Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne – Oikeudenkäynnin kohde – Määrittäminen oikeudenkäyntiä edeltävässä menettelyssä

(EY 226 artikla)

2. Yhteisön oikeus – Periaatteet – Tasa-arvoinen kohtelu – Kansalaisuuteen perustuva syrjintä – Korkeakoulutukseen pääsy – Muissa jäsenvaltioissa toisen asteen tutkinnon suorittaneisiin henkilöihin sovellettavat erilaiset edellytykset – Välillinen syrjintä – Välillinen syrjintä ei ole sallittua objektiivisten perustelujen puuttuessa

(EY 12, EY 149 ja EY 150 artikla)

3. Henkilöiden vapaa liikkuvuus – Poikkeukset – Perustelu – Tarve arvioida rajoittavan toimenpiteen soveltuvuutta ja oikeasuhteisuutta – Jäsenvaltion todistustaakka

4. Kansainväliset sopimukset – Jäsenvaltioiden sopimukset – EY:n perustamissopimusta edeltävät sopimukset – EY 307 artikla – Soveltamisala – Tällaisista sopimuksista johtuviin oikeuksiin ei voida vedota yhteisön sisäisissä suhteissa

(EY 307 artikla)

Tiivistelmä

1. Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteen yhteydessä oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn tarkoituksena on antaa asianomaiselle jäsenvaltiolle yhtäältä tilaisuus täyttää yhteisön oikeuden mukaiset velvoitteensa ja toisaalta tilaisuus puolustautua asianmukaisesti komission esittämiä väitteitä vastaan.

Tästä seuraa, että komission asianomaiselle jäsenvaltiolle lähettämässä virallisessa huomautuksessa ja sen lähettämässä perustellussa lausunnossa rajataan oikeusriidan kohde, jota ei siten voida enää laajentaa. Näin ollen perustellun lausunnon ja kanteen on perustuttava samoihin väitteisiin. Tämä vaatimus ei kuitenkaan voi merkitä sitä, että virallisessa huomautuksessa esitettyjen väitteiden, perustellun lausunnon lausunto-osan ja kannekirjelmässä esitettyjen vaatimusten pitäisi aina olla täysin yhteneviä, kunhan perustellussa lausunnossa määritettyä oikeusriidan kohdetta ei ole laajennettu tai muutettu.

(ks. 22–24 kohta)

2. Jäsenvaltio, joka ei toteuta tarvittavia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että muissa jäsenvaltioissa toisen asteen tutkinnon suorittaneet henkilöt voivat päästä sen järjestämään korkeakoulu- ja yliopistokoulutukseen samoin edellytyksin kuin kyseisessä valtiossa toisen asteen tutkinnon suorittaneet henkilöt, ei noudata EY 12, EY 149 ja EY 150 artiklan mukaisia velvoitteitaan.

Vaikka kansallisen oikeuden säännöstä, jonka mukaan opiskelijoiden, jotka ovat suorittaneet toisen asteen tutkintonsa muussa jäsenvaltiossa kuin asianomaisessa jäsenvaltiossa ja jotka haluavat aloittaa korkeakoulu- tai yliopisto-opintonsa kyseisessä jäsenvaltiossa tietyllä opintolinjalla, on esitettävä mainittu tutkintotodistus ja tämän lisäksi myös osoitettava, että he täyttävät siinä jäsenvaltiossa, josta he ovat saaneet tutkintotodistuksensa, korkeakoulu- tai yliopisto-opintoihin pääsyä koskevat edellytykset, sovelletaan erotuksetta kaikkiin opiskelijoihin, sen vaikutukset voivat kuitenkin kohdistua enemmän muiden jäsenvaltioiden kansalaisiin kuin asianomaisen jäsenvaltion kansalaisiin siten, että tällä säännöksellä käyttöön otettu erilainen kohtelu johtaa välilliseen syrjintään, joka on ristiriidassa EY 12 artiklaan sisältyvän kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kieltoa koskevan periaatteen kanssa.

Tällainen erilainen kohtelu voi olla oikeutettua ainoastaan, jos se perustuu objektiivisiin ja kyseessä olevien henkilöiden kansalaisuudesta riippumattomiin syihin, jotka ovat oikeassa suhteessa kansallisessa oikeudessa hyväksyttävästi tavoiteltuun päämäärään.

(ks. 42, 46–48, 60 ja 75 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)

3. Kansallisten viranomaisten, jotka vetoavat tarpeeseen poiketa henkilöiden vapaata liikkuvuutta koskevasta perusperiaatteesta, tehtävänä on osoittaa kussakin käsiteltävänä olevassa tapauksessa, että niiden sääntely on tarpeen ja oikeassa suhteessa tavoiteltuun päämäärään. Niiden oikeuttamisperusteiden tueksi, joihin jäsenvaltio voi vedota, on esitettävä kyseisen jäsenvaltion toteuttaman rajoittavan toimenpiteen soveltuvuutta ja oikeasuhteisuutta koskeva analyysi sekä täsmällisiä tietoja, joilla sen väitteitä voidaan tukea.

(ks. 63 kohta)

4. Vaikka EY 307 artiklan mukaan jäsenvaltiot voivat noudattaa sellaisista kansainvälisistä sopimuksista aiheutuvia velvoitteita kolmansiin valtioihin nähden, jotka on tehty ennen perustamissopimuksen voimaantuloa, siinä ei kuitenkaan sallita sitä, että jäsenvaltiot vetoavat tällaisista yleissopimuksista johtuviin oikeuksiin yhteisön sisäisissä suhteissa.

(ks. 73 kohta)