikka ovat kolmannessa valtiossa - Emoyhtiölle jaettavat osingot - Verovähennysoikeus, jonka edellytykset ovat tiukempia kuin ne, joiden mukaisesti vähennetään voitot, jotka on saatu omistusosuuksista kotimaisessa pääomayhtiössä, jota ei ole vapautettu verosta))

(2018/C 408/09)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Finanzgericht Münster

Pääasian asianosaiset

Kantaja: EV

Vastaaja: Finanzgericht Münster

Tuomiolauselma

SEUT 63–SEUT 65 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan edellytykset, joiden mukaisesti vähennetään voitot, jotka on saatu sellaisen pääomayhtiön omistusosuuksista, jonka liikkeenjohto ja kotipaikka ovat kolmannessa valtiossa, ovat tiukempia kuin ne, joiden mukaisesti vähennetään voitot, jotka on saatu omistusosuuksista kotimaisessa pääomayhtiössä, jota ei ole vapautettu verosta.

(1) EUVL C 144, 8.5.2017.
2)

Silloin, kun pääasiassa kyseessä olevan kaltaista kansallista säännöstöä ei ole mahdollista tulkita niin, että sen yhdenmukaisuus direktiivin 2003/88 7 artiklan ja perusoikeuskirjan 31 artiklan 2 kohdan kanssa varmistetaan, kansallisen tuomioistuimen, jonka käsiteltäväksi on saatettu kuolleen työntekijän oikeudenomistajan ja kyseisen työntekijän entisen työnantajan välinen oikeusriita, on jätettävä mainittu kansallinen säännöstö soveltamatta ja huolehdittava siitä, että mainitulle oikeudenomistajalle myönnetään kyseisen työnantajan kustannuksella rahallinen korvaus mainitun säännöksen ja mainitun määräyksen nojalla kertyneestä palkallisesta vuosilomasta, jota työntekijä ei ole pitänyt ennen kuolemaansa. Tämä velvollisuus sitoo kansallista tuomioistuinta direktiivin 2003/88 7 artiklan ja perusoikeuskirjan 31 artiklan 2 kohdan nojalla silloin, kun oikeusriidassa ovat vastakkain tällainen oikeudenomistaja ja työnantaja, joka on viranomainen, ja näistä jälkimmäisen määräyksen nojalla silloin, kun oikeusriidassa ovat vastakkain oikeudenomistaja ja työnantaja, joka on yksityinen.
Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 11.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgerichtshof – Itävalta) – Asia, jonka on pannut vireille CX

(Asia C-629/16) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Kansainväliset maantiekuljetukset - Euroopan talousyhteisön ja Turkin välinen assosiaatiosopimus - 9 artikla - Lisäpöytäkirja - 41 ja 42 artikla - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Standstill-lauseke - EY-Turkki-assosiaationeuvoston päätös N:o 1/95 - 5 ja 7 artikla - Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Kansallinen lainsäädäntö, jossa rajoitetaan tavarankuljetusyritysten, joiden kotipaikka on Turkissa, oikeutta käyttää ajoneuvojaan kyseessä olevassa jäsenvaltiossa - Velvollisuus hankkia joko kyseisen jäsenvaltion ja Turkin välisen kahdenvälisen sopimuksen nojalla vahvistetun kiintiön rajoissa myönnettävä lupa tai huomattavan yleisen edun perusteella myönnettävä yksittäistä tavarankuljetusta koskeva lupa))

(2018/C 319/04)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Verwaltungsgerichtshof

