ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 277/17

Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 15.6.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel – Belgia) – T.KUP SAS v. Belgian valtio

(Asia C-349/16) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Polkumyynti - Asetus (EY) N:o 1472/2006 - Kiinasta ja Vietnamista peräisin olevien tiettyjen sellaisten jalkineiden tuonti, joiden päälliset ovat nahkaa - Täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1294/2009 pätevyys - Päätökseen tulevien polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden uudelleentarkastelumenettely - Etuyhteydettömät tuojat - Otanta - Euroopan unionin etu))

(2017/C 277/23)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

Pääasian asianosaiset

Kantaja: T.KUP SAS

Vastaaja: Belgian valtio

Tuomiolauselma

Esitettyjen kysymysten tutkinnassa ei ole tullut esille sellaisia seikkoja, jotka voisivat vaikuttaa Vietnamista ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen jalkineiden, joiden päälliset ovat nahkaa, tuonnissa käyttöön otettavasta lopullisesta polkumyyntitullista, sellaisena kuin se on laajennettuna koskemaan Macaon erityishallintoalueelta lähetettyjen tiettyjen jalkineiden, joiden päälliset ovat nahkaa, tuontia riippumatta siitä, onko niiden alkuperämaaksi ilmoitettu Macaon erityishallintoalue, asetuksen N:o 384/96 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun seurauksena 22.12.2009 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1294/2009 pätevyyteen.

(1) EUVL C 335, 12.9.2016.
2)

Direktiivin 86/653 11 artiklan 2 ja 3 kohtaa on tulkittava siten, että kauppaedustussopimuksen sellainen lauseke, jonka perusteella kauppaedustaja on velvollinen palauttamaan suhteellisen osuuden provisiostaan, jos päämiehen ja kolmannen henkilön välillä tehty sopimus jätetään osittain täyttämättä, ei ole 11 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu ”poikkeus kauppaedustajan vahingoksi”, jos palautusvelvollisuuden kohteena oleva provision osa on oikeassa suhteessa mainitun sopimuksen täyttämättä jättämisen laajuuteen ja edellyttäen, että tämä täyttämättä jättäminen ei johdu päämiehen syyksi luettavasta seikasta.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 161/4

Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 30.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Kúria – Unkari) – József Lingurár v. Miniszterelnökséget vezető miniszter

(Asia C-315/16) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen maatalouspolitiikka - Maaseuturahastosta maksettava rahoitus - Maaseudun kehittämiseen tarkoitettu tuki - Natura 2000 -tuet - Yksityisille henkilöille maksettava tuki - Osittain valtion omistuksessa oleva metsäala))

(2017/C 161/05)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Kúria

Pääasian asianosaiset

Valittaja: József Lingurár

Vastapuoli: Miniszterelnökséget vezető miniszter

Tuomiolauselma

Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen 20.9.2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 42 artiklan 1 kohdan ensimmäistä virkettä on tulkittava siten, että silloin, kun Natura 2000 -tukikelpoinen metsäala on osittain valtion ja osittain yksityisen omistuksessa, kyseiselle yksityiselle maksettavan tuen määrää laskettaessa on otettava huomioon valtion tästä alasta omistaman osan pinta-alan ja asianomaisen yksityisen tästä alasta omistaman osan pinta-alan välinen suhde.

(1) EUVL C 296, 16.8.2016.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 72/2

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 20.12.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de lo Mercantil no 3 de Barcelona – Espanja) – Asociación Profesional Elite Taxi v. Uber Systems Spain SL

(Asia C-434/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - SEUT 56 artikla - SEUT 58 artiklan 1 kohta - Kuljetusalan palvelut - Direktiivi 2006/123/EY - Palvelut sisämarkkinoilla - Direktiivi 2000/31/EY - Direktiivi 98/34/EY - Tietoyhteiskunnan palvelut - Välityspalvelu, jolla voidaan älypuhelimen sovelluksen avulla luoda korvausta vastaan yhteys omia ajoneuvojaan käyttävien ei-ammattimaisten kuljettajien ja kaupunginsisäisiä kuljetuksia haluavien henkilöiden välille - Lupaa koskeva vaatimus))

