ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 6.10.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi – Puola) – D.P:lle määrätyn taloudellisen seuraamuksen tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskeva asia

(Asia C-338/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue - Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa - Vastavuoroinen tunnustaminen - Taloudelliset seuraamukset - Puitepäätös 2005/214/YOS - Perusteet tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta kieltäytymiselle - 20 artiklan 3 kohta - Päätös taloudellisen seuraamuksen määräämisestä - Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen - Asiakirjojen tiedoksi antaminen kielellä, jota seuraamuksen saanut ei ymmärrä - Päätöksen olennaisten osien kääntäminen)

(2021/C 490/10)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi

Pääasian asianosainen

D.P.

Muu osapuoli: Prokuratura Rejonowa Łódź-Bałuty

Tuomiolauselma

Vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamisesta taloudellisiin seuraamuksiin 24.2.2005 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2005/214/YOS, sellaisena kuin se on muutettuna 26.2.2009 tehdyllä neuvoston puitepäätöksellä 2009/299/YOS, 20 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että täytäntöönpanojäsenvaltion viranomainen voi sen perusteella kieltäytyä panemasta täytäntöön kyseisen puitepäätöksen 1 artiklan a alakohdassa tarkoitettua taloudellisen seuraamuksen määräämistä tieliikennerikkomuksesta koskevaa päätöstä, jos tämä päätös on annettu tiedoksi sen adressaatille ilman, että siihen on liitetty käännöstä kielellä, jota adressaatti ymmärtää, niistä päätöksen osista, jotka ovat olennaisia, jotta hän voi ymmärtää, mistä häntä moititaan, ja jotta hän kykenee käyttämään täysimääräisesti puolustautumisoikeuksiaan, ja ilman, että hänelle on annettu mahdollisuutta saada pyynnöstään tällainen käännös.

(1) EUVL C 19, 18.1.2021.
Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 15.7.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Appeal Tribunal for Northern Ireland – Yhdistynyt kuningaskunta) – CG v. Department for Communities in Northern Ireland

(Asia C-709/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin kansalaisuus - Jäsenvaltion kansalainen, joka ei harjoita taloudellista toimintaa ja joka oleskelee toisen jäsenvaltion alueella kansallisen oikeuden nojalla - SEUT 18 artiklan ensimmäinen kohta - Kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kielto - Direktiivi 2004/38/EY - 7 artikla - Yli kolmen kuukauden oleskeluoikeuden saamisen edellytykset - 24 artikla - Sosiaaliavustusten käsite - Yhdenvertainen kohtelu - Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan erosopimus - Siirtymäkausi - Kansallinen säännös, jolla toimeentuloetuus evätään työvoiman ulkopuolella olevilta unionin kansalaisilta, joilla on oleskeluoikeus - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 1, 7 ja 24 artikla)

(2021/C 349/17)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Appeal Tribunal for Northern Ireland

Pääasian asianosaiset

Valittaja: CG

Vastapuoli: Department for Communities in Northern Ireland

Tuomiolauselma

Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY 24 artiklaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä vastaanottavan jäsenvaltion säännöstölle, jossa evätään sosiaaliavustuksia unionin kansalaisilta, jotka eivät harjoita taloudellisesta toimintaa, joilla ei ole riittäviä varoja ja joille kyseinen jäsenvaltio on myöntänyt väliaikaisen oleskeluoikeuden, vaikka nämä avustukset taataan kyseisen jäsenvaltion kansalaisille, jotka ovat samassa tilanteessa.

On kuitenkin niin, että kun unionin kansalainen oleskelee kansallisen oikeuden nojalla laillisesti muun jäsenvaltion kuin sen jäsenvaltion alueella, jonka kansalainen hän on, sosiaaliavustusten myöntämistä varten toimivaltaisten kansallisten viranomaisten on varmistettava, etteivät kyseisen kansalaisen ja hänen huollettavanaan olevien lasten perusoikeudet, sellaisina kuin ne on vahvistettu perusoikeuskirjan 1, 7 ja 24 artiklassa, ole konkreettisessa ja tosiasiallisessa vaarassa tulla loukatuiksi sen vuoksi, että heiltä evätään tällaiset avustukset kyseisen jäsenvaltion säännöstön perusteella. Mikäli kyseisellä kansalaisella ei ole lainkaan varoja voidakseen huolehtia omasta ja lastensa toimeentulosta ja kun hän on yksinhuoltaja, näiden viranomaisten on varmistettava, että jos sosiaaliavustukset evätään, kyseinen kansalainen voi kuitenkin elää lastensa kanssa ihmisarvoisissa olosuhteissa. Tämän arvioinnin yhteydessä kyseiset viranomaiset voivat ottaa huomioon kaikki kansallisessa oikeudessa säädetyt avustukset, joita asianomainen kansalainen ja hänen lapsensa voivat tosiasiallisesti saada.