Pääasian asianosainen

CX

Muu osapuoli: Bezirkshauptmannschaft Schärding

Tuomiolauselma

Yhtäältä Turkin tasavallan ja toisaalta ETY:n ja sen jäsenvaltioiden Ankarassa 12.9.1963 allekirjoittaman Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisestä assosiaatiosta tehdyn sopimuksen, joka tehtiin, hyväksyttiin ja vahvistettiin yhteisön puolesta 23.12.1963 tehdyllä neuvoston päätöksellä 64/732/ETY, Brysselissä 23.11.1970 allekirjoitetun lisäpöytäkirjan, joka tehtiin, hyväksyttiin ja vahvistettiin yhteisön puolesta 19.12.1972 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2760/72, ja tulliliiton viimeisen vaiheen aloittamisesta 22.12.1995 tehdyn EY–Turkki-assosiointineuvoston päätöksen N:o 1/95 säännöksiä on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan tavaroiden maantiekuljetusta harjoittavat yritykset, joiden kotipaikka on Turkissa, saivat toteuttaa tällaisen kuljetuksen tähän jäsenvaltioon tai sen alueen kautta ainoastaan, jos niillä on todistuksia, jotka annetaan kyseisen jäsenvaltion ja Turkin tasavallan välisen kahdenvälisen sopimuksen nojalla tämäntyyppisiä kuljetuksia varten vahvistetun kiintiön rajoissa tai jos niille myönnetään lupa huomattavan yleisen edun perusteella, sillä edellytyksellä, että tässä lainsäädännössä ei säädetä mainitun lisäpöytäkirjan 41 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua uutta palvelujen tarjoamisen vapauden rajoituksesta, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tutkittava.

(1) EUVL C 104, 3.4.2017.
1)

Energiatehokkuudesta, direktiivien 2009/125/EY ja 2010/30/EU muuttamisesta sekä direktiivien 2004/8/EY ja 2006/32/EY kumoamisesta 25.10.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/27/EU 7 ja 20 artiklaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä sellaiselle kansalliselle säännöstölle, jolla ensisijaisena energiatehokkuusvelvoitteiden täyttämismuotona otetaan käyttöön järjestelmä, jonka mukaan kansalliseen energiatehokkuusrahastoon on vuosittain suoritettava maksuosuus, kunhan kyseisellä säännöstöllä yhtäältä taataan energiasäästöjen saavuttaminen samassa määrin kuin kyseisen direktiivin 7 artiklan 1 kohdan perusteella käyttöön otettavissa olevilla energiatehokkuusvelvoitejärjestelmillä ja kunhan se toisaalta täyttää kyseisen direktiivin 7 artiklan 10 ja 11 kohdassa asetetut edellytykset, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava.
Asia C-650/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 12.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Østre Landsret – Tanska) – A/S Bevola ja Jens W. Trock ApS v. Skatteministeriet (Ennakkoratkaisupyyntö — SEUT 49 artikla — Yhteisövero — Sijoittautumisvapaus — Kotimainen yhtiö — Verotettava voitto — Tappiontasaus — Kotimaisille kiinteille toimipaikoille aiheutuneiden tappioiden vähentäminen — Salliminen — Ulkomaisille kiinteille toimipaikoille aiheutuneiden tappioiden vähentäminen — Epääminen — Poikkeus — Valinnainen kansainvälinen yhteisverotusjärjestelmä)

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 12.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Østre Landsret – Tanska) – A/S Bevola ja Jens W. Trock ApS v. Skatteministeriet

(Asia C-650/16) ( 1 )

”(Ennakkoratkaisupyyntö — SEUT 49 artikla — Yhteisövero — Sijoittautumisvapaus — Kotimainen yhtiö — Verotettava voitto — Tappiontasaus — Kotimaisille kiinteille toimipaikoille aiheutuneiden tappioiden vähentäminen — Salliminen — Ulkomaisille kiinteille toimipaikoille aiheutuneiden tappioiden vähentäminen — Epääminen — Poikkeus — Valinnainen kansainvälinen yhteisverotusjärjestelmä)”

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Østre Landsret

Pääasian asianosaiset

Valittajat: A/S Bevola ja Jens W. Trock ApS

Vastapuoli: Skatteministeriet

Tuomiolauselma

SEUT 49 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jossa evätään kotimaiselta yhtiöltä, joka ei ole valinnut pääasiassa kyseessä olevan kaltaista kansainvälistä yhteisverotusjärjestelmää, mahdollisuus vähentää verotettavasta voitostaan toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevan kiinteän toimipaikan tappioita, vaikka kyseinen yhtiö on yhtäältä käyttänyt loppuun kaikki näiden tappioiden vähentämismahdollisuudet, jotka toimipaikan sijaintijäsenvaltio sille myöntää, ja kun kyseinen yhtiö on toisaalta lakannut saamasta toimipaikalta minkäänlaisia tuloja, jolloin ei ole enää mitenkään mahdollista, että nämä tappiot voidaan ottaa huomioon toimipaikan sijaintijäsenvaltiossa, mistä varmistuminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävä.

