ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Toimet tai päätökset voivat olla kumoamiskanteen kohteena ainoastaan silloin, kun niillä on sitovia oikeusvaikutuksia, jotka voivat vaikuttaa kantajan etuihin muuttaen tämän oikeusasemaa selvästi.

Kun kyse on Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) toimista, OLAFin tutkimuksista annetun asetuksen N:o 883/2013 säännöksistä ja erityisesti asetuksen johdanto-osan 31 perustelukappaleesta ja 11 artiklasta seuraa, että kertomus ja suositukset, jotka OLAF on laatinut ulkoisesta tutkimuksesta ja toimittanut kyseisten jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, eivät voi automaattisesti johtaa hallinnollisen tai tuomioistuinmenettelyn aloittamiseen kansallisella tasolla eivätkä sitä suuremmalla syyllä niitä seuraavien oikeudellisten toimien toteuttamiseen. Kansallisten viranomaisten tehtävänä on nimittäin päättää niiden johdosta toteutettavista jatkotoimista ja kansalliset viranomaiset ovat siten ainoat viranomaiset, joilla on toimivalta tehdä päätöksiä, jotka voivat vaikuttaa niiden henkilöiden oikeusasemaan, joiden osalta OLAF on suositellut tällaisten menettelyjen aloittamista. Lisäksi sitä, että OLAF toimitti tiedot kansallisille viranomaisille, ei voida katsoa niille vastaiseksi toimeksi, koska asetuksen N:o 883/2013 12 artiklan nojalla OLAFilta tiedot vastaanottaneiden viranomaisten tehtävänä on arvioida omien toimivaltuuksiensa puitteissa mainittujen tietojen sisältöä ja ulottuvuutta ja tämän perusteella sitä, mihin jatkotoimiin niiden johdosta on ryhdyttävä.

Sitä paitsi siitä, että OLAF on rikkonut menettelysääntöjä ja loukannut todistamista koskevaa oikeutta ja oikeutta kontradiktoriseen menettelyyn sekä perusoikeuksia ja oikeutta oikeussuojaan lainvastaisia tutkintatoimia vastaan, muodostuvat sääntöjenvastaisuudet ja rikkomiset, joiden väitetään rasittavan OLAFin tutkimuksesta laadittua kertomusta, eivät voi tehdä mainitusta kertomuksesta henkilölle vastaista toimea. Tällaiset rikkomiset voidaan nimittäin riitauttaa ainoastaan myöhempää kannekelpoista toimea vastaan nostetulla kanteella, sikäli kuin ne ovat vaikuttaneet tämän toimen sisältöön, eikä niitä voida riitauttaa tästä toimesta erillään. Toimielimen väitetyn virheellisen menettelyn vakavuus tai sen seurauksena olevan perusoikeuksien loukkauksen vakavuus eivät oikeuta jättämään soveltamatta perussopimuksessa määrättyjä perusteita, joiden vuoksi kanne on jätettävä tutkimatta, ja saattamaan kannekelpoisiksi sellaisia toimia, jotka eivät ole kannekelpoisia sen takia, etteivät ne tuota sitovia oikeusvaikutuksia. Toimen kannekelpoisuus ei voi nimittäin perustua ainoastaan siihen, että se on mahdollisesti lainvastainen.

(ks.13, 22, 29, 42 ja 43 kohta)
6.

EU-tavaramerkki — EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Ehdottomat hylkäysperusteet — Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan mukaisten perusteiden soveltamisalojen päällekkäisyys (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta) (ks. 28 kohta)
Asia T‑584/15

Pagkyprios organismos ageladotrofon Dimosia Ltd (POA)

vastaan

Euroopan komissio

”Kumoamiskanne — Suojatun alkuperänimityksen rekisteröintihakemus (”Halloumi” tai ”Hellim”) — Päätös julkaista suojatun alkuperänimityksen rekisteröintihakemus virallisen lehden C-sarjassa asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti — Valmisteleva toimi — Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena — Tutkimatta jättäminen”

