Asia C-254/05

Euroopan yhteisöjen komissio

vastaan

Belgian kuningaskunta

Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – EY 28 ja EY 30 artikla – Tuonnin määrälliset rajoitukset – Vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet – Pisteilmaisimilla toimivat automaattiset palonhavaitsemisjärjestelmät – Vaatimus yhdenmukaisuudesta kansallisen standardin kanssa – Kansallinen hyväksymismenettely

Tuomion tiivistelmä

Tavaroiden vapaa liikkuvuus – Määrälliset rajoitukset – Vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet

(EY 28 ja EY 30 artikla)

Jäsenvaltio ei noudata EY 28 artiklan mukaisia velvoitteitaan, kun se edellyttää laillisesti toisessa jäsenvaltiossa valmistettujen tai kaupan pidettyjen, pisteilmaisimilla toimivien automaattisten palonhavaitsemisjärjestelmien, joissa ei ole CE-merkintää, osalta, että

– ne ovat yhdenmukaisia sellaisen kansallisen standardin kanssa, johon sisältyy teknisiä vaatimuksia, joiden mukaisia näitten järjestelmien tiettyjen osien on oltava

– niille hankitaan hyväksyvän viranomaisen myöntämä tyyppihyväksyntä, missä on kyse entistä vakavammasta rajoituksesta kyseisestä hyväksynnästä aiheutuvien kohtuuttomien kustannusten vuoksi, ja

– niihin kohdistetaan testejä ja tarkastuksia kyseisen tyyppihyväksynnän myöntämisen yhteydessä, mikä johtaa siihen, että toisessa jäsenvaltiossa toisten menettelyiden mukaisesti jo suoritetut valvontatoimet suoritetaan toiseen kertaan.

Vaikka vaatimusta, joka koskee yhdenmukaisuutta kansallisen standardin kanssa, sovelletaan erotuksetta kaikkiin tuotteisiin, kyseisellä vaatimuksella rajoitetaan yhteisön sisäistä kauppaa, ja siinä on kyse EY 28 artiklassa kielletystä tuonnin määrällistä rajoitusta vaikutukseltaan vastaavasta toimenpiteestä, koska siitä voi seurata, että toisten jäsenvaltioiden taloudelliset toimijat pakotetaan mukauttamaan laitteensa ja laitteistonsa tuontijäsenvaltion teknisten standardien ja määräysten vaatimusten mukaisiksi sekä vastaamaan tästä mukauttamisesta aiheutuvista lisäkustannuksista tai että ne jopa luopuvat pitämästä kyseessä olevia tuotteita kaupan tässä jäsenvaltiossa.

Lisäksi sillä, että edellytetään tuotteen ennakollista hyväksymistä sen osoittamiseksi, että tuote on asianmukainen tiettyyn käyttötarkoitukseen, rajoitetaan tuontijäsenvaltion markkinoille pääsyä, ja tätä on näin ollen pidettävä EY 28 artiklassa tarkoitettuna tuonnin määrällistä rajoitusta vaikutukseltaan vastaavana toimenpiteenä. Tämä edellytys on kohtuuton, kun hyväksyvä viranomainen ei ota huomioon tuotteen alkuperäjäsenvaltiossa suoritettuja valvontatoimia siinä tapauksessa, että tämän toisen jäsenvaltion hyväksyvän viranomaisen kanssa ei ole kahdenvälistä sopimusta. Tästä hyväksymismenettelystä aiheutuvia, testeihin ja tarkastuksiin liittyviä kustannuksia on puolestaan pidettävä kohtuuttomina siltä osin kuin tällaisessa menettelyssä on mahdollista määrätä testejä ja tarkastuksia, jotka on jo suoritettu kyseessä olevan tuotteen alkuperäjäsenvaltiossa.

Vaikka yhdenmukaistamissäännösten puuttuessa jäsenvaltiot voivat päättää haluamastaan kansanterveyden ja ihmisten elämän suojelun tasosta, poikkeus tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatteesta voi kuitenkin olla perusteltu EY 30 artiklan perusteella ainoastaan, jos kansalliset viranomaiset näyttävät, että kyseinen poikkeus on tarpeen yhden tai useamman tässä artiklassa mainitun tavoitteen saavuttamiseksi ja että poikkeus on suhteellisuusperiaatteen mukainen. Tältä osin niiden perusteltujen syiden lisäksi, joihin jäsenvaltio voi vedota, sen on esitettävä asianmukaiset todisteet tai toteuttamansa rajoittavan toimenpiteen sopivuutta ja oikeasuhteisuutta koskeva analyysi sekä täsmällisiä tietoja, joilla sen väitteitä voidaan tukea.

