ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
6

Saman asetuksen 27 artiklassa säädetään seuraavaa: ”1. Hakijalla – – on oltava oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin niin, että hänellä on mahdollisuus hakea muutosta siirtopäätökseen tai sen uudelleen käsittelyä tuomioistuimessa sekä tosiseikkojen että oikeudellisten seikkojen osalta. – – 3. Siirtopäätöksiin kohdistuvien muutoksenhaun ja uudelleen käsittelyä koskevien hakemusten osalta jäsenvaltioiden on kansallisessa laissaan säädettävä, että a) muutoksenhaku tai uudelleen käsittely antaa asianomaiselle henkilölle oikeuden jäädä asianomaiseen jäsenvaltioon, kunnes muutoksenhaun tai uudelleen käsittelyn tulos on selvillä; tai b) siirto lykkääntyy automaattisesti tietyn kohtuullisen ajan, jonka kuluessa tuomioistuimen on päätettävä tarkasteltuaan asiaa perusteellisesti, onko muutoksenhaulla tai uudelleen käsittelyllä lykkäävä vaikutus; tai c) asianomaisella henkilöllä on mahdollisuus pyytää kohtuullisen ajan kuluessa tuomioistuinta lykkäämään siirtopäätöksen täytäntöönpanoa, kunnes hänen muutoksenhakunsa tai uudelleen käsittelyn tulos on selvillä. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että käytettävissä on tehokkaat oikeussuojakeinot, lykkäämällä siirtoa, kunnes päätös ensimmäisestä lykkäyspyynnöstä on tehty. Päätös siirtopäätöksen täytäntöönpanon lykkäämisestä on tehtävä kohtuullisen ajan kuluessa siten, että lykkäyspyyntöä voidaan tarkastella perusteellisesti. Päätös siirtopäätöksen täytäntöönpanon lykkäämättä jättämisestä on perusteltava. 4. Jäsenvaltiot voivat säätää, että toimivaltaiset viranomaiset voivat viran puolesta lykätä siirtopäätöksen täytäntöönpanoa kunnes muutoksenhaun tai uudelleen käsittelyn tulos on selvillä. 5. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että asianomaisella henkilöllä on mahdollisuus oikeusapuun ja tarvittaessa kielelliseen apuun. 6. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että oikeusapu myönnetään pyynnöstä maksutta, jos asianomaisella henkilöllä ei ole varaa maksaa siitä aiheutuvia kustannuksia. – – – –”
Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 22.6.2021 – Mitliv Exim

(asia C-81/20) ( 1 )

(Ennakkoratkaisupyyntö – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta ja 99 artikla – Arvonlisävero (ALV) – Direktiivi 2006/112/EU – Perusoikeudet – Ne bis in idem –periaate – Rikosoikeudellisten ja hallinnollisten menettelyjen ja seuraamusten päällekkäisyys – Ei voida soveltaa – Liitännäiset verovelvoitteet – Verovelvollisen rikosoikeudenkäynnin yhteydessä maksaman rahamäärän korot)

Ennakkoratkaisukysymykset – Tutkittavaksi ottaminen – Velvollisuus esittää unionin tuomioistuimelle riittävästi tietoja asiaan liittyvistä tosiseikoista ja oikeudellisista seikoista – Ulottuvuus – Pyyntö, jossa ei esitetä riittävän täsmällisiä tietoja asiaan liittyvistä tosiseikoista ja oikeudellisista seikoista – Unionin tuomioistuimen on mahdotonta antaa hyödyllistä vastausta ennakkoratkaisua pyytävälle tuomioistuimelle – Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen

(SEUT 267 artikla; Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 23 artikla; unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta ja 94 artikla)

(ks. 28–36 kohta)

Ratkaisu

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 2 ja 63 artiklaa on tulkittava siten, että jos verollisia liiketoimia on tehty ja niihin liittyvä arvonlisäverosaatava on syntynyt, vastaavan verosaatavan maksamiseksi tehtyä – vaikkakin vain tilapäistä – maksua ei voida katsoa aiheettomaksi eikä sen perusteella voi syntyä korkoja sen maksaneen verovelvollisen hyväksi.

