YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (neljäs jaosto)

17 päivänä joulukuuta 1997

Asia T-110/96

Dominique-François Bareth

vastaan

Euroopan unionin alueiden komitea

”Henkilöstö — Sisäinen kilpailu — Kieltäytyminen nimittämästä kilpailussa menestynyt hakija virkaan — Harkintavallan väärinkäyttö — Yhdenvertaisen kohtelun periaate — Perusteluvelvollisuus”

Täydellinen teksti ranskankielellä II-1163

Aihe:

Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan alueiden komitean 20.9.1995 tekemä päätös kieltäytyä nimittämästä kantaja yhteen sisäistä kilpailua A/02/95 koskevassa kilpailuilmoituksessa tarkoitetuista viroista ja nimittää kyseisiin virkoihin muita kilpailussa menestyneitä hakijoita.

Lopputulos:

Kanteen hyväksyminen.

Tuomion lyhennelmä

Kantajasta tuli Euroopan yhteisöjen talous- ja sosiaalikomitean (TSK) virkamies 1.5.1992.

Euroopan unionin alueiden komitea julkaisi 11.5.1995 kilpailuilmoituksen kahdeksan palkkaluokkaan A 5 kuuluvan yksikön päällikön ja/tai johtavan hallintovirkamiehen viran täyttämiseksi alueiden komitean pääsihteeristön eri osastoilla.

Katsottuaan, että kukaan hakijoista ei täyttänyt sisäistä ylennystä tai siirtoa koskevia edellytyksiä, alueiden komitean puheenjohtaja päätti 23.5.1995 järjestää Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (henkilöstösäännöt) 29 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla sisäisen kilpailun.

Kyseessä on kilpailu A/02/95. Kilpailuilmoitus, joka julkaistiin 29.5.1995, sisälsi seuraavat kohdat:

”III. KILPAILU

Kilpailuun — voivat osallistua hakijat, jotka täyttävät seuraavat edellytykset:

Vaadittavat tutkinnot ja todistukset — Vaadittava työkokemus

a) tutkintotodistuksella osoitetut korkeakouluopinnot tai vastaavantasoinen työkokemus,

b) hakemusten jättämispäivään mennessä korkeakouluopintojen jälkeen hankittu vallintaan kymmenen vuoden työkokemus, josta vähintään kolme viimeistä vuotta haettavaa virkaa ja palkkaluokkaa vastaavia. Alue- tai paikallishallinnossa hankittu työkokemus katsotaan erityiseksi eduksi.

Kielitaito

...

V. KOKEIDEN ARVOSTELU

Muodollinen pätevyys ja kokeet arvostellaan seuraavasti:

1. Todistukset ja työkokemus: 0-25 pistettä 2. 1. kirjallinen koe: 0-25 pistettä 3. 2. kirjallinen koe: 0-15 pistettä 4. Suullinen koe: 0-35 pistettä

Soveltuvien hakijoiden luetteloon kirjataan paremmuusjärjestyksessä hakijat, jotka ovat saaneet vähintään 60 prosenttia kokeiden yhteispistemäärästä. ”

Kilpailussa jätettiin 18 hakemusta. Näistä 12 tuli alueiden komitean pääsihteeristöstä ja kuusi, joiden joukossa oli kantajankin hakemus, muilta hakijoilta.

Kantajalle ilmoitettiin 6.7.1995 päivätyllä kirjeellä, että hänet on hyväksytty osallistumaan kilpailuun. Kilpailuun oli hyväksytty kaikkiaan 14 hakijaa, joista yhdeksän tuli alueiden komitean pääsihteeristöstä ja viisi muualta. Alueiden komitean kaikki yhdeksän hakijaa olivat tämän elimen väliaikaisia toimihenkilöitä.

