FI Euroopan unionin virallinen lehti C 51/24

Kanne 21.12.2009 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta

(Asia C-539/09)

2010/C 51/39

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Caeiros ja B. Conte)

Vastaaja: Saksan liittotasavalta

Vaatimukset

— On todettava, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY 248 artiklan 1, 2 ja 3 kohdan, asetuksen N:o 1605/2002 140 artiklan 2 kohdan ja 142 artiklan 1 kohdan ja EY 10 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on kieltäytynyt antamasta tilintarkastustuomioistuimelle lupaa suorittaa Saksassa tarkastuksia asetuksessa N:o 1798/2003 ja asiaankuuluvissa täytäntöönpanosäännöksissä säännellyn jäsenvaltioiden arvonlisäverotuksen alalla harjoittaman hallinnollisen yhteistyön puitteissa

— Saksan liittotasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Esillä olevan kanteen kohteena on Saksan viranomaisten kieltäytyminen myöntää Euroopan tilintarkastustuomioistuimelle lupa tehdä Saksassa tarkastuksia asetuksessa N:o 1798/2003 ja asiaankuuluvissa täytäntöönpanosäännöksissä säännellyn jäsenvaltioiden arvonlisäverotuksen alalla harjoittaman hallinnollisen yhteistyön puitteissa.

Komission mukaan Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY 248 artiklan ja asetuksen N:o 1605/2002 mukaisia velvoitteitaan ja lisäksi se on loukannut EY 10 artiklan mukaista lojaliteettivelvollisuutta.

Tilintarkastustuomioistuimen tarkastustoimivaltaa on tulkittava laajasti: Tilintarkastustuomioistuimen on tarkastettava EU:n varoja ja ehdotettava parannuksia. Tätä varten se tarvitsee oikeuden suorittaa laajoja tarkastuksia ja uusintatarkastuksia kaikkien EU:n tuloja ja menoja koskevien alojen ja toimijoiden osalta. Tällaisia tarkastuksia voidaan toteuttaa myös jäsenvaltioissa, joiden on EY 248 artiklan 3 kohdan, asetuksen N:o 1605/2002 140 artiklan 2 kohdan ja 142 artiklan 1 kohdan ja EY 10 artiklan lojaliteettivelvollisuuden mukaan tuettava laajasti tilintarkastustuomioistuinta sen toiminnassa. Tämä kattaa myös velvollisuuden antaa tilintarkastustuomioistuimelle lupa tehdä kaikenlaisia tarkastuksia, joiden avulla EU:n varojen keräämistä ja käyttöä voidaan arvioida.

Esillä olevassa asiassa Saksan viranomaiset ovat kieltäytyneet nimenomaan tällaisista tarkastuksista.

Asetus N:o 1798/2003 koskee yhteisön tulojen oikeellisuutta ja lainmukaisuutta. Tämä asetus on yksi toimenpide erilaisten toimenpiteiden joukossa, joiden tehtävänä on varmistaa, että jäsenvaltioilla on asianmukainen arvonlisäverokertymä, ja että yhteisö voi näin ollen parhain mahdollisin edellytyksin käyttää sille kuuluvia omia varoja siten, että petollisia menettelytapoja torjutaan ja niitä vältetään jo ennalta ehkäisevästi. Tämän vuoksi on komission mukaan välttämätöntä, että tilintarkastustuomioistuin voi tarkastaa asetuksen N:o 1798/2003 täytäntöönpanon ja soveltamisen, jotta se voi tarkastaa arvonlisäverotulojen oikeellisuuden ja lainmukaisuuden. Tämä tarkoittaa sitä, että se voi tarkastaa, ovatko jäsenvaltiot luoneet tehokkaan yhteistyö- ja virka-apujärjestelmän ja panevatko ne sen käytännössä toimeen riittävällä tavalla, vai ovatko parannukset tarpeellisia.

Asetuksessa N:o 1798/2003 säädetyn hallinnollisen yhteistyön toimeenpano käytännössä vaikuttaa jäsenvaltioilta perittäviin arvonlisäverosta kertyviin omiin varoihin. Hyvin toimiva yhteistyö tällä alalla estää arvonlisäveron kavallukset ja kiertämisen ja johtaa näin ollen automaattisesti arvonlisätulojen nousemiseen ja näin ollen myös yhteisön suurempiin arvonlisäverosta kertyviin omiin varoihin. Kun jäsenvaltio sitä vastoin ei tee yhteistyötä asianmukaisesti, se rikkoo paitsi asetuksen N:o 1798/2003 mukaisia velvollisuuksiaan, myös arvonlisäverodirektiivin mukaista velvollisuuttaan antaa kaikki oikeudelliset ja hallinnolliset säännökset, jotka ovat tarkoituksenmukaisia sen alueella maksettavaksi tulevan arvonlisäveron perimisen varmistamiseksi.