( 1 ) EUVL C 279, 24.8.2020.
7

Siviililain 253 §:ssä, jonka otsikko on ”Oikeussuojakeinot”, säädetään seuraavaa: ”(1) Luonnollinen henkilö, jonka muita kuin varallisuusoikeuksia on loukattu tai uhattu, voi vaatia milloin tahansa oikeusteitse, että a) jos lainvastaiset teot uhkaavat toteutua, niiden toteuttaminen kielletään b) jos rikkominen jatkuu, määrätään, että se on lopetettava eikä sitä saa jatkaa tulevaisuudessa c) todetaan, että toteutetut teot ovat lainvastaisia, jos niistä aiheutuneet haitat jatkuvat. (2) Poiketen 1 momentissa säädetystä, jos muita kuin varallisuusoikeuksia on loukattu sananvapautta käyttämällä, tuomioistuin voi toteuttaa ainoastaan 1 momentin b ja c kohdassa säädetyt toimet. (3) Jokainen, jonka tällaisia oikeuksia on loukattu, voi lisäksi vaatia tuomioistuinta velvoittamaan oikeuksien loukkaajan toteuttamaan tuomioistuimen tarpeellisiksi katsomat toimet loukatun oikeuden palauttamiseksi; tällaisia toimia ovat muun muassa a) oikeuksien loukkaajan velvollisuus julkaista langettava tuomio omalla kustannuksellaan b) lainvastaisen seikan lopettamiseksi tai aiheutuneen vahingon korvaamiseksi tarvittavat muut toimet. (4) Lisäksi jokainen, jonka oikeuksia on loukattu, voi vaatia tapauksen mukaan vahingonkorvausta tai taloudellista korvausta hänelle aiheutuneesta – myös muusta kuin taloudellisesta – vahingosta, josta oikeuksien loukkaajan voidaan katsoa olevan vastuussa. Tällöin kanneoikeuteen sovelletaan yleistä vanhentumisaikaa.”
Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 14.1.2021 – UC ja TD (Syytekirjelmän puutteet)

(asia C-769/19) ( 1 )

Ennakkoratkaisupyyntö – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla – Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa – Direktiivi 2012/13/EU – Tiedonsaantioikeus rikosoikeudellisissa menettelyissä – 6 artikla – Epäiltyjen ja syytettyjen oikeus saada tietoja heidän oikeuksistaan – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan toinen kohta – Asian käsittely kohtuullisessa ajassa – Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään oikeudellisen menettelyn keskeyttämisestä tuomioistuimen toteamien syytekirjelmässä olevien puutteiden takia – Asia palauttaminen syyttäjälle uuden syytekirjelmän laatimiseksi – Hyväksyttävyys

Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa – Tiedonsaantioikeus rikosoikeudellisissa menettelyissä – Direktiivi 2012/13 – Oikeus saada tietoja syytteestä – Oikeus saada asiansa ratkaistuksi tuomioistuimessa kohtuullisessa ajassa – Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään oikeudellisen menettelyn keskeyttämisestä syytekirjelmässä olevien puutteiden takia – Velvollisuus palauttaa asia syyttäjälle uuden syytekirjelmän laatimiseksi – Hyväksyttävyys

(Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan toinen kohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/13 6 artiklan 1, 3 ja 4 kohta)

(ks. 43-53, 56 ja 59 kohta sekä tuomiolauselma)

Ratkaisu

Tiedonsaantioikeudesta rikosoikeudellisissa menettelyissä 22.5.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/13/EU 6 artiklan 1, 3 ja 4 kohtaa, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan toista kohtaa, unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatetta ja oikeutta ihmisarvon kunnioitukseen on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, joka ei puutteellisen syytekirjelmän, jonka sisältö on epäselvä, puutteellinen tai ristiriitainen, tapauksessa mahdollista missään tapauksessa näiden puutteiden korjaamista korjauksilla, jotka syyttäjä tekee tuomioistuimen valmisteluistunnossa, jossa puutteet on todettu, ja jossa sen sijaan velvoitetaan tuomioistuin keskeyttämään oikeudellinen menettely ja palauttamaan asia syyttäjälle uuden syytekirjelmän laatimiseksi.