(2018/C 072/02)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Juzgado de lo Mercantil no 3 de Barcelona

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Asociación Profesional Elite Taxi

Vastaaja: Uber Systems Spain SL

Tuomiolauselma

SEUT 56 artiklaa, luettuna yhdessä SEUT 58 artiklan 1 kohdan kanssa, sekä palveluista sisämarkkinoilla 12.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/123/EY 2 artiklan 2 kohdan d alakohtaa ja teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22.6.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 20.7.1998 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/48/EY, 1 artiklan 2 alakohtaa, johon viitataan tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista 8.6.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/31/EY (”direktiivi sähköisestä kaupankäynnistä”) 2 artiklan a alakohdassa, on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen välityspalvelun, jonka tarkoituksena on älypuhelimen sovelluksen avulla luoda korvausta vastaan yhteys omia ajoneuvojaan käyttävien ei-ammattimaisten kuljettajien ja kaupunginsisäisiä kuljetuksia haluavien henkilöiden välille, on katsottava olevan erottamattomasti yhteydessä kuljetuspalveluun ja kuuluvan täten SEUT 58 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kuljetusalan palvelun määritelmän piiriin. Tällainen palvelu ei täten voi kuulua SEUT 56 artiklan, direktiivin 2006/123 eikä direktiivin 2000/31 soveltamisalan piiriin.

(1) EUVL C 363, 3.11.2015.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 5/4

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 9.11.2017 – Valittajana Euroopan komissio sekä muina osapuolina TV2/Danmark A/S, Tanskan kuningaskunta ja Viasat Broadcasting UK Ltd

(Asia C-656/15 P) (1)

((Muutoksenhaku - Valtiontuki - SEUT 107 artiklan 1 kohta - Julkinen yleisradiopalvelu - Tanskan viranomaisten toteuttamat toimenpiteet tanskalaisen yleisradioyhtiön TV2/Danmarkin hyväksi - Valtiontuen tai valtion varoista myönnetyn tuen käsite))

(2018/C 005/05)

Oikeudenkäyntikieli: tanska

Asianosaiset

Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Stromsky, T. Maxian Rusche ja L. Grønfeldt)

Muut osapuolet: TV2/Danmark A/S (edustaja: O. Koktvedgaard, advokat), Tanskan kuningaskunta (asiamies: C. Thorning, avustajanaan R. Holdgaard, advokat) ja Viasat Broadcasting UK Ltd (edustajat: M. Honoré ja S. Kalsmose-Hjelmborg, advokater)

Väliintulija, joka tukee valittajan vaatimuksia: EFTAn valvontaviranomainen (asiamiehet: C. Zatschler, M. Schneider, Í. Isberg ja C. Perrin)

Tuomiolauselma

1) Unionin yleisen tuomioistuimen 24.9.2015 antama tuomio TV2/Danmark v. komissio (T-674/11, EU:T:2015:684) kumotaan siltä osin kuin siinä kumotaan Tanskan toimenpiteistä (C 2/03) TV2/Danmarkin hyväksi 20.4.2011 annettu komission päätös 2011/839/EU siltä osin kuin Euroopan komissio katsoi, että TV2/Danmarkille TV2-Fondenin välityksellä maksetut vuosien 1995 ja 1996 mainostulot olivat valtiontukea.

2) TV2/Danmark A/S:n nostama kumoamiskanne päätöksestä 2011/839 hylätään.

