Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Oikeudenkäyntimenettely - Kannekirjelmä - Vastine - Vastauskirjelmä - Muotovaatimukset - Yhteenveto kanneperusteista - Oikeudelliset perusteet, joita ei ole esitetty kannekirjelmässä, vastineessa eikä vastauskirjelmässä - Yleinen viittaus muihin asiakirjoihin - Tutkimatta jättäminen

(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohta, 46 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 47 artiklan 1 kohta)

2 Oikeudenkäyntimenettely - Ehdoton prosessinedellytys, jonka tuomioistuin tutkii omasta aloitteestaan - Uusien perusteiden esittäminen käsittelyn kuluessa

(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 48 artiklan 2 kohta ja 113 artikla)

3 Oikeudenkäyntimenettely - Oikeusvoima - Yhteisöjen tuomioistuimen valituksen johdosta antama tuomio, jolla asia ratkaistaan lopullisesti - Ulottuvuus

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 54 artiklan ensimmäinen kohta)

4 Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Komission päätös, jossa todetaan kilpailusääntöjen rikkominen ja joka on tehty sen jälkeen kun ensimmäinen päätös kumottiin menettelyvirheen johdosta - Kahdenkertaisen seuraamuksen kieltoa koskevan periaatteen loukkaaminen - Periaatetta ei ole loukattu

5 Yhteisön oikeus - Periaatteet - Perusoikeudet, joiden kunnioittamista yhteisön tuomioistuimet valvovat - Euroopan ihmisoikeussopimuksen huomioon ottaminen

(Euroopan unionista tehdyn sopimuksen F artiklan 2 kohta)

6 Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Komission velvoitteet - Kohtuullisen ajan noudattaminen - Arviointiperusteet - Rikkominen - Seuraukset

(EY:n perustamissopimuksen 178 artikla ja 215 artiklan toinen kohta; neuvoston asetus N:o 17)

7 Kumoamiskanne - Kumoamistuomio - Vaikutukset - Komission sellainen päätös, jossa todetaan kilpailusääntöjen rikkominen - Vaikutukset sellaisiin adressaatteihin, jotka eivät ole nostaneet kannetta - Vaikutusten puuttuminen

(EY:n perustamissopimuksen 85, 173 ja 189 artikla)

8 Kumoamiskanne - Kumoamistuomio - Vaikutukset - Komission sellainen päätös, jossa todetaan kilpailusääntöjen rikkominen - Kumoaminen päätöksenteon viimeisessä vaiheessa tapahtuneen menettelyvirheen johdosta - Valmistelevat toimet, joihin kumoamisella ei ole vaikutusta

9 Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Kuuleminen - Komission sellaisen päätöksen, jossa todetaan kilpailusääntöjen rikkominen, kumoaminen menettelyvirheen johdosta - Valmistelevat toimet, joihin kumoamisella ei ole vaikutusta - Uusi päätös - Velvollisuus järjestää uusi kuulemistilaisuus - Edellytykset

(Neuvoston asetuksen N:o 17 19 artiklan 1 kohta; komission asetus N:o 99/63/ETY)

10 Lainvastaisuusväite - Ulottuvuus - Säädökset, päätökset ja muut toimet, joiden lainvastaisuuteen voidaan vedota - Toimielimen työjärjestys

(EY:n perustamissopimuksen 173 ja 184 artikla)

11 Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Säädösten, päätösten ja muiden toimien todistusvoimaiseksi saattaminen - Yksityiskohdat - Komission työjärjestys

(Komission vuoden 1993 työjärjestyksen 16 artiklan ensimmäinen kohta)

12 Yhteisön oikeus - Periaatteet - Hallinnollisten elinten kokoonpanon jatkuvuutta koskeva periaate - Puuttuminen

13 Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Kieliä koskevat järjestelyt - Väitetiedoksiannon liitteet - Väitetiedoksiannon liitteiden toimittaminen alkukielisinä

(Neuvoston asetuksen N:o 1 3 artikla; komission asetuksen N:o 99/63/ETY 2 artiklan 1 kohta)

14 Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen - Menettelyssä mukana olevien oikeus saada itselleen kappale kuulemisesta vastaavan neuvonantajan kertomuksesta ja oikeus kommentoida sitä - Tällaista oikeutta ei ole

15 Kumoamiskanne - Kannekelpoiset toimet - Asetuksen N:o 17 14 artiklan mukainen tutkimusta koskeva päätös - Tutkittavaksi ottamisen edellytykset

(EY:n perustamissopimuksen 173 artikla; neuvoston asetuksen N:o 17 14 artiklan 3 kohta)

16 Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Komission tutkintavaltuudet - Valtuutuksen perusteella suoritetut tutkimukset - Suoja julkisen vallan omavaltaisia tai suhteettoman pitkälle meneviä toimenpiteitä vastaan - Edellytykset

(Neuvoston asetuksen N:o 17 14 artiklan 2 kohta)

17 Yhteisön oikeus - Periaatteet - Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen hallinnollisissa menettelyissä - Kilpailu - Päätös yritykselle osoitettavasta tietojensaantipyynnöstä - Oikeus kieltäytyä antamasta vastausta, joka merkitsisi rikkomisen myöntämistä

(Neuvoston asetuksen N:o 17 11 artikla)

18 Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Komission tutkintavaltuudet - Tutkimuksessa saatujen tietojen käyttäminen - Rajat

