Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Ajallinen soveltamisala - Uuden polkumyyntiä koskevan perusasetuksen soveltaminen jo aloitettuihin menettelyihin - Erityisten perustelujen tarve - Ei tarpeen, koska sellaisia uusia sääntöjä ei ole otettu käyttöön, joiden vuoksi aiempaa menettelyä olisi muutettava

(ETY:n perustamissopimuksen 190 artikla; neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2423/88 2 artiklan 3 kohdan b ii alakohta ja 19 artiklan toinen kohta)

2. Kansainväliset sopimukset - GATT - Mahdollisuus vedota GATTin polkumyynnin ehkäisemistä koskevaan koodiin polkumyyntiä koskevan perusasetuksen pätevyyden kiistämiseksi lainvastaisuusväitteeseen vetoamalla - Mahdollisuus, johon ei liity mahdollista välitöntä oikeusvaikutusta

(ETY:n perustamissopimuksen 184 artikla; neuvoston asetus (ETY) N:o 2423/88; tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen 6 artiklan täytäntöönpanoa koskeva sopimus, "vuoden 1979 polkumyynnin ehkäisemistä koskeva koodi")

3. Yhteinen kauppapolitiikka - Polkumyynniltä suojautuminen - Polkumyyntimarginaali - Normaaliarvon määrittäminen - Laskennallisen arvon määrittelytapa - Polkumyyntiä koskevan perusasetuksen säännösten yhteensoveltuvuus GATTin polkumyynnin ehkäisemistä koskevan koodin kanssa

(Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2423/88 2 artiklan 3 kohdan b ii alakohta; tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen 6 artiklan täytäntöönpanoa koskevan sopimuksen, "vuoden 1979 polkumyynnin ehkäisemistä koskevan koodin" 2 artiklan 4 kohta)

4. Kumoamiskanne - Perusteet - Olennaisten menettelymääräysten rikkominen - Työjärjestystään rikkova toimielin - Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön käyttämä peruste - Ei voida hyväksyä

(ETY:n perustamissopimuksen 173 artiklan 1 ja 2 kohta)

5. Yhteinen kauppapolitiikka - Polkumyynniltä suojautuminen - Polkumyyntimarginaali - Normaaliarvon määrittäminen - Laskennallisen arvon käyttö - Erilaisten laskentamenetelmien ensisijaisuusjärjestys

(Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2423/88 2 artiklan 3 kohdan b ii alakohta)

6. Yhteinen kauppapolitiikka - Polkumyynniltä suojautuminen - Polkumyyntimarginaali - Normaaliarvon määrittäminen - Laskennallisen arvon käyttö - Maastaviejä, joka ei pidä tuotteitaan kaupan kotimarkkinoilla - Laskentamenetelmä - Viittaaminen toisten kotimarkkinoilla myyntiä harjoittavien tuottajien tai viejien kuluihin ja voittoihin - Lainmukaisuus

(Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2423/88 2 artiklan 3 kohdan b ii alakohta)

7. Yhteinen kauppapolitiikka - Polkumyynniltä suojautuminen - Polkumyyntimarginaali - Normaaliarvon ja vientihinnan vertailu - Vertaileminen vapaasti tehtaalla -vaiheessa - Ainoastaan vientiä varten tuotteitaan myyvä tuottaja - Vertaileminen riippumattomalle ostajalle suoritettavan ensimmäisen myynnin vaiheessa

(Tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen 6 artiklan täytäntöönpanoa koskevan sopimuksen, "vuoden 1979 polkumyynnin ehkäisemistä koskevan koodin" 2 artiklan 6 kohta)

8. Yhteinen kauppapolitiikka - Polkumyynniltä suojautuminen - Vahinko - Kysymyksessä oleva yhteisön tuotanto - Tiettyjen tuottajien poissulkeminen - Polkumyynnin kohteena olevaa tuotetta maahan tuovat tuottajat - Toimielinten harkintavallan käyttämistä koskevat edellytykset - Maahantuontia suojautumistoimenpiteenä harjoittavien tuottajien huomioon ottaminen

(Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2423/88 4 artiklan 5 kohta)

9. Yhteinen kauppapolitiikka - Polkumyynniltä suojautuminen - Vahinko - Huomioon otettava ajanjakso - Toimielinten harkintavallan käyttämistä koskevat edellytykset

(Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2423/88 4 artiklan 2 kohdan c alakohta)

