ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Sijoittautumisvapaus - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Rajoitukset - Kansallista lainsäädäntöä, jonka mukaan yksityisiä turva-alan toimintoja voivat harjoittaa vain sellaiset yksityiset turva-alan yritykset, joilla on tämän jäsenvaltion kansallisuus, ei voida hyväksyä - Perusteluiden puuttuminen

(EY:n perustamissopimuksen 52 ja 59 artikla (joista on muutettuina tullut EY 43 ja EY 49 artikla) sekä 55 artiklan 1 kohta ja 66 artikla (joista on tullut EY 45 artiklan 1 kohta ja EY 55 artikla))

2. Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Työntekijät - Kansallista lainsäädäntöä, jonka mukaan valantehneinä vartijoina voivat toimia vain tämän valtion kansalaiset, ei voida hyväksyä

(EY:n perustamissopimuksen 48 artikla (josta on muutettuna tullut EY 39 artikla))

3. Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Poikkeukset - Julkishallinnon palvelussuhteen käsite ei sisällä työsuhteita yksityishenkilön tai yksityisoikeudellisen oikeushenkilön palveluksessa

(EY:n perustamissopimuksen 48 artiklan 4 kohta (josta on muutettuna tullut EY 39 artiklan 4 kohta))

Tiivistelmä

1. Jäsenvaltio ei ole noudattanut perustamissopimuksen 52 ja 59 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 43 ja EY 49 artikla) mukaisia velvoitteitaan, koska se on säätänyt, että yksityisiä turva-alan toimintoja, mukaan luettuina irtaimistojen ja kiinteistöjen valvonta ja vartiointi, voivat harjoittaa sen alueella luvan saatuaan vain sellaiset yksityiset turva-alan yritykset, joilla on tämän jäsenvaltion kansallisuus. Tällainen kansalaisuusedellytys on sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden este, jota ei voida perustella perustamissopimuksen 55 artiklan ensimmäisessä kohdassa (josta on tullut EY 45 artiklan ensimmäinen kohta), luettuna tarvittaessa yhdessä perustamissopimuksen 66 artiklan (josta on tullut EY 55 artikla) kanssa, vahvistetulla poikkeuksella.

( ks. 19, 22 ja 28 kohta sekä tuomiolauselma )

2. Jäsenvaltio ei ole noudattanut perustamissopimuksen 48 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 39 artikla) mukaisia velvoitteitaan, koska se on säätänyt, että vain asianomaisen luvan saaneet kyseisen jäsenvaltion kansalaiset voivat toimia valantehneinä vartijoina, tämän kansalaisuusedellytyksen estäessä muiden jäsenvaltioiden kansalaisia työskentelemästä valantehneinä vartijoina tässä jäsenvaltiossa.

( ks. 24 ja 28 kohta sekä tuomiolauselma )

3. Perustamissopimuksen 48 artiklan 4 kohdassa (josta on muutettuna tullut EY 39 artiklan 4 kohta) mainittu käsite "julkishallinnon palvelussuhde" ei sisällä työsuhteita yksityishenkilön tai yksityisoikeudellisen oikeushenkilön palveluksessa riippumatta työntekijälle kuuluvista tehtävistä.

( ks. 25 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Ennakkoratkaisukysymykset - Asian saattaminen yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi - Perustamissopimuksen 177 artiklassa (josta on tullut EY 234 artikla) tarkoitetun kansallisen tuomioistuimen käsite - Bezirksgericht, joka toimii kiinteistörekisteriä ylläpitävänä tuomioistuimena, ei kuulu käsitteen soveltamisalaan

(EY:n perustamissopimuksen 177 artikla (josta on tullut EY 234 artikla))

Tiivistelmä

$$Perustamissopimuksen 177 artiklasta (josta on tullut EY 234 artikla) seuraa, että kansalliset tuomioistuimet voivat pyytää yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua ainoastaan silloin, kun niissä on vireillä oikeusriita ja kun niissä vireillä olevan menettelyn tarkoituksena on ratkaisun antaminen tuomiovaltaa käyttäen.

