Asia T-135/09

Nexans France SAS ja

Nexans SA

vastaan

Euroopan komissio

”Kilpailu — Hallinnollinen menettely — Kumoamiskanne — Tarkastuksen kuluessa toteutetut toimet — Menettelyn kuluessa toteutetut toimenpiteet — Tutkimatta jättäminen — Tarkastusta koskeva päätös — Perusteluvelvollisuus — Yksityisyyden suoja — Riittävän painavat syyt — Tuomioistuinvalvonta”

Tiivistelmä – Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 14.11.2012

Suojan antaminen sellaisia julkisen vallan toimenpiteitä vastaan, joilla puututaan mielivaltaisesti tai suhteettomasti henkilöiden yksityisen toiminnan piiriin, olipa kyse luonnollisista henkilöistä tai oikeushenkilöistä, on unionin oikeuden yleinen periaate. Vaikka on totta, ettei komissio ole asetuksen N:o 1/2003 20 artiklan 4 kohdan nojalla tekemässään päätöksessä, jossa määrätään tarkastuksesta, velvollinen ilmoittamaan tarkastuspäätöksen adressaatille kaikkia niitä hallussaan olevia tietoja, jotka koskevat tutkittavana olevia kilpailunrajoituksia, eikä tekemään perusteellista oikeudellista luonnehdintaa kyseisistä kilpailunrajoituksista, komission on sitä vastoin kuitenkin selvästi mainittava ne oletetut seikat, jotka se aikoo selvittää. Unionin tuomioistuimet voivat siis harjoittaa valvontaa sen varmistamiseksi, että tällainen päätös ei ole mielivaltainen eli että se on tehty sellaisten tosiseikkojen perusteella, jotka voivat oikeuttaa tarkastuksen suorittamisen. Siltä osin kuin komission suorittamien tarkastusten tarkoituksena on hankkia tarvittavat asiakirjat sellaisten tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen olemassaolon ja merkityksen tutkimiseksi, joista komissiolla jo on tietoja, unionin tuomioistuinten on tällaisessa valvonnassa varmistuttava sellaisten riittävän painavien syiden olemassaolosta, joiden perusteella voidaan epäillä, että kyseinen yritys on rikkonut kilpailusääntöjä. (ks. 40, 42, 43 ja 72 kohta)

Vaikka komissiolla ei ole asetuksen N:o 1/2003 20 artiklan 4 kohdan nojalla tekemässään päätöksessä, jossa määrätään tarkastuksesta, velvollisuutta rajata täsmällisesti sen tutkimuksen kohteena olevia markkinoita, sen on sitä vastoin täsmennettävä riittävästi, mitä aloja tutkimuksen kohteena oleva oletettu kilpailusääntöjen rikkominen koskee, jotta kyseinen yritys voi rajata yhteistyönsä tämän yrityksen toimintaan niillä aloilla, joiden osalta komissiolla on riittävän painavia syitä epäillä kilpailusääntöjen rikkomista siten, että syyt oikeuttavat puuttumisen tämän yrityksen yksityisen toiminnan piiriin, ja jotta unionin tuomioistuimet voivat tarvittaessa valvoa näiden syiden riittävyyttä. (ks. 45 kohta)

Silloin, kun komissio suorittaa tarkastuksen yrityksen toimitiloissa asetuksen N:o 1/2003 20 artiklan 4 kohdan nojalla, sen on rajoitettava tutkimuksensa tämän yrityksen toimintaan, joka liittyy tarkastusta koskevassa päätöksessä mainittuihin aloihin, ja todettuaan tutkinnan seurauksena, että jokin asiakirja tai tieto ei liity tähän toimintaan, sen on pidätyttävä käyttämästä sitä tutkimuksessaan. Jos tämä rajoitus ei koskisi komissiota, sillä olisi käytännössä mahdollisuus aina, kun se voi jonkin käytettävissään olevan tiedon perusteella epäillä yrityksen rikkoneen kilpailusääntöjä toimintansa määrätyllä alalla, suorittaa tarkastus koko toiminnan osalta voidakseen viime kädessä paljastaa kaiken sellaisen kilpailusääntöjen rikkomisen, johon tämä yritys on voinut syyllistyä, mikä ei sovi yhteen demokraattisessa yhteiskunnassa perusoikeutena taatun oikeussubjektien yksityisen toiminnan piirin suojan kanssa. (ks. 64 ja 65 kohta)

Asetuksen N:o 1/2003 nimi itsessään osoittaa, että komissiolle tällä asetuksella annettujen toimivaltuuksien tarkoituksena on EY 81 ja EY 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpano. Näissä kahdessa määräyksessä kielletään yritysten määrätyt menettelytavat, jotka ovat omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja joiden tarkoituksena on estää, rajoittaa tai vääristää kilpailua yhteismarkkinoilla tai joista seuraa, että kilpailu estyy, rajoittuu tai vääristyy yhteismarkkinoilla. Näin ollen komissio voi käyttää tarkastusvaltuuksiaan ainoastaan tällaisten menettelytapojen paljastamiseen. Komissio ei voi siten suorittaa tarkastusta yrityksen toimitiloissa, jos se epäilee sellaisen sopimuksen ja/tai yhdenmukaistetun menettelytavan olemassaoloa, jonka vaikutukset tuntuvat yksinomaan yhteismarkkinoiden ulkopuolella sijaitsevilla yksillä tai useammilla markkinoilla. Mikään ei sitä vastoin estä sitä, että se tutkii näitä markkinoita koskevia asiakirjoja paljastaakseen menettelytapoja, jotka ovat omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja joiden tarkoituksena on estää, rajoittaa tai vääristää kilpailua yhteismarkkinoilla tai joista seuraa, että kilpailu estyy, rajoittuu tai vääristyy yhteismarkkinoilla. (ks. 99 kohta)