( 1 ) EUVL C 27, 27.1.2020.
Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 11.12.2019 – Ville de Verviers

(asia C-483/19) ( 1 )

(Ennakkoratkaisupyyntö – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla – Sosiaalipolitiikka – Direktiivi 1999/70/EY – Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus – 2 lauseke – Puitesopimuksen soveltamisala – Jäsenvaltioiden mahdollisuus päättää, että sopimusta ei sovelleta ammatilliseen peruskoulutukseen liittyvään työharjoittelusuhteeseen ja oppisopimusjärjestelyihin sekä työsopimuksiin ja työsuhteisiin, jotka on tehty valtion tai valtion tukeman erityisen ammatillisen koulutus- tai uudelleenkoulutusohjelman taikka työelämään siirtymistä koskevan ohjelman puitteissa – Seuraukset)

1. Ennakkoratkaisukysymykset – Vastaus, joka on selvästi johdettavissa oikeuskäytännöstä – Työjärjestyksen 99 artiklan soveltaminen (SEUT 267 artikla; unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla) (ks. 18 ja 19 kohta)

2. Sosiaalipolitiikka – Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus – Direktiivi 1999/70 – Soveltamisala – Kansallisessa lainsäädännössä tai käytännössä määritelty työsopimus tai työsuhde – Kansallinen lainsäädäntö, jolla tietty sopimustyyppi suljetaan direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle – Hyväksyttävyys – Edellytys – Velvollisuutta toteuttaa kansallisia toimenpiteitä, joilla tähän sopimustyyppiin kuuluville työntekijöille taataan puitesopimuksen tavoitteiden kunnioittaminen, ei ole (Neuvoston direktiivin 1999/70 liitteen 2 lausekkeen 1 kohta ja 2 kohdan b alakohta) (ks. 21–26 ja 29 kohta sekä määräysosa)

Ratkaisu

Määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen, joka on tehty 18.3.1999 ja joka on EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY liitteenä, 2 lausekkeen 2 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä sille, että kansallinen lainsäätäjä, joka sille tässä säännöksessä annetun mahdollisuuden mukaisesti on päättänyt, ettei kansallista lainsäädäntöä, jolla pannaan täytäntöön direktiivi 1999/70 ja puitesopimus, sovelleta tiettyyn sopimustyyppiin, tai jättänyt soveltamatta kansallisia toimenpiteitä, joilla puitesopimuksen tavoitteiden noudattaminen taataan tähän sopimustyyppiin kuuluville työntekijöille.

( 1 ) EUVL C 288, 26.8.2019.
3.

Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Tosiseikkojen ja selvitysaineiston virheellinen arviointi – Tutkimatta jättäminen – Unionin tuomioistuimen harjoittaman valvonnan piiriin ei kuulu tosiseikkojen ja selvitysaineiston arviointi, paitsi jos ne on otettu huomioon vääristyneellä tavalla – Valitusperuste, joka koskee selvitysaineiston ottamista huomioon vääristyneellä tavalla – Seikat, jotka on otettu huomioon vääristyneellä tavalla, on ilmoitettava täsmällisesti, ja tähän vääristämiseen johtaneet analyysivirheet on osoitettava (SEUT 256 artikla; Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäinen kohta; unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 168 artiklan 1 kohdan d alakohta) (ks. 3 kohta)
13

