Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 17.10.2013 – Sky Italia

(asia C‑376/12)

”Sähköiset viestintäverkot ja -palvelut — Direktiivi 2002/20/EY — 12 artikla — Kyseisen alan yrityksille määrätyt hallinnolliset maksut — Kansallinen lainsäädäntö, jossa sähköisen viestinnän operaattorit velvoitetaan maksamaan hallinnollinen maksu, jolla on tarkoitus kattaa kansallisten sääntelyviranomaisten toimintakulut”

Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Televiestintäala — Sähköiset viestintäverkot ja -palvelut — Direktiivi 2002/20 — Sähköisiä viestintäpalveluja tai -verkkoja toimittaviin yrityksiin sovellettavat maksut — Maksu, jolla on tarkoitus kattaa kansallisten sääntelyviranomaisten kaikki kulut, joita valtio ei rahoita — Yritysten saamien tulojen perusteella suoritetun laskennan hyväksyttävyys — Edellytykset — Kansallisen tuomioistuimen suorittama varmistaminen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/20 12 artikla) (ks. 35 kohta ja tuomiolauselma)

Aihe

Ennakkoratkaisupyyntö – Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista (valtuutusdirektiivi) 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/20/EY (EYVL L 108, s. 21) 12 artiklan tulkinta – Yrityksille määrätyt hallinnolliset maksut – Lainsäädäntö, jonka mukaan kansallisten sääntelyviranomaisten kaikki kustannukset, joita valtio ei rahoita, jaetaan kyseisen alan yritysten kesken näiden asianomaisten palvelujen suorittamisesta tai tavaroiden myynnistä saamien tulojen mukaan

Ratkaisu

Sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista (valtuutusdirektiivi) 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/20/EY 12 artiklaa on tulkittava niin, ettei se ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan yrityksiltä, jotka toimittavat sähköisiä viestintäpalveluja tai -verkkoja ja -palveluja, peritään hallinnollinen maksu, jolla on tarkoitus kattaa kansallisen sääntelyviranomaisen kaikki toimintakustannukset, joita valtio ei rahoita, ja jonka määrä määritetään kyseisten yritysten saamien tulojen perusteella, sillä edellytyksellä, että tällä hallinnollisella maksulla on tarkoitus kattaa yksinomaan kyseisen 12 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen toimintojen kulut, etteivät kyseisen maksun perusteella saadut kokonaistulot ylitä näihin toimintoihin liittyviä kuluja ja että kyseinen maksu jaetaan yritysten kesken objektiivisesti, avoimesti ja oikeasuhteisesti, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on varmistettava.

Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 17.10.2013 – Sky Italia

(asia C‑376/12)

”Sähköiset viestintäverkot ja -palvelut — Direktiivi 2002/20/EY — 12 artikla — Kyseisen alan yrityksille määrätyt hallinnolliset maksut — Kansallinen lainsäädäntö, jossa sähköisen viestinnän operaattorit velvoitetaan maksamaan hallinnollinen maksu, jolla on tarkoitus kattaa kansallisten sääntelyviranomaisten toimintakulut”

Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Televiestintäala — Sähköiset viestintäverkot ja -palvelut — Direktiivi 2002/20 — Sähköisiä viestintäpalveluja tai -verkkoja toimittaviin yrityksiin sovellettavat maksut — Maksu, jolla on tarkoitus kattaa kansallisten sääntelyviranomaisten kaikki kulut, joita valtio ei rahoita — Yritysten saamien tulojen perusteella suoritetun laskennan hyväksyttävyys — Edellytykset — Kansallisen tuomioistuimen suorittama varmistaminen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/20 12 artikla) (ks. 35 kohta ja tuomiolauselma)

Aihe

Ennakkoratkaisupyyntö – Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista (valtuutusdirektiivi) 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/20/EY (EYVL L 108, s. 21) 12 artiklan tulkinta – Yrityksille määrätyt hallinnolliset maksut – Lainsäädäntö, jonka mukaan kansallisten sääntelyviranomaisten kaikki kustannukset, joita valtio ei rahoita, jaetaan kyseisen alan yritysten kesken näiden asianomaisten palvelujen suorittamisesta tai tavaroiden myynnistä saamien tulojen mukaan

Ratkaisu

Sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista (valtuutusdirektiivi) 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/20/EY 12 artiklaa on tulkittava niin, ettei se ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan yrityksiltä, jotka toimittavat sähköisiä viestintäpalveluja tai -verkkoja ja -palveluja, peritään hallinnollinen maksu, jolla on tarkoitus kattaa kansallisen sääntelyviranomaisen kaikki toimintakustannukset, joita valtio ei rahoita, ja jonka määrä määritetään kyseisten yritysten saamien tulojen perusteella, sillä edellytyksellä, että tällä hallinnollisella maksulla on tarkoitus kattaa yksinomaan kyseisen 12 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen toimintojen kulut, etteivät kyseisen maksun perusteella saadut kokonaistulot ylitä näihin toimintoihin liittyviä kuluja ja että kyseinen maksu jaetaan yritysten kesken objektiivisesti, avoimesti ja oikeasuhteisesti, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on varmistettava.