ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 179/6

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 20.5.2010 (Oberlandesgericht Oldenburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Arnold und Johann Harms als Gesellschaft bürgerlichen Rechts v. Freerk Heidinga

(Asia C-434/08) (1)

(Yhteinen maatalouspolitiikka - Tiettyjen tukijärjestelmien yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä - Asetus (EY) N:o 1782/2003 - Tilatukijärjestelmä - Tukioikeuksien siirtäminen - Lopullinen siirtäminen)

2010/C 179/09

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberlandesgericht Oldenburg

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Arnold und Johann Harms als Gesellschaft bürgerlichen Rechts

Vastaaja: Freerk Heidinga

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Oberlandesgericht Oldenburg — Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71, (EY) N:o 1254/1999 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29.9.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 (EUVL L 270, s. 1) 46 artiklan 2 kohdan tulkinta — Sopimuslauseke, joka on lisätty sopimukseen, jonka avulla suoritetaan ulkonaisesti täydellinen ja lopullinen tukioikeuksien siirtäminen, mutta jonka mukaan luovutuksensaaja tukioikeuksien muodollisena haltijana aktivoi tukioikeudet viljelemällä vastaavia maa-aloja mutta on velvollinen siirtämään osan maksetuista tilatuista luovuttajalle

Tuomiolauselma

Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29.9.2003 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1782/2003 on tulkittava siten, ettei se ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle sopimukselle, joka koskee tukioikeuksien lopullista siirtämistä ja jonka nojalla luovutuksensaaja on tukioikeuksien haltijana velvollinen aktivoimaan tukioikeudet ja siirtämään luovuttajalle ilman mitään aikarajoitusta kaikki hänelle tällä perusteella maksetut tuet tai osan niistä, jos tällaisen sopimuksen päämääränä ei ole antaa luovuttajalle mahdollisuutta pitää hallussaan osaa niistä tukioikeuksista, jotka hän on muodollisesti siirtänyt, vaan määrittää tukioikeuksien tämän osan arvon perusteella kaikkien tukioikeuksien siirrolle sovittu hinta.

(1) EUVL C 44, 21.2.2009.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 209/4

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 8.6.2010 (High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Divisionin (Administrative Court) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — The Queen, Vodafone Ltd:n, Telefónica O2 Europe plc:n, T-Mobile International AG:n, Orange Personal Communications Services Ltd:n hakemuksesta v. Secretary of State for Business, Enterprise and Regulatory Reform

(Asia C-58/08) (1)

(Asetus (EY) N:o 717/2007 - Verkkovierailut yleisissä matkapuhelinverkoissa yhteisön alueella - Pätevyys - Oikeudellinen perusta - EY 95 artikla - Suhteellisuus- ja toissijaisuusperiaatteet)

2010/C 209/04

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

Pääasian asianosaiset

Kantaja: The Queen, Vodafone Ltd:n, Telefónica O2 Europe plc:n, T-Mobile International AG:n ja Orange Personal Communications Services Ltd:n hakemuksesta

Vastaaja: Secretary of State for Business, Enterprise and Regulatory Reform

Muut osapuolet: Office of Communications, Hutchison 3G UK Ltd ja GSM Association

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) — Verkkovierailuista yleisissä matkapuhelinverkoissa yhteisön alueella ja direktiivin 2002/21/EY muuttamisesta 27.6.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 717/2007 (EUVL L 171, s. 32) pätevyys — Oikeusperustan valinta — Asetuksen 4 artiklan, 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan ja 6 artiklan 3 kohdan, joissa säädetään verkkovierailupuhelujen enimmäishinnasta, pätevyys suhteellisuus- ja toissijaisuusperiaatteiden kannalta

Tuomiolauselma

Esitettyjen kysymysten tutkinnassa ei ole tullut esille sellaisia seikkoja, jotka vaikuttaisivat verkkovierailuista yleisissä matkapuhelinverkoissa yhteisön alueella ja direktiivin 2002/21/EY muuttamisesta 27.6.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 717/2007 pätevyyteen.

