ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 252/37

Kanne 21.6.2013 — Energa Power Trading v. komissio

(Asia T-338/13)

2013/C 252/62

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Energa Power Trading Promitheias kai Emporias Energeias AE (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja S. Pappas)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— toteamaan, ettei komissio ole noudattanut perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole muodollisesta kehotuksesta huolimatta määritellyt kantaansa 9.12.2010 jätettyyn kanteluun, joka koski Kreikan viranomaisten DEI:lle myöntämää valtiontukea, jota kantaja väittää lainvastaiseksi, ja

— velvoittamaan komission vastaamaan kaikista oikeudenkäyntikuluista.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, jossa se väittää, että komissio on laiminlyönyt ratkaisun tekemisen DEI:lle myönnetystä, kantajan lainvastaiseksi väittämästä valtiontuesta.

Komissio on sen takia, ettei se ole ottanut — myönteistä tai kielteistä — kantaa kantajan kanteluun, jossa se väitti, että DEI:lle oli myönnetty lainvastaisesti valtiontukea siitä huolimatta, että komissiolle oli jätetty muodollinen ilmoitus yli 28 kuukautta (ja joka tapauksessa yli 26 kuukautta) sitten, laiminlyönyt saattaa alustava tutkinta päätökseen kohtuullisessa ajassa. Komissio on siltä osin kuin edellä mainitun viivästymisen pituutta ei voida perustella viittaamalla poikkeuksellisiin olosuhteisiin laiminlyönyt ratkaisun tekemisen sen yksinomaisesta toimivallasta huolimatta ja rikkonut siten perustamissopimuksen tätä koskevia määräyksiä (eli SEUT 106, 107 ja 265 artikla) ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annetun neuvoston asetuksen N:o 659/1999 säännöksiä.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 226/25

Kanne 11.6.2013 — Pappalardo ym. v. komissio

(Asia T-316/13)

(2013/C 226/33)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantajat: Salvatore Aniello Pappalardo (Cetara, Italia), Pescatori La Tonnara Soc. coop. (Cetara), Fedemar Srl (Cetara), Testa Giuseppe E C. Snc (Catania, Italia), Pescatori San Pietro Apostolo Srl (Cetara), Camplone Arnaldo & C. Snc di Camplone Arnaldo EC (Pescara, Italia) ja Valentino Pesca Sas di Camplone Arnaldo & C. (Pescara) (edustajat: asianajajat V. Cannizzaro ja L. Caroli)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

— toteaa komission olevan sopimussuhteen ulkopuolisessa vastuussa vahingosta, joka johtuu tonnikalaa Atlantin valtamerellä pituuspiirin 45° läntistä pituutta itäpuolella sekä Välimerellä kalastavia kurenuotta-aluksia koskevista kiireellisistä toimenpiteistä 12.6.2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 530/2008 (EUVL L 155, s. 9), jonka unionin tuomioistuin totesi pätemättömäksi asiassa C-221/09 17.3.2011 antamassaan tuomiossa, antamisesta

— velvoittaa tästä syystä Euroopan komission korvaamaan kantajille aiheutuneet vahingot

— velvoittaa Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Käsiteltävän asian kantajat täsmentävät, että kyseessä oleva sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu perustuu siihen, että komissio sääti asetuksessa 530/2008 lainvastaisesti tonnikalan kalastuksen pakollisesta keskeyttämisestä 16.6.2008 lähtien Kreikan, Ranskan, Italian. Kyproksen ja Maltan lipun alla purjehtivien alusten osalta mutta Espanjan lipun alla purjehtivia aluksia koskevasta samanlaisesta keskeyttämisestä vasta 23.6.2008 lähtien.

Kantajien mukaan käsiteltävässä asiassa täyttyvät kaikki unionin toimielinten lainsäädäntötoimintaan liittyvän vastuun syntymisen välttämättömät edellytykset eli yksityisiä suojaavan oikeussäännön ilmeinen rikkominen, vahingon tosiasiallisuus ja syy-yhteyden olemassaolo tällaisen menettelyn ja väitetyn vahingon välillä.