3) TV2/Danmark A/S vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, minkä lisäksi sen on korvattava kaikki Euroopan komissiolle ja Viasat Broadcasting UK Ltd:lle ensimmäisessä oikeusasteessa ja tämän valituksen käsittelyn yhteydessä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

4) Tanskan kuningaskunta ja EFTAn valvontaviranomainen vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

(1) EUVL C 48, 8.2.2016.
2)

Direktiivin 97/67, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2008/6, 9 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että yleispalvelun piiriin kuulumattomien palvelujen tarjoamiselle voidaan asettaa kyseisen direktiivin, sellaisena kuin se on muutettuna, 9 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettujen vaatimusten kaltaisia ehtoja.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 300/2

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 18.7.2017 – Euroopan komissio v. muina osapuolina Patrick Breyer, Suomen tasavalta ja Ruotsin kuningaskunta

(Asia C-213/15 P) (1)

((Muutoksenhaku - Oikeus tutustua toimielinten asiakirjoihin - SEUT 15 artiklan 3 kohta - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Soveltamisala - Pyyntö saada tutustua kirjelmiin, jotka Itävallan tasavalta on toimittanut 29.7.2010 annettuun tuomioon komissio v. Itävalta (C 189/09, ei julkaistu, EU:C:2010:455) johtaneessa asiassa - Euroopan komission hallussa olevat asiakirjat - Tuomioistuinkäsittelyn suoja))

(2017/C 300/02)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: Euroopan komissio (edustajat: asiamiehet P. Van Nuffel ja H. Krämer)

Muut osapuolet: Patrick Breyer (edustaja: Rechtsanwalt M. Starostik), Suomen tasavalta (edustaja: asiamies H. Leppo), Ruotsin kuningaskunta (edustajat: asiamiehet A. Falk, C. Meyer-Seitz, E. Karlsson ja L. Swedenborg)

Väliintulijat, jotka tukevat kantajan vaatimuksia: Espanjan kuningaskunta (edustajat: asiamiehet M. J. García-Valdecasas Dorrego ja S. Centeno Huerta), Ranskan tasavalta (edustajat: asiamiehet G. de Bergues, D. Colas, R. Coesme ja F. Fize)

Tuomiolauselma

1) Valitus hylätään.

2) Euroopan komissio velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan puolet Patrick Breyerin oikeudenkäyntikuluista.

3) Espanjan kuningaskunta, Ranskan tasavalta, Suomen tasavalta ja Ruotsin kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

(1) EUVL C 245, 27.7.2015.
3)

Direktiivin 2011/96 4 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, kun sitä luetaan yhdessä mainitun artiklan 3 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että kyseinen säännös on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle verolainsäädännölle siltä osin kuin tilanteessa, jossa emoyhtiö jakaa tytäryhtiöltään saamansa voiton sitä vuotta myöhemmin, jonka aikana se on saatu, kyseisestä lainsäädännöstä seuraa, että kyseistä voittoa verotetaan siten, että mainitussa säännöksessä ilmoitettu 5 prosentin enimmäismäärä ylittyy.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 249/5

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 8.6.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Amtsgericht Wuppertal – Saksa) – asia, jonka on pannut vireille Mircea Florian Freitag

(Asia C-541/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin kansalaisuus - SEUT 21 artikla - Oikeus liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella - Henkilö, jolla on sekä asuinjäsenvaltionsa että synnyinjäsenvaltionsa kansalaisuus - Sukunimen muuttaminen synnyinjäsenvaltiossa, kun se ei ole vakinainen asuinpaikka - Nimi, joka vastaa syntymänimeä - Hakemus tämän nimen merkitsemiseksi asuinjäsenvaltion väestörekisteriin - Hakemuksen hylkääminen - Peruste - Nimeä ei ole saatu vakinaisen asumisen aikana - Kansallisessa oikeudessa on muita menettelyjä saman nimen tunnustamiseksi))

(2017/C 249/06)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Amtsgericht Wuppertal

Pääasian asianosainen

Mircea Florian Freitag

Tuomiolauselma

SEUT 21 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että jäsenvaltion väestörekisteritoimisto kieltäytyy tunnustamasta ja merkitsemästä väestörekisteriin tämän jäsenvaltion kansalaisen toisessa jäsenvaltiossa, jonka kansalainen hän myös on, laillisesti saamaa nimeä, joka vastaa hänen syntymänimeään, sellaisen kansallisen oikeussäännön perusteella, jonka mukaan tätä merkintää voidaan pyytää väestörekisteritoimistoon tehtävällä ilmoituksella vain, jos tämän nimen ottaminen on tapahtunut aikana, jolloin asianomaisen vakinainen asuinpaikka oli kyseisessä toisessa jäsenvaltiossa, jollei kansallisessa oikeudessa ole muita säännöksiä, jotka tosiasiallisesti mahdollistavat mainitun nimen tunnustamisen.