Hakijoita pyydettiin ilmoittamaan suosituimmuusjärjestyksessä ne virat, joihin he toivoivat tulevansa valituiksi. Valintalautakunta vahvisti soveltuvien hakijoiden luettelon heti kokeiden jälkeen asettaen kilpailussa menestyneet hakijat paremmuusjärjestykseen (soveltuvien hakijoiden luettelo). Kantaja on tässä luettelossa kuudentena.

Alueiden komitean nimittävä viranomainen nimitti avoimiin virkoihin 20.9.1995 kahdeksan kilpailussa menestynyttä hakijaa (riidanalainen päätös). Kaikki nämä kilpailussa menestyneet hakijat ovat alueiden komitean väliaikaisia toimihenkilöitä. Heistä neljä oli kantajan edellä soveltuvien hakijoiden luettelossa, ja toiset neljä oli kirjattu luetteloon kantajan jälkeen.

Kantaja pyysi 26.9.1995 päivätyllä kirjeellään alueiden komitean pääsihteeriä ilmoittamaan hänelle kilpailussa menestyneet hakijat paremmuusjärjestyksessä tai ilmoittamaan hänelle hänen sijoituksensa soveltuvien hakijoiden luettelossa. Hän kysyi myös, onko hänen jälkeensä luettelossa olevista muista kilpailussa menestyneistä hakijoista joitakin nimitetty, ja jos on, mitkä ovat perustelut heidän nimittämiselleen.

Kantaja ei saanut vastausta tähän kirjeeseen.

Alueiden komitean puheenjohtaja ilmoitti kantajalle 11.10.1995, että nimittävä viranomainen on päättänyt olla nimittämättä kantajaa avoimeen virkaan.

Kantaja vaati 10.11.1995 päivätyllä kirjeellään alueiden komitean pääsihteeriä ilmoittamaan hänelle, oliko hänen jälkeensä luettelossa sijoitetut kilpailussa menestyneet hakijat nimitetty virkaan, ja jos oli, täsmentämään ne syyt, joiden perusteella nimittävä viranomainen oli poikennut soveltuvien hakijoiden luettelon mukaisesta järjestyksestä. Lisäksi kantaja toteaa, että ”talous- ja sosiaalikomiteassa ja alueiden komiteassa sekä muualla liikkuu huhuja siitä, että kaikki kilpailun hakijat on hyväksytty ja että vain alueiden komitean kilpailussa menestyneet hakijat on nimitetty, vaikka heidät olisikin luettelossa sijoitettu talous- ja sosiaalikomitean kilpailussa menestyneiden hakijoiden jälkeen”.

Kantaja ei saanut mitään vastausta tähän kirjeeseen.

Kantaja teki 18.12.1995 henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan mukaisen valituksen riidanalaisesta päätöksestä.

Alueiden komitea hylkäsi tämän valituksen 18.4.1996 tehdyllä nimenomaisella päätöksellään, joka annettiin kantajalle 22.4.1996 tiedoksi.

Kantaja korostaa 9.5.1996 alueiden komitealle osoittamassaan kirjeessä, että kilpailussa menestyneiden hakijoiden luetteloa eikä sen järjestystä ole vieläkään ilmoitettu hänelle.

Kantaja nosti 22.7.1996 kanteen.

Aineellinen kysymys

Ottaen huomioon asiaan liittyvät asiakirjat kantajan esittämää kolmea kanneperustetta on arvioitava yhdessä hänen näiden perusteiden tueksi esittämien perustelujen välisen yhteyden vuoksi. Ensimmäinen kanneperuste koskee kilpailuilmoituksen ja henkilöstösääntöjen 27 artiklan rikkomista sekä harkintavallan väärinkäyttöä. Toinen koskee yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamista ja kolmas henkilöstösääntöjen 25 artiklan rikkomista.