10. Yhteinen kauppapolitiikka - Polkumyynniltä suojautuminen - Polkumyyntitulli - Arvotulli - Vapaasti yhteisön rajalla -nettohinnan perusteella määrätty tulli - Maahan tuodun tuotteen alihinnoittelun tasoittamiseksi välttämättömän hinnannousun osoittavan vahinkokynnyksen mukaan vahvistettu tullin määrä - Vahinkokynnys määritelty yhteisön ensimmäisen ostajan maksaman hinnan, ei vapaasti yhteisön rajalla -hinnan mukaan - Vahinkokynnyksen prosentuaalisen osuuden määrittämisen tarve suhteessa cif-vaiheen vientihintaan

(Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2423/88 13 artiklan 2 ja 3 kohta)

11. Yhteisön oikeus - Periaatteet - Puolustautumisoikeudet - Oikeuksien noudattaminen hallinnollisessa menettelyssä - Polkumyynnin vastainen menettely - Toimielinten velvollisuus vastata asianomaisten yritysten tiedonsaantipyyntöihin - Rajoitukset - Myöhässä esitetty tai luottamuksellisia tietoja koskeva pyyntö

(Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2423/88 7 artiklan 4 kohdan c i alakohta ja cc alakohta sekä 8 artiklan 3 kohta)

12. Yhteinen kauppapolitiikka - Polkumyynniltä suojautuminen - Polkumyyntimarginaali - Normaaliarvon määrittäminen - Laskennallisen arvon käyttö - Toimielinten harkintavalta laskentamenetelmän suhteen - Oikeusvarmuuden periaatteen loukkaaminen - Ei ole loukattu - Laskentamenetelmän vaihtaminen - Saavutettujen oikeuksien kunnioittamisen ja luottamuksensuojan periaatteiden loukkaaminen - Ei ole loukattu

(Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2423/88 2 artiklan 3 kohdan b ii alakohta)

Tiivistelmä

1. Uuden polkumyyntiä koskevan perusasetuksen (ETY) N:o 2423/88 2 artiklan 3 kohdan b ii alakohdan - jossa esitetään uudet menetelmät yleisten kustannusten, hallinnollisten ja myyntikustannusten kohtuullisen määrän sekä kohtuullisen voittomarginaalin laskemiseksi tietyissä erityistapauksissa määriteltäessä laskennallista arvoa - sanamuoto ainoastaan täsmentää edellisen perusasetuksen samassa artiklassa esitettyjen sääntöjen vaikutusta; täsmennyksen tarkoituksena on yhteisön toimielinten aiemman käytännön kodifioiminen.

Siten, siltä osin kuin kyseisen säännöksen uutta sanamuotoa ei voida pitää olennaisena muutoksena aiemmin voimassa olleeseen säännökseen, sen soveltaminen "jo aloitettuihin menettelyihin" asetuksen (ETY) N:o 2423/88 19 artiklan toisen kohdan mukaisesti ei edellyttänyt mitään erityisiä perusteluja.

2. Mahdollisuus asettaa polkumyyntiä koskevan perusasetuksen pätevyys kyseenalaiseksi vetoamalla perustamissopimuksen 184 artiklassa tarkoitettuun lainvastaisuusväitteeseen sen perusteella, että kyseinen asetus on ristiriidassa jonkin kansainvälisen sopimuksen kanssa - tässä yksittäistapauksessa vuonna 1979 GATT-sopimuksen yhteydessä laaditun polkumyynnin ehkäisemistä koskevan koodin kanssa, jonka tarkoitus on taata GATT-sopimuksen 6 artiklan täytäntöönpano - ei edellytä, että kyseisellä sopimuksella on oltava välitön oikeusvaikutus. Tällainen mahdollisuus on olemassa ainoastaan, koska kyseinen sopimus on yhteisöä sitova, ja koska on kiistatonta, että antaessaan kritiikin kohteena olevan asetuksen yhteisön tarkoituksena on ollut kansainvälisten velvollisuuksiensa täyttäminen.

3. Polkumyyntiä koskevan perusasetuksen (ETY) N:o 2423/88 2 artiklan 3 kohdan b ii alakohta on GATTin polkumyynnin ehkäisemistä koskevan koodin 2 artiklan 4 kohdan mukainen siltä osin kuin siinä, ilman että loukataan kyseisen säännöksen perusajatusta, rajoitutaan esittämään erilaisten mahdollisten käytännön tilanteiden kannalta sellaisen tuotteen laskennallisen normaaliarvon järkiperäiset laskentamenetelmät, jota väitetään vietävän yhteisöön polkumyyntihinnoin.