(Neuvoston asetuksen N:o 17 14 artikla ja 20 artiklan 1 kohta)

19 Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Näyttö - Se, että yritys kieltäytyy vastaamasta tietojensaantipyyntöihin tai että sen on mahdotonta vastata niihin, ei muodosta näyttöä

(EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta; neuvoston asetus N:o 17)

20 Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Väitetiedoksiannot - Asiakirjojen myöhemmin tapahtunut tiedoksianto - Edellytykset - Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen

(Neuvoston asetuksen N:o 99/63/ETY 4 artikla)

21 Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Monitahoinen kilpailusääntöjen rikkominen, joka koostuu sekä sopimuksista että yhdenmukaistetuista menettelytavoista - Luokitteleminen yhdeksi "sopimukseksi ja/tai yhdenmukaistetuksi menettelytavaksi" - Sallittavuus - Seuraukset hankittavan näytön kannalta

(EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta)

22 Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Yhdenmukaistetun menettelytavan käsite - Yhteistoiminta ja yhteistyö, jotka ovat ristiriidassa sen kanssa, että jokaisen yrityksen on määriteltävä itsenäisesti markkinakäyttäytymisensä

(EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta)

23 Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Yhdenmukaistettu menettelytapa - Käyttäytymisen samansuuntaisuus - Yhteistoiminnan olemassaoloa koskeva olettama - Yhteistoiminnasta esitetty näyttö

(EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta)

24 Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Yritykset, joiden voidaan katsoa rikkoneen kilpailusääntöjä osallistumalla kokonaisvaltaiseen yhteisjärjestelyyn - Arviointiperusteet

(EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta)

25 Kilpailu - Yhteisön oikeusnormit - Oikeusnormien rikkomiset - Vastuuseen joutuminen - Oikeushenkilöä, joka oli vastuussa yrityksen toiminnasta sääntöjä rikottaessa, ei enää ole - Toimintaa jatkavan oikeushenkilön joutuminen vastuuseen

(EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta)

26 Kilpailu - Yhteisön oikeusnormit - Tytäryhtiön suorittama kilpailusääntöjen rikkominen - Emoyhtiön vastuuseen joutuminen - Edellytykset

(EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta)

27 Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Oikeus tutustua asiakirjoihin - Tavoite - Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen - Puolustautumisen kannalta hyödylliset asiakirjat - Sitä, että yksinomaan komissio arvioi asiakirjojen hyödyllisyyttä puolustautumisen kannalta, ei voida hyväksyä

(Neuvoston asetus N:o 17)

28 Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen - Sen seuraukset, ettei ole annettu sääntöjenmukaista oikeutta tutustua asiakirjoihin

(Neuvoston asetus N:o 17)

29 Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Vanhentumisaika kilpailua koskevissa menettelyissä - Keskeytyminen - Komission päätös määrätä sakkoja

(Neuvoston asetuksen N:o 2988/74 3 artikla)

30 Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Perusteluvelvollisuuden laajuus - Päätös, jolla määrätään sakko kilpailusääntöjen rikkomisesta - Sakon laskentatavan ilmoittaminen on suotavaa

(EY:n perustamissopimuksen 190 artikla; neuvoston asetuksen N:o 17 15 artikla)

31 Kilpailu - Sakot - Yrityksen omaan toimintaan perustuva arviointi - Sillä, että toiselle taloudelliselle toimijalle ei ole määrätty seuraamusta, ei ole merkitystä

(Neuvoston asetuksen N:o 17 15 artikla)

32 Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Kilpailusääntöjen rikkomisen lopettaminen - Komission toimivalta - Yrityksille osoitettu määräys - Rajat

(Neuvoston asetuksen N:o 17 3 artiklan 1 kohta

Tiivistelmä

1 Työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaan kanteessa on mainittava oikeudenkäynnin kohde ja yhteenveto kanteen oikeudellisista perusteista. Maininnan on oltava riittävän selvä ja täsmällinen, jotta vastaaja voi valmistella puolustustaan ja jotta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi ratkaista kanteen tarvittaessa ilman muiden seikkojen tukea.

Oikeusvarmuuden ja hyvän oikeudenhoidon takaamiseksi kanteen tutkittavaksi ottaminen edellyttää, että ne olennaiset tosiseikat ja oikeudelliset seikat, joihin kyseinen kanneperuste perustuu, käyvät ilmi ainakin pääpiirteittäin itse kannekirjelmästä, kunhan ne on esitetty johdonmukaisesti ja ymmärrettävästi. Kannekirjelmää voidaan tukea ja täydentää tietyiltä osin viittaamalla sen liitteenä olevien asiakirjojen kohtiin, mutta viittaamalla yleisluonteisesti joihinkin asiakirjoihin, vaikka ne olisivatkin kannekirjelmän liitteinä, ei voida korjata sitä, että kanteessa ei ole mainittu olennaisia seikkoja. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tehtävänä ei myöskään ole yrittää etsiä ja tunnistaa liitteistä perusteita, joihin kanteen voitaisiin katsoa perustuvan, koska liitteillä on puhtaasti todistuksellinen ja täydentävä tehtävä.

Tällainen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohdan tulkinta koskee myös sellaisen vastauskirjelmän tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä, jolla on työjärjestyksen 47 artiklan 1 kohdan mukaisesti tarkoitus täydentää kannekirjelmää, ja kyseisen työjärjestyksen 46 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla vastineen tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä.