Bezirksgericht Bregenz (Itävalta) ei siis voi saattaa asiaa yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi, jos se tekee hallintopäätöksen eikä samalla ratkaise oikeusriitaa. Näin on asia, kun Bezirksgericht tutkii Grundbuchgesetzin (kiinteistörekisteristä vuonna 1955 annettu Itävallan liittovaltion laki) säännösten mukaan hakemuksen kiinteistönkaupasta tehdyn sopimuksen kirjaamiseksi kiinteistörekisteriin. Tässä tehtävässä Bezirksgerichtin käsiteltävänä ei ole oikeusriita, vaan sen täytyy ainoastaan ratkaista, täyttääkö hakemus lainsäädännössä omistusoikeuden kirjaamiselle kiinteistörekisteriin asetetut edellytykset, joten se ei toimi lainkäyttöelimenä.

( ks. 14-17 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaisuus - Teollisoikeudet ja kaupalliset oikeudet - Patenttioikeus - Kasvinsuojeluaineiden lisäsuojatodistus - Saamisedellytykset - Tuotteen ensimmäinen markkinoille saattamista koskeva lupa kasvinsuojeluaineena - Tuote - Käsite

(Parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1610/96 3 artikla)

2. Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaisuus - Teollisoikeudet ja kaupalliset oikeudet - Patenttioikeus - Kasvinsuojeluaineiden lisäsuojatodistus - Saamisedellytykset - Tuotetta suojaa peruspatentti - Tuotteen ensimmäinen markkinoille saattamista koskeva lupa kasvinsuojeluaineena - Tuote eroaa tuotteesta, jolle on aiemmin myönnetty markkinoille saattamista koskeva lupa, ainoastaan sen aktiivisen kemiallisen yhdisteen ja tuotteeseen sisältyvien epäpuhtauksien välisen suhteen osalta

(Parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1610/96 3 artiklan 1 kohdan a ja d alakohta)

Tiivistelmä

1. Kasvinsuojeluaineiden lisäsuojatodistuksen käyttöön ottamisesta annetun asetuksen N:o 1610/96 3 artiklassa tarkoitettu tuotteen käsite sisältää haitallisiin eliöihin tai kasveihin, kasvin osiin tai kasvituotteisiin yleisesti tai erityisesti vaikuttavat kemialliset alkuaineet ja niiden yhdisteet luonnollisessa olomuodossaan tai teollisesti valmistettuina, mukaan lukien valmistusmenetelmässä väistämättä syntyvät epäpuhtaudet. Kaksi tuotetta, jotka eroavat toisistaan ainoastaan niiden sisältämän aktiivisen kemiallisen yhdisteen ja epäpuhtauksien suhteen osalta siten, että toinen tuote sisältää prosentuaalisesti enemmän kyseistä kemiallista yhdistettä, on katsottava tässä artiklassa tarkoitetuksi yhdeksi ja samaksi tuotteeksi. Tämän osalta se, että sellaiselle kasvinsuojeluaineelle, jonka aktiivisen kemiallisen yhdisteen ja epäpuhtauksien suhde on eri kuin aikaisemman kasvinsuojeluaineen aktiivisen kemiallisen yhdisteen ja epäpuhtauksien välinen suhde, on saatava uusi markkinoille saattamista koskeva lupa, ei ole merkityksellinen päätettäessä siitä, ovatko näistä kasvinsuojeluaineista koostuvat tuotteet samoja vai eivät.