Tiivistelmä – Unionin yleisen tuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 14.9.2016

Kumoamiskanne – Kannekelpoiset toimet – Käsite – Toimet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia – Valmistelevat toimet eivät kuulu kannekelpoisten toimien käsitteen alaan – Päätös julkaista suojatun alkuperänimityksen rekisteröintihakemus virallisessa lehdessä – Toimi, jonka tarkoituksena ei ole oikeusvaikutusten aikaan saaminen – Tutkimatta jättäminen

(SEUT 263 artiklan neljäs kohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohta, 51 ja 52 artikla)

SEUT 263 artiklassa tarkoitettuja kumoamiskanteen kohteeksi kelpaavia toimia tai päätöksiä ovat vain sellaiset toimenpiteet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia, jotka voivat vaikuttaa kantajan etuihin muuttaen tämän oikeusasemaa selvästi. Jos kyse on toimista, jotka laaditaan sisäisen menettelyn useammassa vaiheessa, kannekelpoisia toimia ovat lähtökohtaisesti ainoastaan sellaiset toimenpiteet, joilla vahvistetaan lopullisesti toimielimen kanta menettelyn päätteeksi, pois lukien väliaikaiset toimenpiteet, joiden tavoitteena on valmistella lopullista päätöstä ja joiden lainvastaisuuteen voitaisiin tehokkaasti vedota lopullisesta päätöksestä nostetun kanteen yhteydessä.

Näin ollen on jätettävä tutkimatta kumoamiskanne, joka on nostettu komission päätöksestä julkaista Euroopan unionin virallisessa lehdessä suojatun alkuperänimityksen rekisteröintihakemus maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun asetuksen N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti.

Yhtäältä asetuksen N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun edellä mainitun päätöksen tavoitteena on, kuten mainitun artiklan otsikosta ilmenee, kyseisen asetuksen 51 artiklassa säädetyn vastaväitemenettelyn aloittaminen ja siten mainitun asetuksen 52 artiklassa tarkoitetun, lopullisen rekisteröintipäätöksen valmisteleminen.

Tästä seuraa, että kyseessä oleva päätös on luonteeltaan valmisteleva rekisteröintipäätökseen nähden, joten vain viimeksi mainittu päätös voi saada aikaan oikeusvaikutuksia, jotka voivat vaikuttaa kantajan etuihin, ja siten olla SEUT 263 artiklaan perustuvan kumoamiskanteen kohteena.

Toisaalta tällaisiin valmisteleviin toimiin mahdollisesti liittyviin lainvastaisuuksiin voidaan vedota sellaisen kanteen tueksi, joka on nostettu tällaisen valmistelevan toimenpiteen perusteella toteutetusta lopullisesta toimesta, kunhan kantaja osoittaa SEUT 263 artiklan neljännen kohdan mukaisesti, että kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset täyttyvät.

(ks. 32–37 ja 48 kohta)
Henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohdan b alakohdassa sallitaan jokaiselle toimielimelle sellaisten sisäisten kilpailujen järjestäminen, joihin voivat osallistua vain sen virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt. Kyseisessä artiklassa esiintyvällä ilmaisulla ”toimielimen sisäinen kilpailu” tarkoitetaan kaikkia toimielimen palveluksessa olevia henkilöitä riippumatta siitä, minkätyyppisessä palvelussuhteessa he ovat.

Tiettyjä yhteisön ohjelmien hallinnointitehtäviä hoitavien toimeenpanovirastojen asemasta annetun asetuksen N:o 58/2003 18 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla toimeenpanovirastoilla on yksiköitä, joita ei pidä sekoittaa komission yksiköihin. Niinpä kyseiset yksiköt eivät sisäisiin kilpailuihin osallistumista koskevan oikeuden kannalta kuulu komissioon. Tässä yhteydessä on mainittava, että jos toimeenpanovirasto on suoraan ottanut henkilön palvelukseen väliaikaiseksi virkamieheksi ja jos hän on kyseisessä asemassa vielä silloin, kun hän jättää hakemuksensa sisäiseen kilpailuun, henkilön ja kyseessä olevan toimielimen välillä ei voida katsoa olevan riittävää julkisoikeudellista sidettä.

