Asia T-829/16

Mouvement pour une Europe des nations et des libertés

vastaan

Euroopan parlamentti

Toimielimiä koskeva oikeus – Euroopan parlamentti – Päätös, jolla on todettu, että poliittisen puolueen tiettyjä kustannuksia ei voida korvata avustuksella varainhoitovuodelta 2015 – Hyvää hallintotapaa koskeva oikeus – Oikeusvarmuus – Asetus (EY) N:o 2004/2003 – Kansallisen poliittisen puolueen välillisen rahoittamisen kielto

Tiivistelmä – Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 27.11.2018

Unionin tuomioistuimilla on toimivalta tutkia ainoastaan Euroopan unionin toimielinten, elinten tai laitosten toimista SEUT 263 artiklan nojalla nostetut kanteet. Euroopan parlamentin puhemiehistön päätökseen esitetty kumoamisvaatimus on välttämättä esitetty parlamenttia vastaan, joka on toteuttanut toimen. (ks. 24 ja 25 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 34 kohta)

Hyvän hallinnon periaate merkitsee muun muassa, että toimivaltaisella toimielimellä on velvollisuus tutkia huolellisesti ja puolueettomasti kaikki asian kannalta merkitykselliset seikat Puolueettomuusvaatimus kattaa yhtäältä subjektiivisen puolueettomuuden siinä mielessä, ettei yhdelläkään kyseessä olevan toimielimen jäsenistä, joiden hoidettavana asia on, saa olla ennakolta määritettyä kantaa tai henkilökohtaisia ennakkoluuloja, ja toisaalta objektiivisen puolueettomuuden siinä mielessä, että toimielimen on annettava riittävät takeet, jotta kaikki perustellut epäilykset voidaan tältä osin sulkea pois. Henkilöiden oletetaan olevan subjektiivisesti puolueettomia, kunnes toisin todistetaan. (ks. 48 ja 49 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 50 kohta)

Unionin oikeudessa ei edellytetä, että on esitetty muodollinen lainvastaisuusväite. Lainvastaisuusväite voidaan esittää implisiittisesti, jos kannekirjelmästä ilmenee suhteellisen selvästi, että kantaja tosiasiassa vetoaa tällaiseen perusteeseen. (ks. 66 kohta)

Oikeusvarmuuden periaate, joka kuuluu unionin oikeuden yleisiin periaatteisiin, edellyttää, että oikeussäännöt ovat selviä ja täsmällisiä ja että niiden vaikutukset ovat ennakoitavissa, jotta ne, joita asia koskee, tietäisivät, miten niiden tulee toimia niissä tilanteissa ja oikeudellisissa suhteissa, joihin sovelletaan unionin oikeusjärjestystä. Ennakoitavuuden käsitteen sisältö riippuu suuresti kyseessä olevan säännöstön sisällöstä, sen kattamasta alasta ja sen adressaattien lukumäärästä ja laadusta. Lain ennakoitavuuden vastaista ei ole se, että kyseessä olevan henkilön on käytettävä valistuneita neuvonantajia arvioidakseen tietyn teon mahdollisia seurauksia asian olosuhteissa kohtuullisessa määrin. Oikeusvarmuuden periaate ei ole esteenä sille, että unionin oikeudessa annetaan harkintavaltaa toimivaltaiselle viranomaiselle tai että unionin oikeudessa käytetään määrittelemättömiä oikeudellisia käsitteitä, joita kyseisen viranomaisen on kussakin tapauksessa tulkittava ja sovellettava, tämän kuitenkaan rajoittamatta unionin tuomioistuinten harjoittamaa valvontaa. Näitä mainitun periaatteen mukaisia vaatimuksia ei kuitenkaan voida käsittää siten, että ne edellyttäisivät, että oikeussäännössä, jossa käytetään abstraktia oikeudellista käsitettä, mainittaisiin erilaiset konkreettiset tapaukset, joissa sitä saatetaan soveltaa, koska lainsäätäjä ei voi etukäteen määritellä kaikkia tällaisia tapauksia. (ks. 68‐71 kohta)

Euroopan tason poliittisia puolueita ja niiden rahoitusta koskevista säännöistä annetun asetuksen N:o 2004/2003 7 artiklassa säädetty kielto rahoittaa suoraan tai välillisesti kansallisia poliittisia puolueita on selvä. Välillisen rahoittamisen kielto liittyy välittömästi suoran rahoittamisen kieltoon, koska muutoin kyseistä kieltoa voitaisiin helposti kiertää. Välillisen rahoittamisen kiellon sisällöstä on todettava, että kyseessä on määrittelemätön oikeudellinen käsite, että käsitettä ei ole määritelty tyhjentävästi puheena olevassa säännöksessä eikä siinä ole säädetty luetteloa menettelytavoista, jotka voivat kuulua kyseisen kiellon soveltamisalaan. Huolellisen toimijan on kyettävä ennakoimaan, että välillisestä rahoittamisesta on kyse, kun kansallinen poliittinen puolue saa taloudellista etua, kun se välttyy kustannuksilta, jotka sen olisi tullut kantaa, vaikka varoja ei olekaan siirretty suoraan. Toisin sanoen ei voida hyväksyä väitettä, jonka mukaan huolellinen Euroopan tason poliittinen puolue ei kykenisi ennakoimaan, että jonkin edun myöntäminen kansalliselle poliittiselle puolueelle ilman, että kyseinen puolue kantaa sen kustannukset, merkitsee viimeksi mainitun puolueen toiminnan välillistä rahoittamista. Täten asetuksen N:o 2004/2003 7 artikla ei ole oikeusvarmuuden periaatteen vastainen. (ks. 72 kohta)

Sen selvittämiseksi, onko kansallinen poliittinen puolue saanut välillistä taloudellista etua, joka on vastoin Euroopan tason poliittisia puolueita ja niiden rahoitusta koskevista säännöistä annetun asetuksen N:o 2004/2003 7 artiklassa säädettyä kieltoa, on otettava huomioon kokonainen joukko kyseisen kampanjan sisältöä ja yleisön käsityksiä koskevia todisteita sekä maantieteellisiä ja ajallisia tekijöitä. (ks. 83 kohta)