( ks. 25, 29 ja 32 kohta sekä tuomiolauselman 1-3 kohta )

2. Kaikki kasvinsuojeluaineiden lisäsuojatodistuksen käyttöön ottamisesta annetun asetuksen N:o 1610/96 3 artiklan 1 kohdan a ja d alakohdassa olevat edellytykset eivät ole missään tapauksessa täyttyneet, jos tuote, joka on kasvinsuojeluaineena valmistettu patentoidun menetelmän avulla ja jolle on myönnetty markkinoille saattamista koskeva lupa, eroaa tuotteesta, jolle on aiemmin myönnetty kasvinsuojeluaineena markkinoille saattamista koskeva lupa, ainoastaan sen aktiivisen kemiallisen yhdisteen ja tuotteeseen sisältyvien epäpuhtauksien välisen suhteen osalta siten, että ensiksi mainittu tuote sisältää prosentuaalisesti enemmän kyseistä yhdistettä kuin toinen tuote, ja jos tämä menetelmäpatentti on ilmoitettu peruspatentiksi.

( ks. 38 kohta ja tuomiolauselman 4 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Yhdenvertainen kohtelu - Kansallinen lainsäädäntö, jossa rahaetuuden maksamiselle toiseen jäsenvaltioon vahvistetaan suurempi vähimmäismäärä kuin maan sisäiselle maksulle - Muuhun jäsenvaltioon suoritettava maksu, joka ei aiheuta suurempia kustannuksia kuin maan sisäinen maksu - Kansallista lainsäädäntöä ei voida hyväksyä

(Neuvoston asetuksen N:o 1408/71 3 artiklan 1 kohta ja neuvoston asetus N:o 1945/93)

Tiivistelmä

$$Yhdenvertaisuusperiaate, sellaisena kuin siitä on säädetty asetuksen N:o 1408/71 3 artiklan 1 kohdassa, sellaisena kuin mainittu säädös on muutettuna asetuksella N:o 1945/93, on esteenä sellaiselle jäsenvaltion kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan rahaetuuden vähimmäismäärä, jonka ylittäminen on edellytyksenä tämän etuuden maksamiselle muussa jäsenvaltiossa asuvalle yhteisön kansalaiselle, on suurempi kuin se vähimmäismäärä, jota sovelletaan ensiksi mainittuun jäsenvaltioon suoritettaviin maksuihin, silloin kun maksun suorittaminen muuhun jäsenvaltioon ei aiheuta enemmän kuluja kuin saman etuuden maksaminen ensiksi mainittuun jäsenvaltioon.

( ks. 35 kohta ja tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Työntekijät - Yhdenvertainen kohtelu - Palkkaus - Tuloverot - Kansallista sääntelyä, jonka mukaan puolisoiden yhteisverotus edellyttää sitä, että kumpikin puoliso asuu jäsenvaltion alueella, ei voida hyväksyä

(EY:n perustamissopimuksen 48 artiklan 2 kohta (josta on muutettuna tullut EY 39 artiklan 2 kohta); neuvoston asetuksen N:o 1612/68 7 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

$$Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan yhteisverotuksen soveltaminen tuloverotuksessa aviopuolisoihin, jotka eivät ole tosiasiallisesti eivätkä tuomioistuimen päätöksellä päättäneet yhteiselämäänsä, edellyttää, että kumpikin puoliso asuu kyseisen valtion alueella, ja jonka mukaan tämä veroetu evätään maassa asuvalta työntekijältä, joka saa tästä valtiosta lähes kaikki kotitaloutensa tulot ja jonka puoliso asuu toisessa jäsenvaltiossa, on perustamissopimuksen 48 artiklan 2 kohdan (josta on muutettuna tullut EY 39 artiklan 2 kohta) ja työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella annetun asetuksen N:o 1612/68 7 artiklan 2 kohdan vastainen.

( ks. 26 kohta ja tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kilpailu Yhteisön säännöt Soveltaminen kansallisissa tuomioistuimissa Sopimuksen tai menettelytavan, josta komissio on jo tehnyt päätöksen, arvioiminen Edellytykset

(EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta ja 86 artikla (joista on tullut EY 81 artiklan 1 kohta ja EY 82 artikla) ja 173 artiklan viides kohta (josta on muutettuna tullut EY 230 artiklan viides kohta))

Tiivistelmä

$$Kun kansallinen tuomioistuin ottaa kantaa sopimuksiin tai menettelytapoihin, joiden yhteensoveltuvuudesta perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan ja 86 artiklan (joista on tullut EY 81 artiklan 1 kohta ja EY 82 artikla) kanssa komissio on jo tehnyt päätöksen, se ei voi tehdä komission päätöksen kanssa ristiriidassa olevaa päätöstä, jotta yleistä oikeusvarmuuden periaatetta ei loukattaisi, vaikka tämä komission päätös olisi ristiriidassa ensimmäisenä oikeusasteena toimineen kansallisen tuomioistuimen antaman ratkaisun kanssa.