(ks. 23, 24, 27 ja 41 kohta)

Yhteisöjen tuomioistuin: tuomio 31.3.1965, Rauch v. komissio (16/64, Kok., EU:C:1965:29, s. 179 ja 190)

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: tuomio 15.11.2001, Van Huffel v. komissio (T‑142/00, Kok. H., EU:T:2001:268, 56 kohta); tuomio 23.1.2003, Angioli v. komissio (T‑53/00, Kok. H., EU:T:2003:12, 50 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen) ja tuomio 13.12.2006, Heus v. komissio (T‑173/05, Kok. H., EU:T:2006:392, 39 kohta)
Kun unionin toimen täytäntöönpanoa pyydetään lykättäväksi, haetun välitoimen myöntäminen on perusteltua ainoastaan, jos kyseessä oleva toimi on väitetyn vakavan ja korjaamattoman vahingon ratkaiseva syy. Mainitun vahingon on tässä yhteydessä johduttava seurauksista, joita on aiheutunut yksinomaan riidanalaisesta toimesta, eikä välitoimia hakevan osapuolen huolimattomuudesta. Mikäli välitoimia hakeva osapuoli ei ole toiminut kaikella sillä huolellisuudella, jota huolellinen ja asiantunteva yhtiö noudattaisi, sen on vastattava jopa sellaisista vahingoista, joilla sen mukaan voidaan vaarantaa sen olemassaolo tai muuttaa peruuttamattomasti sen markkina-asemaa.

Välitoimihakemuksesta, jossa vedotaan sekä taloudellisen että aineettoman vakavan ja korjaamattoman vahingon syntymiseen ja joka perustuu lähtökohtaiselle olettamalle siitä, että asetuksella N:o 1174/2014, jolla rekisteröidään nimitys suojattujen alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen luetteloon, kielletään hakijaa käyttämästä maantieteellistä merkintää ja asetetaan se näin kilpailijoitaan epäedullisempaan asemaan, on todettava, että hakija ei ole toiminut sellaisella kohtuullisella huolellisuudella, jota huolelliselta ja asiantuntevalta taloudelliselta toimijalta voitiin odottaa, koska se ei ole käyttänyt hyväkseen maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetun asetuksen N:o 510/20065 artiklan 5 ja 6 kohdassa säädettyä mahdollisuutta saada lupa jatkaa kyseisen nimityksen käyttöä siirtymäkauden ajan.

(ks. 29–32 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 16.7.2015 – NK Rosneft ym. vastaan neuvosto

(asia T‑69/15)

”Kumoamiskanne — Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Rajoittavat toimenpiteet Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta — Vireilläolovaikutus — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen”

1. Tuomioistuinmenettely — Vireilläoloväite — Kahden kanteen asianosaiset, kohde ja perusteet ovat samat — Jälkimmäisen kanteen tutkimatta jättäminen (ks. 19 kohta)

2. Tuomioistuinmenettely — Kannekirjelmässä esitetyt vaatimukset — Vaatimusten muuttaminen oikeudenkäynnin aikana — Rinnastaminen kanteen nostamiseen kannekirjelmällä (ks. 20 kohta)

Aihe

Vaatimus rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta annetun päätöksen 2014/512/YUTP ja päätöksen 2014/512/YUTP muuttamisesta annetun päätöksen 2014/659/YUTP muuttamisesta 4.12.2014 annetun neuvoston päätöksen 2014/872/YUTP (EUVL L 349, s. 58) ja rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta annetun asetuksen (EU) N:o 833/2014 muuttamisesta ja asetuksen (EU) N:o 833/2014 muuttamisesta annetun asetuksen (EU) N:o 960/2014 muuttamisesta 4.12.2014 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1290/2014 (EUVL L 349, s. 20) osittaiseksi kumoamiseksi siltä osin kuin kyseiset säädökset koskevat kantajia