(ks. 29, 30, 32, 35, 36, 41, 42 ja 45 kohta sekä tuomiolauselma)

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (neljäs jaosto)

7 päivänä kesäkuuta 2007 ( )

Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – EY 28 ja EY 30 artikla – Tuonnin määrälliset rajoitukset – Vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet – Pisteilmaisimilla toimivat automaattiset palonhavaitsemisjärjestelmät – Vaatimus yhdenmukaisuudesta kansallisen standardin kanssa – Kansallinen hyväksymismenettely

Asiassa C‑254/05,

jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 16.6.2005,

Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään B. Stromsky, prosessiosoite Luxemburgissa,

kantajana,

vastaan

Belgian kuningaskunta, asiamiehenään M. Wimmer,

vastaajana,

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (neljäs jaosto),

toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit E. Juhász, R. Silva de Lapuerta (esittelevä tuomari), G. Arestis ja J. Malenovský,

julkisasiamies: J. Mazák,

kirjaaja: R. Grass,

ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä esitetyn,

kuultuaan julkisasiamiehen 8.2.2007 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,

on antanut seuraavan

tuomion

1 Euroopan yhteisöjen komissio vaatii kanteellaan yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut EY 28 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on edellyttänyt laillisesti toisessa jäsenvaltiossa valmistettujen tai kaupan pidettyjen, pisteilmaisimilla toimivien automaattisten palonhavaitsemisjärjestelmien, joissa ei ole CE-merkintää, osalta, että

– ne ovat yhdenmukaisia yleisten pisteilmaisimilla toimivien automaattisten palonhavaitsemisjärjestelmien suunnittelusta syyskuussa 1986 annetun belgialaisen standardin NBN S21-100, sellaisena kuin se on muutettuna elokuussa 1996 tehdyllä täydennyksellä nro 2 (jäljempänä standardi NBN S21-100), kanssa

– niille hankitaan tyyppihyväksyntä, jonka myöntää BOSEC-niminen järjestö (Belgian Organisation for Security Certification), missä on kyse entistä vakavammasta rajoituksesta kyseisestä hyväksynnästä aiheutuvien kohtuuttomien kustannusten vuoksi, ja

– niihin kohdistetaan testejä ja tarkastuksia kyseisen tyyppihyväksynnän myöntämisen yhteydessä, mikä johtaa siihen, että toisessa jäsenvaltiossa toisten menettelyiden mukaisesti jo suoritetut valvontatoimet suoritetaan toiseen kertaan.

Asiaa koskevat oikeussäännöt

2 L’arrêté de l’exécutif de la Communauté française déterminant les modalités et la procédure d’obtention de l’attestation de sécurité des établissements d’hébergement existants au 1er janvier 1991 et fixant les normes de sécurité en matière de protection contre l’incendie spécifique à ces établissements d’hébergement -nimisen päätöksen (ranskankielisen kieliyhteisön hallituksen päätös sellaisten yksityiskohtaisten sääntöjen ja menettelyjen määrittämisestä, joita sovelletaan, kun myönnetään turvallisuustodistus majoitusliikkeille, jotka olivat olemassa 1.1.1991, ja näihin majoitusliikkeisiin erikseen sovellettavien paloturvallisuusstandardien vahvistamisesta), joka tehtiin 24.12.1990 (Moniteur belge 21.6.1991, s. 13999; jäljempänä 24.12.1990 tehty päätös), 2 §:ssä säädetään seuraavaa:

”Majoitusliike voidaan ottaa käyttöön vasta sen jälkeen, kun sille on myönnetty turvallisuustodistus.”

3 Mainitun päätöksen 3 §:n mukaan tämä todistus myönnetään, mikäli saman päätöksen liitteen 1 mukaiset majoitusliikkeisiin erikseen sovellettavat paloturvallisuusstandardit täyttyvät.

