Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Kumoamiskanne – Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt – Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet – Lainsäädäntötoimi – Direktiivi

(EY 230 artiklan neljäs kohta ja EY 249 artikla)

2. Kumoamiskanne – Eurooppalaisen taloudellisen etuyhtymän nostama kanne – Tutkittavaksi ottaminen – Edellytykset

(EY 230 artiklan neljäs kohta; neuvoston asetus N:o 2137/85)

3. Kumoamiskanne – Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt – Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet – Kosmeettisia valmisteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annettu direktiivi – Kanne, jonka on nostanut eurooppalainen taloudellinen etuyhtymä, joka muodostuu kemiallisia tuotteita valmistavien yritysten yhteenliittymästä – Tutkimatta jättäminen

(EY 230 artiklan neljäs kohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/15)

4. Kumoamiskanne – Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt – Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet – Kosmeettisia valmisteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annettu direktiivi – Toimi, joka voi koskea suoraan ja/tai erikseen tiettyjä toimijoita ennen sen voimaantuloa tehtyjen sopimusten perusteella – Edellytykset

(EY 230 artiklan neljäs kohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/15)

5. Kumoamiskanne – Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt – Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet – Kanne, jonka on nostanut yritysten yhteenliittymä, joka on osallistunut säädöksen antamismenettelyyn – Tutkittavaksi ottaminen – Edellytykset

(EY 230 artiklan neljäs kohta)

6. Euroopan yhteisöt – Toimielinten toimien laillisuuden tuomioistuinvalvonta – Yleisesti sovellettavat toimet – Kansallisten tuomioistuinten velvollisuus soveltaa kansallisia menettelysääntöjä siten, että yleisesti sovellettavien yhteisön toimien laillisuus voidaan riitauttaa – Kumoamiskanteen nostaminen yhteisöjen tuomioistuimissa tilanteessa, jossa kansalliset menettelysäännöt estävät kanteen nostamisen, ei ole mahdollista

(EY 230 artiklan neljäs kohta)

Tiivistelmä

1. Vaikka EY 230 artiklan neljäs kohta ei koske nimenomaisesti yksityisten direktiiviä vastaan nostamia kumoamiskanteita, pelkästään tämän seikan perusteella tällaisia kanteita ei voida jättää tutkimatta. Lisäksi yhteisöjen toimielimet eivät voi evätä yksityisiltä tässä perustamissopimuksen määräyksessä annettua oikeussuojaa pelkästään valitsemalla toimenpiteen muodon. Näin ollen se, että riidanalainen toimi on luonteensa puolesta yleisesti sovellettava ja että se ei ole EY 249 artiklassa tarkoitettu päätös, ei sellaisenaan riitä sulkemaan pois sitä mahdollisuutta, että yksityisellä oikeussubjektilla on oikeus nostaa sitä vastaan kumoamiskanne.

(ks. 34 ja 37 kohta)

2. Yhteenliittymän, joka on perustettu yksityisten oikeussubjektien ryhmän yhteisten etujen edistämiseksi, nostaman kumoamiskanteen tutkittavaksi ottaminen riippuu, ellei sillä ole omaa oikeussuojan tarvetta, siitä, olisivatko tällaisen yhteenliittymän jäsenet voineet nostaa kyseisen kanteen kukin erikseen. Tätä ratkaisua on sovellettava myös eurooppalaisen taloudellisen etuyhtymän tilanteeseen (ETEY), jonka tarkoituksena on eurooppalaisesta taloudellisesta etuyhtymästä annetun asetuksen N:o 2137/85 3 artiklassa tarkoitetulla tavalla vain helpottaa ja kehittää sen jäsenten taloudellista toimintaa näiden oman tuloksen lisäämiseksi, joten etuyhtymä on olemassa ainoastaan liitännäisesti näihin nähden.

(ks. 43 kohta)

3. Eurooppalaisen taloudellisen etuyhtymän, jonka muodostavat kaksi kemiallisia tuotteita valmistavien yritysten yhteenliittymää, kosmeettisia valmisteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 76/768 muuttamisesta annettua direktiiviä 2003/15 vastaan nostama kumoamiskanne on jätettävä tutkimatta.

Ne kohtalokkaat vaikutukset, joita mainitussa direktiivissä asetetuilla kielloilla ja niillä pakkausmerkinnöillä, joita direktiivillä oikeutetaan käyttämään silloin, kun eläinkokeita ei ole tehty, on kyseisten yhteenliittymien edustamien yritysten kilpailuasemaan, eivät nimittäin ole tunnusomaisia näille yrityksille suhteessa muihin yrityksiin, jotka eivät toimita aineita kosmetiikka-alalle tai jotka rajoittavat toimintansa näihin markkinoihin, mutta jotka eivät testaa ainesosia eläimillä tai käytä aineita, jotka on luokiteltu syöpää aiheuttaviksi, perimää vaurioittaviksi tai lisääntymiselle vaarallisiksi. Tältä osin se, että yleisesti sovellettava säädös vaikuttaa taloudellisesti tiettyihin toimijoihin enemmän kuin niiden kilpailijoihin, ei riitä siihen, että voitaisiin katsoa, että tämä säädös koskisi niitä erikseen.