Tässä tilanteessa Najvyšší súd Slovenskej republiky päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset: ”1) Onko puitepäätöksen [2008/909] 4 artiklan 1 kohdan a alakohtaa tulkittava siten, että siinä esitetyt perusteet täyttyvät vain siinä tapauksessa, että tuomitulla on siinä jäsenvaltiossa, jonka kansalainen hän on, sellaiset perhesiteet tai sosiaaliset, ammatilliset tai muut siteet, jotka huomioon ottaen on hyvä syy olettaa, että rangaistuksen suorittaminen kyseisessä valtiossa edistäisi tuomitun sosiaalista kuntoutusta, ja että se on näin ollen esteenä lain nro 549/2011 4 §:n 1 momentin a kohdan kaltaisen kansallisen säännöksen soveltamiselle, kun se mahdollistaa tällaisissa tapauksissa tuomion tunnustamisen ja täytäntöönpanon täytäntöönpanovaltiossa pelkästään virallisesti kirjatun tavanomaisen oleskelun perusteella huolimatta siitä, onko tuomitulla henkilöllä tässä valtiossa todellisia siteitä, jotka voisivat edistää tuomitun sosiaalista kuntoutusta? 2) Jos vastaus edelliseen kysymykseen on myöntävä, onko puitepäätöksen [2008/909] 4 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että puitepäätöksen 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa tilanteessa tuomion antaneen valtion toimivaltaisen viranomaisen on varmistuttava vielä ennen tuomion ja todistuksen lähettämistä siitä, että rangaistuksen täytäntöönpano täytäntöönpanovaltiossa edistäisi tuomitun sosiaalista kuntoutusta, ja että sen on ilmoitettava tätä koskevat tiedot todistuksen d osan 4 kohdassa, erityisesti, jos tuomittu väittää puitepäätöksen 6 artiklan 3 kohdan nojalla, että hänellä on tuomion antaneessa valtiossa tosiasialliset perhesiteet tai sosiaaliset tai ammatilliset siteet? 3) Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä, onko puitepäätöksen [2008/909] 9 artiklan 1 kohdan b alakohtaa tulkittava siten, että kyseessä on peruste tuomion tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta kieltäytymiselle myös silloin, kun puitepäätöksen 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa tilanteessa ei 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitetusta kuulemisesta ja muiden tarpeellisten tietojen toimittamisesta huolimatta ole näytetty, että tuomitulla olisi sellaiset perhesiteet tai sosiaaliset, ammatilliset tai muut siteet, jotka huomioon ottaen on hyvä syy olettaa, että rangaistuksen suorittaminen täytäntöönpanovaltiossa edistäisi tuomitun sosiaalista kuntoutusta?”
19

Koska kyseisellä tuomioistuimella on epäilyksiä asetuksen N:o 601/2012 mainittujen säännösten pätevyydestä, se on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset: ”1) Onko [asetus N:o 601/2012] pätemätön ja onko se ristiriidassa direktiivin 2003/87 tavoitteiden kanssa siltä osin kuin sen 49 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädetään, että hiilidioksidia, jota ei siirretä mainitun 49 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetulla tavalla, pidetään sen tuottaneen laitoksen päästöinä siitä riippumatta, onko se päästetty ilmakehään vai ei? 2) Onko asetus [N:o 601/2012] pätemätön ja onko se ristiriidassa direktiivin 2003/87 tavoitteiden kanssa siltä osin kuin sen 49 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa, sovellettuna yhdessä mainitun asetuksen liitteessä IV olevan 20 kohdan kanssa, säädetään, että hiilidioksidi, joka siirretään kalsinoidun soodan tuotantolaitoksesta toiseen laitokseen saostetun kalsiumkarbonaatin tuottamiseksi, on järjestelmällisesti sisällytettävä kyseisen laitoksen päästöihin?”
13

Vaikka asetuksen N:o 261/2004 2 artiklan a alakohdan mukaan käsitteellä ”lentoliikenteen harjoittaja” tarkoitetaan ”lentoliikenneyritystä, jolla on voimassa oleva liikennelupa”, ennakkoratkaisua pyytäneellä tuomioistuimella on epäilyjä siitä, sovelletaanko kyseisen asetuksen 5 ja 7 artiklaa yritykseen, joka on kyseessä olevaa lentoa varattaessa tosin hakenut liikennelupaa, mutta joka on saanut luvan vasta kyseisen lennon suunnitellun suorittamisajankohdan jälkeen. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin näet pohtii, olisiko sen mainitulla asetuksella tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi, jona on toteuttaa matkustajien suojelun korkea taso, mainittua käsitettä tulkittava siten, että sitä sovelletaan myös yrityksiin, jotka ovat hakeneet liikennelupaa ja jotka ovat sen jälkeen tarjonneet lentoja ennen kuin kyseinen lupa on myönnetty niille.
1)

Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 4 artiklan 2 kohtaa ja 5 artiklaa on tulkittava siten, että kyseisissä säännöksissä säädetyn selkeyttä ja ymmärrettävyyttä koskevan vaatimuksen täyttää luottosopimus, jossa käytetään ulkomaanvaluuttaa ja joka sisältä ehdon, jolla valuuttakurssiriski sälytetään kuluttajalle selvittämättä tälle nimenomaisesti, ettei valuuttakurssin vaihteluilla ole ylärajaa, ja jossa ulkomaanvaluutassa otettavan lainan määrä ja takaisinmaksuerien suuruus ilmaistaan ainoastaan viitteellisesti, jos – yhtäältä kuluttajalle on annettu tieto siitä mahdollisuudesta, että ulkomaanvaluutan, jona laina otetaan, arvo voi kasvaa tai vähentyä, ja jos hänellä on mahdollisuus arvioida valuuttakurssiriskin mahdollisesti huomattavia taloudellisia seurauksia hänen taloudellisten velvoitteidensa kannalta ja – toisaalta lainanottajan käyttöön annettava kokonaismäärä ja takaisinmaksuerien suuruus voidaan selkeästi määrittää. Jos ne riippuvat varojen vapauttamisajankohtana ja takaisinmaksuerien erääntymisajankohtana voimassa olevasta valuuttakurssista, selkeyden ja ymmärrettävyyden vaatimus edellyttää, että kyseisten määrien laskentatapa ja sovellettava valuuttakurssi ilmaistaan selkeästi.
2.

EU-tavaramerkki–EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen–Suhteelliset hylkäysperusteet–Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten–Kyseessä olevien tavaramerkkien samankaltaisuus–Arviointiperusteet–Moniosainen tavaramerkki (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 5 ja 6 kohta)
2.

Muutoksenhaku–Valitusperusteet–Tosiseikkojen ja selvitysaineiston virheellinen arviointi–Tutkimatta jättäminen–Unionin tuomioistuimen harjoittama tosiseikkojen ja selvitysaineiston arvioinnin valvonta–Tutkimatta jättäminen selvitysaineiston vääristämistä lukuun ottamatta–Selvitysaineiston vääristämistä koskeva valitusperuste–Seikat, jotka on otettu huomioon vääristyneellä tavalla, on ilmoitettava täsmällisesti, ja tähän vääristämiseen johtaneet analyysivirheet on osoitettava–Selvitysaineiston vääristämisen on käytävä selvästi ilmi asiakirja-aineistosta (SEUT 256 artiklan 1 kohta; Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäinen kohta; unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 168 artiklan 1 kohdan d alakohta) (ks. 6 kohta)
Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 8.2.2018 – HB ym. vastaan komissio

(asia C‑336/17 P) ( 1 )

(Muutoksenhaku – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla – Toimielimiä koskeva oikeus – Eurooppalainen kansalaisaloite Ethics for Animals and Kids – Irrallaan tavattujen eläinten suojelu – Aikuisiin ja lapsiin kohdistuvat psykologiset vaikutukset – Aloitetta ei rekisteröidä, koska se ylittää selvästi Euroopan komission toimivallan kyseisellä alalla – Asetus (EU) N:o 211/2011 – 4 artiklan 2 kohdan b alakohta – 4 artiklan 3 kohta)

Tuomioistuinmenettely–Asian selvittämistoimet–Asianosaisten henkilökohtainen saapuminen asian käsittelyyn–Asiantuntijalausunto–Unionin yleisen tuomioistuimen harkintavalta

(Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 88 artikla ja 91 artiklan a ja e kohta)

(ks. 26 ja 27 kohta)

Ratkaisu

1) Valitus hylätään.

2) HB, Robert Coates Smith, Hans Joachim Richter, Carmen Arsene, Magdalena Anna Kuropatwinska, Christos Yiapanis, Nathalie Louise Klinge ja Euroopan komissio vastaavat kukin omista oikeudenkäyntikuluistaan.

( 1 ) EUVL C 283, 28.8.2017.
Asia C-67/17

Todor Iliev

vastaan

Blagovesta Ilieva

(Rayonen sad Varnan esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

Ennakkoratkaisupyyntö – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla – Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa – Asetus (EU) N:o 1215/2012 – 1 artiklan 2 kohdan a alakohta – Soveltamisala – Soveltamisalan ulkopuolelle jäävät asiat – Aviovarallisuussuhteet – Avioliiton purkaminen – Avioliiton aikana hankitun omaisuuden ositus

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 14.6.2017

Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa – Tuomioistuimen toimivalta ja tuomioiden täytäntöönpano siviili- ja kauppaoikeuden alalla – Asetus N:o 1215/2012 – Soveltamisala – Soveltamisalan ulkopuolelle jäävät asiat – Aviovarallisuussuhteet – Käsite – Kanne avioliiton aikana hankitun omaisuuden ositukseksi avioliiton purkamisen jälkeen – Kuuluminen kyseisen käsitteen soveltamisalaan – Kyseistä asetusta ei voida soveltaa

