Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Kumoamiskanne – Kanneperusteet – Kanneperusteet, joita voi esittää komission valtiontuista tekemästä päätöksestä

(EY 88 artiklan 2 kohta ja EY 230 artikla)

2. Valtiontuki – Käsite

(EY 87 artiklan 1 kohta)

3. Valtiontuki – Kilpailua rajoittava vaikutus

4. Valtiontuki – Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan

(Neuvoston asetuksen N:o 659/1999 14 artikla)

5. Valtiontuki – Komission suorittama tutkinta

6. Valtiontuki – Komission päätös, jolla valtiontuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi – Perusteluvelvollisuuden laajuus

(EY 87 artiklan 1 kohta ja EY 253 artikla)

Tiivistelmä

1. Kun käsitellään EY 230 artiklaan perustuvaa kumoamiskannetta, yhteisön toimenpiteen lainmukaisuutta on arvioitava niiden tietojen perusteella, jotka olivat olemassa toimenpiteen toteuttamisen ajankohtana. Erityisesti on todettava, että komission monitahoisia arviointeja on tutkittava ainoastaan niiden seikkojen perusteella, jotka olivat komission tiedossa sen arvioidessa asiaa.

Tältä osin komissiota ei voida arvostella siitä, ettei se ole ottanut huomioon sellaisia mahdollisia tietoja, jotka sille olisi voitu esittää valtiontukia koskevassa hallinnollisessa menettelyssä, kun näin ei kuitenkaan ole tehty, koska komissiolla ei ole viran puolesta velvollisuutta kuvitella, mitkä ovat ne seikat, jotka sille olisi voitu esittää.

Tästä seuraa, että kun kantaja on osallistunut EY 88 artiklan 2 kohdan mukaiseen muodolliseen tutkintamenettelyyn, se ei ole oikeutettu vetoamaan tosiseikkoihin, jotka eivät olleet komission tiedossa ja joista kantaja ei ollut maininnut komissiolle muodollisen tutkintamenettelyn aikana. Mikään ei sitä vastoin estä asianomaista riitauttamasta lopullista päätöstä sellaisella oikeudellisella perusteella, jota ei ole esitetty hallinnollisessa menettelyssä.

Tämä ratkaisu voidaan täysin poikkeuksellisia tapauksia lukuun ottamatta ulottaa tapauksiin, joissa yritys ei ole osallistunut EY 88 artiklan 2 kohdan mukaiseen muodolliseen tutkintamenettelyyn.

Sitä voidaan näin ollen soveltaa kantajaan, joka huolimatta siitä, että se oli täysin tietoinen sellaisen muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta, joka koski erityisesti sellaista saatavasta luopumista, josta se hyötyi, ja siitä välttämättömyydestä ja tärkeydestä, että se toimittaa tiettyjä tietoja, koska komissiolla oli jo epäilyjä tämän saatavasta luopumisen yhteensoveltuvuudesta yhteisön oikeuden kanssa, päätti olla osallistumatta muodolliseen tutkintamenettelyyn, ja joka ei myöskään ole väittänyt, että muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskeva päätös olisi perusteltu niin puutteellisesti, ettei se tämän vuoksi ole voinut käyttää oikeuksiaan tehokkaasti.

(ks. 82–85, 90 ja 104 kohta)

2. Koska julkisyhteisö, jolla oli selvä ja erääntynyt saatava yritykseltä, luopui tästä saatavasta korvaukseksi osakkeista yhtiössä, jonka arvo oli tuona päivänä nolla, ja koska mainittu yritys ei ole näyttänyt, että tämän saatavasta luopumisen jälkeen se olisi siirtänyt tämän summan jonkin muun yhtiön pääomaan, joka olisi tällöin ollut edunsaaja, on katsottava, että mainittu yritys, joka on jättänyt mainitun summan osaksi omaisuuttaan, on saanut EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun edun julkisten varojen siirrosta.

(ks. 169 ja 170 kohta)

3. Tuet, joiden tarkoituksena on vapauttaa yritys sellaisista menoista, joista se olisi normaalisti vastannut juoksevassa hallinnossaan tai tavanomaisessa toiminnassaan, lähtökohtaisesti vääristävät kilpailuolosuhteita.