(1) EUVL C 48, 8.2.2016.
2)

Direktiivin 2006/112, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2010/45, säännöksiä sekä verotuksen neutraalisuuden periaatetta, tehokkuusperiaatetta ja suhteellisuusperiaatetta on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä sille, että sellaisessa tilanteessa, josta on kyse pääasiassa, tavaran hankkija ei saa hyväkseen oikeutta vähentää arvonlisäveroa, jonka hän on perusteettomasti maksanut myyjälle sellaisen laskun perusteella, joka on laadittu tavanomaista arvonlisäverojärjestelmää koskevien sääntöjen mukaisesti, vaikka kyseinen liiketoimi kuului käännetyn veronmaksuvelvollisuuden järjestelmän alaan, silloin, kun myyjä on maksanut mainitun veron valtiolle. Kyseiset periaatteet edellyttävät kuitenkin sitä, että siltä osin kuin se, että hankkija saa perusteettomasti laskutetun arvonlisäveron takaisin myyjältä, osoittautuu mahdottomaksi tai suhteettoman vaikeaksi esimerkiksi kyseisen myyjän maksukyvyttömyyden takia, hankkijan on voitava vaatia palautusta suoraan veroviranomaiselta.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 151/3

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 14.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hof van Cassatie – Belgia) – Samira Achbita ja Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding v. G4S Secure Solutions NV

(Asia C-157/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 2000/78/EY - Yhdenvertainen kohtelu - Uskontoon tai vakaumukseen perustuva syrjintä - Yrityksen työpaikkasäännöt, joissa kielletään työntekijöitä käyttämästä työpaikalla poliittisia, filosofisia tai uskonnollisia näkyviä tunnusmerkkejä - Välitön syrjintä - Ei ole - Välillinen syrjintä - Naispuoliselle työntekijälle osoitettu kielto käyttää islamilaista huivia))

(2017/C 151/03)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Hof van Cassatie

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Samira Achbita ja Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding

Vastapuoli: G4S Secure Solutions NV

Tuomiolauselma

Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY 2 artiklan 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että islamilaisen huivin käyttämistä koskeva kielto, joka perustuu yksityisen yrityksen sisäiseen sääntöön, jossa kielletään kaikkien poliittisten, filosofisten tai uskonnollisten tunnusmerkkien näkyvä käyttäminen työpaikalla, ei merkitse tässä direktiivissä tarkoitettua uskontoon tai vakaumukseen perustuvaa välitöntä syrjintää.

Sen sijaan tällainen yksityisen yrityksen sisäinen sääntö voi merkitä direktiivin 2000/78 2 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettua välillistä syrjintää, jos on osoitettu, että siinä vahvistettu näennäisesti puolueeton velvollisuus merkitsee tosiasiallisesti sitä, että tiettyyn uskontoon kuuluvat tai tietyn vakaumuksen omaavat henkilöt saatetaan erityisen epäedulliseen asemaan, paitsi jos se on puolueettomasti perusteltavissa oikeutetulla tavoitteella, kuten sillä, että työnantaja pyrkii suhteissa asiakkaisiinsa poliittiseen, filosofiseen ja uskonnolliseen neutraliteettiin, ja jos tavoitteen saavuttamiseksi käytetyt keinot ovat asianmukaisia ja tarpeellisia, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava.

(1) EUVL C 205, 22.6.2015.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 168/13

Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 6.4.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Nejvyšší správní soud – Tšekki) – Eko-Tabak s.r.o. v. Generální ředitelství cel

(Asia C-638/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2011/64/EU - 2 artiklan 1 kohdan c alakohta - 5 artiklan 1 kohdan a alakohta - Käsitteet ”piippu- ja savuketupakka”, ”leikattu tai muutoin paloiteltu tupakka” ja ”teollinen valmistus”))

(2017/C 168/15)

Oikeudenkäyntikieli: tšekki

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Nejvyšší správní soud

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Eko-Tabak s.r.o.