Kantajat korostavat tässä yhteydessä, että unionin tuomioistuin on todennut asetuksen N:o 530/2008 kokonaan pätemättömäksi syrjintäkiellon periaatteen loukkaamisen vuoksi ja että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan syrjintäkiellon periaatteen loukkaaminen kuuluu yksityisten suojaksi tarkoitettujen ylemmäntasoisten oikeussääntöjen ilmeisiin rikkomisiin.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 207/54

Kanne 4.6.2013 — Capella v. SMHV

(Asia T-307/13)

2013/C 207/90

Kannekirjelmän kieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Capella EOOD (Sofia, Bulgaria) (edustaja: asianajaja M. Holtorf)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Oribay Mirror Buttons, SL (San Sebastián, Espanja)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 22.3.2013 antaman päätöksen asiassa R 164/2012-4

— julistamaan menetetyksi numerolla 003611282 seuraavia tavaroita ja palveluja varten rekisteröidyn yhteisön tavaramerkin ”ORIBAY ORIginal Buttons for Automotive Yndustry”: — luokka 12: ajoneuvot ja ajoneuvojen lisävarusteet, jotka eivät kuulu muihin luokkiin, ajoneuvojen ikkunoiden osia ja tuulilaseja lukuun ottamatta — luokka 37: korjaustoiminta; korjaus ja huolto

— velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, valitusmenettelystä aiheutuneet kulut mukaan luettuina.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka menetetyksi julistamista on vaadittu: Sanaosan ”ORIBAY ORIginal Buttons for Automotive Yndustry” sisältävä kuviomerkki luokkiin 12, 37 ja 40 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — yhteisön tavaramerkki nro 3 611 282

Yhteisön tavaramerkin haltija: Oribay Mirror Buttons, SL

Yhteisön tavaramerkin menettämistä koskevan vaatimuksen esittäjä: kantaja

Mitättömyysosaston ratkaisu: menettämistä koskevan vaatimuksen hyväksyminen osittain

Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hyväksyminen ja menettämistä koskevan vaatimuksen hylkääminen kokonaisuudessaan

Kanneperusteet: asetuksen N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohdan rikkominen, asetuksen N:o 207/2009 56 artiklan, luettuna yhdessä asetuksen N:o 2868/95 37 säännön a alakohdan iii alakohdan kanssa, rikkominen sekä asetuksen N:o 207/2009 57 artiklan 2 kohdan rikkominen
1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan komission ja Agenzia nazionale per i Giovanin välisen ”Grant Agreement No 2007 — 0266/001 — 001 for the operational implementation of the Youth in Action Programme” -sopimuksen 3.2.1 kohdan ja 5.2.2 artiklan viimeisen kappaleen rikkomiseen. — Kantaja väittää tämän osalta, että vaikka kunkin koulutettavan osalta vahvistettu enimmäismäärä on todella ylitetty (organisaatiosyistä ja aikarajoitusten vuoksi), ei vaikuta kohtuulliselta eikä nuorisotoimintaohjelman (Youth in Action) perustamisesta ajanjaksoksi 2007–2013 tehdyn päätöksen 1719/2006/EY tavoitteen mukaiselta vaatia sellaisten varojen palauttamista, jotka on todella käytetty tarkoituksiin, jotka ovat ”Grant Agreement No 2007 — 0266/001 — 001”-sopimuksen mukaisia.
—

kumoamaan 27.1.2012 tehdyn päätöksen N:o 2012/50/PESC, jolla jatkettiin 31.1.2011 tehdyn päätöksen N:o 2011/72/PESC vaikutuksia ja 4.2.2011 tehdyn täytäntöönpanopäätöksen N:o 2011/79/PESC vaikutuksia, joiden päätösten sanamuodon mukaan saatettiin voimaan Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Alin vahingoksi useita rajoittavia toimenpiteitä kaikkien hänen varojensa, saataviensa ja taloudellisten resurssiensa jäädyttämiseksi
7)