Ensinnäkin kantajaa huolestuttaa se tapa, jolla nimittävä viranomainen käsitteli sisäisen kilpailun A/02/95 tuloksia siitä hetkestä lähtien, jolloin kantajalle ilmoitettiin hänen kuulumisestaan soveltuvien hakijoiden luetteloon ja jolloin kilpailussa menestyneiden hakijoiden nimittäminen vapaisiin virkoihin oli nimittävän viranomaisen kokouksen esityslistalla (39 kohta).

Kun alueiden komitean puheenjohtaja ilmoitti kantajalle 11.10.1995, että nimittävä viranomainen oli päättänyt olla nimittämättä tätä mihinkään kilpailuilmoituksessa tarkoitetuista kahdeksasta virasta, kantaja oli samoin pyytänyt uudelleen 10.11.1995 päivätyssä kirjeessään alueiden komitean pääsihteeriä ilmoittamaan hänelle, oliko hänen jälkeensä sijoittautuneita kilpailussa menestyneitä hakijoita nimitetty, ja jos oli, täsmentämään ne syyt, joiden perusteella nimittävä viranomainen oli poikennut soveltuvien hakijoiden luettelosta (41 kohta).

Vaikka kantajan valitus oli hylätty, kantaja lähetti 9.5.1996 uuden kirjeen alueiden komitean pääsihteerille korostaakseen, että hänelle ei vieläkään ollut ilmoitettu kilpailussa menestyneiden hakijoiden järjestystä luettelossa (42 kohta).

Toiseksi nimittävän viranomaisen nimittämät kilpailussa menestyneet hakijat toimivat jo täytettävissä viroissa väliaikaisina toimihenkilöinä niin kauan kuin alueiden komitea ei julkaise näitä virkoja koskevia ilmoituksia avoimista viroista (43 kohta).

Kolmanneksi nimittävä viranomainen myöntää antaneensa nimittämishetkellä erityistä merkitystä kilpailussa menestyneiden hakijoiden työkokemukselle taikka ammatilliselle koulutukselle. Kilpailuilmoituksen A/02/95 nojalla hakijoiden tutkinnoille ja työkokemukselle jaettavat pisteet eivät kuitenkaan saaneet ylittää 25:tä 100 pisteen kokonaispistemäärästä. Tämän vuoksi nämä arvosanat eivät voineet pätevästi olla painokkain seikka kilpailussa menestyneiden hakijoiden nimittämisessä. Tästä seuraa lisäksi, että valintalautakunnan olisi pitänyt ottaa huomioon tutkinnot ja työkokemus jo soveltuvien hakijoiden luetteloa laatiessaan (44 kohta).

Edellä mainitut seikat vaikuttavat alueiden komitean perusteluvelvollisuuteen nyt käsiteltävänä olevassa asiassa (45 kohta).

Hakijalle vastaisen päätöksen perusteluvelvollisuuden tavoitteena on mahdollistaa se, että yhteisöjen tuomioistuimet voivat valvoa päätöksen laillisuutta ja antaa sille, jolle päätös on osoitettu, tarvittavat tiedot siitä, onko päätös riittävän perusteltu tai onko siinä virhe, jonka nojalla päätöksen laillisuus voidaan riitauttaa. Henkilöstösääntöjen 25 artiklan toisen kohdan mukaisella perusteluvelvollisuudella vain toistetaan EY:n perustamissopimuksen 190 artiklassa määrätty yleinen perusteluvelvollisuus. Lisäksi tämä velvollisuus muodostaa yhteisön oikeuden keskeisen periaatteen, josta voidaan poiketa vain pakottavista syistä. Yhteisön henkilöstöasioiden yhteydessä ja erityisesti henkilöstösääntöjen 27 artiklassa säädetyn palvelukseen ottamista koskevan menettelyn yhteydessä perusteluvelvollisuuden tavoitteena on erityisesti varmistaa hakijoille se, että tämä menettely tapahtuu ketään suosimatta oikeudenmukaisella tavalla määriteltyjen objektiivisten ja puolueettomien perusteiden nojalla (46 kohta).