Ratkaisu

1) Kanne jätetään tutkimatta, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.
20

On todettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan SEUT 263 artiklan neljännen kohdan mukainen edellytys siitä, että unionin toimen pitää koskea luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä suoraan, vaatii täyttyäkseen sen, että riidanalaisella toimella on välittömiä vaikutuksia yksityisen oikeusasemaan ja ettei se jätä niille, joille se on osoitettu ja joiden tehtävänä on sen toimeenpano, ollenkaan harkintavaltaa, jolloin toimeenpano on täysin automaattista ja perustuu yksinomaan unionin lainsäädäntöön eikä edellytä välissä olevien sääntöjen soveltamista (ks. tuomio 13.3.2008, komissio v. Infront WM, C‑125/06 P, Kok., EU:C:2008:159, 47 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
111

Tässä yhteydessä on – samalla tavoin kuin hakija toteaa välitoimihakemuksessaan – korostettava merkitystä, joka yhteisvastuuta koskevalla ehdolla on tässä tarjouspyynnössä ja joka johtuu kyseisen hankintasopimuksen suuruudesta ja ehdon vaikutuksesta tarjouksen mukaiseen hintaan. Kun otetaan huomioon kyseessä olevien pääomien suuruus ja suurvahingon mahdollisuus, on olennaisen tärkeää, että vakuutuksenantajia sitoo yhteisvastuuta koskeva ehto, jotta vältetään se, että kukin niistä korvaa rahamääräiset seuraukset vain sen itsensä toteuttaman sopimuksen osan osalta ja että jonkin vakuutuksenantajan maksuvaikeuksien vuoksi vahingon osa, josta se on vastuussa, jää korvaamatta. Vakuutusyhtiön kannalta tämä vaatimus merkitsee kuitenkin, että sen on asetettava voimavaransa eli pääomansa alttiiksi kaikkia palvelusopimuksessa katettuja riskejä koskevan sitoumuksen enimmäismäärään saakka. Koska sitoumus voi johtaa siihen, että kunkin vakuutuksenantajan omat rahoitusta koskevat voimavarat ylittyvät, sen on saatava tällaisia lisävoimavaroja turvautumalla pankkitakauksen tai jälleenvakuutuksen kaltaisiin mekanismeihin, joista aiheutuu taloudellista lisäriskiä ja lisäkuluja. Tämän vuoksi sopimuksen, josta kaikki osalliset ovat yhteisvastuussa, mukainen vakuutusmaksu on lähtökohtaisesti suurempi kuin sopimuksen, johon ei sisälly yhteisvastuuta. – –
Muutoksenhakua käsittelevän tuomioistuimen tehtäviin ei kuulu virkamiestuomioistuimen päätösten perusteluiden täydentäminen. Lisäksi siinä tapauksessa, että kyseinen tuomioistuin hyväksyi kantajan vaatimuksen ja kumosi riidanalaisen päätöksen, valitusperuste, joka koskee sitä, ettei virkamiestuomioistuin väitetysti tarkastellut sille esitettyä toista perustelua ja sitä, että tuomiota on täydennettävä ottamalla huomioon tämä peruste, ei ole omiaan vaikuttamaan asianomaisen tuomion tuomiolauselmaan ja aiheuttamaan kantajalle etua. Tältä osin koska perussäännön liitteessä I olevan 9 artiklan mukaisen valituksen voi tehdä vain asianosainen, joka on osittain tai kokonaan hävinnyt asian, on tällainen valitusperuste hylättävä, koska se on selvästi perusteeton.