Sillä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on lykännyt komission päätöksen täytäntöönpanoa, kun se, jolle päätös on osoitettu, on nostanut perustamissopimuksen 173 artiklan viidennen kohdan (josta on muutettuna tullut EY 230 artiklan viides kohta) perusteella kumoamiskanteen tästä päätöksestä, ei tältä osin ole merkitystä.

Kun tällainen kumoamiskanne on nostettu asetetussa määräajassa, kansallisen tuomioistuimen asiana on harkita, onko asian käsittelyä syytä lykätä siihen saakka, kun yhteisöjen tuomioistuimet antavat kumoamiskanteesta lopullisen tuomion, tai ennakkoratkaisukysymyksen esittämiseksi yhteisöjen tuomioistuimelle. Kun kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian ratkaisu riippuu komission päätöksen pätevyydestä, lojaalin yhteistyön velvollisuudesta seuraa, että kansallisen tuomioistuimen pitäisi lykätä asian käsittelyä siihen asti, kun yhteisöjen tuomioistuimet ovat tehneet lopullisen päätöksen kumoamiskanteen perusteella, paitsi jos se katsoo, että asian olosuhteissa on perusteltua esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymys komission päätöksen pätevyydestä. Kansallisen tuomioistuimen on tutkittava, onko asianosaisten etujen suojaamiseksi tarpeen määrätä turvaamistoimia, jotka ovat voimassa siihen asti, kun se antaa lopullisen päätöksen asiassa.

( ks. 5153 ja 5560 kohta sekä tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Yhteinen tullitariffi Tariffinimikkeet Automaattisiin tietojenkäsittelykoneisiin asennettaviksi tarkoitetut verkkokortit Verkkokortit, joilla ei suoriteta yhdistetyn nimikkeistön 84 ryhmän 5 huomautuksen B kohdassa tarkoitettua erityistoimintoa Luokitteleminen vuosien 1990 ja 1995 välisenä aikana yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 8471

Tiivistelmä

$$Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun asetuksen N:o 2658/87 liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna asetusten N:o 2886/89, N:o 2472/90, N:o 2587/91, N:o 2505/92, N:o 2551/93 ja N:o 3115/94 liitteillä, olevan yhteisen tullitariffin yhdistetyn nimikkeistön 84 ryhmän 5 huomautuksen B kohtaa, jossa todetaan muun muassa, että nimikkeeseen 8471 (Automaattiset tietojenkäsittelykoneet ja niiden yksiköt) eivät kuulu koneet, joilla suoritetaan erityistoimintoja ja jotka sisältävät automaattisen tietojenkäsittelykoneen tai jotka toimivat tällaisen koneen yhteydessä, on tulkittava siten, että verkkokortit, jotka on tarkoitettu automaattisiin tietojenkäsittelykoneisiin asennettaviksi, voidaan luokitella tähän nimikkeeseen. Verkkokortit ovat nimittäin verrattavissa muihin keinoihin, joilla automaattiset tietojenkäsittelykoneet ottavat vastaan tai luovuttavat tietoja, koska niillä ei voida suorittaa toimintoja ilman tällaista konetta. Näin ollen niillä ei voida missään tapauksessa katsoa suoritettavan "erityistoimintoja".