4. Yhteisön toimielimen työjärjestyksen tarkoituksena on kyseisen toimielimen yksikköjen sisäisen toiminnan organisointi hyvän hallintotavan mukaisesti. Siinä esitettyjen, erityisesti menettelyjen järjestämistä ja päätöksentekoa koskevien sääntöjen olennaisena tarkoituksena on näin ollen taata menettelyn moitteeton kulku toimielimen kaikkien jäsenten oikeuksia kunnioittaen.

Tästä seuraa, etteivät luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt voi vedota näiden sääntöjen väitettyyn rikkomiseen kumoamiskanteen tueksi, koska niitä ei ole tarkoitettu yksityisten oikeussubjektien suojelemiseen.

5. Polkumyyntiä koskevan perusasetuksen (ETY) N:o 2423/88 2 artiklan 3 kohdan b ii alakohdan sanamuodosta käy ilmi, että siinä esitettyjä laskennallisen normaaliarvon kolmea laskentamenetelmää on tarkasteltava niiden esitysjärjestyksessä. Ainoastaan silloin kun mitään niistä ei voida soveltaa, on sovellettava 2 artiklan 3 kohdan b ii alakohdan loppuosan yleisluonteista säännöstä, jonka mukaan kustannusten ja voiton laskennassa käytetään "muuta järkiperäistä perustetta".

6. Ainoastaan vientiä varten tuotteitaan myyvän yrityksen, joka ei

pidä tuotteitaan kaupan alkuperä- tai vientimaan kotimarkkinoilla, tuotteiden laskennallisen normaaliarvon määrittäminen siten, että sovelletaan polkumyyntiä koskevan perusasetuksen (ETY) N:o 2423/88 2 artiklan 3 kohdan b ii alakohdassa tarkoitettua toista laskentaperustetta viittaamalla sellaisten muiden yritysten kuluihin ja voittoihin, jotka myyvät tuotteitaan mainituilla kotimarkkinoilla, on sekä polkumyynnin ehkäisyä koskevassa koodissa että polkumyyntiä koskevassa perusasetuksessa (ETY) N:o 2423/88 annetun mallin mukaista.

Polkumyyntiä koskevassa perusasetuksessa annetun mallin mukaan normaaliarvon määrittämisellä pyritään määrittämään tuotteen myyntihinta, jos se olisi myynnissä alkuperä- tai vientimaassa. Tästä seuraa, että tuotteen normaaliarvo on kaikissa tapauksissa määriteltävä samalla tavoin kuin jos tuote olisi tarkoitettu pidettäväksi kaupan kotimarkkinoilla, riippumatta siitä, onko tuottajalla tuotteitaan varten jälleenmyyntijärjestelmä tai mahdollisuus sellaisen käyttöön kotimarkkinoilla.

Jos tuottaja, jota varten normaaliarvo on määritelty, myy tuotteitaan kotimarkkinoilla, sen on välttämättä mukauduttava samoihin edellytyksiin kuin muiden kyseisillä markkinoilla toimivien yritysten, ja olisi yritysten välistä syrjintää, jos normaaliarvo kotimarkkinoilla toimivaa tuottajaa varten laskettaisiin kaikkien kyseisen tuotteen hintaan sisältyvien kustannusten ja voittojen perusteella, kun taas sellaista tuottajaa varten, joka myy tuotteitaan ainoastaan vientiä varten, normaaliarvo määriteltäisiin ottamatta huomioon kyseisiä kirjanpitotietoja.

7. Kun on kyse polkumyynnin vastaisen menettelyn kohteena olevaa tuotetta ainoastaan vientiä varten myyvästä tuottajasta, oikea normaaliarvon ja vapaasti tehtaalla -vaiheen vientihinnan välinen vertailu GATTin polkumyynnin ehkäisemistä koskevan koodin 2 artiklan 6 kohdassa esitettyjen sääntöjen perusteella edellyttää, että näitä kahta arvoa verrataan ensimmäisen riippumattomalle ostajalle suoritetun myynnin vaiheessa.

8. Polkumyynnin vastaisen menettelyn yhteydessä komission ja neuvoston tehtävänä on harkintavaltaansa käyttäen tutkia, onko niiden jätettävä yhteisön tuotannon ulkopuolelle tuottajat, jotka ovat itse polkumyynnin kohteena olevien tuotteiden maahantuojia. Tätä harkintavaltaa, jonka käyttöön liittyvän rajoituksen mukaisesti siihen ei saa liittyä ilmeistä virhettä, on käytettävä tapauskohtaisesti kaikki merkitykselliset seikat huomioon ottaen.

