ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
I-B-2  - 3YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (seitsemäs jaosto)
26 päivänä tammikuuta 2007
Asia C-57/06 P
Elisabetta Righini
vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio
Muutoksenhaku – Henkilöstö – Väliaikaiset toimihenkilöt – Palkkaluokan 
ja palkkatason määrittäminen – Määrittäminen ura-alueen ylimpään 
palkkaluokkaan – Tosiseikkojen vääristäminen – Perusteluvirheet – Valitus, 
jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on 
osittain selvästi perusteeton
Täydellinen teksti ranskan kielellä   .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . II-B-2 - 15
Aihe:  Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) 
asiassa T-145/04, Righini vastaan komissio, 15 .11.2005 antamasta 
tuomiosta (Kok . H. 2005, s . I-A-349 ja II-1547), jolla ensimmäisen 
oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kanteen, jossa vaadittiin 
k
omission sellaisten päätösten kumoamista, joilla valittaja 
sijoitettiin palvelukseen tulon yhteydessä palkkaluokkaan A7/3, 
ja tarvittaessa sellaisen 21 .1.2004 tehdyn päätöksen kumoamista, 
jolla kantajan hallinnollinen valitus hylättiin
R
atkaisu:  Valitus hylätään . Righini velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäy n-
tikulut .
I-B-2  - 4TIIVISTELMÄ – ASIA C-57/06 P
Tiivistelmä
1. Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Tosiseikkojen virheellinen arviointi – Tutkimatta 
jättäminen  – Yhteisöjen tuomioistuimen harjoittaman valvonnan piiriin ei kuulu 
selv
itysaineiston arviointi, paitsi jos se on otettu huomioon vääristyneellä tavalla
(
EY 225  artikla; yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 58  artiklan ensimmäinen 
kohta)
2. Henkilöstö – Kanne – Kanneperusteet – Todistustaakka tietyn kantajan väittämän 
seikan osalta kuuluu kantajalle
3. Muutoksenhaku  – Valitusperusteet  – Perustelujen puutteellisuus  – Puhdas 
kirjoitusvirhe
4. Muutoksenhaku  – Valitusperusteet  – Tuomion sellaista perustelua koskeva 
valitusperuste, joka ei ole tarpeen tuomiolauselman perustelemiseksi  – Tehoton va
litusperuste
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Tavaroiden vapaa liikkuvuus

–

Yhteisön passitus

–

Yhteisön ulkoinen passitus (neuvoston asetuksen N:o 222/77 36 artiklan 3 kohta; neuvoston asetuksen N:o 2726/90 34 artikla; komission asetuksen N:o 1062/87 11 a artikla; komission asetuksen N:o 1214/92 49 artikla) (ks. 21

–

26 kohta sekä määräysosa)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Ennakkoratkaisupyyntö – Hof van Cassatie van België – Yhteisön passitusmenettelyn soveltamista koskevista säännöksistä ja yksinkertaistamistoimenpiteistä 27 päivänä maaliskuuta 1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1062/87 (EYVL L 107, s. 1) 11 a artiklan, sellaisena kuin se on lisättynä kyseisen asetuksen muuttamisesta 29.5.1990 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1429/90 (EYVL L 137, s. 1) 1 artiklalla, yhteisön passitusmenettelystä 17 päivänä syyskuuta 1990 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2726/90 (EYVL L 262, s. 1) 34 artiklan ja yhteisön passitusmenettelyn soveltamista koskevista säännöksistä ja yksinkertaistamistoimenpiteistä 21 päivänä huhtikuuta 1992 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1214/92 (EYVL L 132, s. 1) 49 artiklan tulkinta – Tuontitullien kantaminen – Lähtötoimipaikan passituksesta vastaavalle antama tiedonanto, jossa passituksesta vastaavaa kehotetaan esittämään todiste passituksen säännönmukaisuudesta taikka rikkomuksen tapahtumapaikasta – Määräajan mainitsematta jättäminen – Seuraukset tiedonannon pätevyyden ja tullivelan kantamisen kannalta