Seitsemäs kanneperuste, jossa Yhdistynyt kuningaskunta väittää omaksumatta todistustaakkaa siitä, ettei tällaisiin rajoituksiin liittyvää yleisen edun mukaista oikeuttamisperustetta ole (EKP:n on osoitettava, että poikkeus on sovellettavissa, jos se haluaa vedota tähän), että mikään EKP:n esittämä yleistä etua koskeva oikeuttamisperuste ei täytä suhteellisuusvaatimusta, koska vähemmän rajoittavia toimenpiteitä unioniin mutta euroalueen ulkopuolelle sijoittautuneiden rahoituslaitosten valvomiseksi on olemassa.
—

todettava, ettei National Iranian Gas Companyyn sovelleta asetusta N:o 267/2012, päätöstä N:o 2010/413/YUTP, sellaisena kuin se on muutettuna päätösten N:o 2012/35/YUTP ja 2012/635/YUTP säännöksillä, joilla päätökseen N:o 2010/413/YUTP ensin otettiin 20 artiklan c alakohta ja sitten muutettiin sitä sekä merkittiin kantaja liitteessä II olevaan luetteloon,
—

kumoamaan vastaajan päätöksen ja palauttamaan asian SMHV:n käsiteltäväksi uudelleentarkastelua ja uutta päätöstä varten sillä perusteella, että kantajan aikaisempia merkkejä on pidettävä neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuina aikaisempina tavaramerkkeinä ja näin ollen kantajan väite, joka koskee sekaannusvaaraa, on tutkittava aineellisesti
—

Euroopan komission talousarvion toteuttamisen pääosaston (general budget and EDF) 12.11.2012 päivätyn kirjeen, jonka aiheena on ”Maksu komission saatavien kuittaamisella”, jolla komissio ilmoitti kuitanneensa META Groupin komissiolta olevalla 69 061,80 euron suuruisella saatavalla, joka perustui Take it Up -sopimukseen (nro 245637), META Groupin velan, joka käy ilmi velkomiskirjeestä nro 32412078833
1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 11 ja 42 artiklan rikkomiseen, oikeudelliseen virheeseen asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (1) 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan, kun se luetaan yhdessä asetuksen (EY) N:o 45/2001 (2) 8 artiklan b alakohdan kanssa, soveltamisessa, koska riidanalaisessa päätöksessä rajoitetaan perusteetta Euroopan unionin perusoikeuskirjan (perusoikeuskirja) 11 artiklaan sisältyvän vapauden vastaanottaa ja levittää tietoja soveltamisalaa, ja perusoikeuskirjan 42 artiklaan sisältyvää oikeutta saada tutustua virallisiin asiakirjoihin siten, että siinä sovelletaan väärin asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, kun se luetaan yhdessä asetuksen (EY) N:o 45/2001 8 artiklan b alakohdan kanssa, siksi, että — parlamentti oli ensinnäkin väärässä katsoessaan, ettei kantaja ollut osoittanut nimenomaisia ja laillisia syitä henkilötietojen — pyydetyt asiakirjat mukaan lukien — siirtotarvetta varten — parlamentti katsoi toiseksi virheellisesti, että eläkejärjestelmän jäsenyyttä koskevat tiedot kuuluvat kyseisten parlamentin jäsenten yksityisyyden piiriin ja — parlamentti teki kolmanneksi oikeudellisen virheen katsoessaan, että parlamentin jäsenten oikeutettu etu menee tietojen siirtotarpeen edelle.
—