(1) EUVL C 107, 26.4.2008.
Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 22.4.2010 (Finanzgericht Düsseldorfin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Vera Mattner v. Finanzamt Velbert

(Asia C-510/08) (1)

(Pääomien vapaa liikkuvuus - EY 56 ja EY 58 artikla - Lahjavero - Rakennettu tontti - Oikeus vähennykseen veron laskentaperusteesta - Maassa asuvien ja ulkomailla asuvien erilainen kohtelu)

(2010/C 161/12)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Finanzgericht Düsseldorf

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Vera Mattner

Vastaaja: Finanzamt Velbert

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Finanzgericht Düsseldorf — EY 39 ja EY 43 artiklan sekä EY 56 artiklan, luettuna yhdessä EY 58 artiklan kanssa, tulkinta — Sellainen kansallinen lainsäädäntö kiinteistön lahjoitusta koskevan veron kantamisesta, jonka mukaan kiinteistön arvosta 1 100 euroa on verovapaata, jos lahjoittajan ja lahjan saajan kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa, mutta jonka mukaan tämä verovapaa osuus on 205 000 euroa, jos joko lahjoittajan tai lahjan saajan kotipaikka on kotimaassa

Tuomiolauselma

EY 56 ja EY 58 artiklaa, kun niitä tarkastellaan yhdessä, on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jossa säädetään lahjaveron laskemisesta, että kyseisen jäsenvaltion alueella sijaitsevan kiinteistön lahjoituksen yhteydessä veron perusteesta tehtävä vähennys on lahjanantajan ja -saajan asuessa lahjoitushetkellä toisessa jäsenvaltiossa pienempi kuin vähennys, jota olisi sovellettu, jos ainakin toinen heistä olisi tuolloin asunut ensimmäisessä jäsenvaltiossa.

(1) EUVL C 44, 21.2.2009.
1)

Kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä 29.4.2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/83/EY 11 artiklan 1 kohdan e alakohtaa on tulkittava siten, että — pakolaisasema lakkaa, jos kyseessä olevassa kolmannessa valtiossa tapahtuneen sellaisen merkittävän ja pysyvän olosuhteiden muutoksen valossa ne olosuhteet, joiden johdosta pakolaisella oli perusteltu aihe pelätä joutuvansa vainotuksi jostakin direktiivin 2004/83 2 artiklan c alakohdassa tarkoitetusta syystä ja joiden perusteella pakolaisasema myönnettiin, ovat lakanneet olemasta eikä hänellä ole muita perusteita pelätä joutuvansa vainotuksi direktiivin 2004/83 2 artiklan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla; — arvioidakseen olosuhteiden muutosta jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on varmistuttava pakolaisen henkilökohtaisen tilanteen suhteen siitä, että direktiivin 2004/83 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu suojelun tarjoaja tai tarjoajat ovat toteuttaneet asianmukaisia toimenpiteitä vainon estämiseksi, että niillä on muun muassa tehokas oikeusjärjestelmä vainoksi katsottavien tekojen toteamiseksi, niistä syytteeseen asettamiseksi ja niistä rankaisemiseksi ja että kyseisellä henkilöllä on siinä tapauksessa, että hänen pakolaisasemansa lakkaa, mahdollisuus saada tällaista suojelua; — direktiivin 2004/83 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut suojelun tarjoajat voivat olla kansainvälisiä järjestöjä, jotka pitävät valtiota tai huomattavaa osaa sen alueesta valvonnassaan, ja myös siten, että kyseisellä alueella toimii monikansallinen sotilasjoukko.
1)

