3

Valituksenalaisessa tuomiossa esitetään seuraavat toteamukset: ”1 Kantaja Gul Ahmed Textile Mills – – on Pakistanin oikeuden mukaisesti perustettu yhtiö, jonka kotipaikka on Karachi (Pakistan). Se harjoittaa muun muassa vuodeliinavaatteiden myyntiä ja vientiä. Kantaja valmistaa kyseistä tuotetta Pakistanissa ja vie sitä Euroopan unioniin. Se ei myy vuodeliinavaatteita Pakistanin sisäisillä markkinoilla vaan niillä se myy erilaisia perustuotteita. 2 Euroopan yhteisöjen puuvilla- ja liitännäistekstiiliteollisuuden komitean – – 30.7.1996 tekemän kantelun ja polkumyyntimenettelyn aloittamisen 13.9.1996 seurauksena muun muassa Pakistanin tuottajille määrättiin lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Egyptistä, Intiasta ja Pakistanista peräisin olevien puuvillan tyyppisten vuodeliinavaatteiden tuonnissa 28.11.1997 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2398/97 (EYVL L 332, s. 1) lopulliset polkumyyntitullit (jäljempänä aiemmat polkumyyntitullit). Mainitun asetuksen 1 artiklan ensimmäisen kohdan mukaan asetettava lopullinen polkumyyntitulli koski sellaisten puhtaista puuvillakuiduista tai tekokuitujen tai pellavan kanssa siten, että pellava ei ole pääasiallinen kuitu, sekoitettujen, puuvillakuiduista valmistettujen, valkaistujen, värjättyjen tai painettujen vuodeliinavaatteiden tuontia, jotka luokiteltiin seuraaviin yhdistetyn nimikkeistön koodeihin: ex 6302 21 00 (TARIC-koodit 6302 21 00 * 81 ja 6302 21 00 * 89), ex 6302 22 90 (TARIC-koodi 6302 22 90 * 19), ex 6302 31 10 (TARIC-koodi 6302 31 10 * 90), ex 6302 31 90 (TARIC-koodi 6302 31 90 * 90) ja ex 6302 32 90 (TARIC-koodi 6302 32 90 * 19). 3 Euroopan yhteisön ja Pakistanin islamilaisen tasavallan siirtymäjärjestelyistä tekstiili- ja vaatetustuotteiden markkinoille pääsyn alalla Brysselissä 15.10.2001 parafoidun yhteisymmärryspöytäkirjan (EYVL L 345, s. 81) mukaisesti ja yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta 1 päivästä tammikuuta 2002 alkaen 31 päivään joulukuuta 200410.12.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2501/2001 (EYVL L 346, s. 1) antamisen seurauksena Pakistanin islamilaiseen tasavaltaan alettiin soveltaa mainittua järjestelmää siltä osin kuin sitä sovellettiin huumausaineiden tuotantoa ja kauppaa vastaan toimiviin maihin. Tämän seurauksena pakistanilaisia tekstiilituotteita ja vaatteita alettiin 1.1.2002 lähtien tuoda tullitta Euroopan yhteisöön, kun niihin oli aikaisemmin sovellettu 12 prosentin tullia. Asetuksen N:o 2501/2001 10 artiklan, luettuna yhdessä sen liitteen IV kanssa, mukaan tulleista huumausaineiden tuotannon ja kaupan vastaisen toiminnan erityisjärjestelyihin sisältymisen vuoksi vapautettuihin tuotteisiin kuuluivat muun muassa seuraavat, yhdistetyn nimikkeistön 63 ryhmään kuuluvat tuotteet: ’muut sovitetut tekstiilitavarat; sarjat; käytetyt vaatteet ja muut käytetyt tekstiilitavarat’. 4 Aiemmat polkumyyntitullit poistettiin 30.1.2002 alkaen Pakistanin tuottajien osalta asetuksen N:o 2398/97 muuttamisesta 28.1.2002 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 160/2002 (EYVL L 26, s. 1). 