FI Euroopan unionin virallinen lehti C 140/28

Kanne 18.4.2007 — Areva ym. v. komissio

(Asia T-117/07)

(2007/C 140/49)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantajat: AREVA SA, AREVA T&D HOLDING SA, AREVA T&D SA (Pariisi, Ranska) ja AREVA T&D AG (Oberentfelden, Sveitsi) (edustajat: asianajajat A. Schild ja J.-M. Cot)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

— komission 24.1.2007 tekemän päätöksen 1 artikla on kumottava niiltä osin kuin siinä yhtäältä todetaan AREVA T&D SA:n ja ALSTOM SA:n olevan solidaarisessa vastuussa 7.12.1992–8.1.2004 noudatetuista kilpailunvastaisista menettelyistä ja toisaalta todetaan AREVA T&D SA:n, AREVA T&D AG:n, AREVA T&D HOLDING SA:n ja AREVA SA:n olevan solidaarisessa vastuussa 9.1.2004–11.5.2004 noudatetuista kilpailunvastaisista menettelyistä

— toissijaisesti, AREVA T&D SA:lle, AREVA T&D AG:lle, AREVA T&D HOLDING SA:lle ja AREVA SA:lle määrätty sakko on poistettava tai sen määrää on alennettava tuntuvasti

— komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantajat vaativat kanteessaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan osittain komission 24.1.2007 tekemän päätöksen K (2006) 6762 lopullinen, joka liittyy EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamista koskevaan menettelyyn (asia COMP/F/38.899 — Kaasueristeiset kytkinlaitokset), joka koskee kaasueristeisiä kytkinlaitoksia koskevien hankkeiden osalta toteutettua kartellia, johon on liittynyt hankkeita koskevien tarjouskilpailujen manipulointia, vähimmäistarjoushintojen vahvistamista, kiintiöiden ja hankkeiden jakamista ja tietojenvaihtoa. Toissijaisesti kantajat vaativat, että niille kanteen kohteena olevassa päätöksessä määrätyn sakon määrää on alennettava.

Kantajat vetoavat vaatimustensa tueksi seitsemään kanneperusteeseen.

Ensimmäinen kanneperuste koskee sitä, että komissio on laiminlyönyt EY 253 artiklassa määrätyn perusteluvelvollisuuden, koska perustelut ovat ristiriitaiset ja riittämättömät siltä osin kuin on kyse sellaisista seikoista, jotka liittyvät sen määrittämiseen, mitkä tahot ovat osallistuneet kilpailunvastaisiin menettelyihin, siihen, että yhtiöiden on katsottu olevan solidaarisessa vastuussa ALSTOM SA:n kanssa, ja sakon perusmäärän korottamiseen sillä perusteella, että AREVA T&D SA:n katsottiin olevan rikkomisen johtaja.

Toisessa kanneperusteessaan kantajat arvostelevat komissiota siitä, että tämä on rikkonut EY 81 artiklaa ja erityisesti rikkomiseen liittyvän vastuun kohdentamista koskevia oikeussääntöjä, koska se on katsonut AREVA T&D SA:n ja AREVA T&D AG:n olevan vastuussa sellaisista kilpailunvastaisista menettelyistä, jotka ajallisesti edelsivät hetkeä, jona ALSTOM SA luopui kyseisistä yhtiöistä, koska se katsoi, etteivät kyseiset yhtiöt olleet itsenäisiä ALSTOM SA:han nähden ennen kuin se luopui niistä.

Kantajien kolmas kanneperuste koskee EY 81 artiklan rikkomista sillä perusteella, että komissio on katsonut AREVA SA:n ja AREVA T&D HOLDING SA:n olevan vastuussa sellaisista kilpailunvastaisista menettelyistä, joihin niiden suorat tai välilliset tytäryhtiöt AREVA T&D SA ja AREVA T&D AG olivat osallistuneet, vaikka kantajien mukaan ei ollut osoitettu, että AREVA SA ja AREVA T&D HOLDING SA hallitsivat tosiasiallisesti kyseisiä tytäryhtiöitä rikkomisen ajankohtana.

Neljäs ja viides kanneperuste koskevat EY 7 ja EY 81 artiklan rikkomista ja erityisesti rikkomiseen liittyvää solidaarista vastuuta koskevien oikeussääntöjen rikkomista. Kantajat katsovat, ettei komissiolla ollut oikeutta katsoa AREVA T&D SA:n ja ALSTOM SA:n olevan solidaarisessa vastuussa, koska ne eivät muodosta yhtä taloudellista kokonaisuutta ja koska tällainen solidaarinen vastuu merkitsee kantajien mukaan komission seuraamusten määräämistä koskevan vallan lainvastaista delegoimista sekä yhdenvertaisen kohtelun, oikeusvarmuuden ja tehokkaan oikeussuojan yleisten periaatteiden loukkaamista.

Kuudennessa kanneperusteessa kantajat arvostelevat kanteen kohteena olevaa päätöstä siitä, että siinä on sovellettu virheellisesti rikkomisen johtajan käsitettä ja rikottu näin ollen EY 81 artiklaa, jätetty noudattamatta sakkojen määrän laskemista koskevia suuntaviivoja (1) sekä loukattu useita yleisiä oikeusperiaatteita.

Viimeisessä kanneperusteessaan kantajat väittävät, että komissio on tehnyt arviointivirheen siltä osin kuin on kyse sen yhteistyön ulottuvuudesta, jota kantajat tekivät komission kanssa tutkimusvaiheen aikana, ja rikkonut siten EY 81 artiklaa ja jättänyt noudattamatta sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa annetussa tiedonannossa (2) lueteltuja yhteistyötä koskevia suuntaviivoja.

(1) EYVL C 9, 14.1.1998, s. 3.

(2) EYVL C 45, 19.2.2002, s. 3.