4 Mainitussa liitteessä olevan 7.4.4 kohdan mukaan yleiset, pisteilmaisimilla toimivat automaattiset palonhavaitsemislaitteet asennetaan ja tarkastetaan standardin NBN S21-100 mukaisesti, ja kyseisille laitteille on myönnettävä tyyppihyväksyntä, jossa vahvistetaan, että laitteet ovat yhdenmukaisia tämän standardin kanssa.

5 Vallonian hallintoalueen osalta 24.12.1990 tehty päätös kumottiin décret de la Région wallonne relatif aux établissements d’hébergement touristique -nimisen asetuksen (majoitusliikkeistä annettu Vallonian hallintoalueen asetus), joka annettiin 18.12.2003 (Moniteur belge 11.3.2004, s. 13669), 158 §:llä. Kyseistä päätöstä sovelletaan edelleen Brysselin hallintoalueella.

6 Arrêté du gouvernement wallon portant exécution du décret du 5 juin 1997 relatif aux maisons de repos, résidences-services et aux centres d’accueil de jour pour personnes âgées et portant création du Conseil wallon du troisième âge -nimisen päätöksen (Vallonian hallituksen päätös lepokodeista, palvelutaloista ja vanhusten päivähoitokeskuksista sekä Vallonian eläkeasioiden neuvoston perustamisesta 5.6.1997 annetun asetuksen täytäntöönpanosta), joka tehtiin 3.12.1998 (Moniteur belge 27.1.1999, s. 2221; jäljempänä 3.12.1998 tehty päätös), 27 §:ssä säädetään seuraavaa:

”Tulipaloilta ja paniikkitilanteilta suojautumista koskevia, liitteessä I säädettyjä standardeja sovelletaan lepokoteihin, palvelutaloihin ja vanhusten päivähoitokeskuksiin.

– –.”

7 Kyseisen 3.12.1998 tehdyn päätöksen liitteessä I olevassa 0.5 kohdassa säädetään seuraavaa

”Mikäli asiakirjoin osoitetaan, että tuote on Euroopan talousalueen toisessa jäsenvaltiossa voimassa olevien, vastaavanlaisten testaus- ja luokittelumenetelmien mukaan tämän päätöksen vaatimusten mukainen, tämän tuotteen katsotaan olevan tässä liitteessä vahvistettujen teknisten eritelmien mukainen.”

8 Mainitussa liitteessä olevassa 7.7.1 kohdassa säädetään seuraavaa:

”Yleiset automaattiset havaitsemisjärjestelmät tarkastetaan belgialaisen standardin NBN S21-100, ’Pisteilmaisimilla toimivien automaattisten palonhavaitsemisjärjestelmien suunnittelu’, mukaisesti. Valvonnan on kuitenkin kohdistuttava järjestelmän kaikkiin osiin (ilmaisimet, keskukset, toistintaulut, servolaitteet jne.).”

9 Standardissa NBN S21-100 kuvaillaan yleisten pisteilmaisimilla toimivien automaattisten palonhavaitsemisjärjestelmien suunnittelua koskevat säännöt.

10 Tämän standardin 4.2 kohdan, jonka otsikko on ”Kuvaus”, sanamuoto on seuraava:

”Automaattinen palonhavaitsemisjärjestelmä muodostuu lähinnä

– ilmaisimiksi kutsutuista sensoreista, jotka reagoivat johonkin palamisreaktion ominaisuuksista

– sähköjohto‑ ja sähkökaapeliverkostosta

– valvontataulusta, joka antaa hälytyksen sekä ilmoituksen havaitsemisalueesta ja siitä, millaisesta ongelmasta on kyse

– teholähteestä.

Laitteiden on oltava tyypiltään eurooppalaisten CEN‑standardien tai belgialaisten standardien eritelmien mukaisia, ja sekä asentajan että järjestelmän on oltava BOSEC:n hyväksymiä. Tietyn järjestelmän osien on oltava yhteensopivia.

Järjestelmään voidaan liittää toistimia, manuaalisia varoituslaitteita ja muita servolaitteita, kunhan ne ovat tämän standardin vaatimusten mukaisia.

Ilmaisinalustan kokoonpanossa tai kytkimessä on oltava merkkivalo.”