2 Työjärjestyksen 113 artiklan mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi omasta aloitteestaan tutkia, onko asia jätettävä tutkimatta ehdottoman prosessinedellytyksen puuttumisen vuoksi. Tämän johdosta on kyseisen työjärjestyksen 48 artiklan 2 kohdan nojalla jätettävä tutkimatta sellaiset perusteet, jotka on esitetty ensimmäisen kerran vasta vastausvaiheessa ja jotka eivät perustu asian käsittelyn kuluessa esille tulleisiin oikeudellisiin perusteisiin tai tosiseikkoihin.

3 Oikeusvoima ulottuu ainoastaan niihin tosiasia- ja oikeuskysymyksiin, jotka tuomioistuimen päätöksellä nimenomaisesti tai väistämättä on ratkaistu.

Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 54 artiklan ensimmäisen kohdan toisesta virkkeestä ei seuraa, että kun yhteisöjen tuomioistuin ratkaisee muutoksenhaun johdosta itse lopullisesti asian ja hyväksyy yhden tai useamman perusteen, jonka tai jotka kantajat ovat esittäneet, se ipso jure ratkaisisi kaikki ne tosiasiakysymykset ja oikeuskysymykset, joihin kantajat ovat asiassa vedonneet.

4 Kun yhteisöjen tuomioistuin kumosi todistusvoimaiseksi saattamisen laiminlyönnin johdosta komission sellaisen päätöksen, jossa todetaan kilpailusääntöjen rikkominen ja jossa määrätään sakkoja, ilman, että se olisi ratkaissut yhtäkään niistä asiaperusteista, joihin kantajina olleet yritykset olivat vedonneet, ja kun komissio tekee uuden näille yrityksille vastaisen päätöksen, jossa se tyytyy korjaamaan yhteisöjen tuomioistuimen toteaman menettelyvirheen, ei voida katsoa, että komissio olisi ryhtynyt kahdesti toimenpiteisiin näitä yrityksiä vastaan saman tosiseikaston perusteella tai että se olisi määrännyt niille kaksi seuraamusta kahdenkertaisen seuraamuksen kieltoa koskevan periaatteen vastaisesti.

5 Perusoikeudet ovat erottamaton osa yleisiä oikeusperiaatteita, joiden noudattamista yhteisöjen tuomioistuimet valvovat. Yhteisöjen tuomioistuimet tukeutuvat tältä osin jäsenvaltioiden yhteiseen valtiosääntöperinteeseen ja kansainvälisiin ihmisoikeuksia koskeviin asiakirjoihin, joiden syntyyn jäsenvaltiot ovat vaikuttaneet tai joihin ne ovat liittyneet. Euroopan ihmisoikeussopimuksella, johon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen F artiklan 2 kohdassa nimenomaisesti viitataan, on tässä suhteessa erityistä merkitystä.

6 Yhteisön oikeuden sen yleisen oikeusperiaatteen, joka koskee päätösten tekemistä kohtuullisessa ajassa kilpailuasioita koskevien hallintomenettelyjen päätteeksi, loukkaaminen oikeuttaa kumoamaan komission päätöksen vain, jos tämä loukkaaminen samalla merkitsee kyseisten yritysten puolustautumisoikeuksien rikkomista. Koska ei ole näytetty toteen, että suhteettoman pitkän ajan kuluminen olisi vaikuttanut kyseisten yritysten kykyyn puolustautua tehokkaasti, kohtuullisessa ajassa toimimista koskevan periaatteen loukkaamisella ei ole vaikutusta hallintomenettelyn pätevyyteen eikä sitä näin ollen voida pitää sellaisena vahinkoa aiheuttavana syynä, johon yhteisöjen tuomioistuimissa voitaisiin vedota perustamissopimuksen 178 artiklan ja 215 artiklan toisen kohdan nojalla nostetuissa kanteissa.

Komissiossa käydyn menettelyn keston kohtuullisuutta on arvioitava kunkin asian ominaispiirteiden perusteella ja erityisesti ottaen huomioon kulloinenkin asiayhteys, se, kuinka asianosaiset ovat toimineet menettelyn aikana, ja se, mikä merkitys asialla on asianomaisille eri yrityksille, sekä asian monitahoisuus.

7 Vaikka komission päätös, jossa usean yrityksen todetaan rikkoneen perustamissopimuksen 85 artiklaa ja jossa kullekin niistä määrätään sakko, on yhden ainoan päätöksen muotoon laadittu ja siinä muodossa julkaistu, sitä on pidettävä kokonaisuutena, joka koostuu useista yksittäispäätöksistä.

Tämän vuoksi on niin, että jos joku, jolle päätös on osoitettu, päättää nostaa kumoamiskanteen, asia tulee yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa vireille vain siltä osin kuin päätös koskee kantajaa. Sen sijaan niitä muita, joille päätös on osoitettu, koskevat päätöksen osat, joita ei ole riitautettu, eivät kuulu sen riidan kohteeseen, joka yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on ratkaistava. Tästä seuraa, että päätös voidaan kumota vain päätöksen sellaisen tai sellaisten adressaattien osalta, joka tai jotka ovat voittaneet asiansa.

Näin ollen komissio ei loukkaa syrjintäkiellon periaatetta osoittaessaan sen jälkeen, kun yhteisöjen tuomioistuin on kumonnut menettelyvirheen johdosta ensimmäisen kilpailuasiassa annetun päätöksen, uuden päätöksen pelkästään niille kumotun päätöksen adressaateille, jotka ovat voittaneet asiansa.