(1) EUVL C 110, 29.3.2021.
Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 2.9.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Østre Landsret – Tanska) – B v. Udlændingenævnet

(Asia C-379/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - ETY:n ja Turkin välinen assosiaatiosopimus - Päätös N:o 1/80 - 13 artikla - Standstill-lauseke - Uusi rajoitus - Turkkilaisten työntekijöiden alaikäisten lasten perheenyhdistäminen - Ikää koskeva edellytys - Vaatimus, jonka mukaan perheenyhdistämiselle on oltava erityisiä perusteita - Yleisen edun mukainen pakottava syy - Onnistunut kotoutuminen - Oikeasuhteisuus)

(2021/C 462/23)

Oikeudenkäyntikieli: tanska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Østre Landsret

Pääasian asianosaiset

Kantaja: B

Vastaaja: Udlændingenævnet

Tuomiolauselma

Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisen assosiaation kehittämisestä 19.9.1980 tehdyn assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 13 artiklaa on tulkittava siten, että kansallinen toimenpide, jolla ikärajaa sille, että vastaanottavan jäsenvaltion alueella laillisesti oleskelevan turkkilaisen työntekijän lapsi voi jättää perheenyhdistämistä koskevan hakemuksen, lasketaan 18:sta 15 vuoteen, on tässä määräyksessä tarkoitettu ”uusi rajoitus”. Tällainen rajoitus voidaan kuitenkin perustella asianomaisten kolmansien maiden kansalaisten onnistuneen kotoutumisen varmistamisen päämäärällä, kunhan rajoituksen täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt eivät ylitä sitä, mikä on tarpeen tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi.

(1) EUVL C 348, 19.10.2020.
Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 10.6.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberster Gerichtshof, Itävalta) – VI v. KRONE – Verlag Gesellschaft mbH & Co KG

(Asia C-65/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Kuluttajansuoja - Tuotevastuu - Direktiivi 85/374/ETY - 2 artikla - Turvallisuudeltaan puutteellisen tuotteen käsite - Painetun lehden numero, joka sisältää virheellisen terveysneuvon - Soveltamisalan ulkopuolelle jääminen)

(2021/C 297/10)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberster Gerichtshof

Pääasian asianosaiset

Valittajat: VI

Vastapuoli: KRONE – Verlag Gesellschaft mbH & Co KG

Tuomiolauselma

Tuotevastuuta koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 25.7.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/374/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 10.5.1999 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 1999/34/EY, 2 artiklaa, luettuna kyseisen direktiivin, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 1999/34, 1 ja 6 artiklan valossa, on tulkittava siten, että painetun sanomalehden numeroa, jossa annetaan vaihtoehtoiseen lääketieteeseen liittyvän aiheen käsittelyn yhteydessä virheellinen kasvin käyttöön liittyvä terveysneuvo, jonka noudattamisesta on aiheutunut vahinko kyseisen sanomalehden lukijan terveydelle, ei ole pidettävä kyseisissä säännöksissä tarkoitettuna turvallisuudeltaan puutteellisena tuotteena.

(1) EUVL C 209, 22.6.2020.
2)

SEUT 45 ja SEUT 49 artiklaa on tulkittava siten, että tilanteessa, jossa asianomaisella henkilöllä ei ole direktiivin 2005/36, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2013/55, liitteessä V olevassa 5.6.2. kohdassa tarkoitettua asiakirjaa, joka osoittaa, että hänellä on proviisorin ammattipätevyys, mutta hän on hankkinut kyseiseen ammattiin liittyvää ammatillistan osaamista sekä kotijäsenvaltiossa että vastaanottavassa jäsenvaltiossa, viimeksi mainitun jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on silloin, kun niille toimitetaan hakemus ammattipätevyyden tunnustamisesta, arvioitava kyseistä osaamista ja verrattava sitä osaamiseen, jota vastaanottavassa jäsenvaltiossa edellytetään proviisorin ammatin harjoittamisen aloittamista varten. Jos kyseinen osaaminen vastaa vastaanottavan jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä edellytettyä osaamista, kyseisen jäsenvaltion on tunnustettava se. Jos kyseinen vertailu sen sijaan osoittaa, että asianomaisen henkilön osaaminen ja kyseisessä jäsenvaltiossa edellytetty osaaminen vastaavat toisiaan vain osittain, vastaanottavalla jäsenvaltiolla on oikeus vaatia asianomaista henkilöä osoittamaan, että hän on hankkinut puuttuneet tiedot ja pätevyyden. Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten tehtävänä on arvioida tarvittaessa, kelpaavatko vastaanottavassa jäsenvaltiossa muun muassa käytännön kokemuksen yhteydessä hankitut tiedot sen osoittamiseen, että asianomainen henkilö on hankkinut puuttuneet tiedot. Jos mainittu vertailu osoittaa, että hakijan suorittaman koulutuksen ja vastaanottavassa jäsenvaltiossa edellytetyn koulutuksen välillä on olennaisia eroja, toimivaltaiset viranomaiset voivat määrätä korvaavista toimenpiteistä kyseisten erojen kattamiseksi.
C 278/20

Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 12.5.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona – Espanja) – YJ v. Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

(Asia C-130/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä - Direktiivi 79/7/ETY - 4 artiklan 1 kohta - Sukupuoleen perustuva syrjintä - Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään eläkkeen äitiyslisän myöntämisestä naisille, joilla on tietty määrä lapsia - Eläkkeen äitiyslisän epääminen naisilta, jotka ovat hakeneet varhennettua vanhuuseläkettä - Direktiivin 79/7/ETY soveltamisala)

(2021/C 278/28)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona

Pääasian asianosaiset

Valittajat: YJ

Vastapuoli: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

Tuomiolauselma

Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19.12.1978 annettua neuvoston direktiiviä 79/7/ETY ei voida soveltaa kansalliseen lainsäädäntöön, jossa säädetään, että naisille, joilla on vähintään kaksi biologista tai adoptoitua lasta, maksetaan eläkkeen äitiyslisää, jos he jäävät eläkkeelle lakisääteisessä eläkeiässä tai jos he jäävät varhennetulle vanhuuseläkkeelle tietyillä laissa säädetyillä perusteilla, paitsi siinä tapauksessa, että asianomainen jää vapaaehtoisesti varhennetulle vanhuuseläkkeelle.

(1) EUVL C 201, 15.6.2020.
1)

Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY 2 ja 46 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan hankintaviranomaisen on hankintailmoituksessa laadullisena valintaperusteena vaadittava, että tarjoajat esittävät jo tarjouksensa jättämishetkellä todisteen siitä, että niillä on kyseisen hankintasopimuksen kohteena olevaan toimintaan sovellettavassa lainsäädännössä edellytetty rekisteröinti tai hyväksyntä, jonka on tehnyt tai antanut kyseisen hankintasopimuksen toteuttamisjäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, vaikka niillä on jo samankaltainen rekisteröinti tai hyväksyntä jäsenvaltiossa, johon ne ovat sijoittautuneet.
Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 3.2.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Düsseldorf – Saksa) – Rottendorf Pharma GmbH v. Hauptzollamt Bielefeld

(Asia C-92/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Tulliliitto - Yhteisön tullikoodeksi - Asetus (ETY) N:o 2913/92 - 239 artiklan 1 kohdan toinen luetelmakohta - Laillisesti kannettujen tullien palauttaminen - Poikkeuksellinen tilanne - Luvan antaminen vapaaseen liikkeeseen luovutukseen - Luvan mitätöiminen ja luvan antaminen sisäiseen jalostukseen taannehtivin vaikutuksin - Tavaroiden jälleenvienti Euroopan unionin alueen ulkopuolelle - Tavaroiden jättäminen esittämättä tullille)

(2021/C 110/12)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Finanzgericht Düsseldorf

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Rottendorf Pharma GmbH

Vastapuoli: Hauptzollamt Bielefeld

Tuomiolauselma

Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun asetuksen (ETY) N:o 2913/92 239 artiklan 1 kohdan toista luetelmakohtaa on tulkittava yhtäältä siten, että talouden toimija voi hakea maksamiensa tullien palauttamista vain, kun hän on poikkeuksellisessa tilanteessa eikä hän ole toiminut ilmeisen huolimattomasti tai menetellyt tietoisesti, ja toisaalta siten, että se seikka, että kyseessä olevat tavarat on viety jälleen kolmanteen maahan ilman, että ne olisivat tulleet taloudelliseen vaihdantaan Euroopan unionissa, ei riitä osoittamaan, että talouden toimija olisi ollut tällaisessa poikkeuksellisessa tilanteessa. Sama johtopäätös koskee tilannetta, jossa kyseessä olevien tullien määräämiseen johtanut menettely oli aiheutunut talouden toimijan tietojärjestelmään sisältyviä tietoja koskevasta virheestä, kun tämä virhe olisi voitu välttää, jos sama talouden toimija olisi ottanut huomioon hänelle annettuun lupaan sisältyneet ehdot.