Vastapuoli: Generální ředitelství cel

Tuomiolauselma

Valmistettuun tupakkaan sovellettavan valmisteveron rakenteesta ja verokannoista 21.6.2011 annetun neuvoston direktiivin 2011/64/EU 2 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja 5 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että kuivattu, litteä, epäsäännöllinen ja osittain ruodittu lehtitupakka, joka on esikuivattu ja hiostettu valvotusti, jossa on glyseriiniä ja jota voidaan polttaa sellaisen yksinkertaisen valmistuksen jälkeen, jossa se silputaan tai leikataan käsin, kuuluu kyseisissä säännöksissä tarkoitetun käsitteen ”piippu- ja savuketupakka” piiriin.

(1) EUVL C 98, 14.3.2016.
1)

Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY 7 artiklan 2 kohtaa, luettuna Euroopan yhteisön puolesta 26.11.2009 annetulla neuvoston päätöksellä 2010/48/EY hyväksytyn vammaisten henkilöiden oikeuksia koskevan Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimuksen valossa ja yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 20 ja 21 artiklassa vahvistetun yhdenvertaista kohtelua koskevan yleisperiaatteen kanssa, on tulkittava siten, että sillä sallitaan pääasiassa kyseessä olevan kaltainen jäsenvaltion säännöstö, jossa myönnetään erityinen irtisanomista koskeva etukäteissuoja työntekijöille, joilla on tietty vammaisuus, muttei myönnetä tällaista suojaa virkamiehille, joilla on sama vammaisuus, ellei yhdenvertaisen kohtelun periaatetta näytetä loukatun, mistä varmistuminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävä. Tässä varmistumisessa tilanteiden vertailun on perustuttava kohdennettuun analyysiin niiden kansallisten sääntöjen muodostamasta kokonaisuudesta, joilla säännellään yhtäältä sellaisten palkattujen työntekijöiden tilannetta, joilla on tietynlainen vammaisuus, ja toisaalta sellaisten virkamiesten tilannetta, joilla on sama vammaisuus, kun otetaan huomioon erityisesti pääasiassa kyseessä olevan irtisanomissuojan tarkoitus.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 104/18

Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 26.1.2017 – Espanjan kuningaskunta v. Euroopan komissio

(Asia C-506/15 P) (1)

((Muutoksenhaku - Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto (maaseuturahasto) - Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Asetus (EY) N:o 1698/2005, asetus (EY) N:o 1975/2006 ja asetus (EY) N:o 796/2004 - Maaseudun kehittämisen tukitoimenpiteet - Luonnonhaitta-alueet - Paikalla tehtävät tarkastukset - Eläintiheyden kerroin - Eläinten laskeminen))

(2017/C 104/27)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Valittaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: M. A. Sampol Pucurull)

Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: I. Galindo Martín ja G. von Rintelen)

Väliintulija, joka tukee valittajan vaatimuksia: Ranskan tasavalta (asiamiehet: D. Colas ja A. Daly)

Tuomiolauselma

1) Valitus hylätään.

2) Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

3) Ranskan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

(1) EUVL C 381, 16.11.2015.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 70/3

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 19.1.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgericht Braunschweig – Saksa) – Queisser Pharma GmbH & Co. KG v. Saksan valtio

(Asia C-282/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Tavaroiden vapaa liikkuvuus - SEUT 34–36 artikla - Täysin jäsenvaltion sisäinen tilanne - Elintarviketurvallisuus - Asetus (EY) N:o 178/2002 - 6 artikla - Riskinarvioinnin periaate - 7 artikla - Ennalta varautumisen periaate - Asetus (EY) N:o 1925/2006 - Jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa kielletään aminohappoja sisältävien ravintolisien valmistus ja markkinoille saattaminen - Tilanne, jossa määräaikainen poikkeaminen kyseisestä kiellosta kuuluu kansallisen viranomaisen harkintavaltaan))

(2017/C 070/03)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Verwaltungsgericht Braunschweig