8 Sillä, että yhteisöjen tuomioistuin kumoaa komission päätöksen, jossa todetaan kilpailusääntöjen rikkominen, tämän päätöksen tekemismenettelyn viimeisessä vaiheessa tapahtuneen sellaisen menettelyvirheen johdosta, joka koskee yksinomaan päätöksen tekemisen yksityiskohtia eli tässä tapauksessa sitä, että kyseistä päätöstä ei ollut saatettu todistusvoimaiseksi, ei ole vaikutuksia tämän päätöksen sellaisiin valmisteleviin toimiin, jotka edelsivät vaihetta, jonka todettiin olleen virheellinen.

9 Koska sillä, että yhteisöjen tuomioistuin kumoaa komission päätöksen, jossa todetaan kilpailusääntöjen rikkominen sellaisen menettelyvirheen vuoksi, joka koskee todistusvoimaiseksi saattamisen laiminlyöntiä, ei ole vaikutusta kyseisen päätöksen niiden valmistelevien toimien pätevyyteen, jotka tehtiin ennen sitä vaihetta, jossa virhe tapahtui, asianomaisia yrityksiä pitää kuulla uudestaan ennen kuin komissio tekee uuden päätöksen ainoastaan siltä osin kuin uuteen päätökseen sisältyy sellaisia väitteitä, jotka ovat uusia verrattuna niihin väitteisiin, jotka mainittiin kumotussa päätöksessä. Tässä suhteessa se, että uusi päätös tehdään sellaisissa tosiasiallisissa ja oikeudellisissa olosuhteissa, jotka poikkeavat sinä ajankohtana vallinneista olosuhteista, jona alkuperäinen päätös tehtiin, ei merkitse, että päätös sisältäisi uusia väitteitä.

10 Perustamissopimuksen 184 artikla on ilmaus yleisestä periaatteesta, jonka mukaan jokaiselle on, jotta hän voi saada häntä suoraan ja erikseen koskevan päätöksen kumotuksi, taattava oikeus riitauttaa sellaisten toimielinten aiempien säädösten, päätösten ja muiden toimien pätevyys, jotka muodostavat riidanalaisen päätöksen oikeudellisen perustan, jos kyseisellä henkilöllä ei ollut oikeutta nostaa perustamissopimuksen 173 artiklan nojalla kannetta näistä säädöksistä, joiden seuraukset hän joutuu kantamaan ilman, että hänellä olisi ollut tilaisuus vaatia niiden kumoamista.

Perustamissopimuksen 184 artiklaa on siis tulkittava laajasti, jotta taattaisiin toimielinten antamien säädösten tehokas laillisuusvalvonta. Tämän artiklan soveltamisalaan on kuuluttava sellaiset toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet, joilla, vaikka ne eivät muotonsa puolesta ole asetuksia, on vastaavia vaikutuksia, ja siihen on kuuluttava myös sellaiset toimielimen työjärjestyksen määräykset, joissa, vaikka ne eivät muodostakaan kanteen kohteena olevan päätöksen oikeudellista perustaa, määritellään päätöksen tekemiseksi vaaditut olennaiset menettelymääräykset ja joilla näin ollen taataan oikeusvarmuus niiden henkilöiden osalta, joille tämä päätös osoitetaan.

Kun kyse on komission kilpailuasioissa tekemästä päätöksestä nostetusta kumoamiskanteesta, komission työjärjestyksen määräyksistä voidaan näin ollen esittää lainvastaisuusväite sikäli kuin niillä varmistetaan yksityisten oikeussubjektien suoja. Kanteen kohteena olevan yksittäispäätöksen ja sen työjärjestyksen, jonka lainvastaisuuteen vedotaan, määräysten välillä on kuitenkin oltava välitön oikeudellinen yhteys.

11 Komission säädösten, päätösten ja muiden toimien todistusvoimaiseksi saattamisen yksityiskohdat, joista määrätään komission vuoden 1993 työjärjestyksen 16 artiklan ensimmäisessä kohdassa, ovat sellaisenaan riittävä tae, jolla voidaan riitatapauksessa varmistaa, että tiedoksi annetut tai julkaistut tekstit vastaavat täysin kollegion hyväksymää tekstiä ja tätä kautta myös laatijansa tahtoa. Koska tämä teksti liitetään pöytäkirjaan ja koska puheenjohtaja ja pääsihteeri allekirjoittavat pöytäkirjan ensimmäisen sivun, pöytäkirjan ja siihen liittyvien asiakirjojen välillä on yhteys, jonka nojalla voidaan varmistua kollegion päätöksen täsmällisestä sisällöstä ja muodosta.

12 Ei ole olemassa sellaista yhteisön oikeuden yleistä periaatetta, joka edellyttäisi sellaisen elimen, jossa on vireillä menettely, joka voi päätyä sakkojen määräämiseen, kokoonpanon pysymistä muuttumattomana.

13 Väitetiedoksiannon liitteitä, jotka eivät ole peräisin komissiosta, ei ole pidettävä neuvoston asetuksen N:o 1 3 artiklassa tarkoitettuna "asiakirjana" vaan todistusaineistona, johon komissio tukeutuu. Niinpä ne on saatettava vastaanottajan tietoon sellaisina kuin ne ovat. Komissio ei mitenkään riko edellä mainitun asetuksen N:o 1 3 artiklan säännöksiä, kun se antaa nämä liitteet tiedoksi alkukielisinä.