11 Mainitun standardin 4.3.1 kohdassa, jonka otsikko on ”Ilmaisintyypit”, todetaan seuraavaa:

”Kaikentyyppisten ilmaisimien on oltava belgialaisten standardien eritelmien mukaisia.”

12 Standardin NBN S21-100 4.4.6 kohdassa, jonka otsikko on ”Teholähteet”, ja 4.4.8.2 kohdassa, jonka otsikko on ”Sähkökaapelit”, määritetään, mitä ominaisuuksia pisteilmaisimilla toimivien automaattisten palonhavaitsemisjärjestelmien varateholähteessä ja sähkökaapeleissa on oltava.

Tosiseikat ja oikeudenkäyntiä edeltänyt menettely

13 Komissio sai tietoa vaikeuksista, joita brittiläisellä taloudellisella toimijalla oli ollut palonhavaitsemislaitteiden kaupan pitämisessä Belgiassa, minkä johdosta komissio kehotti 21.1.2003 päivätyllä virallisella huomautuksella Belgian kuningaskuntaa esittämään huomautuksensa pisteilmaisimilla toimivien automaattisten palonhavaitsemisjärjestelmien kyseiseen jäsenvaltioon tuonnin ja siellä kaupan pitämisen yksityiskohtien osalta.

14 Belgian viranomaiset esittivät komissiolle huomautuksensa 9.9.2003 päivätyssä kirjeessä.

15 Komissio katsoi, että Belgian kuningaskunta ei ollut noudattanut EY 28 artiklan mukaisia velvoitteitaan, ja se lähetti Belgian kuningaskunnalle 9.7.2004 perustellun lausunnon, jossa se kehotti tätä toteuttamaan kyseisen lausunnon noudattamisen edellyttämät toimenpiteet kahden kuukauden kuluessa sen tiedoksiantamisesta.

16 Belgian viranomaiset vastasivat edellä mainittuun perusteltuun lausuntoon 9.9.2004 päivätyllä kirjeellä.

17 Koska komissio ei ollut tyytyväinen Belgian viranomaisilta saamaansa vastaukseen, se päätti nostaa esillä olevan kanteen.

Kanne

Asianosaisten lausumat

18 Komissio väittää, että 24.12.1990 tehdyllä päätöksellä ja 3.12.1998 tehdyllä päätöksellä rajoitetaan toisessa jäsenvaltiossa laillisesti valmistettujen tai kaupan pidettyjen, pisteilmaisimilla toimivien automaattisten palonhavaitsemisjärjestelmien, joissa ei ole CE-merkintää, vapaata liikkuvuutta.

19 Belgian säännösten perusteella osalla Belgian markkinoita on komission mukaan nimittäin mahdotonta se, että majoitusliikkeet tai vanhainkodit käyttäisivät kyseessä olevia järjestelmiä, jotka eivät ole standardin NBN S21-100 mukaisia, koska näissä säännöksissä edellytetään, että mainittua standardia noudatetaan. Taloudelliset toimijat, jotka valmistavat tai pitävät kaupan näitä tuotteita, voivat täten pidättyä saattamasta tuotteitaan Belgian markkinoille, tai niiden on mukautettava tuotteitaan päästäkseen kyseisille markkinoille.

20 Tämä pätee komission mukaan myös palontorjuntaa koskeviin kunnallisiin säännöksiin, joissa Belgian viranomaisilta saatujen tietojen mukaan edellytetään, että palonilmaisimet ovat standardin NBN S21-100 mukaisia sekä paloviranomaisten, jotka viittaavat tähän samaan standardiin palontorjuntatoimenpiteitä määrittäessään, hallintokäytäntöön.

21 Komissio väittää myös, että Belgian lainsäädännön mukaisesta velvollisuudesta noudattaa standardia NBN S21-100 seuraa, että mainituille järjestelmille on hankittava BOSEC:n myöntämä tyyppihyväksyntä.

22 Tällaisessa hyväksymismenettelyssä on komission mukaan jo sinänsä kyse EY 28 artiklassa kielletystä määrällisiä rajoituksia vaikutukseltaan vastaavasta toimenpiteestä, ja kohtuuttomat käsittelyajat ja kustannukset, joita mainitusta menettelystä aiheutuu, sekä se, että BOSEC ei ota huomioon toisessa jäsenvaltiossa toisten menettelyjen yhteydessä jo suoritettuja testejä ja tarkastuksia, tekevät tästä rajoituksesta entistä vakavamman.