Oikeudesta perheenyhdistämiseen 22.9.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/86/EY 7 artiklan 1 kohdan c alakohdassa olevaa ilmausta ”turvauduttava sosiaalihuoltojärjestelmään” on tulkittava siten, että jäsenvaltiolle ei jätetä siinä mahdollisuutta antaa sellaista perheenyhdistämistä koskevaa säännöstöä, jossa perheenyhdistämistä ei sallita perheenkokoajalle, joka on esittänyt todisteet siitä, että hänellä on vakaat ja säännölliset tulot ja varat, jotka riittävät perheenkokoajan ja hänen perheenjäsentensä ylläpitoon, mutta joka kuitenkin tulojensa tason vuoksi voi turvautua erityiseen toimeentulotukeen erityisten ja yksilöllisesti määriteltyjen välttämättömien elinkustannusten kattamiseksi, paikallisten viranomaisten myöntämiin tuloista riippuvaisiin veronhuojennuksiin tai kunnallisen toimeentulopolitiikan (”minimabeleid”) tulotukitoimiin.
1)

EY 49 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä tulojen, menojen uudelleenluokittelujen sekä sosiaali- ja kehityspolitiikan alaa koskevista eri säännöksistä 11.5.2006 annetun Sardinian alueen lain nro 4 4 §:ssä, sellaisena kuin se on muutettuna alueen vuosittaisen ja useampivuotisen talousarvion laatimista koskevista säännöksistä — vuoden 2007 finanssilaki — 29.5.2007 annetun Sardinian alueen lain nro 2 3 §:n 3 momentilla, säädetyn kaltaiselle alueellisen viranomaisen antamalle verolainsäädännölle, jossa otetaan käyttöön alueellinen vero, jota kannetaan matkailutarkoituksessa tapahtuvista yksityiseen matkustajaliikenteeseen tarkoitettujen ilma-alusten laskeutumisista ja huvialusten kiinnittymisistä ja joka kohdistuu vain niihin luonnollisiin henkilöihin ja oikeushenkilöihin, joiden verotuksellinen kotipaikka on kyseisen alueen ulkopuolella.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 11/4

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 12.11.2009 (Bundessozialgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Christian Grimme v. Deutsche Angestellten-Krankenkasse

(Asia C-351/08) (1)

(Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Sveitsin oikeuden mukaan perustetun osakeyhtiön hallituksen jäsen, joka toimii yhtiön sivutoimipaikan johtajana Saksassa - Velvollisuus ottaa saksalainen vanhuuseläkevakuutus - Saksan oikeuden mukaan perustetun osakeyhtiön hallituksen jäsenille myönnetty poikkeus tästä velvollisuudesta)

2010/C 11/05

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundessozialgericht

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Christian Grimme

Vastaaja: Deutsche Angestellten-Krankenkasse

Muut osapuolet: Deutsche Rentenversicherung Bund, Bundesagentur für Arbeit ja BGl Bertil Grimme AG Insurance Brokers

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Bundessozialgericht — Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Sveitsin valaliiton henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta tekemän sopimuksen (EYVL L 114, s. 6) 1, 5, 7 ja 16 artiklan sekä sen liitteessä I olevan 12, 17, 18 ja 19 artiklan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan Saksassa työskentelevälle Sveitsin oikeuden mukaan perustetun osakeyhtiön hallituksen jäsenelle on otettava saksalainen vanhuuseläkevakuutus, kun tätä velvollisuutta ei ole Saksan oikeuden mukaan perustetun osakeyhtiön hallituksen jäsenillä

Tuomiolauselma

Henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta 21.6.1999 Luxemburgissa allekirjoitetun Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Sveitsin valaliiton sopimuksen määräykset ja erityisesti sen 1, 5, 7 ja 16 artikla sekä sen liitteessä I olevat 12 ja 17–19 artikla eivät ole esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jossa edellytetään, että henkilön, joka on tämän jäsenvaltion kansalainen ja joka tekee työtä tämän alueella, on otettava tämän jäsenvaltion lakisääteinen vanhuuseläkevakuutus, vaikka tämä henkilö on Sveitsin oikeuden mukaan perustetun yhtiön hallituksen jäsen ja vaikka tämän jäsenvaltion oikeuden mukaan perustetun osakeyhtiön hallituksen jäsenillä ei ole velvollisuutta ottaa kyseistä vakuutusta.