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

Yhteisön passituksesta 13 päivänä joulukuuta 1976 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 222/77, sellaisena kuin se on muutettuna rajanylitysilmoituksen poistamisesta yhteisön sisärajojen ylitysten osalta 22 päivänä helmikuuta 1990 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 474/90, 36 artiklan 3 kohtaa, luettuna yhdessä yhteisön passitusmenettelyn soveltamista koskevista säännöksistä ja yksinkertaistamistoimenpiteistä 27 päivänä maaliskuuta 1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1062/87, sellaisena kuin se on muutettuna 29.5.1990 annetulla komission asetuksella (ETY) N:o 1429/90, 11 a artiklan kanssa sekä yhteisön passituksesta 17 päivänä syyskuuta 1990 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2726/90 34 artiklan kanssa, luettuna yhdessä yhteisön passitusmenettelyn soveltamista koskevista säännöksistä ja yksinkertaistamistoimenpiteistä 21 päivänä huhtikuuta 1992 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1214/92 49 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että lähtötoimipaikan on ehdottomasti mainittava passituksesta vastaavalle siitä kolmen kuukauden määräajasta, jossa lähtötoimipaikalle voidaan toimivaltaisen viranomaisten hyväksymällä tavalla esittää todiste passituksen säännönmukaisuudesta taikka rikkomuksen tosiasiallisesta tapahtumapaikasta, jolloin toimivaltainen viranomainen voi kantaa tullit vasta sen jälkeen, kun se on nimenomaisesti ilmoittanut passituksesta vastaavalle, että tällä on kolme kuukautta aikaa esittää vaadittu näyttö ja kun tätä näyttöä ei esitetä tässä määräajassa.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Maatalous – Yhteinen markkinajärjestely – Maito ja maitotuotteet – Maidon lisämaksu – Tuottajan kolmansille jalostamista varten siirtämä maito täytäntöönpantaessa valmistussopimusta, jossa omistusoikeus ei siirry – Menettely, joka on toimitus

(Neuvoston asetuksen N:o 3950/92 1 ja 2 artikla ja 9 artiklan g alakohta; komission asetuksen N:o 536/93 1 artikla)

Tiivistelmä

Maito- ja maitotuotealan lisämaksusta annetun asetuksen N:o 3950/92 1 ja 2 artiklaa ja 9 artiklan g alakohtaa sekä maito- ja maitotuotealan lisämaksun soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen N:o 536/93 1 artiklaa on tulkittava siten, että maitokiintiöiden määrittämiseksi ja lisämaksun soveltamiseksi se, että maidontuottajayritys siirtää maitomäärät omistusoikeutta luovuttamatta kolmannelle täytäntöönpantaessa sellaista valmistussopimusta, joka koskee tuotetun maidon käsittelyä ja sen jalostamista juustoksi, voiksi ja maitoheraksi vastiketta vastaan, on määriteltävä toimitukseksi.

(ks. 28 kohta ja tuomiolauselma)
Asia C-395/02





Transport Service NV

vastaan

Belgische Staat





(Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

«Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta – Ensimmäinen ja kuudes arvonlisäverodirektiivi – Verotuksen neutraalisuusperiaate – Arvonlisäveron kantaminen jokaisesta tuotantoon tai jakeluun liittyvästä liiketoimesta – Veron perintä»

Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 3.3.2004

Määräyksen tiivistelmä

Verotus – Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen – Liikevaihtoverot – Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä – Tavaroiden luovutus, jonka laskutuksessa on perusteettomasti sovellettu arvonlisäverovapautusta – Veron periminen jälkikäteen verovelvolliselta, joka on suorittanut luovutuksen – Verotuksen neutraalisuusperiaatetta ei ole loukattu – Sillä, että valtion kassaan on tavaroiden myöhemmästä myynnistä loppukäyttäjälle maksettu arvonlisävero, ei ole merkitystä