23 Belgian kuningaskunta ei kiistä, että sekä komission mainitsemassa lainsäädännössä että paloviranomaisten hallintokäytännössä edellytetään, että standardia NBN S21-100 noudatetaan, mutta se katsoo, että kun otetaan huomioon muutosehdotukset, joiden osalta järjestettiin julkinen kuuleminen 30.3. ja 30.9.2005 välisenä aikana, ja etenkin muutosehdotus, joka liittyy siihen, että viittaus BOSEC:hen hyväksyvänä viranomaisena poistetaan, standardi NBN S21-100 on sopusoinnussa EY 28 artiklan kanssa, eikä se enää rajoita laillisesti toisessa jäsenvaltiossa valmistettujen tai kaupan pidettyjen, pisteilmaisimilla toimivien automaattisten palonhavaitsemisjärjestelmien, joissa ei ole CE‑merkintää, vapaata liikkuvuutta.

24 Belgian viranomaiset toteavat lisäksi, että tämä standardi on eurooppalaisten standardien mukainen, eikä se sisällä mitään lisävaatimuksia, joiden vuoksi olisi tarpeen mukauttaa tai muuttaa tuotteita, joista automaattiset palonhavaitsemisjärjestelmät muodostuvat. Mainitun standardin edellyttämä tarkastus ei nimittäin koske näiden järjestelmien osia vaan ainoastaan niiden toimintaa kokonaisuudessaan.

25 Tällainen tarkastaminen on Belgian viranomaisten mukaan joka tapauksessa perusteltua yleisen turvallisuuden kannalta ja ihmisten ja eläinten terveyden ja elämän suojelemiseksi.

26 Belgian viranomaiset väittävät tältä osin, että standardia NBN S21-100 sovelletaan erotuksetta ja että kyseisen standardin mukainen palontunnistuslaitteiden ja -järjestelmien tarkastaminen on tarpeellinen ja oikeassa suhteessa tavoiteltuun päämäärään nähden.

Yhteisöjen tuomioistuimen arviointi asiasta

27 Ensinnäkin Belgian lainsäädännön ja tiettyjen Belgian viranomaisten hallintokäytännön mukaisen vaatimuksen, joka koskee yhdenmukaisuutta standardin NBN S21-100 kanssa, osalta on muistutettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kaikkia kauppaa koskevia jäsenvaltioiden säädöksiä, jotka voivat tosiasiallisesti tai mahdollisesti rajoittaa yhteisön sisäistä kauppaa suoraan tai välillisesti, on pidettävä EY 28 artiklassa kiellettyinä määrällisiä rajoituksia vaikutukseltaan vastaavina toimenpiteinä (asia 8/74, Dassonville, tuomio 11.7.1974, Kok. 1974, s. 837, Kok. Ep. II, s. 349, 5 kohta ja asia C-270/02, komissio v. Italia, tuomio 5.2.2004, Kok. 2004, s. I-1559, 18 kohta).

28 Tavaroiden vapaan liikkuvuuden esteissä, jotka aiheutuvat – jos jäsenvaltioiden lainsäädäntöä ei ole yhdenmukaistettu – siitä, että toisista jäsenvaltioista tulevien ja niissä laillisesti valmistettujen ja kaupan pidettyjen tavaroiden on täytettävä toisen jäsenvaltion lainsäädännössä asetetut edellytykset, on täten kyse EY 28 artiklassa kielletyistä vaikutukseltaan vastaavista toimenpiteistä, ja tällaiset toimenpiteet ovat kiellettyjä, vaikka niitä sovelletaan erotuksetta kaikkiin tavaroihin (yhdistetyt asiat C-267/91 ja C-268/91, Keck ja Mithouard, tuomio 24.11.1993, Kok. 1993, s. I-6097, Kok. Ep. XIV, s. I-477, 15 kohta ja asia C-217/99, komissio v. Belgia, tuomio 16.11.2000, Kok. 2000, s. I-10251, 16 kohta).