(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1215/2012 1 artiklan 2 kohdan a alakohta)

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 12.12.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1215/2012 1 artiklan 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen oikeusriita, joka koskee aviopuolisoiden, jotka ovat jäsenvaltion kansalaisia mutta joiden kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa, avioliiton aikana hankkiman irtaimen omaisuuden ositusta avioeron julistamisen jälkeen, ei kuulu mainitun asetuksen soveltamisalaan vaan aviovarallisuussuhteiden alaan, joten kyseistä asetusta ei sen 1 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaan sovelleta kyseiseen oikeusriitaan.

(ks. 32 kohta ja määräysosa)
UNIONIN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (kahdeksas jaosto)

20 päivänä maaliskuuta 2018 ( *1 )

Tuomion korjaaminen

Asiassa C‑630/16 REC,

jossa on kyse SEUT 267 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Helsingin hallinto-oikeus on esittänyt 1.12.2016 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut unionin tuomioistuimeen 7.12.2016, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa, jonka on pannut vireille

Anstar Oy

Turvallisuus- ja kemikaaliviraston (Tukes) osallistuessa asian käsittelyyn,

UNIONIN TUOMIOISTUIN (kahdeksas jaosto),

toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Malenovský sekä tuomarit D. Šváby (esittelevä tuomari) ja M. Vilaras,

julkisasiamies: M. Campos Sánchez-Bordona,

kirjaaja: A. Calot Escobar,

kuultuaan julkisasiamiestä,

on antanut seuraavan

määräyksen

1 Unionin tuomioistuin (kahdeksas jaosto) antoi 14.12.2017 tuomion Anstar (C‑630/16, EU:C:2017:971).

2 Mainitussa tuomiossa on selvä virhe, joka on korjattava viran puolesta unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 103 artiklan 1 kohdan nojalla.

Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (kahdeksas jaosto) on määrännyt seuraavaa:

1) 14.12.2017 annettua tuomiota Anstar (C‑630/16, EU:C:2017:971) täydennetään lisäämällä sen 49 kohdan perään seuraavaa: ”Oikeudenkäyntikulut 50 Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.”

2) Tämän määräyksen taltio liitetään korjatun tuomion taltioon. Määräyksestä tehdään merkintä korjatun tuomion taltion marginaaliin.

A. Calot Escobar kirjaaja J. Malenovský jaoston puheenjohtaja

( *1 ) Oikeudenkäyntikieli: suomi.
13

Stephen, Peter ja Anne Fisher olivat riidanalaisten verotuspäätösten, jotka koskevat vuosien 2000 ja 2008 välistä ajanjaksoa, mukaisesti velvollisia maksamaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa tuloveroa SJG:n liiketoiminnan voitosta. Nämä verotuspäätökset on laadittu tuloverosta ja yhteisöverosta vuonna 1988 annetun lain (Income and Corporation Taxes Act 1988) 739 §:n nojalla; tämän säännöksen tarkoituksena on torjua veronkiertoa, joka tapahtuu luonnollisten henkilöiden siirtäessä varallisuutta sellaisin seurauksin, että tulo siirtyy maksettavaksi Yhdistyneen kuningaskunnan ulkopuolella asuvalle henkilölle. Kun näitä määräyksiä on sovellettava, varallisuuden siirtäjä on vastuussa ulkomailla asuvan henkilön saamasta tulosta perittävästä verosta siitä riippumatta, onko hän saanut kyseisen tulon, kunhan hänellä on ollut mahdollisuus sen saamiseen ja hän asui Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 31.3.2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2004/27/EY, 1 artiklan 2 alakohdassa tarkoitetut ”lääkkeet”, jotka koostuvat huumausaineiden lähtöaineista 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 273/2004, sellaisena kuin se on muutettuna 20.11.2013 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1258/2013, 2 artiklan a alakohdassa tarkoitetuista ”luokitelluista aineista”, kuten efedriinistä ja pseudoefedriinistä, jäävät edelleen viimeksi mainitun asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle asetuksen N:o 1258/2013 ja unionin ja kolmansien maiden välisen huumausaineiden lähtöaineiden kaupan valvontaa koskevista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 111/2005 muuttamisesta 20.11.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1259/2013 voimaantulon jälkeen.