FI Euroopan unionin virallinen lehti C 301/57

Kanne 30.9.2008 — SIAE v. komissio

(Asia T-433/08)

(2008/C 301/95)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Società Italiana degli Autori ed Editori — SIAE (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat M. Siragusa, M. Mandel, L. Vullo ja S. Valentino)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

— kanteen kohteena olevan päätöksen 3 artikla ja 4 artiklan 2 kohta on kumottava

— komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

— ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on määrättävä kaikki muut tarpeellisiksi katsomansa toimenpiteet, tutkintatoimenpiteet mukaan lukien

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Päätös, joka käsiteltävänä olevassa asiassa on kanteen kohteena, on sama kuin se päätös, josta on kyse asiassa T-392/08, AEPI vastaan komissio.

Kantaja vetoaa kanteensa tueksi viiteen kanneperusteeseen.

Ensimmäisellä kanneperusteellaan kantaja vetoaa EY 81 artiklan rikkomiseen ja virheelliseen soveltamiseen sekä tutkinnan laiminlyöntiin, koska komissio toteaa päätöksessään yhdenmukaistetun menettelytavan olemassaolon esittämättä sellaisesta minkäänlaista näyttöä, ellei näyttönä sitten pidetä sitä, että tietyissä vastavuoroista edustusta koskevissa sopimuksissa rajoitetaan mahdollisuutta myöntää lisenssejä sellaiselle alueelle, jolla toimii muu hallinnoinnista vastaava yhtiö. Komissio jättää tältä osin ottamatta huomioon, että useat hallinnointiyhtiöt itse asiassa katsovat, että ne voivat paremmin taata jäsentensä oikeudet antaessaan valikoimansa sellaisten hallinnointiyhtiöiden hoidettavaksi, jotka voivat taata niille tehokkaan tekijänoikeussuojan, ja on täysin ilmeistä, että tämän vaatimuksen täyttävät parhaiten sellaiset yhtiöt, jotka ovat juurtuneet kyseiselle alueelle.

Toisella kanneperusteella kantaja vetoaa EY 81 artiklan rikkomiseen ja virheelliseen soveltamiseen sekä päätöksen perustelujen epäjohdonmukaisuuteen, koska komissio itse pyrkiessään osoittamaan, että on mahdollista hallinnoida useita alueita koskevia lisenssejä musiikkiteosten lähettämiseen kaapeleiden, satelliittien tai Internetin välityksellä, päätyy näyttämään toteen, ettei hallinnointiyhtiöiden välillä ole yhdenmukaistettuja menettelytapoja. Komission syytökset vesittyvät jo sen itsensä esittämän esimerkin perusteella, kun komissio toteaa, että hallinnointiyhtiöt myöntävät mandaatteja, jotka ulottuvat laajemmalle kuin yhden yhtiön hoitamalle alueelle.

Kolmannella valitusperusteella kantaja vetoaa EY 81 artiklan rikkomiseen ja virheelliseen soveltamiseen, koska siinä kiistetyssä tapauksessa, että komissio toteaisi yhdenmukaistetun menettelytavan olemassaolon, tällainen menettelytapa ei millään tavalla rajoittaisi kilpailua, koska alueelliset rajoitukset ovat välttämätön ominaispiirre tekijänoikeuksien poissulkevaan luonteeseen nähden.

Neljännellä valitusperusteella kantaja vetoaa siihen, että komissio on loukannut kontradiktorisuuden periaatetta ja rikkonut EY 253 artiklaa perustelujen puuttumisen takia, koska komissio ei ole ilmoittanut yhtiöille sellaisia olennaisia tosiseikkoja, joille se tutkimusten jälkeen perusti päätöksensä olla hyväksymättä SIAE:n ehdottamia sitoumuksia.

Viidennellä kanneperusteella kantaja vetoaa EY 253 artiklan rikkomiseen perustelujen puuttumisen takia, suhteellisuusperiaatteen ja oikeusvarmuuden periaatteiden loukkaamiseen sekä päätöksen 4 artiklan 2 kohdassa säädettyjen toimenpiteiden ristiriitaiseen ja epäjohdonmukaiseen luonteeseen. Hallinnointiyhtiöiltä edellytetyn ”tarkistustoiminnan” täysin määrittelemätön luonne asettaa SIAE:n tilanteeseen, jossa on täysin epäselvää, mitä toimenpiteitä komissio pitäisi riittävinä väitetyn yhdenmukaistetun menettelytavan lopettamiseksi. Kantaja toteaa lisäksi, että koska komissio myöntää nimenomaisesti, ettei se, että toisen hallinnointiyhtiön mandaatin alueellinen rajoittaminen merkitse kilpailun rajoittamista, se toimii ristiriitaisesti siihen nähden, että se määrää hallinnointiyhtiöt tarkistamaan kahdenvälisesti alueelliset rajoitukset, jotka sisältyvät kaikkiin niiden satelliitin, kaapelin tai Internetin välityksellä tapahtuvaa lähettämistä koskeviin mandaatteihin ja toimittamaan komissiolle jäljennöksen tätä koskevasta tarkastuskertomuksesta. Tähän on vielä lisättävä se, että koska komissio vaatii alueellisten rajoitusten ”kahdenvälistä” tarkistamista, se, että SIAE voisi noudattaa täysimääräisesti päätöksen 4 artiklan 2 kohtaa, jää kuitenkin sen päätösvallan ulkopuolelle, koska 23 hallinnointiyhtiötä tekevät tältä osin itsenäiset ratkaisunsa.