29 Esillä olevassa asiassa standardin NBN S21-100 ja 4.2, 4.3.1, 4.4.6 ja 4.4.8.2 kohdan sanamuodosta kuitenkin ilmenee, että tähän standardiin ei sisälly pelkästään tarkastamista koskevia sääntöjä, jotka liittyvät pisteilmaisimilla toimivien automaattisten palonhavaitsemisjärjestelmien laitteiden toimintaan kokonaisuutena, vaan myös teknisiä vaatimuksia, joiden mukaisia näitten järjestelmien tiettyjen osien on oltava.

30 Tästä seuraa, että kun on kyse tietyssä jäsenvaltiossa laillisesti valmistettavien ja kaupan pidettävien tavaroiden kaupan pitämisestä toisessa jäsenvaltiossa ja kun alaa ei ole yhdenmukaistettu yhteisön tasolla, Belgian lainsäädännön mukaisesta vaatimuksesta, joka koskee yhdenmukaisuutta standardin NBN S21-100 kanssa, voi seurata, että toisten jäsenvaltioiden taloudelliset toimijat pakotetaan mukauttamaan laitteensa ja laitteistonsa tuontijäsenvaltion teknisten standardien ja määräysten vaatimusten mukaisiksi sekä vastaamaan tästä mukauttamisesta aiheutuvista lisäkustannuksista (em. asia komissio v. Belgia, tuomion 17 kohta; asia C-14/02, ATRAL, tuomio 8.5.2003, Kok. 2003, s. I-4431, 63 kohta ja em. asia komissio v. Italia, tuomion 19 kohta) tai että ne jopa luopuvat pitämästä kyseessä olevia tuotteita kaupan Belgiassa (asia 45/87, komissio v. Irlanti, tuomio 22.9.1988, Kok. 1988, s. 4929, Kok. Ep. IX, s. 651, 19 kohta ja em. asia komissio v. Belgia, tuomion 18 kohta).

31 Tältä osin Belgian kuningaskunnan argumenttia, jonka mukaan toisissa jäsenvaltioissa laillisesti valmistettuja tai kaupan pidettyjä tuotteita ei ole tarpeen mukauttaa Belgian markkinoita varten, koska standardi NBN S21-100 on ainoastaan toisinto teknisistä vaatimuksista, jotka sisältyvät EN‑54‑ryhmään kuuluviin eurooppalaisiin standardeihin, ei voida hyväksyä, sillä kuten sekä perustellusta lausunnosta että komission kannekirjelmästä selvästi ilmenee, esillä oleva kanne koskee yksinomaan pisteilmaisimilla toimivia automaattisia palonhavaitsemisjärjestelmiä, joissa ei ole CE-merkintää.

32 Näin ollen vaikka vaatimusta, joka koskee yhdenmukaisuutta standardin NBN S21-100 kaltaisen kansallisen standardin kanssa, sovelletaan erotuksetta kaikkiin tuotteisiin, kyseisellä vaatimuksella rajoitetaan yhteisön sisäistä kauppaa, ja siinä on kyse EY 28 artiklassa kielletystä tuonnin määrällistä rajoitusta vaikutukseltaan vastaavasta toimenpiteestä.

33 Tällainen toimenpide voidaan perustella vain jollakin EY 30 artiklassa mainitulla yleistä etua koskevalla syyllä tai jollakin yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä vahvistetulla pakottavalla vaatimuksella sillä edellytyksellä, että tämä toimenpide on molemmissa näistä tapauksista omiaan takaamaan sillä tavoiteltavan tavoitteen toteutumisen ja että sillä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi (em. asia ATRAL, tuomion 64 kohta ja asia C-432/03, komissio v. Portugali, tuomio 10.11.2005, Kok. 2005, s. I-9665, 42 kohta.

34 Belgian kuningaskunta väittää, että velvollisuus noudattaa standardia NBN S21-100 on perusteltu yleisen turvallisuuden kannalta ja ihmisten ja eläinten terveyden ja elämän suojelemiseksi.