14 Puolustautumisoikeudet eivät edellytä, että perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan mukaisessa menettelyssä mukana olevat yritykset voisivat kommentoida kuulemisesta vastaavan neuvonantajan kertomusta. Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen taataan oikeudelliselta kannalta riittävästi silloin, kun eri elimille, jotka osallistuvat lopullisen päätöksen tekemiseen, on asianmukaisesti ilmoitettu ne väitteet ja perustelut, jotka yritykset ovat esittäneet vastauksena niihin komission niille tiedoksi antamiin väitteisiin ja todisteisiin, joilla komissio on perustellut väitteitään. Kuulemismenettelyistä vastaavan neuvonantajan kertomus on yksinomaan komission sisäinen asiakirja, jolla on vain lausuntoarvo ja jonka tarkoituksena ei ole yritysten väitteiden ja perustelujen täydentäminen tai korjaaminen eikä uusien väitteiden tai uusien todisteiden esittäminen yrityksiä vastaan.

15 Asetuksen N:o 17 14 artiklan 3 kohdan mukaan tutkimusta koskevat päätökset ovat sellaisenaan toimenpiteitä, joista voidaan perustamissopimuksen 173 artiklan nojalla nostaa kumoamiskanne.

Komission perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan soveltamisesta tekemästä lopullisesta päätöksestä nostetun kumoamiskanteen yhteydessä yritys ei voi vedota sellaisen tutkimusta koskevan päätöksen lainvastaisuuteen, joka oli osoitettu sille ja josta se ei ole nostanut kannetta määräajassa. Sen sijaan yrityksellä on oikeus riitauttaa kyseisen kanteen yhteydessä, siltä osin kuin komission hankkimia asiakirjoja käytetään sitä vastaan, sellaisille muille yrityksille osoitettujen, tutkimuksia koskevien päätösten lainmukaisuus, joiden osalta ei ole selvää, että sillä olisi ilman muuta ollut oikeus riitauttaa niiden lainmukaisuus nostamalla niistä kanne. Samoin yrityksellä on oikeus komission lopullisesta päätöksestä nostamansa kumoamiskanteen yhteydessä riitauttaa ne edellytykset, joita noudattaen tutkimus suoritettiin.

16 Asetuksen N:o 17 14 artiklan 2 kohdasta seuraa, että pelkän valtuutuksen nojalla suoritettavat tutkimukset tukeutuvat siihen, että yritykset tekevät vapaaehtoisesti yhteistyötä. Silloin kun yritys on tosiasiallisesti tehnyt yhteistyötä valtuutuksen nojalla tehdyssä tutkimuksessa, peruste, jonka mukaan viranomainen on suorittanut kyseisen luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön yksityisten toimintojen osalta liian pitkälle meneviä toimenpiteitä, on perusteeton, koska ei ole vedottu mihinkään seikkoihin sen osoittamiseksi, että komissio olisi mennyt pidemmälle kuin mihin yritys on yhteistyön puitteissa suostunut.

17 Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen perustavanlaatuisena periaatteena on taattava paitsi sellaisissa hallinnollisissa menettelyissä, jotka saattavat johtaa seuraamuksiin, myös sellaisissa edeltävää tutkintaa koskevissa menettelyissä, kuten asetuksen N:o 17 11 artiklassa tarkoitettujen tietojensaantipyyntöjen yhteydessä, joilla voi olla ratkaiseva merkitys katsottaessa yritysten menettelytavat lainvastaisiksi, jolloin yritys joutuu vastuuseen teoistaan.

Siitä huolimatta, että komissiolla on asetuksen N:o 17 11 artiklan 2 ja 5 kohdan tehokkaan vaikutuksen toteutumisen turvaamiseksi oikeus vaatia yritystä toimittamaan kaikki tarvittavat sen tiedossa mahdollisesti olevat tosiasioita koskevat tiedot ja tarvittaessa sen hallussa olevat kyseisiä seikkoja koskevat asiakirjat, vaikka niiden perusteella voitaisiin osoittaa kyseisen yrityksen tai jonkin toisen yrityksen olleen osallisena kilpailua rajoittavassa toiminnassa, komissio ei kuitenkaan voi tietojensaantipyyntöä koskevalla päätöksellä loukata yrityksen puolustautumisoikeuksia. Komissio ei voi näin ollen velvoittaa yritystä antamaan sellaisia vastauksia, joiden seurauksena sen olisi myönnettävä sellainen kilpailusääntöjen rikkominen, jonka toteennäyttäminen kuuluu komissiolle.

18 Asetuksen N:o 17 14 artiklan ja 20 artiklan 1 kohdan mukaan tutkimuksissa kerättyjä tietoja ei voida käyttää muihin kuin tutkimusvaltuutuksessa tai tutkimusta koskevassa päätöksessä mainittuihin tarkoituksiin. Tällä vaatimuksella pyritään takaamaan paitsi salassapitovelvollisuuden noudattaminen niin myös yritysten puolustautumisoikeudet.

