Julkisasiamiehen ratkaisuehdotus Elmer 7 päivänä toukokuuta 1996. - Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta. - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivien 89/369/ETY ja 89/429/ETY täytäntöönpanon laiminlyönti. - Asia C-237/95.



Oikeustapauskokoelma 1996 sivu I-03071



Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset

1 Tässä jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevassa asiassa komissio vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Italian tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen ja yhdyskuntajätteiden uusien polttolaitosten aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemisestä 8 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/369/ETY(1) ja yhdyskuntajätteiden olemassa olevien polttolaitosten aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemisestä 21 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/429/ETY(2) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säädetyssä määräajassa toteuttanut noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä ja koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

2 Direktiivin 89/369/ETY 12 artiklan 1 kohdan ja direktiivin 89/429/ETY 10 artiklan 1 kohdan mukaisesti jäsenvaltioiden on toteutettava direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet 1.12.1990 mennessä ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.

Koska Italian tasavalta ei ollut ilmoittanut komissiolle asetetun määräajan päättyessä direktiivien täytäntöönpanosta, komissio aloitti perustamissopimuksen 169 artiklan nojalla jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn 25.4.1991 päivätyllä virallisella huomautuksella. Italian Euroopan yhteisöjen pysyvä edustusto ilmoitti komissiolle 11.7.1991 päivätyllä kirjeellä, että Italian viranomaiset olivat valmistelemassa direktiivien noudattamisen edellyttämiä oikeusnormeja ja että direktiivit oli tarkoitus saattaa osaksi kansallista oikeusjärjestystä niin sanotulla vuoden 1990 yhteisölailla(3).

Koska komissio totesi, ettei edellä mainittuja direktiivejä ollut saatettu osaksi Italian kansallista oikeusjärjestystä vuoden 1990 yhteisölailla eikä myöskään vuoden 1991 yhteisölailla(4), se toisti näkemyksensä 18.6.1993 päivätyssä perustellussa lausunnossa. Italian hallitus ei vastannut tähän lausuntoon, joten komissio nosti nyt käsiteltävänä olevan kanteen.

3 Italian hallitus ei kiistä velvollisuutta saattaa kyseiset direktiivit osaksi Italian sisäistä oikeusjärjestystä eikä sitä, ettei tätä tehty asetetussa määräajassa direktiivin 89/369/ETY osalta ja että se tehtiin vain osittain direktiivin 89/429/ETY osalta. Italian hallitus selitti yhteisöjen tuomioistuimelle osoittamassaan kirjelmässä, että ennen määräajan päättymistä direktiivi 89/429/ETY oli saatettu osittain osaksi Italian oikeutta ympäristöministeriön 12.7.1990 antamalla päätöksellä, jossa annettiin "suuntaviivat teollisuuslaitoksista peräisin olevien päästöjen rajoittamisesta ja vähimmäispäästöarvojen vahvistamisesta". Komissiolle ei ollut kuitenkaan ilmoitettu tästä, koska Italian viranomaiset olivat valmistelemassa uusia säännöksiä, jotka olisivat vastanneet täsmällisemmin direktiivin 89/429/ETY säännöksiä.

Näiden täsmennysten perusteella komissio luopui direktiivin 89/429/ETY täytäntöönpanon laiminlyöntiä koskevista vaatimuksistaan.

4 Koska Italian tasavalta ei ollut kiistänyt sitä, ettei direktiiviä 89/369/ETY ollut saatettu osaksi Italian oikeusjärjestystä ennen direktiivin 12 artiklan 1 kohdassa asetetun määräajan päättymistä, on syytä todeta komission vaatimusten mukaisesti, että Italian tasavalta ei ole noudattanut sille EY:n perustamissopimuksen mukaan kuuluvia velvoitteita.

5 Komissio on vaatinut, että Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kulut, jotka liittyvät direktiivin 89/429/ETY täytäntöönpanon laiminlyöntiä koskevaan kanteeseen.

Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaisesti asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Työjärjestyksen 69 artiklan 5 kohdan mukaan asianosainen, joka peruuttaa kanteensa, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. Kanteensa peruuttavan asianosaisen pyynnöstä vastapuoli voidaan kuitenkin velvoittaa korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos kanteen peruuttaminen katsotaan kohtuulliseksi vastapuolen menettelyn vuoksi.

6 Koska Italian hallitus ei ollut ilmoittanut komissiolle ennen direktiivin 89/429/ETY täytäntöönpanolle asetetun määräajan päättymistä siitä, että tämä direktiivi oli saatettu osittain osaksi Italian kansallista oikeusjärjestystä, komission kanne koski myös tätä direktiiviä. Italian hallitus ilmoitti vasta vastineessaan, että direktiivi oli jo osittain voimassa Italiassa ennen määräajan päättymistä, minkä jälkeen komissio peruutti kanteen tältä osin. Komission kanteen nostaminen sen vuoksi, ettei direktiiviä 89/429/ETY ollut saatettu osaksi kansallista oikeusjärjestystä, ja sen myöhempi peruuttaminen johtuivat ainoastaan Italian hallituksen toiminnasta, ja tämän vuoksi katson, kuten komissiokin, että Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut myös tältä osin.

Ratkaisuehdotus

7 Edellä esitetyn perusteella esitän, että yhteisöjen tuomioistuin ratkaisisi asian seuraavasti:

1) Koska Italian tasavalta ei ole toteuttanut asetetussa määräajassa yhdyskuntajätteiden uusien polttolaitosten aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemisestä 8 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/369/ETY noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä, se ei ole noudattanut sille EY:n perustamissopimuksen mukaan kuuluvia velvoitteita.

2) Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

(1) - EYVL L 163, s. 32.

(2) - EYVL L 203, s. 50.

(3) - Tästä tuli 29.12.1990 annettu laki nro 428.

(4) - Tästä tuli 19.2.1992 annettu laki nro 142.