(1) EUVL C 201, 15.6.2020.
Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 24.3.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court of Justice (England & Wales), Family Division – Yhdistynyt kuningaskunta) – SS v. MCP

(Asia C-603/20 PPU) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Kiireellinen ennakkoratkaisumenettely - Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Asetus (EY) N:o 2201/2003 - 10 artikla - Toimivalta vanhempainvastuuta koskevissa asioissa - Lapsikaappaus - Jäsenvaltion tuomioistuinten toimivalta - Alueellinen ulottuvuus - Lapsen vieminen kolmanteen valtioon - Kolmannessa valtiossa saatu uusi asuinpaikka)

(2021/C 189/06)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

High Court of Justice (England & Wales), Family Division

Pääasian asianosaiset

Kantaja: SS

Vastaaja: MCP

Tuomiolauselma

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/2003, sellaisena kuin se on muutettuna 2.12.2004 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2116/2004, 10 artiklaa on tulkittava siten, että sitä ei sovelleta tapauksessa, jossa todetaan, että lapsi on saanut vanhempainvastuun vahvistamista koskevan hakemuksen jättämisajankohtana asuinpaikan kolmannessa valtiossa sen jälkeen, kun hänet on kaapattu kyseiseen valtioon. Tällaisessa tapauksessa tuomioistuimen, jossa asia on saatettu vireille, toimivalta on määritettävä sovellettavien kansainvälisten yleissopimusten mukaisesti tai – jos tällaista kansainvälistä yleissopimusta ei ole – kyseisen asetuksen 14 artiklan mukaisesti.

(1) EUVL C 28, 25.1.2021.
C 51/5

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 2.12.2021 – Euroopan komissio v. Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd, GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH (C-884/19 P), GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH v. Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd, Euroopan komissio (C-888/19 P)

(Yhdistetyt asiat C-884/19 P ja C-888/19 P) (1)

(Muutoksenhaku - Polkumyynti - Kiinasta peräisin olevan aurinkopaneeleissa käytettävän lasin tuonti - Asetus (EY) N:o 1225/2009 - 2 artiklan 7 kohdan b ja c alakohta - Markkinatalousolosuhteissa toimivan yrityksen asema - Epääminen - 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitettu aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä peräisin olevien merkittävien vääristymien käsite - Veroedut)

(2022/C 51/05)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittajat: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi L. Flynn, T. Maxian Rusche ja A. Demeneix, sittemmin L. Flynn ja T. Maxian Rusche) (C-884/19 P), GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH (edustaja: R. MacLean, Solicitor) (C-888/19 P)

Muut osapuolet: Xinyi PV Products (edustajat: Y. Melin ja B. Vigneron, avocats) (C-884/19 P ja C-888/19 P), GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH (edustajat: R. MacLean, Solicitor) (C-884/19 P), Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi L. Flynn, T. Maxian Rusche ja A. Demeneix, sittemmin L. Flynn ja T. Maxian Rusche) (C-888/19 P)

Tuomiolauselma

1) Unionin yleisen tuomioistuimen 24.9.2019 antama tuomio Xinyi PV Products (Anhui) Holdings vastaan komissio (T 586/14 RENV, EU:T:2019:668) kumotaan.

2) Asia palautetaan unionin yleiseen tuomioistuimeen, jotta se lausuu sille esitetystä toisesta, kolmannesta ja neljännestä kanneperusteesta.

3) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

(1) EUVL C 54, 17.2.2020

EUVL C 45, 10.2.2020.
C 513/9

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 21.10.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Najwyższy – Puola) – SC v. Zakład Ubezpieczeń Społecznych I Oddział w Warszawie

(Asia C-866/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Asetus (EY) N:o 883/2004 - 52 artiklan 1 kohdan b alakohta - Työntekijä, joka on ollut palkkatyössä kahdessa jäsenvaltiossa - Vähimmäiskausi, jonka täyttymistä oikeuden saavuttaminen vanhuuseläkkeeseen edellyttää kansallisen lainsäädännön mukaan - Toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan täyttyneen maksukauden huomioon ottaminen - Yhteenlaskeminen - Maksettavan eläke-etuuden määrän laskeminen)

(2021/C 513/14)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Sąd Najwyższy