(1) EUVL C 272, 25.10.2008.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 24/7

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 10.12.2009 (Umweltsenatin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Umweltanwalt von Kärnten v. Kärntner Landesregierung

(Asia C-205/08) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - EY 234 artikla - Kansallisen tuomioistuimen käsite - Tutkittavaksi ottaminen - Direktiivi 85/337/ETY - Ympäristövaikutusten arviointi - Maanpäällisten voimajohtojen rakentaminen - Yli 15 km:n mittainen pituus - Rajat ylittävä rakentaminen - Rajat ylittävä johto - Raja-arvon ylittävä kokonaispituus - Johto, joka olennaisilta osin sijaitsee naapurina olevan jäsenvaltion alueella - Johdon kotimaan osa on raja-arvoa lyhyempi)

2010/C 24/10

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Umweltsenat

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Umweltanwalt von Kärnten

Vastaaja: Kärntner Landesregierung

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Umweltsenat — Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY (EYVL L 175, s. 40), sellaisena kuin se on muutettuna tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY muuttamisesta 3.3.1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY (EYVL L 73, s. 5) ja yleisön osallistumisesta tiettyjen ympäristöä koskevien hankkeiden ja ohjelmien laatimiseen sekä neuvoston direktiivien 85/337/ETY ja 96/61/EY muuttamisesta yleisön osallistumisen sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeuden osalta 26.5.2003 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/35/EY (EUVL L 156, s. 17), tulkitseminen — Ympäristövaikutusten arviointivelvollisuus pituudeltaan yli 15 km:n mittaisten maanpäällisten voimajohtojen rakentamisen osalta — Rajat ylittävien hankkeiden osalta huomioon otettava pituus — Hanke, joka koskee sähköjohtoa, jonka kokonaispituus ylittää raja-arvon mutta josta ainoastaan 7,4 km:n pituinen osa sijaitsee asianomaisen valtion alueella ja loppuosa naapurijäsenvaltion alueella

Tuomiolauselma

Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 26.5.2003 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/35/EY, 2 artiklan 1 kohtaa ja 4 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että jäsenvaltioiden toimivaltaisen viranomaisten on alistettava tämän direktiivin liitteessä I olevassa 20 kohdassa tarkoitettu hanke, kuten jännitteeltään vähintään 220 kV:n ja pituudeltaan yli 15 kilometrin mittaisten maanpäällisten voimajohtojen rakentaminen, ympäristövaikutusten arviointimenettelyyn myös silloin, kun kyse on rajat ylittävästä hankkeesta, josta vain alle 15 kilometrin pituinen osa sijaitsee kyseisen jäsenvaltion alueella.

(1) EUVL C 209, 15.8.2008.
1)

Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 3.3.1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY ja 26.5.2003 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/35/EY, mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut kaikkia tarvittavia toimenpiteitä varmistaakseen, että hankkeet, joilla on todennäköisesti merkittäviä ympäristövaikutuksia, saatetaan direktiivin 85/337/ETY 4 artiklan 2 ja 3 kohdan, luettuna yhdessä liitteiden II ja III kanssa, sellaisena kun se on muutettuna direktiivillä 97/11/EY ja direktiivillä 2003/35/EY, mukaisesti lupamenettelyyn ja arvioidaan nämä vaikutukset.
1)

Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 2658/87, sellaisena kuin se on muutettuna 11.9.2003 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1789/2003, on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaiset ihmisravinnoksi tarkoitetut tuotteet, jotka koostuvat jäädytetystä mekaanisesti erotetusta lihasta, joka on saatu kanojen mekaanisella luuttomaksi leikkaamisella, on luokiteltava yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 0207 14 10.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 267/20