(ks. 35 kohta)

Yhteisöjen tuomioistuin: tuomio 19.10.1995, Rendo ym. v. komissio (C‑19/93 P, EU:C:1995:339, 13 kohta) ja tuomio 13.7.2000, parlamentti v. Richard (C‑174/99 P, EU:C:2000:412, 33 kohta)
Niiden sääntöjen perusteella, jotka koskevat asioiden käsittelyä unionin yleisessä tuomioistuimessa, erityisesti kirjaajan ohjeiden 5 artiklan 8 kohdan perusteella, oikeudenkäynnin asianosaisia suojataan oikeudenkäyntiasiakirjojen epäasianmukaiselta käytöltä. Tämä suojelu heijastaa hyvän oikeudenkäytön yleisen periaatteen olennaista aspektia, jonka mukaan asianosaisilla on oikeus puolustaa intressejään ilman ulkopuolisten – muun muassa yleisön – puuttumista asiaan.

Tästä seuraa, että asianosainen, jolle annetaan oikeus tutustua toisten asianosaisten oikeudenkäyntiasiakirjoihin, voi käyttää tätä oikeutta vain puolustaakseen omaa asiaansa, mutta ei mihinkään muuhun tarkoitukseen, kuten herättämään toisten asianosaisten esittämiä väitteitä koskevaa yleisön arvostelua. Sitä koskevan kiellon, etteivät asianosaiset saa käyttää oikeuttaan saada tutustua muiden asianosaisten oikeudenkäyntiasiakirjoihin muihin tarkoituksiin kuin niiden omaan puolustautumiseen, tarkoituksena on varmistaa hyvän oikeudenkäytön yleisen periaatteen noudattaminen eikä suojata mainittujen asiakirjojen väitetysti luottamuksellista sisältöä.

Tämän avulla taataan siten koko oikeuskäsittelyn ajan se, että asianosaisten väliset keskustelut sekä kyseessä olevan tuomioistuimen päätösneuvottelu asiassa tapahtuvat rauhassa, ja vältetään ulkopuolisten paineiden – vaikka vain yleisön mielenkiinnon herättämiseksi – kohdistaminen tuomioistuimen toimintaan ja keskustelurauhan häiritseminen.

Hyvän oikeudenkäytön yleisen periaatteen edellä mainitun aspektin vastainen toiminta merkitsee sitä, että käytetään väärin oikeudenkäyntiä, mikä voidaan ottaa huomioon oikeudenkäyntikuluja jaettaessa.

Lisäksi hyvän oikeudenkäytön yleisen periaatteen edellä mainitun aspektin perusteella oikeudenkäynnin asianosaisille annetun suojelun on ulotuttava väliintulohakemuksen tekijään unionin yleisessä tuomioistuimessa. Tämä väliintulon hakija nimittäin osallistuu tuomioistuimen toimintaan ja siten sen on saatava samantasoista suojelua kuin oikeudenkäynnin asianosaiset saavat, kun on kyse sen mahdollisuudesta puolustaa intressejään riippumatta erityisesti yleisön taholta tulevasta kaikesta ulkopuolisesta vaikutuksesta.

Väliintulohakemuksen julkaiseminen internet-sivustolla siten, että väliintulohakemuksen tekijä esitetään kielteisellä tavalla aikomuksena siten herättää yleisössä tätä koskevia kielteisiä tunteita merkitsee sitä, että käytetään väärin oikeudenkäyntiä, mikä voidaan ottaa huomioon työjärjestyksen 135 artiklan 2 kohdan nojalla oikeudenkäyntikuluja jaettaessa.

(ks. 49–53, 60 ja 61 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 23.2.2015 – Seven for all mankind vastaan SMHV – Seven (SEVEN FOR ALL MANKIND)

(asia T‑505/14)

”Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin SEVEN FOR ALL MANKIND rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat yhteisön kuviomerkit ja kansainväliset kuviomerkit Seven — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Selvästi täysin perusteeton kanne”

Kumoamiskanne — Kanneperusteet — Kanne toimielimen uudesta päätöksestä, joka on tehty unionin yleisen tuomioistuimen antaman kumoamistuomion täytäntöön panemiseksi — Unionin yleisen tuomioistuimen lainvoiman saaneessa kumoamistuomiossa esittämien toteamusten kyseenalaistaminen — Selvästi perusteeton kanneperuste (ks. 27, 28 ja 32 kohta)

Aihe

Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 9.4.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 1277/2013‑1), joka koskee Seven SpA:n ja Seven for all mankind LLC:n välistä väitemenettelyä

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.