Asianosaisen kirjelmään liitetyn oikeudellisen lausunnon laatijoiden, jotka eivät ole asianosaisten asianajajia tai henkilöitä, jotka nämä olisivat asianmukaisesti valtuuttaneet tutustumaan asiakirja-aineistoon, ei voida katsoa olevan kolmansia osapuolia, joilla ei ole oikeutta tutustua asiakirja-aineistoon unionin yleisen tuomioistuimen kirjaajan ohjeiden 5 artiklan 3 ja 7 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Tässä säännöksessä edellytetään, että asianosainen, jolle annetaan tiedonsaantioikeus toisten asianosaisten oikeudenkäyntiasiakirjoista, käyttää tätä oikeutta vain puolustautuakseen omassa asiassaan, mutta ei mihinkään muuhun tarkoitukseen. Näin ollen se, että asianosainen paljastaa oikeudenkäyntiasiakirjoja kolmansille henkilöille tilanteessa, jossa näitä asiakirjoja ei ollut toimitettu tämän asianosaisen puolustautumista varten, merkitsee oikeudenkäynnin väärinkäyttöä. Unionin yleisen tuomioistuimen kirjaajan ohjeiden 5 artiklan 3 ja 7 kohta eivät sitä vastoin ole esteenä sille, että asianosainen antaa asiantuntijan tutustua oikeudenkäyntiasiakirjaan, kun tutustumisen tarkoituksena on helpottaa kyseisen asiantuntijan asiakirjan laatimista tämän asianosaisen puolustautumista varten ja kun sitä käytetään ainoastaan oikeudenkäyntiä varten. (ks. 107–109 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 112 ja 113 kohta)

Asetuksen N:o 1/2003 20 artiklan 4 kohdan nojalla määrätty tarkastus edellyttää, että valikoima asiakirjoja otetaan tutkittavaksi ja tarvittaessa kopioidaan ja että kyseisten yritysten työntekijöille tai edustajille esitetään valikoima tarkastuksen kohteeseen ja tarkoitukseen liittyviä kysymyksiä. Näiden yritysten on kuitenkin annettava komissiolle oikeus ottaa jäljennöksiä näistä asiakirjoista ja työntekijöilleen ja edustajilleen oikeus antaa pyydetyt selvitykset nimenomaan tarkastusta koskevan päätöksen nojalla eikä jonkin muun tarkastuksen kuluessa toteutetun erillisen toimen nojalla. Näin ollen on katsottava, että kutakin asiakirjan kopioimista ja kunkin kysymyksen esittämistä tarkastuksen kuluessa ei voida pitää päätöksestä, jonka nojalla tarkastus on määrätty, erotettavissa olevina toimina vaan tämän päätöksen täytäntöönpanotoimenpiteinä. Päätöstä tiedostojen ja kovalevyn kopioimisesta niiden tutkimiseksi jälkikäteen komission toimitiloissa ja päätöstä erään työntekijän kuulemisesta ei näin ollen voida pitää EY 230 artiklassa tarkoitettuina toimina, jotka voivat olla kumoamiskanteen kohteena. (ks. 121, 125 ja 132 kohta)

Päätöksellä, jolla komissio hylkää asianajajan ja asiakkaan välisen yhteydenpidon luottamuksellisuuden perusteella esitetyn vaatimuksen niiden asiakirjojen suojasta, joita se oli pyytänyt asetuksen N:o 1/2003 nojalla määrätyn tarkastuksen kuluessa, on asianomaisiin yrityksiin nähden oikeusvaikutuksia, koska komissio ei anna siinä yhteisön oikeuden mukaista suojaa, ja päätös on lopullinen ja siitä lopuksi tehtävästä päätöksestä, jossa todetaan kilpailusääntöjen rikkominen, erillinen päätös. Kun yritys ei kuitenkaan väitä, että komission kopioimat asiakirjat tai sen näiden toimien perusteella saamat tiedot saisivat unionin oikeudessa vastaavaa suojaa kuin asianajajan ja asiakkaan välisen yhteydenpidon luottamuksellisuudelle on annettu, on niin, että kun komissio on päättänyt kopioida nämä asiakirjat ja pyytää kantajia toimittamaan nämä tiedot, se ei tee päätöstä, jolla se kieltäytyisi antamasta kantajille tätä suojaa. Tällaisessa tilanteessa komission päätöstä kopioida asiakirjoja tai hankkia tietoja yrityksen työntekijöiltä ei voida pitää EY 230 artiklassa tarkoitettuina toimina, jotka voivat olla kumoamiskanteen kohteena. (ks. 128, 129 ja 132 kohta)