Ei kuitenkaan voida päätellä, että komissio ei voisi aloittaa tutkimusmenettelyä selvittääkseen niiden tietojen paikkansapitävyyden, joista se on sattumanvaraisesti saanut tiedon aiemman tutkimuksen yhteydessä, tai täydentääkseen tällaisia tietoja, jos nämä tiedot osoittaisivat perustamissopimuksen kilpailua koskevien määräysten vastaisten menettelytapojen olemassaolon. Lisäksi komissiolla, joka on saanut asiakirjat yhdessä asiassa ja käyttänyt niitä todisteena aloittaakseen toisen menettelyn, on oikeus vaatia tätä jälkimmäistä menettelyä koskevien valtuutuksien tai tutkimusta koskevien päätösten perusteella uutta jäljennöstä näistä asiakirjoista ja käyttää niitä sitten todisteena tässä jälkimmäisessä menettelyssä.

Päinvastainen ratkaisu näet menisi pidemmälle kuin on tarpeen salassapitovelvollisuuden noudattamisen ja puolustautumisoikeuksien kunnioittamisen takaamiseksi ja se näin ollen estäisi perusteettomasti komissiota täyttämästä tehtäväänsä kilpailusääntöjen noudattamisen valvojana yhteismarkkinoilla.

19 Se, että yritys kieltäytyy vastaamasta tietojensaantipyyntöihin, jotka komissio on esittänyt asetuksen N:o 17 11 artiklan nojalla, tai että se ei pysty vastaamaan niihin, ei sellaisenaan voi olla todiste kyseisen yrityksen osallisuudesta yhteisjärjestelyyn.

202 Missään säännöksessä ei kielletä komissiota antamasta asianosaisille tiedoksi väitetiedoksiannon lähettämisen jälkeen uusia asiakirjoja, joiden komissio katsoo tukevan väitteitänsä, kunhan komissio antaa yrityksille tarpeeksi aikaa huomautusten esittämiselle niiden suhteen. Tällöin sillä seikalla, ettei jotain asiakirjaa ole mainittu väitetiedoksiannossa eikä liitetty siihen, ei sellaisenaan ole merkitystä päätöksen lainmukaisuuden kannalta.

21 Kun kyse on monitahoisesta kilpailusääntöjen rikkomisesta, jossa useat tuottajat ovat useiden vuosien ajan tavoitelleet sitä, että ne voisivat yhdessä ohjata markkinoita, komissiolta ei voida edellyttää, että se yksilöisi kunkin yrityksen ja kunkin hetken osalta täsmällisesti rikkomisen sopimukseksi tai yhdenmukaistetuksi menettelytavaksi, kun perustamissopimuksen 85 artiklassa joka tapauksessa tarkoitetaan kumpaakin näistä kilpailusääntöjen rikkomisen muodoista.

Komissiolla on näin ollen oikeus luonnehtia tällainen monitahoinen kilpailusääntöjen rikkominen sopimukseksi "ja/tai" yhdenmukaistetuksi menettelytavaksi, kunhan rikkominen koostuu tekijöistä, jotka on luokiteltava "sopimukseksi", ja tekijöistä, jotka on luokiteltava "yhdenmukaistetuksi menettelytavaksi". Tällaisessa tilanteessa kaksitahoista luonnehtimista ei ole ymmärrettävä siten, että tällainen luonnehdinta edellyttäisi samanaikaisesti ja kumulatiivisesti näyttöä siitä, että kukin näistä tosiseikoista olisi osa sopimuksen ja yhdenmukaistetun menettelytavan perustaa, vaan sen on ymmärrettävä tarkoittavan sitä kokonaisuutta, johon kuuluu tosiseikkoja, joista tietyt on luonnehdittu perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi sopimukseksi ja toiset siinä tarkoitetuksi yhdenmukaistetuksi menettelytavaksi; kyseisessä kohdassa ei ole erityistä luonnehdintaa tämäntyyppisille monitahoisille kilpailusääntöjen rikkomisille.

22 Vaikka perustamissopimuksen 85 artiklassa erotetaan käsite "yhdenmukaistetut menettelytavat" käsitteistä "yritysten välinen sopimus" tai "yritysten yhteenliittymien päätös", näin tehdään tarkoituksessa saattaa kyseisessä artiklassa annettujen kieltojen soveltamisalaan sellainen yritysten välisen yhteistoiminnan muoto, jolla korvataan tietoisesti kilpailun riskit yritysten välisellä käytännön yhteistyöllä ilman, että jouduttaisiin tekemään varsinaista sopimusta. Yhteistoiminnan ja yhteistyön kriteerejä, jotka eivät edellytä todellisen "suunnitelman" laatimista, on tulkittava perustamissopimuksen kilpailua koskeviin sääntöihin kuuluvan sellaisen ajatuksen valossa, jonka mukaan jokaisen taloudellisen toimijan on määriteltävä itsenäisesti se toimintatapa, jota se aikoo noudattaa yhteismarkkinoilla. Vaikka pitää paikkansa, että tämä itsenäisyyden edellytys ei sulje pois taloudellisten toimijoiden oikeutta sopeutua älykkäästi kilpailijoidensa todettuun tai niiltä odotettuun käyttäytymiseen, se on kuitenkin jyrkästi ristiriidassa sen kanssa, että tällaisten toimijoiden välillä olisi suoria tai epäsuoria kontakteja, joiden tarkoituksena on joko vaikuttaa jonkin tosiasiallisen tai mahdollisen kilpailijan markkinakäyttäytymiseen tai paljastaa tällaiselle kilpailijalle se, kuinka yritys itse on päättänyt käyttäytyä tai kuinka se aikoo itse käyttäytyä markkinoilla, tai joilla on tällaisia vaikutuksia.