tämän seurauksena — kumoaa — tuntemattomana ajankohtana tehdyn parlamentin päätöksen luopua aloitetusta tarjouskilpailusta sillä perusteella, että ”vastauksena tarjouspyyntöön saatuja tarjouksia ei voida hyväksyä, kun otetaan huomioon tarjouskilpailun ratkaisuperusteet, ja erityisesti ehdotetut hinnat ovat liian korkeita hankintailmoituksessa ilmoitettuun arvoon nähden”, joka annettiin Direct Way -konsernille tiedoksi 3.9.2012 päivätyllä kirjeellä — tuntemattomana ajankohtana tehdyn parlamentin päätöksen soveltaa hankintaan neuvottelumenettelyä ilman julkisuutta, joka annettiin Direct Way -konsernille tiedoksi 19.9.2012 — tuntemattomana ajankohtana tehdyn parlamentin päätöksen sopimuksen tekemisestä kilpailevan tarjoajan kanssa, joka annettiin Direct Way -konsernille tiedoksi 21.12.2012 lähetetyllä sähköpostiviestillä, joka vahvistettiin 3.1.2013 päivätyllä kirjeellä
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 26/64

Kanne 16.11.2012 — Advance Magazine Publishers v. SMHV — Nanso Group (TEEN VOGUE)

(Asia T-509/12)

2013/C 26/127

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, New York, Yhdysvallat) (edustaja: Barrister C. Aikens)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Nanso Group Oy (Nokia, Suomi)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan 17.9.2012 tehdyn sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan päätöksen asiassa R 147/2011-4 ja hylkäämään väitteen ja

— velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”TEEN VOGUE” luokkaan 25 kuuluville tavaroille — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 3529476

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: vastapuoli valituslautakunnassa

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: sanamerkistä ”VOGUE” koostuvan ruotsalaisen tavaramerkin rekisteröinti nro 126124 luokkaan 25 kuuluville tavaroille; kuviomerkistä ”Vogue” koostuvan ruotsalaisen tavaramerkin rekisteröinti nro 43934 luokkaan 25 kuuluville tavaroille; sanamerkistä ”VOGUE” koostuva suomalainen tavaramerkkihakemus nro T 199 803 628 luokkaan 25 kuuluville tavaroille; rekisteröity ylimääräinen kauppanimi ”VO Gue”

Väiteosaston ratkaisu: väitteen hyväksyminen kaikkien riidanalaisten tavaroiden osalta

Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 389/8

Kanne 30.10.2012 — Novartis Europharm v. komissio

(Asia T-472/12)

2012/C 389/13

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Novartis Europharm (Horsham, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: lakimies C. Schoonderbeek)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan 16.8.2012 tehdyn Euroopan komission päätöksen K(2012) 5894 lopullinen, jolla Teva Pharma BV:lle annetaan ihmisille ja eläimille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön lupa- ja valvontamenettelyistä ja Euroopan lääkeviraston perustamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 726/2004 (EUVL L 136, s. 1) 3 artiklassa tarkoitettu myyntilupa, ja

— velvoittamaan vastaajan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, joka perustuu siihen, että riidanalainen päätös on lainvastainen, koska sillä rikotaan Novartis Europharm Ltd:llä olevaa oikeutta sen tuotetta Aclastaa koskevaan tietosuojaan, joka perustuu asetuksen (EY) N:o 2309/93 (1) 13 artiklan 4 kohtaan, luettuna yhdessä asetuksen (EY) N:o 726/2004 89 artiklan kanssa. Koska Aclastalle on myönnetty erillinen itsenäinen myyntilupa keskitetyssä menettelyssä, Aclastalla myönnetty lupa ei sisälly samaan yleiseen myyntilupaan kuin Zometan (toinen Novartis Europharm Ltd:n tuote) lupa, siten kuin direktiivin 2001/83/EY (2) 6 artiklan 1 kohdassa on tietosuojan osalta täsmennetty.

Riidanalainen päätös on lisäksi lainvastainen, koska sillä rikotaan direktiivin 2001/83/EY 10 artiklan 1 kohtaa, koska vertailulääkkeen eli Aclastan tietosuoja ei ole päättynyt ja näin ollen kyseiseen artiklaan perustuvan myyntiluvan myöntämisedellytykset eivät ole täyttyneet.

(1) Ihmisille ja eläimille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön luvananto- ja valvontamenettelyistä sekä Euroopan lääkearviointiviraston perustamisesta 22.7.1993 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2309/93 (EYVL L 214, s. 1).

