FI Euroopan unionin virallinen lehti C 20/29

Kanne 4.12.2006 — Kuwait Petroleum Corp. ym. v. komissio

(Asia T-370/06)

(2007/C 20/45)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Kuwait Petroleum Corp. (Shuwaikh, Kuwait), Kuwait Petroleum International Ltd (Woking, Yhdistynyt kuningaskunta) ja Kuwait Petroleum (Nederland) BV (Rotterdam, Alankomaat) (edustajat: asianajajat D.W. Hull ja Dr. G. M. Berrisch)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

— Komission 13.9.2006 tekemä päätös C(2006)4090 on kumottava siltä osin kuin se koskee kantajia

— Toissijaisesti määrättyä sakkoa on lievennettävä

— Joka tapauksessa komissio on velvoitettava korvaamaan asian oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Komissio määräsi 13.9.2006 tekemällään päätöksellä (riidanalainen päätös) kantajina oleville Kuwait Petroleum Corp:lle (KPC), Kuwait Petroleum International Ltd:lle (KPI) ja Kuwait Petroleum (Nederland) BV:lle (KPN) yhteisvastuullisesti 16 632 euron suuruisen sakon EY 81 artiklan rikkomisen perusteella hintojen vahvistamisesta Alankomaiden bitumimarkkinoilla. Kukin kantajista vaatii näin ollen seuraavilla perusteilla riidanalaisen päätöksen kumoamista tai toissijaisesti sakon lieventämistä:

Ensimmäisellä kanneperusteellaan kantajat väittävät, että komissio teki ilmeisen oikeudellisen ja tosiseikkoja koskevan virheen, koska se sovelsi väärää lainmukaista arviointiperustetta KPN:n toimista vastuussa oleviin KPC ja KPI -nimisiin holdingyhtiöihin ja koska se ei esittänyt oikean oikeudellisen arviointiperusteen mukaista riittävää näyttöä. Täsmällisesti ottaen kantajat väittävät, että komissio on riidanalaisessa päätöksessään todennut, että sekä KPC että KPI ovat vastuussa KPN johtajien osallistumisesta Alankomaiden bitumikartelliin sillä perusteella, että KPN on kokonaisuudessaan KPC:n omistama tytäryhtiö ja että molemmat KPC ja KPI käyttävät KPN:ssä laajaan valvontavaltaa. Kantajat väittävät, että emoyhtiötä ei voida pitää vastuullisena yksin osakkeiden omistuksen ja laajan valvontavallan perusteella ja että komission on osoitettava, että emoyhtiö valvoi sillä tavoin riittävällä tavalla tytäryhtiön toimintaa markkinoilla, joilla kilpailusääntöjen rikkominen tapahtui, että voidaan kohtuudella olettaa, että tytäryhtiö ei toiminut rikkomisen osalta itsenäisesti.

Lisäksi toisella kanneperusteellaan kantajat väittävät, että riidanalainen päätös on kumottava tai toissijaisesti sakkoa on lievennettävä, koska komissio on väitetysti tehnyt oikeudellisen virheen määrätessään kantajille sakon vastoin vuoden 2002 yhteistyöstä annettua tiedonantoa, (1) jossa säädetään, että silloin kun kantaja toimittaa todisteita komissiolle aikaisemmin tuntemattomista tosiseikoista, jotka liittyvät suoraan epäillyn kartellin vakavuuteen tai kestoon, komissio ei saa käyttää näitä tosiseikkoja yhteistyöhön osallistuvaa kantajaa vastaan.

Lopuksi kolmannella kanneperusteellaan kantajat väittävät, että komissio teki ilmeisen arviointivirheen määrittäessään lievennetyn sakon prosenttiosuuden vuoden 2002 yhteistyöstä annetun tiedonannon nojalla, ja näin ollen ne väittävät, että sakkoa tulisi lieventää 50 prosentin enimmäismäärän verran.

(1) Komission tiedonanto sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa (EYVL 2002, C 45, s.2).