23 Kun komission ratkaisutoiminta, jonka päätteeksi kilpailusääntöjen rikkominen todetaan, perustuu olettamukseen siitä, että toteennäytettyjä seikkoja ei voida selittää muuten kuin yritysten harjoittamalla yhteistoiminnalla, riittää, että asianosaiset voivat näyttää toteen seikkoja, jotka valottavat eri tavalla komission toteennäyttämiä seikkoja ja joiden nojalla näin ollen voidaan korvata komission tosiasioille antama selitys toisella selityksellä.

Sen sijaan silloin, kun näyttö yritysten yhteistoiminnasta ei perustu pelkkään toteamukseen markkinakäyttäytymisien samansuuntaisuudesta vaan asiakirjoihin, joista ilmenee, että menettelytavat olivat yhteistoiminnan tulosta, kyseisten yritysten tehtävänä ei ole pelkästään esittää vaihtoehtoista selitystä komission määrittämille tosiseikoilla, vaan niiden on myös kiistettävä sellaisten tosiseikkojen olemassaolo, jotka on näytetty toteen komission esittämillä asiakirjoilla.

24 Yritystä voidaan pitää vastuussa kokonaisvaltaisesta yhteisjärjestelystä, joka koostuu siitä, että usean vuoden ajan on säännöllisesti järjestetty kilpailevien tuottajien välisiä kokouksia, joiden aiheena oli sellaisten lainvastaisten menettelytapojen käyttöönottaminen, joilla oli tarkoitus järjestää keinotekoisesti tiettyjen markkinoiden toimintaa, vaikka on näytetty toteen, että yritys on välittömästi osallistunut vain yhteen tai useampaan yhteisjärjestelyn osatekijöistä, jos toisaalta se tiesi tai sen olisi väistämättä pitänyt tietää, että salainen yhteistyö, johon se osallistui, kuului kokonaissuunnitelmaan, jonka tarkoituksena oli vääristää normaalia kilpailua, ja jos toisaalta tämä kokonaissuunnitelma kattoi kaikki osatekijät, joista yhteisjärjestely muodostui.

25 Kun perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan rikkominen on näytetty toteen, on määritettävä se luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, joka vastasi yrityksen toiminnasta silloin, kun kilpailusääntöjä rikottiin, jotta hän tai se kantaisi vastuun tästä rikkomisesta.

Kun sen ajankohdan, jona kilpailusääntöjä rikottiin, ja sen ajankohdan, jona kyseinen yritys saatetaan vastuuseen rikkomisesta, välillä yrityksen toiminnasta vastannut henkilö on oikeudellisesti lakannut olemasta, on kuitenkin ensiksi yksilöitävä ne aineelliset tekijät ja ihmiset, jotka ovat myötävaikuttaneet rikkomiseen, jotta tämän jälkeen voidaan yksilöidä henkilö, joka on ryhtynyt vastaamaan tämän kokonaisuuden toiminnasta, jotta vältettäisiin se, että yritys voi välttyä kantamasta vastuuta rikkomisesta sen johdosta, että yrityksen toiminnasta sinä ajankohtana, jona kilpailusääntöjä rikottiin, vastannutta henkilöä ei enää ole.

26 Se, että tytäryhtiö on eri oikeushenkilö, ei riitä estämään sitä, että emoyhtiön katsottaisiin olevan vastuussa tytäryhtiönsä käyttäytymisestä erityisesti silloin, kun tytäryhtiö ei itsenäisesti määrää markkinakäyttäytymisestään vaan noudattaa olennaista osaa emoyhtiön sille antamista ohjeista.

27 Kilpailuasioissa asiakirjavihkoon tutustumista koskevan oikeuden tavoitteena on, että se, jolle väitetiedoksianto on osoitettu, voi saada tietoonsa komission asiakirjavihkossa mainitut todisteet, jotta se voi näiden todisteiden perusteella esittää tehokkaasti näkökantansa niistä johtopäätöksistä, joihin komissio on väitetiedoksiannossaan päätynyt.

Oikeus tutustua asiakirjavihkoon on siis yksi menettelyllisistä takeista, joiden tarkoituksena on puolustautumisoikeuksien suojaaminen, joka on perustavanlaatuinen periaate, jonka tehokas noudattaminen edellyttää, että yritykselle on jo hallinnollisen menettelyn vaiheessa annettu tilaisuus esittää tehokkaasti näkökantansa niiden tosiseikkojen, väitteiden ja muiden seikkojen paikkansapitävyydestä ja asiaankuuluvuudesta, joihin komissio vetoaa.

Asetukseen N:o 17 perustuvassa kontradiktorisessa menettelyssä ei tämän johdosta ole yksinomaan komission asiana päättää, mitkä asiakirjat ovat hyödyllisiä puolustautumisen kannalta. Kun otetaan huomioon asianosaisten prosessuaalisen yhdenvertaisuuden yleinen periaate, ei voida hyväksyä sitä, että komissio voisi yksin päättää, käyttääkö se joitain asiakirjoja yrityksiä vastaan, kun yrityksillä ei ole ollut oikeutta tutustua niihin ja kun ne näin ollen eivät ole voineet vastaavasti päättää, käyttävätkö ne niitä puolustuksessaan.