5 [Euroopan yhteisöjen puuvilla- ja liitännäistekstiiliteollisuuden komitean], joka toimi valtaosaa puuvillan tyyppisten vuodeliinavaatteiden yhteisön tuotannosta edustavien tuottajien nimissä, 4.11.2002 tekemän uuden kantelun seurauksena Euroopan yhteisöjen komissio aloitti polkumyyntimenettelyn, joka koski sellaisten Pakistanista peräisin olevien puhtaista puuvillakuiduista tai tekokuitujen tai pellavan kanssa siten, että pellava ei ole pääasiallinen kuitu, sekoitetuista puuvillakuiduista valmistettujen valkaistujen, värjättyjen tai painettujen vuodeliinavaatteiden tuontia, joista se mainitsi 'ainoastaan ohjeellisesti', että ne kuuluivat yhdistetyn nimikkeistön koodeihin ex 6302 21 00, ex 6302 22 90, ex 6302 31 10, ex 6302 31 90 ja ex 6302 32 90. Kyseisen menettelyn aloittamista koskeva ilmoitus julkaistiin 18.12.2002 päivätyssä Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä (EYVL C 316, s. 6). 6 Polkumyyntiä ja siitä aiheutunutta vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1.10.2001 ja 30.9.2002 välisen ajanjakson (jäljempänä tutkimusajanjakso). Vahingon arvioinnin kannalta tärkeiden tapahtumien tarkastelu kattoi ajanjakson vuodesta 1999 tutkimusajanjakson loppuun – –. 7 Koska polkumyyntimenettely koski suurta määrää vientiä harjoittavia tuottajia, komissio valikoi asetuksen N:o 384/96 17 artiklan mukaisesti kuuden yhtiön, joihin kantaja kuului, otannan, joka edusti yli 32:ta prosenttia Pakistanin puuvillan tyyppisten vuodeliinavaatteiden viennistä yhteisöön tutkimusajanjaksolla. Kyseisiä yhtiöitä kehotettiin vastaamaan polkumyyntiä koskevaan kyselylomakkeeseen. 8 Koska kantelua tuki suuri määrä yhteisön tuottajia, komissio valikoi asetuksen N:o 384/96 17 artiklan nojalla myös otannan, joka koostui kolmeen jäsenvaltioon sijoittautuneista viidestä yhtiöstä ja jonka katsottiin tuotanto- ja myyntimääriltään parhaiten edustavan markkinoiden kokoa. Tämän jälkeen komissio osoitti kyseisille yhtiöille kyselylomakkeet. 9 Kaikki otantaan kuuluneet pakistanilaiset vientiä harjoittavat tuottajat toimittivat vastaukset kyselylomakkeisiin, samoin kuin viisi kantelun taustalla ollutta otantaan kuulunutta yhteisön tuottajaa. Vastaukset kyselylomakkeeseen toimitti myös kaksi yhteisön itsenäistä tuojaa sekä kolme pakistanilaista vientiä harjoittavaa tuottajaa, jotka eivät kuuluneet otantaan ja jotka olivat pyytäneet yksilöllistä kohtelua. 10 Pakistanilaisia vientiä harjoittavia vuodeliinavaatteiden tuottajia edustavat järjestöt jättivät komissiolle 10.2.2003 asiakirjan, jonka otsikko oli 'Huomautukset vahingosta'. Ne kiistivät siinä muun muassa polkumyyntimenettelyn aloittamisen lainmukaisuuden, yhteisön tuotannonalan kärsimän vahingon aineellisuuden sekä Pakistanin vientien ja mainitun tuotannonalan väitetysti kärsimän vahingon välisen syy-yhteyden olemassaolon. Komissio järjesti 2.6.2003 kuulemisen, jossa oli läsnä muun muassa pakistanilaisia vientiä harjoittavia tuottajia, mukaan lukien kantaja. Tämän jälkeen pakistanilaisia vientiä harjoittavia vuodeliinavaatteiden tuottajia edustavat järjestöt toimittivat komissiolle asiakirjan, jonka otsikko oli 'Kuulemisen jälkeiset huomautukset vahingosta' ja jossa ne käsittelivät kyseisessä kuulemisessa läpikäytyjä seikkoja. 