Vuoden 1990 heinäkuun ja vuoden 1995 toukokuun välisenä aikana verkkokortit oli siten luokiteltava nimikkeeseen 8471 tällaisten koneiden yksikköinä, koska verkkokortit täyttävät edellä mainitussa huomautuksen kohdassa luetellut "yksikköihin" liittyvät edellytykset, koska ne voidaan yhdistää keskusyksikköön ja koska ne on erityisesti suunniteltu automaattisen tietojenkäsittelyjärjestelmän osaksi.

( ks. 16, 17, 20 ja 24 kohta sekä tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Siirtotyöläisten sosiaaliturva Sovellettava lainsäädäntö Jäsenvaltiossa toimivan yrityksen työntekijät, jotka on lähetetty työskentelemään toisen jäsenvaltion alueelle Yritys, joka on keskittänyt kaiken toimintansa tiettyjä sisäisiä hallintotehtäviä lukuun ottamatta tähän toiseen jäsenvaltioon Työntekijöiden kuuluminen sen jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmään, jossa he tosiasiallisesti työskentelevät

(Neuvoston asetuksen N:o 1408/71 13 artiklan 2 kohdan a alakohta ja 14 artiklan 1 kohdan a alakohta)

Tiivistelmä

$$Asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 2001/83, 14 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, jossa tietyin edellytyksin sallitaan se, että yritys voi pitää työntekijänsä, jotka se lähettää tilapäisesti työskentelemään muuhun jäsenvaltioon kuin siihen, jonka alueelle se on sijoittautunut, sen jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmän piirissä, jonka alueelle se on sijoittautunut, on tulkittava siten, että sitä ei sovelleta jäsenvaltioon sijoittautuneen rakennusalan yrityksen työntekijöihin, jotka on lähetetty rakennustöihin sellaisen toisen jäsenvaltion alueelle, johon tämä yritys on keskittänyt kaiken toimintansa lukuun ottamatta tiettyjä sisäisiä hallintotehtäviä. Kyseisen asetuksen 13 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaan nämä työntekijät kuuluvat sen jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmään, jonka alueella he tosiasiallisesti työskentelevät.

( ks. 23 kohta ja tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Muutoksenhaku Henkilöstökanne Sellaisen toimielimen valitus, joka ei ole ollut väliintulijana ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa Tutkimatta jättäminen

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 49 artiklan kolmas kohta)

Tiivistelmä

$$EY:n tuomioistuimen perussäännön 49 artiklan kolmannen kohdan määräysten sekä EHTY:n tuomioistuimen perussäännön ja Euratomin tuomioistuimen perussäännön vastaavien määräysten mukaan yhteisön ja sen henkilöstön välisissä riidoissa oikeutta hakea muutosta yhteisöjen tuomioistuimessa ei ole annettu jäsenvaltioille eikä toimielimille, jotka eivät ole olleet väliintulijoina ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa.

Sellaisen toimielimen, joka ei ole ollut väliintulijana ensimmäisessä oikeusasteessa, tekemä valitus on jätettävä tutkimatta, koska riita rajoittuu yhteisön ja sen virkamiehen välisiin erimielisyyksiin, eikä riidan kohteena ole soveltamisalaltaan yleisen säädöksen kumoaminen. Tässä suhteessa se seikka, että virkamies on vedonnut tekemässään oikeudenkäyntiväitteessä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa neuvoston asetuksen lainvastaisuuteen asiassa, jonka kohteena on häntä koskevan yksittäispäätöksen kumoaminen, ei merkitse sitä, että asia menettäisi luonteensa yhteisön ja sen henkilöstön välisenä riitana, ja jos asianomaisen vaatimus hyväksytään, tämä merkitsee ainoastaan häntä koskevan yksittäispäätöksen eikä asetuksen itsensä kumoamista.