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 10.9.2009 (Juzgado de lo Social de Madridin (Espagne) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Francisco Vicente Pereda v. Madrid Movilidad SA

(Asia C-277/08) (1)

(Direktiivi 2003/88/EY - Työajan järjestäminen - Oikeus palkalliseen vuosilomaan - Sairausloma - Sairausloman kanssa päällekkäinen vuosiloma - Oikeus pitää vuosiloma muuna aikana)

2009/C 267/35

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Juzgado de lo Social de Madrid

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Francisco Vicente Pereda

Vastaaja: Madrid Movilidad SA

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Juzgado de lo Social de Madrid — Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY (EUVL L 299, s. 9) 7 artiklan 1 kohdan tulkinta — Työntekijä, joka on yrityksen vahvistaman vuosilomajakson aikana sairauslomalla sellaisen työtapaturman johdosta, joka tapahtui ennen vuosilomaa — Työntekijän oikeus pitää vuosilomansa eri ajankohtana

Tuomiolauselma

Työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansallisille säännöksille tai työehtosopimuksille, joiden mukaan työntekijällä, joka on sairauslomalla hänen työnantajanaan olevan yrityksen lomakalenterissa vahvistetun vuosilomajakson aikana, ei ole töihin palattuaan oikeutta pitää vuosilomaa muuna kuin alun perin vahvistettuna ajanjaksona ja tarvittaessa lomaa vastaavan lomakauden ulkopuolella.

(1) EUVL C 223, 30.8.2008.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 220/8

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 16.7.2009 (Tallinna Halduskohusin (Viron tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Pärlitigu OÜ v. Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus

(Asia C-56/08) (1)

(Yhteinen tullitariffi - Yhdistetty nimikkeistö - Tariffiluokittelu - Alanimike CN 05119110 - Alanimike CN 03032200 - Viljellyn merilohen jäädytetyt selkäruodot - Asetus (EY) N:o 85/2006 - Polkumyyntitullit)

2009/C 220/12

Oikeudenkäyntikieli: viro

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tallinna Halduskohus

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Pärlitigu OÜ

Vastaaja: Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Tallinna Halduskohus — Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (EYVL L 256, s. 1) liitteen I, sellaisena kuin sitä sovellettiin pääasian tosiseikkojen tapahtumahetkellä, tulkinta — Norjasta peräisin olevan viljellyn lohen tuontia koskevan lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta ja väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 17.1.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 85/2006 (EUVL L 15, s. 1) 1 artiklan 5 kohdan pätevyys — Luokittelu nimikkeeseen 0303220015 (jäädytetty viljelty lohi, muu) tai nimikkeeseen 0511911 (kalanjätteet) polkumyyntitullien kantamiseksi — Viljellyn merilohen jäädytetyt selkäruodot, joita saadaan kalaa fileerattaessa

Tuomiolauselma

Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteenä I olevaa yhdistettyä nimikkeistöä, sellaisena kuin se on muutettuna 27.10.2005 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1719/2005, on tulkittava siten, että viljellyn merilohen (Salmon salar) jäädytetyt selkäruodot, jotka saadaan kalaa fileoitaessa, on luokiteltava CN-koodiin 0303 22 00 sillä edellytyksellä, että tavara on tullaushetkellä ihmisravinnoksi soveltuvaa, mistä varmistuminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävänä.

(1) EUVL C 92, 12.4.2008.
1)