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Queisser Pharma GmbH & Co. KG

Vastaaja: Saksan valtio

Tuomiolauselma

Elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä 28.1.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 178/2002 6 ja 7 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa kielletään kaikkien aminohappoja sisältävien ravintolisien valmistus, käsittely ja markkinoille saattaminen lukuun ottamatta niitä tilanteita, joissa kansallinen viranomainen, jolla on tältä osin harkintavaltaa, myöntää poikkeuksen, jos kyseinen lainsäädäntö perustuu vain tiettyjä aminohappoja koskevaan riskinarviointiin – mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tutkittava. Kyseisiä artikloja on joka tapauksessa tulkittava siten, että ne ovat esteenä tällaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jos siinä säädetään, että poikkeuksia mainitussa lainsäädännössä tarkoitetusta kiellosta voidaan myöntää ainoastaan määräajaksi siinäkin tapauksessa, että aine on osoitettu vaarattomaksi.

(1) EUVL C 294, 7.9.2015.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 78/3

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 25.1.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberster Gerichtshof – Itävalta) – BAWAG PSK Bank für Arbeit und Wirtschaft und Österreichische Postsparkasse AG v. Verein für Konsumenteninformation

(Asia C-375/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2007/64/EY - Maksupalvelut sisämarkkinoilla - Puitesopimukset - Ennakolta annettavat yleiset tiedot - Velvollisuus antaa nämä tiedot kirjallisina tai muulla pysyvällä välineellä - Tietojen toimittaminen verkkopankin internetsivustolla olevaa sähköpostilaatikkoa käyttäen))

(2017/C 078/03)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberster Gerichtshof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: BAWAG PSK Bank für Arbeit und Wirtschaft und Österreichische Postsparkasse AG

Vastapuoli: Verein für Konsumenteninformation

Tuomiolauselma

Maksupalveluista sisämarkkinoilla, direktiivien 97/7/EY, 2002/65/EY, 2005/60/EY ja 2006/48/EY muuttamisesta ja direktiivin 97/5/EY kumoamisesta 13.11.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/64/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 16.9.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2009/111/EY, 41 artiklan 1 kohtaa ja 44 artiklan 1 kohtaa, luettuina yhdessä kyseisen direktiivin 4 artiklan 25 alakohdan kanssa, on tulkittava siten, että mainitun direktiivin 42 artiklassa säädettyjen tietojen ja ehtojen muutokset sekä puitesopimuksen muutokset, jotka maksupalveluntarjoaja on toimittanut näiden palvelujen käyttäjälle verkkopankkisivustolla olevaa sähköpostilaatikkoa käyttäen, voidaan katsoa toimitetun kyseisissä säännöksissä tarkoitetulla pysyvällä välineellä ainoastaan, jos kaksi seuraavaa edellytystä täyttyy:

— kyseinen käyttäjä voi tämän internetsivuston kautta tallentaa hänelle henkilökohtaisesti osoitettuja tietoja siten, että hän voi tutustua niihin ja toisintaa ne muuttumattomina asianmukaisen ajan, ilman että kyseisen tarjoajan tai muun ylläpitäjän on mahdollista muuttaa niiden sisältöä yksipuolisesti, ja

— jos maksupalvelunkäyttäjän on käytävä mainitulla internetsivustolla saadakseen mainitut tiedot tietoonsa, näiden tietojen toimittamisen on tapahduttava maksupalveluntarjoajan aktiivisella toiminnalla siten, että tarkoituksena on saattaa kyseisen käyttäjän tietoon se, että nämä tiedot löytyvät mainitulta internetsivustolta ja ovat saatavilla siellä.

Mikäli maksupalvelunkäyttäjän on käytävä tällaisella sivustolla saadakseen asianomaiset tiedot tietoonsa, tiedot on ainoastaan asetettu kyseisen käyttäjän saataville direktiivin 2007/64, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/111, 36 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitetulla tavalla, kun näiden tietojen toimittaminen tapahtuu ilman tällaista maksupalveluntarjoajan aktiivista toimintaa.

(1) EUVL C 354, 26.10.2015.