( ks. 2125 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Verotus - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Liikevaihtoverot - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Vastikkeellisen palvelujen suorituksen käsite - Tienkäyttömahdollisuuden tarjoaminen tiemaksua vastaan - Soveltamisalaan kuuluminen

(Neuvoston direktiivin 77/388/ETY 2 artiklan 1 kohta)

2. Verotus - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Liikevaihtoverot - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Verovelvolliset - Julkisoikeudelliset yhteisöt - Viranomaisen ominaisuudessa harjoitetun toiminnan jättäminen verovelvollisuuden ulkopuolelle - Viranomaisen ominaisuudessa harjoitetun toiminnan käsite

(Neuvoston direktiivin 77/388/ETY 4 artiklan 5 kohta)

Tiivistelmä

1. Tienkäyttömahdollisuuden tarjoaminen tiemaksua vastaan merkitsee jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen direktiivin 77/388/ETY 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua vastikkeellista palvelujen suoritusta. Tien käyttäminen näet edellyttää tiemaksun suorittamista, ja tiemaksu määräytyy muun muassa ajoneuvoluokan ja ajetun etäisyyden perusteella. Siten suoritetun palvelun ja saadun rahamääräisen vastikkeen välillä on sellainen suora yhteys, jota oikeuskäytännössä on edellytetty.

( ks. 30-31 kohta )

2. Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen direktiivin 77/388/ETY 4 artiklan 5 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään, että julkisoikeudellisia yhteisöjä ei pidetä verovelvollisina niiden viranomaisen ominaisuudessa harjoittaman toiminnan tai suorittamien liiketoimien osalta. Jotta tätä verovelvollisuuden ulkopuolelle jäämistä koskevaa sääntöä voidaan soveltaa, kahden edellytyksen on täytyttävä samanaikaisesti: toiminnan harjoittajan on oltava julkisoikeudellinen yhteisö ja toimintaa on harjoitettava viranomaisen ominaisuudessa. Viimeksi mainitun edellytyksen osalta on todettava, että viranomaisen ominaisuudessa harjoitettu toiminta on sellaista toimintaa, jota julkisoikeudelliset yhteisöt harjoittavat niitä erityisesti koskevan oikeudellisen järjestelmän piirissä, eikä se sisällä sellaista toimintaa, jota ne harjoittavat samoilla oikeudellisilla edellytyksillä kuin yksityiset taloudelliset toimijat.

( ks. 34-35 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Kumoamiskanne - Kannekelpoiset toimet - Valtiontukia koskeva päätös, joka on annettu ensimmäisen päätöksen tultua kumotuksi sen vuoksi, että komissio ei ollut ryhtynyt perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa (josta on tullut EY 88 artiklan 2 kohta) määrättyyn menettelyyn - Päätös, jossa päädytään samaan lopputulokseen kuin kumotussa päätöksessäkin - Päätös, joka ei ole luonteeltaan vahvistava

(EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohta (josta on tullut EY 88 artiklan 2 kohta) ja 173 artikla (josta on muutettuna tullut EY 230 artikla))

2. Valtiontuki - Tukisuunnitelmat - Kielto toteuttaa suunnitelma ennen komission lopullista päätöstä - Ulottuvuus - Tukisuunnitelma, jota valtio pitää yhteismarkkinoille soveltuvana - Velvollisuus ilmoittaa etukäteen tuesta ja keskeyttää tilapäisesti tuen toteuttaminen

(EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohta (josta on tullut EY 88 artiklan 3 kohta))

Tiivistelmä

1. Valtiontukia koskevan komission päätöksen kumoaminen menettelyvirheen takia, kun komissio ei ollut ryhtynyt perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa (josta on tullut EY 88 artiklan 2 kohta) määrättyyn kontradiktoriseen menettelyyn, ei tee lainvoimaiseksi mainitussa päätöksessä olevaa määrittelyä, jonka mukaan toimenpide, johon on ryhdytty ilman edeltävää ilmoitusta ja joka näin ollen olisi "laiton", on valtiontuki. Komissio ei ole näet sidottu tuomioon, jolla tämä päätös kumotaan, muuten kuin että sen on sallittava asianomaisten osallistuminen tarkempaan tutkimukseen. Lisäksi komissiolla säilyy harkintavalta kyseisen toimenpiteen asiasisällön osalta.