(Neuvoston direktiivit 67/227 ja 77/388)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Verotus — Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen — Liikevaihtoverot — Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä — Tavaroiden luovutus, jonka laskutuksessa on perusteettomasti sovellettu arvonlisäverovapautusta — Veron periminen jälkikäteen verovelvolliselta, joka on suorittanut luovutuksen — Verotuksen neutraalisuusperiaatetta ei ole loukattu — Sillä, että valtion kassaan on tavaroiden myöhemmästä myynnistä loppukäyttäjälle maksettu arvonlisävero, ei ole merkitystä — (Neuvoston direktiivit 67/227 ja 77/388)

Tiivistelmä

Yhteisen arvonlisäverojärjestelmän neutraalisuusperiaate ei estä jäsenvaltiota perimästä jälkikäteen arvonlisäveroa verovelvolliselta, joka on laatinut tavaroiden luovutuksesta laskun soveltaen perusteettomasti arvonlisäverovapautusta. Sillä, onko valtion kassaan maksettu kyseisten tavaroiden myöhemmästä myynnistä loppukäyttäjälle arvonlisäveroa vai ei, ei ole tältä osin merkitystä.

(ks. 31 kohta ja tuomiolauselma)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Väliaikainen oikeussuoja - Täytäntöönpanon lykkääminen - Välitoimet - Myöntämisedellytykset - Fumus boni juris - Vakava ja korjaamaton vahinko - Ympäristölle aiheutuva vahinko - Itävallan kautta kulkevan maantieliikenteen rajoittamista koskeva järjestelmä

(EY 242 ja EY 243 artikla; vuoden 1994 liittymisasiakirjan pöytäkirja N:o 9; neuvoston asetus N:o 3298/94)

Tiivistelmä

$$Vaikka ympäristölle aiheutuva vahinko, kuten se, joka liittyy liikenteen määrään tietyillä merkittävillä tieosuuksilla, on luonteeltaan peruuttamaton silloin, kun sen jälkikäteen tapahtuva poistaminen ei ole mahdollista, välitoimista päättävä tuomioistuin voi vuoden 1994 liittymisasiakirjan pöytäkirjalla N:o 9 ja asetuksella N:o 3298/94 luodun Itävallan kautta kulkevan maantieliikenteen rajoittamista koskevan järjestelmän puitteissa todeta tällaisen vahingon olemassaolon sen tutkimisen oikeuttavan kiireellisyyden nimissä, jotta komission päätöksellä avattuja kauttakulun mahdollisuuksia rajoitettaisiin, vasta siitä hetkestä alkaen, kun kyseisen kauttakulkuliikenteen kielteiset vaikutukset ylittävät sen tason, jonka oli katsottu olevan hyväksyttävä, kun pöytäkirja hyväksyttiin.

Tämän seurauksena silloin kun tämä ylittäminen ei ensi arvion perusteella vaikuta ilmeiseltä, täytäntöönpanon lykkääminen tai välitoimet eivät vaikuta perustelluilta, kun otetaan huomioon, että kyseessä olevaa kauttakulkuliikennettä rajoittavan toimenpiteen lähes lopullisia vaikutuksia on vertailtava sen suoran ja tuntuvan vaikutuksen kanssa, joka tällaisella toimenpiteellä on kyseisillä markkinoilla toimivien yritysten toimintaan ja yleisemmin sisämarkkinoiden moitteettomaan toimintaan.