Oikeus tutustua asiakirjoihin ei kuitenkaan voi koskea toimielimen sisäisiä asiakirjoja, muiden yritysten liikesalaisuuksia eikä muita luottamuksellisia tietoja.

28 Kilpailuasioita koskevassa hallinnollisessa menettelyssä se, että yrityksen puolustautumisoikeuksia on loukattu komission asiakirjavihkoon tutustumista koskevan oikeuden saamisen osalta, voi kuitenkin johtaa sen päätöksen, jossa todetaan kilpailusääntöjen rikkominen, kumoamiseen vain jos yritykselle tähän asiakirjavihkoon tutustumista koskevan oikeuden osalta asetetuilla edellytyksillä on ollut vaikutusta kyseisen yrityksen puolustautumismahdollisuuksiin. Tältä osin riittää, kun näytetään, että kyseiseen asiakirjavihkoon sisältyneiden tiettyjen asiakirjojen salaaminen on voinut vaikuttaa asianosaisen vahingoksi menettelyn kulkuun ja päätöksen sisältöön.

Tällaisessa tapauksessa hallinnollisen menettelyn vaiheessa tehtyjä puolustautumisoikeuksien loukkaamisia ei voida korjata ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käytävässä oikeudenkäynnissä, jossa harjoitettu valvonta kohdistuu pelkästään esitettyihin kanneperusteisiin ja joka näin ollen ei voi korvata hallinnollisessa menettelyssä tehtyä asian täydellistä tutkintaa.

29 Asetuksen N:o 2988/74, joka koskee vanhentumisaikoja liikennettä ja kilpailua koskevissa menettelyissä ja niissä määrättyjen seuraamusten täytäntöönpanossa, 3 artiklan tarkoituksena on, että vanhentumisaika keskeytyy siksi ajaksi kun komissio ei voi puuttua asiaan siitä riippumattomasta objektiivisesta syystä, joka liittyy juuri siihen, että asia on kanteen nostamisen johdosta vireillä. Komission päätöstä, jolla määrätään sakkoja, ei nimittäin voida pitää lopullisena niin kauan kuin lainmukainen määräaika kanteen nostamiselle siitä ei ole vielä päättynyt tai kun asia mahdollisesti on kanteen nostamisen johdosta vireillä.

30 Perustamissopimuksen 190 artiklassa edellytettyjen perustelujen on oltava kyseessä olevan toimenpiteen luonteen mukaisia, ja niissä on selkeästi ja yksiselitteisesti ilmaistava yhteisön toimielimen toimenpiteen perustelut siten, että henkilöille, joita toimenpide koskee, selviää sen syyt, ja siten, että toimivaltainen tuomioistuin voi valvoa toimenpiteen laillisuutta.

Sellaisen päätöksen osalta, jossa usealle yritykselle määrätään sakkoja yhdestä yhteisön kilpailusääntöjen rikkomisesta, perusteluvelvollisuuden laajuutta on arvioitava erityisesti sen seikan perusteella, että kilpailusääntöjen rikkomisten vakavuus on määritettävä erittäin monien seikkojen, kuten erityisesti asiaan liittyvien erityisolosuhteiden, asiayhteyden ja sakkojen ennalta ehkäisevän vaikutuksen perusteella, vaikka huomioon otettavista perusteista ei ole vahvistettu sitovaa tai tyhjentävää luetteloa. Lisäksi vahvistaessaan kunkin sakon suuruuden komissiolla on harkintavaltaa, eikä sillä voida katsoa olevan velvollisuutta soveltaa tätä varten täsmällistä matemaattista kaavaa.

On tosin toivottavaa, että voidakseen määrittää kantansa tietoisina kaikista seikoista yritykset voisivat komission sopivaksi harkitsemalla tavalla saada yksityiskohtaisen tiedon sen sakon laskentatavasta, joka niiden maksettavaksi on määrätty, ilman että yritysten olisi tätä varten nostettava tuomioistuimessa kanne päätöksestä.

Tällaiset numeeriset tiedot eivät kuitenkaan muodosta päätöksen tekemisen jälkeen ilmoitettuja lisäperusteluja, vaan niillä ilmaistaan päätöksessä ilmoitettuja kriteerejä lukuina, silloin kun nämä kriteerit voidaan ilmaista määrällisesti.

31 Silloin kun yritys on käyttäytymisellään rikkonut perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa, se ei voi välttyä seuraamuksilta sillä perusteella, että toiselle taloudelliselle toimijalle ei ole määrätty sakkoa, ottaen huomioon, että tätä taloudellista toimijaa koskevaa tapausta ei ole saatettu yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi.

32 Asetuksen N:o 17 3 artiklan 1 kohdan soveltaminen voi merkitä kieltoa jatkaa tiettyjä toimintoja tai menettelytapoja tai ylläpitää tiettyjä tilanteita, joiden lainvastaisuus on todettu, mutta myös kieltoa jatkossa käyttäytyä samalla tavalla. Koska asetuksen N:o 17 3 artiklan 1 kohtaa on sovellettava sen mukaan, mitä todettu rikkominen edellyttää, komissiolla on oikeus täsmentää kyseisille yrityksille kuuluvien velvoitteiden laajuutta, jotta tämä rikkominen päättyisi. Tällaisten yrityksille asetettujen velvoitteiden on oltava asianmukaisia ja tarpeellisia tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi eli asiassa rikottujen sääntöjen mukaisen laillisen oikeustilan palauttamiseksi.