2) Seven for all mankind LLC velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Unionin yleisen tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 23.2.2015 – Seven for all mankind vastaan SMHV – Seven (SEVEN FOR ALL MANKIND)

(asia T‑505/14)

”Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin SEVEN FOR ALL MANKIND rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat yhteisön kuviomerkit ja kansainväliset kuviomerkit Seven — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Selvästi täysin perusteeton kanne”

Kumoamiskanne — Kanneperusteet — Kanne toimielimen uudesta päätöksestä, joka on tehty unionin yleisen tuomioistuimen antaman kumoamistuomion täytäntöön panemiseksi — Unionin yleisen tuomioistuimen lainvoiman saaneessa kumoamistuomiossa esittämien toteamusten kyseenalaistaminen — Selvästi perusteeton kanneperuste (ks. 27, 28 ja 32 kohta)

Aihe

Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 9.4.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 1277/2013‑1), joka koskee Seven SpA:n ja Seven for all mankind LLC:n välistä väitemenettelyä

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
5.

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Ehdottomat hylkäysperusteet — Tavaramerkit, joilta puuttuu erottamiskyky — Sanamerkki MAKING LIFE BETTER AT WORK (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 24 ja 27–37 kohta)
Henkilöstöasian tiivistelmä



Henkilöstöasian tiivistelmä

Tiivistelmä

1. Virkamiehet – Sopimussuhteen ulkopuolinen toimielinten vastuu – Vastuun syntymisen edellytykset – Lainvastaisuus – Vahinko – Syy-yhteys – Todistustaakka

(SEUT 340 artiklan toinen kohta)

2. Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Valitusperuste, joka on kohdistettu lisäperusteluihin – Tehoton valitusperuste – Hylkääminen

3. Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Virkamiestuomioistuimen oikeudenkäyntikuluista tekemään ratkaisuun kohdistuva peruste – Valitusperusteen jättäminen tutkimatta, kun kaikki muut valitusperusteet on hylätty

(Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön liitteessä I olevan 11 artiklan 2 kohta)

4. Tuomioistuinmenettely – Oikeudenkäyntikulut – Unionin yleiselle tuomioistuimelle aiheutuneet kustannukset virkamiehen väärinkäyttönä tekemän valituksen yhteydessä – Virkamiehen velvoittaminen kyseisten kustannusten korvaamiseen

(Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 90 artiklan a alakohta)

1. Unionin sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu syntyy vain, jos seuraavat edellytykset täyttyvät: vastaajana olevan unionin toimielimen moitittu toiminta on lainvastaista, vahinko on todella syntynyt ja toimielimen toiminnan ja väitetyn vahingon välillä on syy-yhteys.

Se, että toimielimen päätös on lainvastainen, ei ole riittävä edellytys sille, että unionille syntyisi sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu, koska tällainen vastuu edellyttää, että kantaja kykenee näyttämään väitetyn vahingon todella syntyneen ja tämän vahingon ja lainvastaiseksi väitetyn toiminnan välisen syy-yhteyden.