Näin ollen myöhäisemmässä päätöksessä, joka on annettu perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa määrätyn kontradiktorisen menettelyn aloittamisen jälkeen, ei vahvisteta aikaisempaan toimeen sisältyvää lopullista toteamusta, joten kanne tätä myöhäisempää päätöstä vastaan on otettava tutkittavaksi.

( ks. 19-21 kohta )

2. Perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan (josta on tullut EY 88 artiklan 3 kohta) viimeinen virke turvaa artiklassa määrätyn valvontamekanismin perustamissopimusten vastaisten tukien toteuttamisen estämiseksi. Näin ollen, vaikka jäsenvaltio pitää tukitoimea yhteismarkkinoille soveltuvana, jäsenvaltio ei kuitenkaan voi jättää huomiotta perustamissopimuksen 93 artiklan selviä määräyksiä. Tästä seuraa, että 93 artiklan 3 kohdassa ei ole kyse vain pelkästä ilmoitusvelvollisuudesta, vaan kyseessä on velvollisuus tehdä edeltävä ilmoitus, jolla on suoraan kyseisen määräyksen viimeisessä virkkeessä tarkoitettu toimenpiteet keskeyttävä vaikutus. Määräyksessä ei sallita siinä määrättyjen velvoitteiden erottelua uusista tuista tehtäviin ilmoituksiin liittyviin velvoitteisiin ja tämän tuen toteuttamisen tilapäistä keskeyttämistä koskeviin velvoitteisiin.

( ks. 31-32 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Jäsenvaltiot - Velvoitteet - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Yhteisön oikeuden vastaisen kansallisen oikeussäännön voimassa pitäminen - Sellaista perustelua, jossa vedotaan perustamissopimuksen soveltamisen varmistamiseen hallintokäytännöllä, ei voida hyväksyä

(EY:n perustamissopimuksen 169 artikla (josta on tullut EY 226 artikla))

2 Palvelujen tarjoamisen vapaus - Rajoitukset - Kansallinen lainsäädäntö, jossa edellytetään, että muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneet siivousyritykset merkitään yritysrekisteriin - Rajoitusta ei voida hyväksyä

(EY:n perustamissopimuksen 59 artikla (josta on muutettuna tullut EY 49 artikla))

Tiivistelmä

1 Kansallisen lainsäädännön ja yhteisön oikeuden säännösten - myös välittömästi sovellettavien - välistä ristiriitaa ei voida lopullisesti poistaa muuten kuin sellaisilla kansallisilla pakottavilla oikeussäännöillä, joilla on sama asema lainsäädännöllisessä hierarkiassa kuin niillä oikeussäännöillä, joita on muutettava. Pelkkää hallintokäytäntöä, jolle on ominaista se, että hallintoelimet voivat muuttaa sitä mielensä mukaan, ja jota ei riittävällä tavalla tehdä julkiseksi, ei voida pitää perustamissopimuksen mukaisten velvoitteiden pätevänä täytäntöönpanon muotona.

(ks. 17 kohta)

2 Jäsenvaltion on katsottava jättäneen noudattamatta perustamissopimuksen 59 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 49 artikla) mukaisia velvoitteitaan, jos kansallisessa laissa edellytetään, että muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneet, siivoukseen, desinfiointiin, tuholaistorjuntaan, rottien hävittämiseen ja hygieeniseen saneeraukseen liittyviä palveluja tarjoavat elinkeinonharjoittajat merkitään yritysrekisteriin, kun tässä laissa ei ole säädetty siitä, että sen soveltamisalan ulkopuolelle jätetään palvelujen tarjoaja, joka on sijoittautunut muuhun jäsenvaltioon kuin Italian tasavaltaan ja joka on jo täyttänyt kaikki sijoittautumisvaltion lainsäädännön mukaiset, ensin mainitun jäsenvaltion lainsäädännössä asetettuja muodollisuuksia vastaavat muodollisuudet.

(ks. 13-14 ja 18 kohta sekä tuomiolauselma)