Viittaukset: asia 195/80, Michel v. parlamentti, 26.11.1981 (Kok. 1981, s. 2861, 22 kohta) ja asiaTl/90, Pérez-MínguezCasariegov. komissio, 20.3.1991 (Kok. 1991, s. H-143,73 kohta).

On kuitenkin todettava, että alueiden komitean perustelut soveltuvien hakijoiden luettelosta poikkeamiselle ovat erityisen niukkoja ja epätäsmällisiä (47 kohta).

Vaikka onkin totta, että nimittävällä viranomaisella on kilpailussa menestyneitä hakijoita nimittäessään mahdollisuus poiketa valintalautakunnan laatiman soveltuvien hakijoiden luettelon mukaisesta järjestyksestä, tätä poikkeamista ei kuitenkaan voida perustella niin niukoilla ja epätäsmällisillä perusteilla kuin mitkä sisältyivät 11.10.1995 päivättyyn kirjeeseen ja 18.4.1996 tehtyyn päätökseen. Kun nimittävä viranomainen poikkeaa kilpailuehtojen mukaisesti laaditun soveltuvien hakijoiden luettelon mukaisesta järjestyksestä, se voi tehdä sen vain vakavista syistä ja esittämällä selvät ja täydelliset perustelut. Nyt käsiteltävänä olevassa asiassa kirjeen ja päätöksen perustelut eivät kuitenkaan ole tämän vaatimuksen mukaisia eikä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi niiden perusteella tarkistaa, oliko olemassa vakavia syitä nimittää kantajan jälkeen soveltuvien hakijoiden luettelossa olevat neljä kilpailussa menestynyttä hakijaa (48 kohta).

Viittaukset: asia 246/84, Kotsonisv. neuvosto, 18.12.1986(Kok. 1986, s. 3989,9 kohta) ja asia C-345/90P, parlamentti v. Hanning, 20.2.1992 (Kok. 1992, s. I-949, 28 kohta).

Lisäksi alueiden komitean esittämät perustelut eivät haihduta tiettyjen seikkojen aiheuttamia epäilyjä, jotka tukevat kantajan väitteitä harkintavallan väärinkäytöstä ja sisäisessä kilpailussa A/02/95 menestyneiden hakijoiden epäyhdenvertaisesta kohtelusta (49 kohta).

Näin ollen alueiden komitea ei ole noudattanut velvollisuuttaan perustella riidanalainen päätös, kun se on toisaalta kieltäytynyt nimittämästä kantajan yhteen sisäistä kilpailua A/02/95 koskevassa kilpailuilmoituksessa tarkoitetuista viroista ja kun se on toisaalta nimittänyt kyseisiin virkoihin neljä sellaista kilpailuissa menestynyttä hakijaa, jotka olivat kantajan jälkeen soveltuvien hakijoiden luettelossa. Alueiden komitea ei ole sille tarjotuista tilaisuuksista huolimatta täydentänyt riidanalaista päätöstä koskevia riittämättömiä perustelujaan. Se ei ole esittänyt mitään konkreettista, objektiivista ja asianmukaista seikkaa edellä mainittujen kilpailussa menestyneiden hakijoiden koulutuksesta ja työkokemuksesta, jotka olisivat olleet perusteena riidanalaisen päätöksen tekemiselle (50 kohta).

Ratkaisu:

Alueiden komitean 20.9.1995 tekemä päätös olla nimittämättä kantaja yhteen sisäistä kilpailua A/02/95 koskevassa kilpailuilmoituksessa tarkoitetuista viroista kumotaan.

Alueiden komitean 20.9.1995 tekemä päätös nimittää sisäistä kilpailua A/02/95 koskevassa kilpailuilmoituksessa tarkoitettuihin tiettyihin virkoihin kilpailussa menestyneet hakijat, jotka ovat soveltuvien hakijoiden luettelossa kantajan jälkeen, kumotaan.