Ranskan tasavalta ei ole noudattanut julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21.12.1989 annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 92/50/ETY, ja vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjä koskevien yhteisön sääntöjen soveltamiseen liittyvien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 25.2.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/13/ETY mukaisia velvoitteitaan, kun se on antanut ja pitänyt voimassa uuden siviiliprosessilain (code de procédure civile), 1441 §:n 1 momentin, sellaisena kuin se on muutettuna tietyistä sellaisten julkisoikeudellisten tai yksityisten henkilöiden, joihin ei sovelleta julkisista hankinnoista annettua lakia, tekemistä hankintasopimuksista 6.6.2005 annetun määräyksen 4 §:ssä mainituista hankintasopimuksista 20.10.2005 annetun asetuksen nro 2005-1308 48 §:n 1 kohdalla, siltä osin kuin kyseisessä säännöksessä säädetään 10 päivän määräaika, jonka kuluessa asianomaisen hankintaviranomaisen ja/tai hankintayksikön on annettava vastaus, ja kielletään kaikki sopimusta edeltävät välitoimet ennen kyseistä vastausta, ja siltä osin kuin mainittu määräaika ei keskeytä hankintapäätöksen ilmoittamisen niille tarjoajille, joiden tarjousta ei ole hyväksytty, ja asianomaisen hankintasopimuksen allekirjoittamisen välillä noudatettavan odotusajan kulumista.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 205/9

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 2.7.2009 (Finanzgericht Münchenin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Zino Davidoff SA v. Bundesfinanzdirektion Südost

(Asia C-302/08) (1)

(Tavaramerkit - Kansainvälinen rekisteröinti - Madridin sopimukseen liittyvä pöytäkirja - Asetus (EY) N:o 40/94 - 146 artikla - Kansainvälisen rekisteröinnin ja yhteisön tavaramerkin vaikutusten samanlaisuus yhteisössä - Asetus (EY) N:o 1383/2003 - 5 artiklan 4 kohta - Tavarat, joiden epäillään loukkaavan tavaramerkkiä - Tulliviranomaisten toimenpiteet - Yhteisön tavaramerkin haltija - Oikeus toimenpiteisiin myös muissa jäsenvaltioissa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa toimenpidettä on pyydetty - Laajentaminen kansainvälisen rekisteröinnin haltijaan)

2009/C 205/15

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Finanzgericht München

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Zino Davidoff SA

Vastaaja: Bundesfinanzdirektion Südost

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Finanzgericht München — Tulliviranomaisten toimenpiteistä epäiltäessä tavaroiden loukkaavan tiettyjä teollis- ja tekijänoikeuksia sekä tiettyjä teollis- ja tekijänoikeuksia loukkaavien tavaroiden suhteen toteutettavista toimenpiteistä 22.7.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1383/2003 (EUVL L 196, s. 7) — Ainoastaan yhteisön tavaramerkin haltijoille on annettu oikeus pyytää tulliviranomaisilta toimenpiteitä siinä tarkoituksessa, että sen jäsenvaltion tulliviranomaisten lisäksi, jossa toimenpiteitä on pyydetty, myös jonkin muun tai usean muun jäsenvaltion tulliviranomaiset toteuttavat toimenpiteitä — Tämän oikeuden laajentaminen koskemaan yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 146 artiklassa tarkoitettujen kansainvälisesti rekisteröityjen tavaramerkkien haltijoita — Sen oikeudellinen vaikutus, että Euroopan yhteisö on liittynyt tavaramerkkien kansainvälistä rekisteröintiä koskevaan Madridin sopimukseen liittyvään pöytäkirjaan

Tuomiolauselma

Tulliviranomaisten toimenpiteistä epäiltäessä tavaroiden loukkaavan tiettyjä teollis- ja tekijänoikeuksia sekä tiettyjä teollis- ja tekijänoikeuksia loukkaavien tavaroiden suhteen toteutettavista toimenpiteistä 22.7.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1383/2003 5 artiklan 4 kohtaa on yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94, sellaisena kuin se on muutettuna 27.10.2003 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1992/2003, 146 artiklan valossa luettuna tulkittava siten, että sen perusteella kansainvälisesti rekisteröidyn tavaramerkin haltijalla on samanlainen oikeus kuin yhteisön tavaramerkin haltijalla yhden tai useamman muun jäsenvaltion kuin sen jäsenvaltion, jossa haltija tekee hakemuksen, tulliviranomaisten toimenpiteisiin.

(1) EUVL C 247, 27.9.2008.