35 Vaikka ei voida kiistää, että tällaiset syyt kuuluvat niihin syihin, joihin jäsenvaltio voi EY 30 artiklan mukaan vedota perustellakseen tällaisen velvollisuuden, ja että yhdenmukaistettujen oikeussääntöjen puuttuessa jäsenvaltiot voivat päättää haluamastaan kansanterveyden ja ihmisten elämän suojelun tasosta (asia C-293/94, Brandsma, tuomio 27.6.1996, Kok. 1996, s. I-3159, 11 kohta ja em. asia komissio v. Portugali, tuomion 44 kohta), poikkeus tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatteesta voi kuitenkin olla perusteltu mainitun artiklan perusteella ainoastaan, jos kansalliset viranomaiset näyttävät, että kyseinen poikkeus on tarpeen yhden tai useamman tässä artiklassa mainitun tavoitteen saavuttamiseksi ja että poikkeus on suhteellisuusperiaatteen mukainen (asia 227/82, Van Bennekom, tuomio 30.11.1983, Kok. 1983, s. 3883, 40 kohta; asia C-358/95, Morellato, tuomio 13.3.1997, Kok. 1997, s. I-1431, 14 kohta ja em. asia ATRAL, tuomion 67 kohta ja em. asia komissio v. Italia, tuomion 22 kohta).

36 Tältä osin niiden perusteltujen syiden lisäksi, joihin jäsenvaltio voi vedota, sen on esitettävä asianmukaiset todisteet tai toteuttamansa rajoittavan toimenpiteen sopivuutta ja oikeasuhteisuutta koskeva analyysi sekä täsmällisiä tietoja, joilla sen väitteitä voidaan tukea (asia C-42/02, Lindman, tuomio 13.11.2003, Kok. 2003, s. I-13519, 25 kohta; asia C-8/02, Leichtle, tuomio 18.3.2004, Kok. 2004, s. I-2641, 45 kohta; asia C-147/03, komissio v. Itävalta, tuomio 7.7.2005, Kok. 2005, s. I-5969, 63 kohta; asia C-137/04, Rockler, tuomio 16.2.2006, Kok. 2006, s. I-1441, 25 kohta ja asia C-185/04, Öberg, tuomio 16.2.2006, Kok. 2006, s. I-1453, 22 kohta).

37 Esillä olevassa asiassa on todettava, ettei tällaista selvitystä ole esitetty. Belgian viranomaiset näet väittävät ainoastaan, että kyseessä olevaa velvollisuutta sovelletaan erotuksetta kansallisiin ja maahantuotuihin tuotteisiin, että se on sopusoinnussa edellä mainittujen tarpeellisuutta ja oikeasuhteisuutta koskevien edellytysten kanssa ja että standardin NBN S21-100 tavoitteena on se, että tarkastetaan, että laitteiden suunnittelu on asianmukainen, ja varmistetaan, että järjestelmä toimii kunnolla.

38 Toiseksi sen osalta, että pisteilmaisimilla toimiville automaattisille palonhavaitsemisjärjestelmille on haettava BOSEC:n myöntämä tyyppihyväksyntä. Belgian kuningaskunta vetoaa standardia NBN S21-100 koskevaan muutosehdotukseen, jolla on tarkoitus poistaa viittaus kyseiseen järjestöön.

39 Tältä osin riittää kun muistutetaan, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan arvioitaessa sitä, onko jäsenvaltio jättänyt noudattamatta jäsenyysvelvoitteitaan, on otettava huomioon jäsenvaltion tilanne sellaisena kuin se on perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä, eikä yhteisöjen tuomioistuin voi ottaa huomioon tämän jälkeen tapahtuneita muutoksia (ks. mm. asia C-423/00, komissio v. Belgia, tuomio 17.1.2002, Kok. 2002, s. I-593, 14 kohta ja asia C-433/03, komissio v. Saksa, tuomio 14.7.2005, Kok. 2005, s. I-6985, 32 kohta).

40 Esillä olevassa asiassa on kuitenkin selvää, että Belgian kuningaskunta ei ollut perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä hyväksynyt standardia NBN S21-100 koskevaa muutosehdotusta, joka liittyy siihen, että viittaus BOSEC:hen viranomaisena, joka antaa tyyppihyväksynnän pisteilmaisimilla toimiville automaattisille palonhavaitsemisjärjestelmille, poistetaan.