( ks. 92-94, 96 ja 97 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Kumoamiskanne - Määräajat - Alkamisajankohta - Kyseessä olevan säädöksen julkaisemispäivä - Laskeminen

(Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 80 artiklan 1 kohdan a alakohta)

2. Oikeudenkäyntimenettely - Kanteen nostamisen määräajat - Määräajan ylittyminen - Anteeksiannettava erehdys - Yhteisön sääntöjen tiukka soveltaminen - Merkitys

Tiivistelmä

1. Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 80 artiklan 1 kohdan mukaan määräaikaan sisältyväksi ei lasketa sitä päivää, jolloin toteutettiin se toimenpide, josta määräaika alkaa kulua. Tällaisilla säännöksillä halutaan taata, että jokainen osapuoli saa määräajat täysimääräisesti hyödykseen. Siinä tapauksessa, että toimenpide on annettava tiedoksi, määräaika alkaa kulua vasta tiedoksiantamispäivän päättyessä riippumatta siitä, mihin aikaan kyseisen toimenpiteen tiedoksianto tapahtui. Kun kanteen nostamisen määräaika on ilmaistu kuukausina, määräaika päättyy sen päivän päättyessä, joka määräajan osoittamana kuukautena vastaa järjestysnumeroltaan sitä päivää, josta määräaika on laskettava, eli tiedoksiantamispäivää.

Tätä päättelyä voidaan soveltaa myös yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun tapaukseen, jossa kanteen nostamisen määräaika alkaa kulua kyseisen toimenpiteen julkaisemisesta. Tässä määräyksessä on tarkasti täsmennetty, että kanteen nostamisen määräajan lasketaan alkavan kulua työjärjestyksen 80 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti "säädöksen julkaisemista - - seuraavan neljännentoista päivän päätyttyä". Työjärjestyksen 81 artiklan 1 kohdassa annetaan kantajalle siten neljätoista kokonaista päivää niiden kahden kuukauden lisäksi, jotka muodostavat kanteen nostamista koskevan tavanomaisen määräajan, ja viimeksi mainitun määräajan alkamispäivä siirtyy siten kyseisen toimenpiteen julkaisemista seuraavaan neljänteentoista päivään.

( ks. 14 ja 15 kohta )

2. Tehokasta oikeussuojaa koskevaan oikeuteen ei lainkaan vaikuta yhteisön oikeuden prosessuaalisia määräaikoja koskevien määräysten tiukka soveltaminen, jolla pyritään oikeusvarmuuden vaatimuksen täyttämiseen ja kaikkinaisen syrjinnän tai mielivaltaisen kohtelun välttämiseen lainkäytössä. Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 80 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja b alakohdan ja 81 artiklan 1 kohdan nojalla sovellettavien määräaikoja koskevien määräysten tulkinta ei aiheuta erityisiä vaikeuksia, joten kantajan väitettä anteeksiannettavasta virheestä, jonka perusteella näistä määräyksistä voitaisiin poiketa, ei voida hyväksyä.

( ks. 20 ja 21 kohta )
Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 23 päivänä lokakuuta 2002. - Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasavalta. - Asian poistaminen rekisteristä. - Asia C-374/00.



Oikeustapauskokoelma 2002 sivu I-09133



Asianosaiset

Tuomion perustelut

Päätöksen päätösosa



Asianosaiset

Asiassa C-374/00,

Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään aluksi R. Wainwright ja P. Panayotopoulos ja sittemmin R. Wainwright ja M. Konstantinidis, prosessiosoite Luxemburgissa,

kantajana,

vastaan

Helleenien tasavalta, asiamiehenään P. Skandalou, prosessiosoite Luxemburgissa,

vastaajana,

jossa kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen ja tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY muuttamisesta 3 päivänä maaliskuuta 1997 annetun neuvoston direktiivin 97/11/EY (EYVL L 73, s. 5) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä säädetyssä määräajassa komissiolle.