Jos yhteisön yritysten suorittama maahantuonti on tapahtunut suojautumistarkoituksessa sellaisten kyseisten yritysten tuotevalikoimissa esiintyvien puutteiden korjaamiseksi, jotka ovat seurausta siitä, että yritykset ovat joutuneet luopumaan omasta tuotannostaan tietyillä aloilla polkumyyntimenettelyjen vuoksi, ei ole mitään perustetta sille, että kyseiset yritykset olisi jätettävä yhteisön tuottajien piirin ulkopuolelle määriteltäessä mahdollisen vahingon olemassaoloa. Itse asiassa sellaisessa tapauksessa yhteisön tuottajilla, jotka ovat tuoneet maahan tuotteita, ei ole ollut tarkoituksena aiheuttaa vahinkoa itselleen aiheuttamalla kyseisellä tuonnilla voimavarojensa käytön vähenemistä, hinnanlaskua tai sitä, että ne joutuvat luopumaan sellaisista hankkeistaan, jotka on tarkoitettu niiden oman tuotannon lisäämiseen tai uusien tuotteiden valmistukseen.

9. Yhteisön toimielimillä on laaja harkintavalta monimutkaisten taloudellisten tilanteiden arvioinnissa. Näin on erityisesti siltä osin kuin on kyse vahingon toteamiseksi polkumyynnin vastaisen menettelyn yhteydessä huomioon otettavan ajanjakson määrittämisestä.

Siihen, että tarkasteltava ajanjakso on pidempi kuin polkumyyntitutkimuksen kesto, ei liity arviointivirhettä. Itse asiassa asetuksen (ETY) N:o 2423/88 4 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti vahingon tutkimiseen on sisällyttävä "todellisten tai oletettavien merkityksellisten taloudellisten tekijöiden kehitysnäkymien" tarkastelu, ja näin ollen tutkimus on suoritettava riittävän pitkän ajanjakson kuluessa.

10. Koska lopulliset polkumyyntitullit kannetaan vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohinnoista, toisin sanoen maahantuotujen tuotteiden tullausarvosta (caf), ja määrätään suhteessa vahinkokynnykseen, joka ilmaisee sen nousun, joka polkumyynnin kohteena olevien tuotteiden hintojen on saavutettava yhteisössä, jotta niiden alihinnoittelu suhteessa yhteisön tuotteiden hintoihin tulisi korvatuksi, tätä vahinkokynnystä ei voida sellaisenaan käyttää osoittamaan tullin määrää, jos sitä ei ole laskettu suhteessa vapaasti yhteisön rajalla -hintaan (caf-hinta), vaan suhteessa yhteisön ensimmäisen riippumattoman ostajan maksamaan hintaan, siltä osin kuin viimeksi mainittu on välttämättä korkeampi kuin caf-hinta, koska siihen sisältyvät myös tullit ja vastaavat maksut. Asetettavan polkumyyntitullin määrän selvit-

tämiseksi sellaisessa tilanteessa on määritettävä vahinkokynnyksen prosentuaalinen osuus kunkin viejän hinnasta cif-vaiheessa.

11. Yritys ei voi polkumyynnin vastaisessa menettelyssä syyttää yhteisön toimielimiä puolustautumisoikeuksien loukkaamisesta sen vuoksi, etteivät ne ole toimittaneet yritykselle kaikkia sen pyytämiä tietoja, jos sen esittämä pyyntö ei ole saapunut kuukauden määräajan kuluessa asetuksen (ETY) N:o 2423/88 7 artiklan 4 kohdan c i ja cc alakohdassa tarkoitetun väliaikaisen tullin käyttöön ottamisesta, ja jos pyyntö koskee sen kilpailijoiden kustannuksiin ja voittoihin liittyviä yksityiskohtia, jotka ovat sellaisia edellä mainitun asetuksen 8 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja luottamuksellisia tietoja, joita sille ei voida ilmaista.

12. Polkumyyntiä koskevassa perusasetuksessa annetaan yhteisön viranomaisille tietty harkintavalta erityisesti laskennalliseen normaaliarvoon sisällytettävän yleisten, hallinnollisten ja myyntikustannusten määrän arvioimiseksi; sillä, että toimielin käyttää tätä harkintavaltaa ilmoittamatta yksityiskohtaisesti ja etukäteen niitä perusteita, joita se aikoo soveltaa kussakin yksittäisessä tilanteessa, ei loukata oikeusvarmuuden periaatetta.

Myöskään saavutettujen oikeuksien periaatetta ja luottamuksensuojan periaatetta ei loukata sillä, että yhteisön toimielimet mainittua arvoa laskiessaan käyttävät muuta kuin aiemmin saman yrityksen kohdalla toisen menettelyn yhteydessä käytettyä menetelmää.