Lisäksi se seikka, että samat yritykset olisivat tietyissä maissa alan tärkeimmät yritykset, ei mahdollista sitä johtopäätöstä, että ne kuuluisivat yksilöitävissä ja tunnistettavissa olevien taloudellisten toimijoiden piiriin sellaisilla perusteilla, jotka liittyvät kyseisiin valmisteisiin tai harjoitettuun taloudelliseen toimintaan, koska kaupallista toimintaa voi lähtökohtaisesti harjoittaa mikä tahansa yritys, joka tosiasiallisesti tai mahdollisesti on samanlaisessa tilanteessa kuin asianomaiset yritykset.

Samoin taitotiedon ja patentin kaltaisen niiden yritysten liikesalaisuuksien oikeudellisen suojan olemassaolon perusteella, joita kantajayhtymän jäseninä olevat yhteenliittymät puolustavat, nämä yhteenliittymät eivät voi erottua kaikista muista direktiivissä 2003/15 tarkoitetuista kemiallisten valmisteiden valmistajista. Yhtäältä ne voivat kaikki yhtä lailla vedota edukseen mainittuun suojeluun, koska valmisteiden valmistaminen ja markkinoille saattaminen tapahtuu usein teollis‑ ja tekijänoikeuksien suojan alla. Toisaalta, vaikka jokaisella patentilla yksilöidään se valmiste, jota sillä suojataan, mainitulla direktiivillä ei rajoiteta erityisen patentin käyttöä, joten sen mahdollinen vaikutus teollis‑ ja tekijänoikeuksiin johtuu ainoastaan siitä yleisestä seikasta, että kysymys on aineiden valmistamisesta kosmetiikkateollisuuden käyttöön.

(ks. 46, 47, 49 ja 57 kohta)

4. Jotta sopimusoikeudellisia sitoumuksia koskeva väite voisi johtaa kosmeettisia valmisteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 76/768 muuttamisesta annetun direktiivin 2003/15 kaltaista lainsäädäntötoimea vastaan nostetun kumoamiskanteen tutkittavaksi ottamiseen EY 230 artiklan neljännen kohdan nojalla, on ensinnäkin kyseistä toimea ylemmänasteisella säännöksellä pitänyt velvoittaa toimielimet ottamaan erityisesti huomioon kantajina olevien yritysten asema suhteessa kaikkiin muihin henkilöihin, joita kyseinen toimi koskee. Toiseksi mainittujen yritysten täytyy olla jo tehtyjen sellaisten sopimusten osapuolia, jotka on sovittu täytäntöönpantaviksi riidanalaisen toimen soveltamisajanjaksolla, mikä siten estyy kokonaan tai osaksi.

(ks. 53 kohta)

5. Vaikka sillä seikalla, että yritysten yhteenliittymällä on ollut jokin asema yleisesti sovellettavan säädöksen antamiseen johtaneessa menettelyssä, voidaan perustella sellaisen kumoamiskanteen tutkittavaksi ottaminen, jonka mainittu yhteenliittymä on nostanut tällaista säädöstä vastaan, vaikka tämä toimi ei koskisi kyseisen yhteenliittymän jäseninä olevia yrityksiä suoraan ja erikseen, se seikka, että henkilö on vapaaehtoisesti osallistunut lainsäädäntötoimen valmisteluun menettelyssä, jossa yksityisten osallistumisesta ei ole annettu säännöksiä, ei voi perustaa luonnolliselle henkilölle kanneoikeutta tätä toimea vastaan, toisin kuin osallistuminen menettelyyn, jossa tällaisesta osallistumisesta on annettu säännöksiä.

(ks. 63–65 kohta)

6. Sen lisäksi, että jäsenvaltioiden asiana on säätää sellaisesta oikeussuojakeinoja ja menettelyjä koskevasta järjestelmästä, jolla turvataan tehokasta oikeussuojaa koskevan oikeuden toteutuminen ja jolla tältä osin täytetään perustamissopimusten mahdolliset aukot, sellaista EY 230 artiklan mukaisten tutkittavaksi ottamista koskevien määräysten tulkintaa ei voida hyväksyä, jonka mukaan kumoamiskanne olisi otettava tutkittavaksi silloin, kun yhteisöjen tuomioistuimen suorittaman kansallisten menettelysääntöjen konkreettisen tutkinnan jälkeen on osoitettu, että näiden menettelysääntöjen mukaan yksityisellä oikeussubjektilla ei ole oikeutta nostaa sellaista kannetta, jolla se voisi kyseenalaistaa riidanalaisen yhteisön toimen pätevyyden. Nimittäin tällaisessa järjestelmässä edellytettäisiin kussakin konkreettisessa tilanteessa, että yhteisöjen tuomioistuimet tutkivat ja tulkitsevat kansallisia menettelysääntöjä, mikä ylittäisi niiden toimivallan yhteisön toimien laillisuusvalvonnan alalla.

(ks. 70 kohta)