Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Direktiivit - Välitön oikeusvaikutus - Edellytykset - Säädetyn tavoitteen saavuttamisen mahdollistavien keinojen moninaisuus - Keinojen moninaisuudella ei ole merkitystä välittömän oikeusvaikutuksen kannalta

(ETY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmas kohta)

2. Sosiaalipolitiikka - Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Työntekijöiden suojelu työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa - Direktiivi 80/987/ETY - 1-5 artikla - Vaikutukset valtion ja yksityisten oikeussubjektien välisiin suhteisiin

(Neuvoston direktiivi 80/987/ETY, 1-5 artikla)

3. Yhteisön oikeus - Yksityisille annetut oikeudet - Jäsenvaltio rikkonut yksityisten oikeuksia - Velvollisuus korvata yksityisille oikeussubjekteille aiheutettu vahinko

(ETY:n perustamissopimuksen 5 artikla)

4. Yhteisön oikeus - Yksityisille annetut oikeudet - Jäsenvaltion laiminlyönti saattaa direktiivi osaksi kansallista oikeusjärjestystä - Velvollisuus korvata yksityisille aiheutettu vahinko - Edellytykset - Vahingonkorvausta koskevat menettelysäännöt - Kansallisen oikeuden soveltaminen - Rajoitukset

(ETY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmas kohta)

Tiivistelmä

1. Jäsenvaltion, jolle direktiivi on osoitettu, mahdollisuus valita useista mahdollisista keinoista direktiivissä säädetyn tavoitteen saavuttamiseksi ei sulje pois yksityisten oikeussubjektien mahdollisuutta vedota kansallisessa tuomioistuimessa niihin oikeuksiin, joiden sisältö voidaan määritellä riittävän täsmällisesti yksinomaan direktiivin säännösten perusteella.

2. Vaikka työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttömyys- tilanteessa koskevan direktiivin 80/987/ETY säännökset ovat riittävän täsmällisiä ja ehdottomia palkkaturvan edunsaajien ja sisällön määrittämisen osalta, asianomaiset eivät voi vedota näihin säännöksiin kansallisessa tuomioistuimessa, jos jäsenvaltio ei ole ryhtynyt säädetyssä määräajassa täytäntöönpanotoimenpiteisiin, koska direktiivin säännöksissä ei täsmennetä sitä, kuka on velvollinen palkkaturvan antamiseen, eikä jäsenvaltiota voida pitää tältä osin maksuvelvollisena yksin sillä perusteella, ettei se ole säädetyssä määräajassa toteuttanut toimenpiteitä direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä.

3. Yhteisön oikeusnormien täysi tehokkuus vaarantuisi ja niissä tunnustettujen oikeuksien suoja heikentyisi, jos yksityisillä oikeussubjekteilla ei olisi mahdollisuutta saada korvausta silloin kun jäsenvaltio yhteisön oikeutta rikkomalla on loukannut heidän oikeuksiaan. Tämä mahdollisuus saada korvausta valtiolta on erityisen välttämätön silloin, kun yhteisön oikeusnormien täyden oikeusvaikutuksen edellytyksenä on valtion toiminta ja kun yksityiset oikeussubjektit eivät näin ollen tällaisen toiminnan puuttuessa voi vedota kansallisessa tuomioistuimessa niihin oikeuksiin, joita heille on yhteisön oikeudessa annettu.

Tästä seuraa, että periaate, jonka mukaan jäsenvaltio vastaa yhteisön oikeutta rikkomalla yksityisille aiheuttamastaan vahin-gosta, on erottamaton osa perustamissopimuksella luotua järjestelmää.

Jäsenvaltioiden velvollisuus korvata kyseinen vahinko on perusteltavissa myös perustamissopimuksen 5 artiklalla, jonka mukaan jäsenvaltiot toteuttavat kaikki yleis- ja erityistoimen- piteet, jotka ovat aiheellisia yhteisön oikeuden täytäntöön panemiseksi ja näin ollen yhteisön oikeuden rikkomisesta aiheutuvien lainvastaisten seurausten poistamiseksi.

4. Vaikka yhteisön oikeudessa on voimassa periaate, jonka mukaan jäsenvaltioiden on korvattava yhteisön oikeutta rikkomalla yksityisille aiheuttamansa vahinko, korvauksen saamisen edellytykset riippuvat siitä, millaisesta yhteisön oikeuden rikkomisesta vahinkoa on aiheutunut.

Silloin kun jäsenvaltio ei noudata sille perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen kohdan nojalla kuuluvaa velvoitetta toteuttaa kaikki direktiivin tavoitteen saavuttamiseksi tarpeelliset toimenpiteet, kyseisen yhteisön oikeuden normin täysi tehokkuus edellyttää oikeutta korvaukseen silloin kun kolme seuraavaa edellytystä täyttyy: ensiksi se, että direktiivin tarkoituksena on antaa oikeuksia yksityisille oi-

keussubjekteille, toiseksi se, että näiden oikeuksien sisältö voidaan yksilöidä direktiivin säännösten perusteella ja kolmanneksi se, että jäsenvaltiolle kuuluvan velvoitteen noudattamatta jättämisen ja yksityisille aiheutuneen vahingon välillä on syy-yhteys.

Asiaa koskevan yhteisön sääntelyn puuttuessa kunkin jäsenval- tion on korvattava aiheutettu vahinko kansallisen vahingon-korvausoikeuden mukaisesti. Eri kansallisissa lainsäädännöissä säädetyt vahingonkorvauksen aineelliset ja menettelylliset edellytykset eivät kuitenkaan saa olla epäedullisempia kuin edellytykset, jotka koskevat samankaltaisia jäsenvaltion sisäiseen oikeuteen perustuvia vaatimuksia, eivätkä ne saa olla sellaisia, että korvauksen saaminen on käytännössä mahdotonta tai suhteettoman vaikeaa.