41 Yhteisöjen tuomioistuin on lisäksi katsonut, että sillä, että edellytetään tuotteen ennakollista hyväksymistä sen osoittamiseksi, että tuote on asianmukainen tiettyyn käyttötarkoitukseen, rajoitetaan tuontijäsenvaltion markkinoille pääsyä, ja tätä on näin ollen pidettävä EY 28 artiklassa tarkoitettuna tuonnin määrällistä rajoitusta vaikutukseltaan vastaavana toimenpiteenä (em. asia komissio v. Portugali, tuomion 41 kohta).

42 Tämän edellytyksen kohtuuttomuuden osalta on todettava, että Belgian kuningaskunta myönsi oikeudenkäyntiä edeltäneessä menettelyssä, että ainakaan sinä ajanjaksona, jota esillä oleva kanne koskee, BOSEC ei ottanut huomioon toisessa jäsenvaltiossa suoritettuja valvontatoimia standardin NBN S21-100 nojalla myönnetyn tyyppihyväksynnän yhteydessä siinä tapauksessa, että tuotteen alkuperäjäsenvaltion hyväksyvän viranomaisen kanssa ei ollut kahdenvälistä sopimusta. Kuten komissio on todennut, Belgian kuningaskunta ei ole esittänyt seikkoja, joiden nojalla voitaisiin päätellä, että tästä käytännöstä olisi luovuttu.

43 Tästä hyväksymismenettelystä aiheutuvien kustannusten osalta riittää, kun todetaan, että siltä osin kuin tällaisessa menettelyssä on mahdollista määrätä testejä ja tarkastuksia, jotka on jo suoritettu kyseessä olevan tuotteen alkuperäjäsenvaltiossa, tällaisiin testeihin ja tarkastuksiin liittyviä kustannuksia on pidettävä kohtuuttomina.

44 Näin ollen komission nostamaa kannetta on pidettävä perusteltuna.

45 Näin ollen on todettava, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut EY 28 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on edellyttänyt laillisesti toisessa jäsenvaltiossa valmistettujen tai kaupan pidettyjen, pisteilmaisimilla toimivien automaattisten palonhavaitsemisjärjestelmien, joissa ei ole CE-merkintää, osalta, että

– ne ovat yhdenmukaisia standardin NBN S21-100 kanssa

– niille hankitaan tyyppihyväksyntä, jonka myöntää BOSEC, missä on kyse entistä vakavammasta rajoituksesta kyseisestä hyväksynnästä aiheutuvien kohtuuttomien kustannusten vuoksi, ja

– niihin kohdistetaan testejä ja tarkastuksia kyseisen tyyppihyväksynnän myöntämisen yhteydessä, mikä johtaa siihen, että toisessa jäsenvaltiossa toisten menettelyiden mukaisesti jo suoritetut valvontatoimet suoritetaan toiseen kertaan.

Oikeudenkäyntikulut

46 Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska komissio on vaatinut Belgian kuningaskunnan velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja koska Belgian kuningaskunta on hävinnyt asian, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Näillä perusteilla yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:

1) Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut EY 28 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on edellyttänyt laillisesti toisessa jäsenvaltiossa valmistettujen tai kaupan pidettyjen, pisteilmaisimilla toimivien automaattisten palonhavaitsemisjärjestelmien, joissa ei ole CE-merkintää, osalta, että

– ne ovat yhdenmukaisia yleisten pisteilmaisimilla toimivien automaattisten palonhavaitsemisjärjestelmien suunnittelusta syyskuussa 1986 annetun belgialaisen standardin NBN S21-100, sellaisena kuin se on muutettuna elokuussa 1996 tehdyllä täydennyksellä nro 2, kanssa

– niille hankitaan tyyppihyväksyntä, jonka myöntää BOSEC-niminen järjestö (Belgian Organisation for Security Certification), missä on kyse entistä vakavammasta rajoituksesta kyseisestä hyväksynnästä aiheutuvien kohtuuttomien kustannusten vuoksi, ja

– niihin kohdistetaan testejä ja tarkastuksia kyseisen tyyppihyväksynnän myöntämisen yhteydessä, mikä johtaa siihen, että toisessa jäsenvaltiossa toisten menettelyiden mukaisesti jo suoritetut valvontatoimet suoritetaan toiseen kertaan.

2) Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Allekirjoitukset