Jos julkinen elin suosii edun myöntämällä yritystä, joka harjoittaa toimintaa alalla, jolla kilpailu on kovaa, kilpailu vääristyy tai uhkaa vääristyä.

Näin on esimerkiksi silloin, kun julkisyhteisö luopuu ilman todellista vastiketta saatavastaan, joka sillä oli sellaiselta yritykseltä, joka harjoittaa toimintaansa alalla, joka on täysin avoinna kilpailulle.

(ks. 177–180 kohta)

4. Kun jäsenvaltion myöntämä taloudellinen tuki vahvistaa yrityksen asemaa jäsenvaltioiden välisessä kaupassa muihin, kilpaileviin yrityksiin verrattuna, tuen on katsottava vaikuttavan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

Näin ollen siitä, että holding-yhtiö saa tukea, seuraa taloudellinen etu niillä markkinoilla, joilla sen määräysvallassa olevat yritykset toimivat, koska tuki vahvistaa tuensaajayrityksen asemaa muihin yrityksiin nähden ja mahdollistaa tuensaajayrityksen viennin kasvun.

Näin ollen ei voida katsoa, että tällaisen tuen takaisin perimistä koskeva vaatimus loukkaisi suhteellisuusperiaatetta ja rikkoisi [EY 88] artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen N:o 659/1999 14 artiklaa.

(ks. 181, 184, 198 ja 199 kohta)

5. Komission ei voida katsoa syyllistyneen syrjintään siten, että se olisi kohdellut toisiinsa rinnastettavia tapauksia eri tavalla, kun se on valtiontuen määrää määrittäessään arvioinut eri menetelmillä niiden osakkeiden arvon, jotka yhtiö on ensin hankkinut ja sittemmin luovuttanut, koska mainittu arviointi koski osakkeiden arvoa eri ajankohtina ja erilaisissa tilanteissa, joista yhdessä hinta oli määrätty valtion toimesta ja toisessa hinta määräytyi taloudellisten realiteettien mukaan.

(ks. 201, 207–211 ja 218 kohta)

6. EY 253 artiklassa määrätty perusteluvelvollisuus on olennainen muotomääräys, joka on erotettava perustelujen aineellisesta paikkansapitävyydestä, koska viimeksi mainittu liittyy riidanalaisen toiminnan aineelliseen lainmukaisuuteen. EY 253 artiklan mukainen perusteluvelvollisuus määräytyy kyseisen toimen luonteen mukaan, ja perusteluista on selkeästi ja yksiselitteisesti ilmettävä toimen tehneen toimielimen päättely siten, että henkilöille, joita toimi koskee, selviävät sen syyt ja että toimivaltainen tuomioistuin voi tutkia toimen laillisuuden.

Tätä vaatimusta on arvioitava ottaen huomioon kunkin yksittäistapauksen asianhaarat, kuten muun muassa toimen sisältö, esitettyjen perustelujen luonne ja se intressi, joka toimen adressaateilla tai muilla henkilöillä, joita se koskee suoraan ja erikseen, voi olla selitysten saamiseen. Perusteluissa ei kuitenkaan tarvitse esittää kaikkia asiaan liittyviä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevia yksityiskohtia, koska tutkittaessa sitä, täyttävätkö toimen perustelut EY 253 artiklan mukaiset vaatimukset, on otettava huomioon sen sanamuodon lisäksi myös asiayhteys ja kaikki asiaa koskevat oikeussäännöt.

Sovellettuna tukitoimen oikeudelliseen luonnehdintaan tämä periaate edellyttää, että selvitetään ne syyt, joiden perusteella komissio on katsonut, että kyseinen tukitoimi kuuluu EY 87 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan.

Jos tukea on myönnetty, komission on lisäksi esitettävä riittävän selkeästi tosiseikat ja oikeudelliset näkökohdat, joilla on päätöksen systematiikan kannalta olennaista merkitystä, eli muun muassa seikat, joiden perusteella kantajalle ja yhteisöjen tuomioistuimille selviävät syyt, joiden perusteella komissio katsoi, että riidanalainen toimenpide vääristi kilpailua ja vaikutti unionin sisäiseen kauppaan.

(ks. 234–236 ja 246 kohta)