Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Työntekijät - Yhteisön säännökset - Soveltamisedellytykset - Liikkumisvapautta koskevan oikeuden käyttäminen

(EY:n perustamissopimuksen 48 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1612/68 7 artikla)

2 Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Jäsenvaltioiden toimivalta järjestää sosiaaliturvajärjestelmänsä - Rajat - Yhteisön oikeuden noudattaminen - Henkilöiden vapaata liikkuvuutta koskevat perustamissopimuksen määräykset

3 Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Työntekijät - Yhdenvertainen kohtelu - Työntekijältä, joka on muuttanut jäsenvaltiosta toiseen, ei saa periä suurempia sosiaaliturvamaksuja kuin muilta työntekijöiltä - Perustelujen puuttuminen

(EY:n perustamissopimuksen 48 artikla)

4 Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Työntekijät - Yhdenvertainen kohtelu - Työntekijä, joka on muuttanut jäsenvaltiosta toiseen - Sosiaaliturvamaksut - Laskeminen

5 Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Työntekijät - Yhdenvertainen kohtelu - Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan työntekijältä, joka on muuttanut jäsenvaltiosta toiseen, peritään suuremmat sosiaaliturvamaksut kuin muilta työntekijöiltä - Yhteensopimattomuus yhteisön oikeuden kanssa - Vaikutukset

(EY:n perustamissopimuksen 48 artikla)

Tiivistelmä

1 Työntekijä voi vedota perustamissopimuksen 48 artiklaan ja asetuksen N:o 1612/68 7 artiklaan sitä jäsenvaltiota vastaan, jonka kansalainen hän on, silloin kun hän on asunut ja ollut palkatussa työssä jossakin toisessa jäsenvaltiossa.

Yhteisöjen kansalaiset, jotka ovat käyttäneet oikeuttaan työntekijöiden vapaaseen liikkuvuuteen ja tehneet työtä toisessa jäsenvaltiossa, kuuluvat asuinpaikastaan ja kansalaisuudestaan riippumatta edellä mainittujen säännösten soveltamisalaan.

2 Se, että pääasiassa kyseessä oleva lainsäädäntö koskee sosiaaliturvajärjestelmän rahoittamista, ei estä perustamissopimuksen määräysten eikä näin työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevien sopimusmääräysten soveltamista.

Vaikkakaan alaa ei olekaan yhdenmukaistettu yhteisön tasolla, jolloin kunkin jäsenvaltion lainsäädännössä voidaan vapaasti vahvistaa edellytykset oikeudelle tai velvollisuudelle liittyä johonkin sosiaaliturvajärjestelmään, jäsenvaltioiden on kuitenkin tätä toimivaltaa käyttäessään noudatettava yhteisön oikeutta.

3 48 artiklan vastaista on, että jäsenvaltio perii suuremman määrän sosiaalivakuutusmaksuja työntekijältä, joka muuttaa vuoden aikana valtiosta toiseen, kuin sellaiselta työntekijältä, joka muuten samanlaisten olosuhteiden vallitessa asuu koko vuoden samassa jäsenvaltiossa, ilman että ensin mainittu työntekijä saisi kuitenkaan enempää sosiaalietuuksia. Tällainen sosiaaliturvamaksujen kantamista koskeva järjestelmä voisi saada työntekijän olemaan lähtemättä asuinvaltiostaan toiseen jäsenvaltioon tehdäkseen siellä työtä, ja sitä on näin ollen pidettävä työntekijöiden vapaan liikkuvuuden esteenä.

Tällaista estettä ei voida perustella sillä, että se perustuu lainsäädäntöön, jolla pyritään yksinkertaistamaan tuloverojen ja sosiaalivakuutusmaksujen kantamista ja yhteensovittamaan niiden kantaminen, tai muilla verojen tai maksujen kantamiseen liittyvillä teknisillä vaikeuksilla, eikä sillä, että tietyissä tilanteissa tuloverotuksesta aiheutuvilla eduilla saatetaan hyvittää sosiaalimaksuista aiheutunut epäedullinen kohtelu tai saattaa tilanne verovelvollisen kannalta jopa edullisemmaksi.

4 Kaikki kansallisen lainsäädännön mukaan sosiaalivakuutusmaksujen määrän vahvistamisen kannalta merkitykselliset tulot, kiinteästä omaisuudesta saadut tulot mukaan lukien, on otettava huomioon, jotta voidaan arvioida, onko sille työntekijälle koitunut maksurasitus todella suurempi, joka on muuttanut toiseen jäsenvaltioon tehdäkseen siellä palkkatyötä, kuin sille työntekijälle koitunut maksurasitus, joka on asunut samassa jäsenvaltiossa.

5 Siinä tapauksessa, että kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan työntekijältä, joka muuttaa vuoden aikana valtiosta toiseen tehdäkseen siellä palkkatyötä, peritään suuremmat sosiaaliturvamaksut kuin sellaiselta työntekijältä, joka on muuten samanlaisten olosuhteiden vallitessa asunut koko vuoden samassa jäsenvaltiossa, ilman että ensin mainittu työntekijä saisi kuitenkaan enemmän sosiaalietuuksia, on ristiriidassa perustamissopimuksen 48 artiklan kanssa. Sellaisen työntekijän maksettavaksi määrätyt sosiaalivakuutusmaksut, joka muuttaa jäsenvaltiosta toiseen tehdäkseen siellä palkkatyötä, on vahvistettava yhtä suuriksi kuin maksut, jotka määrätään sellaisen työntekijän maksettavaksi, joka on asunut koko ajan samassa jäsenvaltiossa.