(2) Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/83/EY (EYVL L 311, s. 67).
6)

Kuudes kanneperuste: Asetuksen N:o 659/1999 10 artiklan 2 ja 3 kohdan rikkominen Kantaja esittää kuudennessa kanneperusteessaan, että komissio on rikkonut asetuksen N:o 659/1999 10 artiklan 2 ja 3 kohtaa sillä, että se oli tehnyt Saksan liittotasavallan osalta asetuksen N:o 659/1999 10 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun tietojen antamista koskevan välipäätökseen maksutaulukon osalta osoittamatta sitä ennen asetuksen N:o 659/1999 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tiedonsaantopyyntöä Saksan liittotasavallalle.
—

kumoamaan Euroopan komission valtiontuesta SA.28487 (C 16/2009 ex N 254/2009) 25.7.2012 tekemän päätöksen 1 artiklan 1 kohdan d alakohdan, luettuna yhdessä 2 kohdan kanssa, jonka mukaan Itävallan rahoitustakaus Bayerische Landesbankille on SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtiontuki, jonka Itävallan tasavalta on antanut Bayerische Landesbankille ja joka ei sovellu sisämarkkinoille liitteissä I ja III tehtyjen sitoumuksien ja liitteessä II asetettujen ehtojen osalta, ja
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 355/27

Kanne 8.8.2012 — Harper Hygienics v. SMHV — Clinique Laboratoires (CLEANIC natural beauty)

(Asia T-363/12)

2012/C 355/59

Kannekirjelmän kieli: puola

Asianosaiset

Kantaja: Harper Hygienics S.A. (Varsova, Puola) (edustaja: asianajaja R. Rumpel)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Clinique Laboratoires LLC (New York, Yhdysvallat)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 25.5.2012 tekemän päätöksen (asia R 1134/2011-2), jolla evättiin ”CLEANIC natural beauty”n rekisteröiminen yhteisön tavaramerkiksi luokkiin 3, 5 ja 16 kuuluvia tavaroita varten

— muuttamaan valituksenalaista päätöstä ja rekisteröimään tavaramerkin kaikkia haettuja tavaroita ja palveluita varten

— velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanaosan ”CLEANIC natural beauty” sisältävä kuviomerkki luokkiin 3, 5 ja 16 kuuluvia tavaroita varten

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Luokkiin 3, 14, 25 ja 42 kuuluvia tavaroita varten numerolla 54 429 rekisteröity yhteisön tavaramerkki, luokkiin 35 ja 42 kuuluvia tavaroita varten numerolla 2 294 429 rekisteröity yhteisön tavaramerkki ja kansallinen (Puolassa) numerolla 51 732 luokkiin 3 ja 5 kuuluvia tavaroita varten rekisteröity tavaramerkki.

Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksyttiin.

Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin.

Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska on todettu, että tavaramerkit ovat samankaltaisia ja että yleisön keskuudessa on niiden välillä sekaannusvaara, ja myös kyseisen asetuksen 8 artiklan 5 kohtaa on rikottu.

(1) Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009, EUVL L 78, 24.3.2009, s. 1.
—

toissijaisesti sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 12.6.2012 tekemää päätöstä asiassa R 1453/2011-2 on muutettava ja on katsottava, että valitus on perusteltu, ja
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 303/22

Kanne 25.7.2012 — Soltau v. komissio

(Asia T-333/12)

2012/C 303/43

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Christoff Soltau (Adendorf, Saksa) (edustaja: asianajaja T. Rosenkranz)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan 14.5.2012 tehdyn Euroopan komission päätöksen

— velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja väittää, ettei asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (1) 4 artiklan 2 kohdan toinen luetelmakohta ole esteenä kantajan vaatimukselle saada tutustua komission huomautukseen, jonka se on esittänyt Itävallan Oberster Gerichtshofille asetuksen (EY) N:o 1/2003 (2) 15 artiklan 3 kohdan perusteella kartelliasian yhteydessä. Kantajan mielestä kyseistä säännöstä ei sovelleta tutustuttavaksi pyydettyyn asiakirjaan, koska itävaltalaisessa tuomioistuimessa vireillä oleva oikeudenkäynti ei lähtökohtaisesti kuulu tämän säännöksen suoja-alaan. Vaikka se kuuluisikin, kyseessä olevaan asiakirjaan ei kuitenkaan sovelleta mainittua säännöstä, koska komissio ei ole toimittanut sitä asianosaisena. Komission päätöstä ei voida myöskään perustella Euroopan unionin tuomioistuimessa vireillä olevan asian C-681/11, Schenker ym., tuomioistuinkäsittelyn suojalla. Tosin Itävallan Oberster Gerichtshof on esittänyt ennakkoratkaisukysymykset kyseessä olevan kartelliasian puitteissa, mutta komissio ei ole laatinut kyseessä olevaa asiakirjaa ennakkoratkaisumenettelyn yhteydessä eikä se sisällöllisesti liity ennakkoratkaisukysymyksiin.

(1) Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).

(2) [SEUT] [101] ja [102] artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EUVL L 1, s. 1).
5)

Suhteellisuusperiaatteen/ylivoimaisen yleisen edun loukkaaminen Tältä osin kantajat tuovat esiin, että komissio on loukannut suhteellisuusperiaatetta, koska se on vedonnut ”tutkintatoimien tarkoitusten suojaan” poikkeusperusteena, mutta se ei ole asianmukaisesti arvioinut sitä suhteessa ”ylivoimaiseen yleiseen etuun” (asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohta).
—

jos edellä mainittuja kanneperusteita ei hyväksytä, on todettava, että asetus (EY) N:o 1924/2006 itsessään on pätemätön, koska oikeutta tulla kuulluksi ja oikeusvarmuuden periaatetta on loukattu. Asetuksen (EY) N:o 1924/2006 lainvastaisuuteen vedotaan kanteessa SEUT 277 artiklan nojalla ja se tukee asetuksen (EY) N:o 432/2012 lainvastaisuutta.
4)

Neljänneksi vastaaja on virheellisesti olettanut, että vuonna 2002 on tehty hintoja koskevia sopimuksia, eikä se ole esittänyt siitä riittäviä todisteita. Näin ollen myös sakkojen määrän laskennasta annettuja suuntaviivoja on sovellettu virheellisesti, koska paikkansapitämättömästi on oletettu, että kilpailusääntöjen rikkominen on kestänyt vuodesta 1999 vuoteen 2007. Vastaaja on lisäksi näin ollen rikkonut asetuksen N:o 1/2003 25 artiklaa, koska vuotta 2002 edeltävät menettelyt ovat jo vanhentuneet.
—

neuvoston asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja komission asetuksen N:o 2868/95 22 säännön 3 kohdan ja siis myös neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 42 artiklan 2 ja 3 kohdan rikkominen
—

kumoaa valtiontuesta C 35/08 (ex NN 11/08), jota Ranska on myöntänyt julkisoikeudelliselle laitokselle Institut Français du Pétrole, 29.6.2011 tehdyn komission päätöksen K(2011) 4483 kokonaisuudessaan
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 98/26

Kanne 6.2.2012 — ABC-One v. SMHV (SLIM BELLY)

(Asia T-61/12)

2012/C 98/43

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: ABC-One Produktions- und Vertriebs GmbH (Villach St. Magdalen, Itävalta) (edustaja: asianajaja S. Merz)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 17.11.2011 asiassa R 1077/2011-1 tekemän päätöksen hakemuksesta sanamerkin ”SLIM BELLY” rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

— velvoittamaan SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”SLIM BELLY” (hakemus nro 8 576 811) luokkiin 28, 41 ja 44 kuuluville tavaroille ja palveluille.

Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen.

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen, koska haettu tavaramerkki on erottamiskykyinen eikä se kuvaile kyseisiä tavaroita ja palveluja.