FI Euroopan unionin virallinen lehti C 371/6

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 17.9.2015 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – J. B. G. T. Miljoen (C-10/14), X (C-14/14) ja Société Générale SA (C-17/14) v. Staatssecretaris van Financiën

(Yhdistetyt asiat C-10/14, C-14/14 ja C-17/14) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Välitön verotus - SEUT 63 ja SEUT 65 artikla - Pääomien vapaa liikkuvuus - Portfolio-osinkojen verotus - Lähdeverotus - Rajoitus - Lopullinen verorasitus - Maassa asuviin verovelvollisiin ja ulkomailla asuviin verovelvollisiin kohdistuvien verorasitusten vertailussa huomioon otettavat seikat - Rinnastettavuus - Tuloveron tai yhteisöveron huomioon ottaminen - Kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdyt sopimukset - Rajoituksen vaikutusten poistaminen sopimusteitse))

(2015/C 371/08)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisuja pyytänyt tuomioistuin

Hoge Raad der Nederlanden

Pääasioiden asianosaiset

Valittajat: J. B. G. T. Miljoen (C-10/14), X (C-14/14) ja Société Générale SA (C-17/14)

Vastapuoli: Staatssecretaris van Financiën

Tuomiolauselma

SEUT 63 ja SEUT 65 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasioissa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan maassa asuvan yhtiön niin maassa asuville verovelvollisille kuin ulkomailla asuville verovelvollisille jakamista osingoista on pidätettävä osinkovero lähdeverona ja jossa säädetään järjestelmästä pidätetyn veron hyvittämiseksi tai palauttamiseksi ainoastaan maassa asuville verovelvollisille, jolloin pidätetty vero merkitsee ulkomailla asuville verovelvollisille luonnollisille henkilöille ja yhtiöille lopullista veroa, mikäli ulkomailla asuviin verovelvollisiin kohdistuu tässä valtiossa näiden osinkojen osalta suurempi lopullinen verorasitus kuin maassa asuviin verovelvollisiin samojen osinkojen perusteella kohdistuva lopullinen verorasitus, ja ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tutkittava tämä kysymys pääasioiden oikeudenkäynnissä. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on verorasitusten selvittämiseksi otettava huomioon asioissa C-10/14 ja C-14/14 maassa asuvien verovelvollisten verotus kaikista heidän omistamistaan alankomaalaisten yhtiöiden osuuksista kalenterivuoden aikana ja kansallisen lainsäädännön mukaan verosta vapautettujen varojen määrä sekä asiassa C-17/14 menot, joilla on välitön yhteys osinkojen saamiseen sellaisenaan.

Jos pääomien vapaan liikkuvuuden rajoituksen olemassaolo todetaan, rajoitus voi olla oikeutettavissa asuinjäsenvaltion ja sen jäsenvaltion, josta osingot ovat peräisin, välillä kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdyn sopimuksen vaikutuksilla, edellyttäen että näiden osinkojen verotukseen liittyvä erilainen kohtelu viimeksi mainitussa valtiossa asuvien verovelvollisten ja muissa jäsenvaltioissa asuvien verovelvollisten välillä katoaa. Asioissa C-14/14 ja C-17/14 kyseessä olevien kaltaisissa olosuhteissa pääomien vapaan liikkuvuuden rajoitusta, jos sellaisen olemassaolo todetaan, ei voida pitää oikeutettuna, jollei ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tarkistettaviksi kuuluvista seikoista muuta johdu.

(1) EUVL C 129, 28.4.2014.