Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Yhteinen kauppapolitiikka - Polkumyynniltä suojautuminen - Yhteisöjen toimielinten harkintavalta - Tuomioistuinvalvonta - Rajat

2. Yhteinen kauppapolitiikka - Polkumyynniltä suojautuminen - Hintasitoumus, jota elinkeinonharjoittaja kiertää - Komissio peruuttaa hyväksyntänsä

(Neuvoston asetukset N:o 2423/88 ja N:o 384/96)

3. Yhteinen kauppapolitiikka - Polkumyynniltä suojautuminen - Hintasitoumus, jota elinkeinonharjoittaja rikkoo - Arviointia ei tarvitse suorittaa myyntien prosentuaalisen vähimmäismäärän perusteella

(Neuvoston asetukset N:o 2423/88, N:o 384/96 ja N:o 2026/97)

4. Yhteisön oikeus - Periaatteet - Oikeasuhteisuus - Lopullisten polkumyynti- ja tasoitustullien käyttöönotosta annettu asetus - Oikeasuhteisuus - Arviointiperusteet - Yhteisön lainsäätäjän harkintavalta yhteisen kauppapolitiikan alalla - Tuomioistuinvalvonta - Rajat

(EY 5 artiklan kolmas kohta; Neuvoston asetukset N:o 2423/88 ja N:o 384/96)

5. Yhteinen kauppapolitiikka - Polkumyynniltä suojautuminen - Vahinko - Tuonnin vaikutusten arvioiminen kokonaisuutena eikä viejäkohtaisesti

Tiivistelmä

1. Yhteisöjen toimielimillä on kaupallisten suojatoimenpiteiden alalla laaja harkintavalta, koska ne taloudelliset, poliittiset ja oikeudelliset tilanteet, joita toimielinten on arvioitava, ovat monitahoisia. Tästä seuraa, että yhteisöjen tuomioistuinten tällaisiin toimielinten arviointeihin kohdistaman valvonnan on kohdistuttava vain siihen, että menettelysääntöjä on noudatettu, että riidanalaisen ratkaisun perustana olleet tosiseikat pitävät asiallisesti paikkansa, ettei näitä tosiseikkoja ole arvioitu ilmeisen väärin tai ettei harkintavaltaa ole käytetty väärin.

( ks. 53 ja 54 kohta )

2. Komissiolla on polkumyynniltä suojautumiseen liittyvissä asioissa harkintavaltaa sen suhteen, hyväksyykö vai hylkääkö se hintasitoumuksen, ja komissio voi muun muassa hylätä hintasitoumuksen, jonka noudattamisen valvomista se pitää hankalana. Sitä suuremmalla syyllä sitoumuksen rikkominen riittää siihen, että komissio voi peruuttaa hyväksyntänsä ja määrätä sen sijaan polkumyyntitullin eikä ole tarpeen näyttää uudelleen toteen polkumyyntiä ja vahinkoa, jotka on jo määritetty sitoumuksen antamiseen johtaneen tutkimuksen yhteydessä.

Näin on myös silloin kun viejä, jonka hintasitoumus on hyväksytty, ei suoraan riko sitoumuksen määräyksiä vaan kiertää niitä ottamalla käyttöön sellaisen liiketavan, että sen on vaikeaa tai jopa mahdotonta valvoa tehokkaasti todellisia vientihintojaan ja näin ollen noudattaa tosiasiassa sitoumustaan olla viemättä sitoumuksensa mukaista vähimmäishintaa alhaisempaan hintaan. Tilanne on näin etenkin silloin kun tällaisen liiketavan käyttöönottoon liittyy muiden sellaisten toimijoiden osallistumista, joihin nähden sitoumuksen tehnyt viejä ei harjoita minkäänlaista määräysvaltaa ja jotka eivät ole sidottuja vastaavanlaiseen sitoumukseen eivätkä näin ollen ole komission valvonnan alaisia.

( ks. 57, 68 ja 86 kohta )

3. Missään polkumyyntiä tai tukia koskevan perusasetuksen säännöksessä ei säädetä suoraan eikä epäsuorasti, että tietojen, joita komissio tai neuvosto käyttävät perusteina arvioidessaan, onko taloudellinen toimija rikkonut hintasitoumustaan, tulisi koskea jotakin prosentuaalista vähimmäismäärää sen myynnistä. Päinvastoin mikä tahansa sitoumuksen rikkominen riittää siihen, että komissio voi peruuttaa hyväksyntänsä sitoumukselta ja korvata sen polkumyyntitullilla.

( ks. 80 kohta )

4. EY 5 artiklan kolmanteen kohtaan kirjatun suhteellisuusperiaatteen mukaan yhteisön säännöstön lainmukaisuuden edellytyksenä on, että säännöstössä käyttöön otetuilla keinoilla voidaan toteuttaa kyseisellä säännöstöllä lainmukaisesti tavoitellut tavoitteet ja että näillä keinoilla ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi, koska silloin kun on mahdollista valita usean tarkoituksenmukaisen toimenpiteen välillä on valittava vähiten rajoittava.

Kuitenkin kun kyse on yhteisen kauppapolitiikan kaltaisesta alasta, jolla yhteisön lainsäätäjällä on laaja harkintavalta, joka perustuu siihen, että sille on perustamissopimuksessa annettu poliittisluonteisia tehtäviä, toteutettu toimenpide voidaan katsoa lainvastaiseksi ainoastaan, jos kyseinen toimenpide on ilmeisen soveltumaton niiden päämäärien saavuttamiseen, joita toimivaltaisen toimielimen on tavoiteltava. Yhteisön lainsäätäjällä tällä alalla oleva laaja harkintavalta vastaa sitä laajaa harkintavaltaa, joka yhteisöjen toimielimille on myönnetty niiden ryhtyessä perusasetusten nojalla polkumyynnin vastaisiin konkreettisiin toimenpiteisiin.

Lisäksi suhteellisuusperiaatetta sovelletaan sen arvioimiseen, onko polkumyynti- ja tasoitustullien määrä asianmukainen ottaen huomioon yhteisön tuotannonalan kärsimä vahinko mutta sitä ei sovelleta kuitenkaan näiden tullien määräämistä koskevaan kysymykseen.

Tästä seuraa, että sen valvonnan, jota yhteisöjen tuomioistuin harjoittaa polkumyynnin vastaisten suojatoimenpiteiden alalla, on rajoituttava koskemaan sitä, ovatko yhteisön lainsäätäjän antamat säännökset ilmeisen soveltumattomia tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi.

( ks. 112-115 ja 121 kohta )

5. Polkumyyntihinnoilla toteutetun tuonnin yhteisön tuotannolle aiheuttama vahinko arvioidaan kokonaisvaltaisesti, eikä tällöin ole tarpeen eikä mahdollistakaan yksilöidä sellaista osaa tästä vahingosta, joka voidaan lukea kunkin vastuussa olevan yhtiön syyksi.

( ks. 123 kohta )