11 Komissio suoritti [asetuksen N:o 384/96] 16 artiklan mukaisesti tarkastuksia paikan päällä, muun muassa kahden pakistanilaisen vientiä harjoittavan tuottajan toimitiloissa, tarkastaakseen sille vastauksina kyselylomakkeisiin toimitettujen tietojen oikeellisuuden. – – Tutkimus sisälsi ainoastaan yhden täysimääräisen tarkastuksen pakistanilaisen vientiä harjoittavan tuottajan eli kantajan toimitiloissa sekä yhden osittaisen tarkastuksen toisen pakistanilaisen vientiä harjoittavan tuottajan toimitiloissa. Kyseisten kahden yhtiön viennin osuus otantaan kuuluvien vientiä harjoittavien tuottajien yhteisöön suuntautuvan viennin koko cif-arvosta (kustannukset, vakuutukset ja rahti) oli yli 50 prosenttia. Koska komissio katsoi, etteivät välttämättömät edellytykset paikan päällä suoritettaville tarkastuksille Pakistanissa täyttyneet, se jätti lisäksi hyväksymättä otantaan kuulumattomien kolmen pakistanilaisen vientiä harjoittavan tuottajan pyynnöt yksilöllisestä kohtelusta. 12 Komissio osoitti 10.12.2003 kantajalle yleisen lopullisen ilmoituksen, jossa yksilöitiin ne tosiseikat ja perusteet, joiden vuoksi se ehdotti lopullisten polkumyyntitoimenpiteiden käyttöön ottamista, sekä kantajaa koskevan erityisen lopullisen ilmoituksen (jäljempänä lopulliset ilmoitukset). Kantaja riitautti 5.1.2004 päivätyllä kirjeellä virallisesti komission päätelmät, sellaisina kuin ne oli esitetty lopullisissa ilmoituksissa. Kantaja toimitti komissiolle muita tietoja 16.2.2004 päivätyillä kirjeillä. 13 Komissio vastasi 5.1.2004 päivättyyn kirjeeseen 17.2.2004. Huolimatta siitä, että se teki tiettyjä oikaisuja laskelmiinsa, se vahvisti lopullisissa ilmoituksissa tekemänsä päätelmät. Kantaja toisti 27.2.2004 päivätyssä kirjeessä väitteensä virheistä, jotka komissio oli sen mukaan tehnyt arvioinnissaan. – – 15 Neuvosto hyväksyi 2.3.2004 asetuksen – – N:o 397/2004. – – 16 Neuvosto asetti asetuksella N:o 397/2004 13,1 prosentin polkumyyntitullin sellaisten Pakistanista peräisin olevien puhtaista puuvillakuiduista tai tekokuitujen tai pellavan kanssa siten, että pellava ei ole pääasiallinen kuitu, sekoitettujen, puuvillakuiduista valmistettujen, valkaistujen, värjättyjen tai painettujen vuodeliinavaatteiden tuonnissa, jotka luokiteltiin yhdistetyn nimikkeistön koodeihin ex 6302 21 00 (Taric-koodit 6302 21 00 81 ja 6302 21 00 89), ex 6302 22 90 (Taric-koodi 6302 22 90 19), ex 6302 31 10 (Taric-koodi 6302 31 10 90), ex 6302 31 90 (Taric-koodi 6302 31 90 90 ja ex 6302 32 90 (Taric-koodi 6302 32 90 19). 17 Asetusta N:o 397/2004 on tämän jälkeen muutettu siltä osin kuin se koskee kantajaa 5.5.2006 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 695/2006 (EUVL L 121, s. 14). Muutosasetuksella otettiin käyttöön 5,6 prosentin lopullinen polkumyyntitulli, jota sovellettiin kantajan valmistamiin kyseessä oleviin tuotteisiin.”