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN KUUDENNEN JAOSTON PUHEENJOHTAJA

kuultuaan julkisasiamies S. Alberia,

on antanut seuraavan

määräyksen

Tuomion perustelut

1 Euroopan yhteisöjen komissio on yhteisöjen tuomioistuimeen 15.7.2002 saapuneella asiakirjalla työjärjestyksen 78 artiklan mukaisesti ilmoittanut yhteisöjen tuomioistuimelle luopuvansa kanteesta ja vaatinut työjärjestyksen 69 artiklan 5 kohdan ensimmäisen alakohdan nojalla, että Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

2 Helleenien tasavalta on yhteisöjen tuomioistuimeen 20.8.2002 saapuneessa kirjeessään todennut kanteesta luovutun eikä ole esittänyt mitään huomautuksia oikeudenkäyntikulujen suhteen.

3 Työjärjestyksen 69 artiklan 5 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan kanteensa peruuttava asianosainen velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli sitä vaatii peruuttamista koskevissa huomautuksissaan. Kanteensa peruuttavan pyynnöstä vastapuoli kuitenkin velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos se vastapuolen menettelyn vuoksi katsotaan kohtuulliseksi.

4 Tässä tapauksessa komission kanne ja sen myöhempi peruuttaminen ovat johtuneet Helleenien tasavallan toiminnasta, koska tämä ilmoitti vasta kanteen nostamisen jälkeen toimenpiteistä, joihin se oli ryhtynyt velvoitteidensa noudattamiseksi.

5 Näin ollen Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Päätöksen päätösosa

Näillä perusteilla

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN KUUDENNEN JAOSTON PUHEENJOHTAJA

on määrännyt seuraavaa:

1) Asia C-374/00 poistetaan yhteisöjen tuomioistuimen rekisteristä.

2) Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkääminen - Välitoimien myöntämisedellytykset - Fumus boni juris - Kiireellisyys - Vakava ja korjaamaton vahinko - Kaikkien kysymyksessä olevien intressien vertailu

(EY 242 ja EY 243 artikla; yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 83 artiklan 2 kohta)

2. Välitoimet - Itävallan kautta kulkeville raskaille tavarankuljetusajoneuvoille vahvistetun ekopistejärjestelmän muuttamisesta annetun neuvoston asetuksen täytäntöönpanon lykkääminen - Vakava ja korjaamaton vahinko - Oikeus täyteen ja tehokkaaseen oikeusturvaan - Hyväksyttävyys

(Vuoden 1994 liittymisasiakirjassa oleva pöytäkirja N:o 9; neuvoston asetukset N:o 3298/94 ja N:o 2012/2000)

Tiivistelmä

1. Välitoimista päättävä tuomioistuin voi lykätä täytäntöönpanoa ja määrätä muista välitoimista, jos on selvitetty, että niistä määrääminen on ensi arviolta tosiasiallisesti ja oikeudellisesti perusteltua (fumus boni juris) ja että ne ovat kiireellisiä siinä mielessä, että kantajan etuja koskevan vakavan ja korjaamattoman vahingon välttämiseksi on tarpeen, että näistä toimista määrätään ja niiden vaikutukset alkavat jo ennen kuin pääasiassa annetaan ratkaisu. Välitoimista päättävän tuomioistuimen on myös tilanteen mukaan vertailtava esillä olevia intressejä.

( ks. 73 kohta )

2. Vuoden 1994 liittymisasiakirjassa olevan pöytäkirjan N:o 9 liitteen 4 ja asetuksen N:o 3298/94 muuttamisesta Itävallan kautta kulkeville raskaille tavarankuljetusajoneuvoille vahvistetun ekopistejärjestelmän osalta annetun asetuksen N:o 2012/2000 1 artiklan ja 2 artiklan 1 kohdan mahdollinen lainvastaisuus voi aiheuttaa korjaamatonta vahinkoa täytäntöönpanon lykkäämistä vaativalle asianosaiselle, koska ei voida pitää mahdottomana, että kun pääasiassa annetaan tuomio, riidanalaisen asetuksen säännökset ovat vaikuttaneet jo lähes täysimääräisesti. Näin ollen kantajalle on tarpeen antaa asianmukaista väliaikaista suojaa, jotta vältettäisiin sellaisten säännösten soveltamisesta aiheutuva vahinko, joiden lainmukaisuus voidaan vakavasti kyseenalaistaa. Täyden ja tehokkaan oikeusturvan yleinen periaate merkitsee sitä, että oikeussubjektien väliaikainen suojelu voidaan varmistaa, mikäli se on tarpeen annettavan lopullisen päätöksen täyden tehokkuuden turvaamiseksi, jotta vältettäisiin aukko yhteisöjen tuomioistuimen takaamassa oikeussuojassa.