( 1 ) EUVL C 63, 27.2.2017.
Asia C-426/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 29.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel – Belgia) – Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen VZW ym. v. Vlaams Gewest (Ennakkoratkaisupyyntö — Eläinten hyvinvoinnin suojelu lopetuksen hetkellä — Uskonnollisten rituaalien määrittämät erityiset teurastusmenetelmät — Muslimien uhrijuhla — Asetus (EY) N:o 1099/2009 — 2 artiklan k alakohta — 4 artiklan 4 kohta — Velvollisuus suorittaa rituaaliteurastus asetuksen (EY) N:o 853/2004 vaatimuksia vastaavassa teurastamossa — Pätevyys — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 10 artikla — Uskonnonvapaus — SEUT 13 artikla — Uskonnollisia rituaaleja koskevien kansallisten tapojen kunnioittaminen)

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 29.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel – Belgia) – Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen VZW ym. v. Vlaams Gewest

(Asia C-426/16) ( 1 )

”(Ennakkoratkaisupyyntö — Eläinten hyvinvoinnin suojelu lopetuksen hetkellä — Uskonnollisten rituaalien määrittämät erityiset teurastusmenetelmät — Muslimien uhrijuhla — Asetus (EY) N:o 1099/2009 — 2 artiklan k alakohta — 4 artiklan 4 kohta — Velvollisuus suorittaa rituaaliteurastus asetuksen (EY) N:o 853/2004 vaatimuksia vastaavassa teurastamossa — Pätevyys — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 10 artikla — Uskonnonvapaus — SEUT 13 artikla — Uskonnollisia rituaaleja koskevien kansallisten tapojen kunnioittaminen)”

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen, VZW, Unie van Moskeeën en Islamitische Verenigingen van Limburg, VZW, Unie van Moskeeën en Islamitische Verenigingen Oost-Vlaanderen, VZW, Unie der Moskeeën en Islamitische Verenigingen van West-Vlaanderen, VZW, Unie der Moskeeën en Islamitische Verenigingen van Vlaams-Brabant, VZW, Association Internationale Diyanet de Belgique, IVZW, lslamitische Federatie van België, VZW, Rassemblement des Musulmans de Belgique, VZW, Erkan Konak ja Chaibi El Hassan

Vastaaja: Vlaams Gewest

Muu osapuoli: Global Action in the Interest of Animals (GAIA) VZW

Tuomiolauselma

Ennakkoratkaisukysymyksen tarkastelu ei ole tuonut esiin mitään seikkaa, joka vaikuttaisi eläinten suojelusta lopetuksen yhteydessä 24.9.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1099/2009 4 artiklan 4 kohdan, luettuna yhdessä sen 2 artiklan k alakohdan kanssa, pätevyyteen Euroopan unionin perusoikeuskirjan 10 artiklaan ja SEUT 13 artiklaan nähden.

( 1 ) EUVL C 383, 17.10.2016.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 166/11

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 21.3.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovakia) – Volkswagen AG v. Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky

(Asia C-533/16) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Direktiivi 2006/112/EY - 167 – 171 artikla - Arvonlisäveron vähennysoikeus - Palautusjäsenvaltioon sijoittautumattomien verovelvollisten oikeus arvonlisäveron palauttamiseen - 178 artiklan a alakohta - Arvonlisäveron vähennysoikeuden käyttämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt - Direktiivi 2008/9/EY - Arvonlisäveron palauttamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt - Preklusiivinen määräaika - Verotuksen neutraalisuuden periaate - Arvonlisäveron maksaminen ja laskuttaminen useita vuosia kyseessä olevan tavaroiden luovutuksen jälkeen - Palautuksensaantioikeuden epääminen tavaroiden luovutusajankohdasta alkaneen preklusiivisen määräajan päättymisen takia))

(2018/C 166/13)

Oikeudenkäyntikieli: slovakki

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Najvyšší súd Slovenskej republiky

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Volkswagen AG

Vastapuoli: Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky

Tuomiolauselma

Unionin oikeutta on tulkittava siten, että se on esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa arvonlisävero on laskutettu verovelvolliselta ja jossa tämä on maksanut sen useita vuosia kyseessä olevan tavaroiden luovutuksen jälkeen, oikeus arvonlisäveron palautukseen evätään sillä perusteella, että mainitun lainsäädännön mukainen preklusiivinen määräaika kyseisen oikeuden käyttämiselle oli alkanut kulua luovutuspäivästä ja oli päättynyt ennen palautushakemuksen esittämistä.

