Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Kalastus - Meren luonnonvarojen säilyttäminen - Pyyntikiintiöjärjestelmä - Varattujen saaliiden määrän jakaminen jäsenvaltioiden kesken - Turskan ja valkoturskan kiintiöiden jakaminen kalastusvyöhykkeellä VII a (Irlanninmeri) asetuksella N:o 3362/94 - Laillinen peruste - Asetus N:o 3760/92 - Asetuksen N:o 3362/94 pätevyyden arviointi - Haagin päätöslauselman liitteellä VII ei ole merkitystä asiassa

(EY:n perustamissopimuksen 43 artikla; neuvoston asetus N:o 3760/92 ja N:o 3362/94; 3.11.1976 annetun neuvoston päätöslauselman liite VII)

2 Kalastus - Meren luonnonvarojen säilyttäminen - Pyyntikiintiöjärjestelmä - Varattujen saaliiden määrän jakaminen jäsenvaltioiden kesken - Tuomioistuinten harjoittaman valvonnan rajat - Turskan ja valkoturskan kiintiöiden jakaminen kalastusvyöhykkeellä VII a (Irlanninmeri) asetuksella N:o 3362/94 - Ilmeistä arviointivirhettä ei ole tehty eikä harkintavallan rajoja ylitetty - Syrjintäkiellon periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta ei ole loukattu

(EY:n perustamissopimuksen 39 artikla ja 40 artiklan 3 kohta; neuvoston asetuksen N:o 3760/92 8 artiklan 4 kohta ja asetus N:o 3362/94; 3.11.1976 annetun neuvoston päätöslauselman liite VII)

Tiivistelmä

3 Neuvosto toteaa 3.11.1976 annetun Haagin päätöslauselman liitteessä VII aikovansa soveltaa yhteisen kalastuspolitiikan säännöksiä ottaen huomioon Irlannin kalastuselinkeinolle tyypilliset taloudelliset olosuhteet turvatakseen Irlannin kalastusteollisuuden kestävän ja kasvujohteisen kehityksen. Neuvosto sitoutuu lisäksi ottamaan huomioon muiden alueiden paikallisväestöjen elintärkeät tarpeet.

Edellä mainitulla liitteellä, josta selviää lähinnä neuvoston poliittinen linja ja halu ottaa tulevaisuudessa yhteistä kalastuspolitiikkaa soveltaessaan huomioon sellaisten alueiden erityistarpeet, joiden väestö on erityisen riippuvainen kalastuksesta ja siihen liittyvistä elinkeinoista, ei kuitenkaan ole sellaisia oikeudellisia vaikutuksia, jotka rajoittaisivat neuvoston lainsäädäntövaltaa. Näin ollen tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien suurimmista sallituista pyyntimääristä vuodeksi 1995 ja tietyistä pyynnin edellytyksistä annettua neuvoston asetusta N:o 3362/94, jolla vahvistettiin Irlannille ja Yhdistyneelle kuningaskunnalle kalastusvyöhykkeellä VII a (Irlanninmeri) turskan ja valkoturskan kiintiöt, jotka oli laskettu mainitun liitteen etuoikeuksien perusteella, ei annettu liitteen pakottavien sitoumusten perusteella, vaan yhteisön kalastus- ja vesiviljelyjärjestelmän perustamisesta annetun asetuksen N:o 3760/92 8 artiklan 4 kohdan perusteella. Tämä asetus oli annettu pätevästi perustamissopimuksen 43 artiklaa soveltaen.

Tästä seuraa, että liitteen antamisen lainmukaisuudella tai lainvastaisuudella ei ole merkitystä asetuksen N:o 3362/94 pätevyyden arvioinnin kannalta, joten mainittujen kiintiöiden jakamisen pätevyys ei riipu liitteen antamisen lainmukaisuudesta.

4 Kun neuvosto joutuu yhteisön maatalouspolitiikkaa toteuttaessaan arvioimaan monitahoista taloudellista tilannetta, sen harkintavalta ei koske ainoastaan annettavien säännösten luonnetta ja soveltamisalaa, vaan tietyssä laajuudessa myös itse tilanteen arviointia, joten on suotavaa, että neuvosto voi tarvittaessa perustaa ratkaisunsa kokonaisvaltaiseen arviointiin. Juuri tästä on kysymys, kun neuvosto vahvistaa suurimmat sallitut pyyntimäärät ja jakaa pyyntimahdollisuudet jäsenvaltioiden kesken yhteisön kalastus- ja vesiviljelyjärjestelmän perustamisesta annetun asetuksen N:o 3760/92 8 artiklan 4 kohdan perusteella. Tämänkaltaisen toimivallan käytön valvonnassa yhteisöjen tuomioistuimen on tutkittava ainoastaan sitä, onko toimielin toimivaltaansa käyttäessään tehnyt ilmeisen virheen tai käyttänyt väärin harkintavaltaansa taikka onko se selvästi ylittänyt harkintavaltansa rajat.

Mitä tulee siihen, että neuvosto myönsi Irlannille ja Yhdistyneelle kuningaskunnalle turskan ja valkoturskan kiintiöt kalastusvyöhykkeellä VII a (Irlanninmeri) tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien suurimmista sallituista pyyntimääristä vuodeksi 1995 ja tietyistä pyynnin edellytyksistä antamallaan asetuksella N:o 3362/94, neuvosto on katsonut toteuttavansa asetuksen N:o 3760/92 8 artiklan 4 kohdassa vahvistettua periaatetta kunkin jäsenvaltion kalastustoiminnan suhteellisesta vakaudesta kunkin kyseessä olevan kannan osalta suojaamalla kunkin jäsenvaltion intressejä erityisesti perinteisten kalastusmuotojen osalta ja tarvittaessa kalastuksesta riippuvaisten paikallisväestön ja -elinkeinojen intressejä, soveltamalla asetuksessa N:o 172/83 säädettyjä jakoperusteita ja 3.11.1976 annetun Haagin päätöslauselman liitteen VII mukaisia etuoikeuksia, joilla on puolestaan pyritty vastaamaan Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan pohjoisalueiden erityistarpeisiin. Vaikka Isolle-Britannialle myönnettyjen kalastuskiintiöiden osalta tällainen intressivertailu johtaisikin Pohjois-Irlannin kalastajien joidenkin pyyntimahdollisuuksien menettämiseen, neuvoston ei voida katsoa tällä perusteella tehneen ilmeistä arviointivirhettä tai ylittäneen selvästi niitä rajoja, jotka sen harkintavallalle aiheutuvat suhteellisen vakauden periaatteesta.

Kysymyksessä olevien kiintiöiden myöntäminen ei ole suhteellisuusperiaatteen eikä perustamissopimuksen 40 artiklan 3 kohdan syrjintäkiellon periaatteen vastaista. Neuvosto on päättäessään kyseisten alueiden erityistarpeet huomioon ottaen myöntää Irlannille suuremmat kalastuskiintiöt kuin Yhdistyneelle kuningaskunnalle tehnyt harkintavaltaansa kuuluvan maatalouspoliittisen valinnan, joka on tämän perustamissopimuksen 39 artiklassa määritellyn yhteisen politiikan tavoitteiden mukainen, eikä tämänkaltainen eriytetty kohtelu ole mielivaltaista tai selvästi tavoitteisiin soveltumatonta irlantilaisten kalastuksesta riippuvaisten yhdyskuntien tai Yhdistyneen kuningaskunnan pohjoisalueiden tarpeiden kannalta arvioituna.