( ks. 83-100, 105-108 ja 111 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - Kannekelpoiset toimet - Toimet, joilla on oikeusvaikutuksia - EMOTR:n myöntämien tukien peruuttamista koskevien päätösten osoittaminen asianomaisten yritysten lisäksi jäsenvaltiolle - Päätöksen osoittamista koskeva jäsenvaltion kanne - Tutkimatta jättäminen

(EY:n perustamissopimuksen 192 artikla (josta on tullut EY 256 artikla); EY 230 artikla; neuvoston asetuksen N:o 4253/88 23 ja 24 artikla ja asetus N:o 2082/93)

Tiivistelmä

$$Sellaisen kumoamiskanteen, jonka jäsenvaltio on nostanut sen vuoksi, että komission päätökset, joilla peruutettiin EMOTR:n myöntämät tuet, oli osoitettu asianomaisten yritysten lisäksi tälle jäsenvaltiolle, osalta on todettava, että sen tutkittavaksi ottamisen edellytysten puuttuminen on ilmeistä.

Komission toimi voi olla kumoamiskanteen kohteena, jos toimella on tarkoitus saada aikaan oikeusvaikutuksia, vaikka - silloin kun jäsenvaltio aikoo nostaa tällaisen kanteen - nämä oikeusvaikutukset eivät kohdistuisikaan juuri tähän jäsenvaltioon. Mainittujen päätösten osoittamisella tälle jäsenvaltiolle ei kuitenkaan ole minkäänlaista itsenäistä oikeusvaikutusta.

Jäsenvaltion velvollisuudet, jotka koskevat kyseessä olevien päätösten täytäntöönpanoa ja asiakirjojen varustamista täytäntöönpanomääräyksin, perustuvat suoraan perustamissopimuksen 192 artiklaan (josta on tullut EY 256 artikla), eikä niiden olemassaolo edellytä sitä, että nämä päätökset olisi osoitettu tälle jäsenvaltiolle. Päätökset eivät koske sitä, onko tälle jäsenvaltiolle syntynyt vastuu tai onko sillä velvollisuuksia rakennerahastojen päämääristä ja tehokkuudesta ja niiden toiminnan yhteensovittamisesta keskenään sekä Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden kanssa annetun asetuksen N:o 2052/88 soveltamisesta annetun asetuksen N:o 4253/88, sellaisena kuin se on asetuksella N:o 2082/93 muutettuna, 23 ja 24 artiklan nojalla, joissa on säännökset varainhoidon valvonnasta ja tukien vähentämisestä, pidättämisestä ja peruuttamisesta.

( ks. 24-28 kohta )
Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 18 päivänä marraskuuta 1999. - Pescados Congelados Jogamar SL vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Muutoksenhaku - Laiminlyöntikanne - Tutkimatta jättäminen todettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa. - Asia C-249/99 P.