(ks. 21 ja 22 kohta)

Viittaukset:

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑46/08 P, Marcuccio v. komissio, 28.9.2009 (Kok. H., s. I‑B‑1‑77 ja II‑B‑1‑479, 66 ja 67 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen)

Unionin yleinen tuomioistuin: asia T‑143/09 P, komissio v. Petrilli, 16.12.2010 (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa, 45 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen)

2. Ks. tuomion teksti.

(ks. 29 kohta)

Viittaukset:

Yhteisöjen tuomioistuin: asia C‑496/99 P, komissio v. CAS Succhi di Frutta, 29.4.2004 (Kok., s. I‑3801, 68 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen)

Unionin yleinen tuomioistuin: asia T‑616/11 P, Marcuccio v. komissio, 8.11.2012, 44 kohta

3. Ks. tuomion teksti.

(ks. 35 kohta)

Viittaukset:

Unionin yleinen tuomioistuin: asia T‑491/11 P, Marcuccio v. komissio, 20.11.2012, 40 kohta ja em. asia Marcuccio v. komissio, 52 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen

4. Ks. tuomion teksti.

(ks. 41–44 kohta)

Viittaukset:

Unionin yleinen tuomioistuin: em. asia Marcuccio v. komissio, 40 ja 52 kohta ja asia T‑286/11 P, Marcuccio v. komissio, 15.11.2012, 52 ja 69 kohta
1.

Yhteisön tavaramerkki — Menettelysäännökset — Päätösten perustelut — Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan ensimmäinen virke — Soveltamisala, joka on sama kuin SEUT 296 artiklan soveltamisala (SEUT 296 artikla; neuvoston asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan ensimmäinen virke) (ks. 28 ja 29 kohta)
3.

Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne — Komission kanneoikeus — Vapaa harkinta — Kantelijoiden asema menettelyssä on erilainen kuin kilpailualaa koskevassa menettelyssä (SEUT 258 artikla; neuvoston asetus N:o 1/2003; komission asetus N:o 773/2004) (ks. 30 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 16.5.2013 – BytyOKD vastaan komissio

(asia T-559/11)

”Kumoamiskanne — Valtiontuet — Tšekin tasavallan yhtiön OKD osakepääomasta omistaman vähemmistöosakkuuden myynti yksityistämisen yhteydessä — Päätös, jolla todettiin, ettei ole kyse valtiontuesta — Ammatillinen yhdistys — Toimi ei koske kantajaa erikseen — Käsite ”se, jota asia koskee” — Tutkimatta jättäminen)”

1. Tuomioistuinmenettely — Unionin yleisellä tuomioistuimella ei ole velvollisuutta aloittaa suullista käsittelyä ennen kuin se lausuu oikeudenkäyntiväitteestä (Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 114 artiklan 1, 3 ja 4 kohta) (ks. 17 kohta)

2. Kumoamiskanne — Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt — Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet — Komission päätös olla katsomatta kansallista toimenpidettä valtiontueksi aloittamatta muodollista tutkintamenettelyä — SEUT 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu osapuoli, jota asia koskee — Vuokralaisten yhdistys — Edellytykset — Yksityisten oikeussubjektien, joita toimi ei koske erikseen, ryhmästä koostuvan yhdistyksen kanne — Tutkimatta jättäminen (SEUT 108 artiklan 2 kohta ja SEUT 263 artiklan neljäs kohta; neuvoston asetus N:o 659/1999) (ks. 20–31, 38, 45 ja 46 kohta)

Aihe

Kumoamiskanne 13.7.2011 tehdystä komission päätöksestä K(2011) 4927, joka koskee Tšekin valtion yhtiön OKD, a.s. osakepääomasta omistaman vähemmistöosakkuuden myyntiä yhtiölle Karbon Invest, a.s, ja jossa todettiin, ettei tämä myynti ole valtiontuki [valtiontuki SA.25076 (2011/NN)] (EUVL C 225, s. 1)

Ratkaisu

1) Kanne jätetään tutkimatta.

2) Sdružení nájemníků BytyOKD.cz velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Vaatimus Espanjan soveltamasta, omistusosuuden hankkimisesta ulkomaisissa kohteissa johtuvan liikearvon kirjaamisesta kuluksi C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) 28.10.2009 tehdyn komission päätöksen (EUVL 2011, L 7, s. 48) 1 artiklan 1 kohdan kumoamiseksi.