(1) EUVL C 22, 23.1.2017.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 142/3

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 27.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) – Yhdistynyt kuningaskunta) – The Queen, Western Sahara Campaign UK:n hakemuksesta v. Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs ja Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs

(Asia C-266/16) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Euroopan yhteisön ja Marokon kuningaskunnan välinen kalastuskumppanuussopimus - Pöytäkirja kyseisessä sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta - Sopimuksen ja pöytäkirjan tekemistä koskevat toimet - Pöytäkirjassa vahvistettujen kalastusmahdollisuuksien jakamisesta jäsenvaltioiden kesken annetut asetukset - Tuomioistuimen toimivalta - Tulkinta - Pätevyys SEU 3 artiklan 5 kohdan ja kansainvälisen oikeuden kannalta tarkasteltuna - Mainitun sopimuksen ja mainitun pöytäkirjan soveltaminen Länsi-Saharan alueeseen ja sen lähivesiin))

(2018/C 142/03)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

Pääasian asianosaiset

Kantaja: The Queen, Western Sahara Campaign UK:n hakemuksesta

Vastaajat: Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs ja Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs

Muu osapuoli: Confédération marocaine de l’agriculture et du développement rural (Comader)

Tuomiolauselma

Koska Euroopan yhteisön ja Marokon kuningaskunnan välistä kalastuskumppanuussopimusta sekä Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan välistä pöytäkirjaa Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan välisessä kalastuskumppanuussopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamisesta ei sovelleta Länsi-Saharan alueen lähivesiin, ensimmäisen ennakkoratkaisukysymyksen tutkinnassa ei ole tullut esiin mitään seikkaa, joka voisi vaikuttaa kyseisen sopimuksen tekemisestä 22.5.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 764/2006, kyseisen pöytäkirjan tekemisestä 16.12.2013 annetun neuvoston päätöksen 2013/785/EU sekä mainitun pöytäkirjan mukaisten kalastusmahdollisuuksien jakamisesta 15.11.2013 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1270/2013 pätevyyteen SEU 3 artiklan 5 kohdan kannalta tarkasteltuna.

(1) EUVL C 260, 18.7.2016.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 112/3

Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 1.2.2018 – Valittajina Kühne + Nagel International AG, Kühne + Nagel Management AG, Kühne + Nagel Ltd (UK), Kühne + Nagel Ltd (Shanghai) ja Kühne + Nagel Ltd (Hong Kong) sekä muuna osapuolena Euroopan komissio

(Asia C-261/16 P) (1)

((Muutoksenhaku - Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - SEUT 101 artikla - Hintojen vahvistaminen - Kansainvälisen lentorahdin huolintapalvelut - Hintasopimus, jolla on vaikutus palvelujen lopulliseen hintaan))

(2018/C 112/03)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittajat: Kühne + Nagel International AG, Kühne + Nagel Management AG, Kühne + Nagel Ltd (UK), Kühne + Nagel Ltd (Shanghai) ja Kühne + Nagel Ltd (Hong Kong) (edustajat: U. Denzel, C. von Köckritz ja C. Klöppner, Rechtsanwälte)

Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Dawes, H. Leupold ja G. Meessen)

Tuomiolauselma

1) Valitus hylätään.

2) Kühne + Nagel International AG, Kühne + Nagel Management AG, Kühne + Nagel Ltd (Uxbridge, Yhdistynyt kuningaskunta), Kühne + Nagel Ltd (Shanghai, Kiina) ja Kühne + Nagel Ltd (Hongkong) vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

(1) EUVL C 251, 11.7.2016.
2)

Asetuksen N:o 44/2001 16 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, ettei sitä sovelleta kuluttajan kanteeseen, jolla tämä vetoaa sen alueen tuomioistuimessa, jossa hänellä on kotipaikka, omien oikeuksiensa lisäksi myös muiden sellaisten kuluttajien luovuttamiin oikeuksiin, joilla on kotipaikka samassa jäsenvaltiossa, muissa jäsenvaltioissa tai kolmansissa valtioissa.