Oikeustapauskokoelma 1999 sivu I-08333



Tiivistelmä



Avainsanat

Laiminlyöntikanne - Toimielimelle osoitettu vaatimus ryhtyä toimenpiteisiin - Edellytykset - Nimenomainen ja täsmällinen vaatimus

(EY:n perustamissopimuksen 175 artiklan toinen kohta (josta on tullut EY 232 artiklan toinen kohta))

Tiivistelmä

$$Laiminlyöntikanne otetaan tutkittavaksi ainoastaan, jos kantaja on asianmukaisesti noudattanut oikeudenkäyntiä edeltävää menettelyä ja kehottanut komissiota tekemään ratkaisun perustamissopimuksen 175 artiklan toisessa kohdassa (josta on tullut EY 232 artiklan toinen kohta) tarkoitetulla tavalla. Tällaisen kehotuksen on oltava riittävän nimenomainen ja täsmällinen, jotta toimielimen on mahdollista tietää konkreettisesti sen päätöksen sisältö, jonka toimielimen vaaditaan tekevän, ja kehotuksesta on myös ilmettävä, että sen tarkoituksena on velvoittaa toimielin ottamaan kantaa asiaan. Kantajan komissiolle osoittama telekopio ei ole tällainen, sillä siinä ei ollut mitään tähän viittaavaa mainintaa, eikä siitä lainkaan käy ilmi, että se olisi pitänyt katsoa oikeudenkäyntiä edeltävään menettelyyn liittyväksi valmistelevaksi toimenpiteeksi, vaan päinvastoin komissiolta pyydettiin siinä ainoastaan tiettyjä tietoja, kuten sellaisten asiaa hoitavien virkamiesten ja järjestöjen puhelin- ja telekopionumeroita, joihin kantaja kertomansa mukaan halusi itse ottaa yhteyttä.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Ennakkoratkaisukysymykset - Tutkittavaksi ottaminen - Kysymykset, joissa ei ole riittävästi yksityiskohtaista tietoa tosiasioista ja asiaan sovellettavasta lainsäädännöstä - Kysymykset, joihin ei voida antaa tarkoituksenmukaista vastausta

(EY:n perustamissopimuksen 177 artikla; EY:n tuomioistuimen perussäännön 20 artikla)

Tiivistelmä

Saadakseen yhteisöjen tuomioistuimelta asianmukaisen vastauksen yhteisön oikeuden tulkintaa koskevaan kysymykseensä kansallisen tuomioistuimen on määriteltävä, mihin tosiasioihin ja säännöksiin esitetyt kysymykset liittyvät, tai ainakin selvitettävä tosiasioihin perustuvat olettamukset. Tässä yhteydessä on syytä korostaa, että ennakkoratkaisupyynnön esittämisestä tehdyn päätöksen tarkoituksena ei ole ainoastaan kansallista tuomioistuinta hyödyttävän vastauksen saaminen yhteisöjen tuomioistuimelta; tavoitteena on myös antaa jäsenvaltioiden hallituksille sekä asianosaisille mahdollisuus esittää Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 20 artiklan mukaisesti huomautuksensa. Kyseisen artiklan nojalla asianosaisille ilmoitetaan kuitenkin ainoastaan ennakkoratkaisupyynnön esittämisestä tehdyistä päätöksistä. Vaikka kansallinen tuomioistuin viittaa pääasian asianosaisten huomautuksiin, jotka sitä paitsi todennäköisesti tarjoavat eriäviä näkemyksiä kyseisessä tuomioistuimessa vireillä olevasta riita-asiasta, tämä ei riitä takaamaan asianosaisille perussäännön mukaista mahdollisuutta esittää huomautuksiaan.

Koska kansallinen tuomioistuin ei kuvaile oikeudenkäynnin taustalla olevia tosiasioita eikä niihin perustuvia olettamuksia eikä selvitä, mihin kansallisiin säännöksiin asia perustuu, ja koska tuomioistuin ei kerro, mikä sen sai pohtimaan yhteisön oikeuden tulkintaan liittyvää kysymystä ja päätymään siihen, että kysymys on syytä esittää yhteisöjen tuomioistuimelle, yhteisöjen tuomioistuin ei voi antaa sille asianmukaista vastausta kysymykseen, miten yhteisön oikeutta on tässä tapauksessa tulkittava, ja ennakkoratkaisukysymyksen tutkittavaksi ottamisen edellytykset jäävät siten selvästi täyttymättä.$