Pääasian asianosaiset

Kantaja: SC

Vastaaja: Zakład Ubezpieczeń Społecznych I Oddział w Warszawie

Tuomiolauselma

Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 52 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että sen rajan määrittämiseksi, jota maksuihin perustumattomat vakuutuskaudet eivät kansallisen lainsäädännön mukaan voi ylittää suhteessa vakuutusmaksukausiin, asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen on laskettaessa kyseisen säännöksen i alakohdassa tarkoitettua etuuden teoreettista määrää otettava huomioon kaikki vakuutuskaudet, muiden jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan täyttyneet kaudet mukaan lukien, kun taas mainitun säännöksen ii alakohdassa tarkoitettu etuuden tosiasiallinen määrä lasketaan pelkästään asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan täyttyneiden vakuutuskausien perusteella.

(1) EUVL C 61, 24.2.2020.
Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 6.10.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Consorzio Italian Management ja Catania Multiservizi SpA v. Rete Ferroviaria Italiana SpA

(Asia C-561/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - SEUT 267 artikla - Asiaa ylimpänä oikeusasteena käsittelevien kansallisten tuomioistuinten ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevan velvollisuuden ulottuvuus - Poikkeukset tästä velvollisuudesta - Perusteet - Unionin oikeuden tulkintaa koskeva kysymys, jonka kansallisessa tuomioistuimessa käsiteltävän asian asianosaiset ovat tuoneet esille sen jälkeen, kun unionin tuomioistuin on antanut ennakkoratkaisun kyseisessä asiassa - Syitä, joiden vuoksi ennakkoratkaisukysymyksiin olisi tarpeen vastata, ei ole täsmennetty - Ennakkoratkaisupyynnön jättäminen osittain tutkimatta)

(2021/C 481/15)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Consiglio di Stato

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Consorzio Italian Management ja Catania Multiservizi SpA

Vastapuoli: Rete Ferroviaria Italiana SpA

Tuomiolauselma

SEUT 267 artiklaa on tulkittava siten, että kansallisen tuomioistuimen, jonka päätöksiin ei kansallisen lainsäädännön mukaan saa hakea muutosta, on noudatettava velvollisuuttaan saattaa siinä esille tullut unionin oikeuden tulkintaa koskeva kysymys unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi, paitsi jos kyseinen kansallinen tuomioistuin toteaa, että kysymys on vailla merkitystä tai että unionin tuomioistuin on jo tulkinnut kyseessä olevaa unionin oikeuden säännöstä tai määräystä taikka että se, miten unionin oikeutta on tulkittava, on niin ilmeistä, ettei tästä ole mitään perusteltua epäilystä.

Tutkittaessa, onko kyse tällaisesta tilanteesta, huomioon on otettava unionin oikeuden ominaispiirteet, sen tulkintaan liittyvät erityiset vaikeudet sekä vaara oikeuskäytäntöjen eroavaisuuksien syntymisestä unionissa.

Tällainen tuomioistuin ei voi vapautua mainitusta velvollisuudesta pelkästään sillä perusteella, että se on jo esittänyt unionin tuomioistuimelle ennakkoratkaisupyynnön saman pääasian yhteydessä. Se voi kuitenkin jättää esittämättä unionin tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksen menettelyyn kyseisessä tuomioistuimessa sovellettavien tutkimatta jättämistä koskevien perusteiden vuoksi, edellyttäen että vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteita noudatetaan.

(1) EUVL C 357, 21.10.2019.
Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 2.9.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgericht Gera – Saksa) – Toropet Ltd. v. Landkreis Greiz

(Asia C-836/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Kansanterveys - Muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden terveyssäännöt - Asetus (EY) N:o 1069/2009 - 9 artiklan d alakohta ja 10 artiklan a ja f alakohta - Tuotteiden luokitus - Aineksen hajoaminen ja pilaantuminen ja siinä olevat epäpuhtaudet - Vaikutus alkuperäiseen luokitukseen)

(2021/C 431/22)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Verwaltungsgericht Gera

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Toropet Ltd.

Vastaaja: Landkreis Greiz

Tuomiolauselma

Muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden terveyssäännöistä sekä asetuksen (EY) N:o 1774/2002 kumoamisesta 21.10.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1069/2009 (eläimistä saatavia sivutuotteita koskeva asetus) 7 artiklan 1 kohtaa, 9 artiklan h alakohtaa ja 10 artiklan a ja f alakohtaa, luettuina tämän asetuksen 4 artiklan 2 kohdan valossa, on tulkittava siten, että mainitun asetuksen 10 artiklan a ja f alakohdan mukaisesti luokkaan 3 kuuluvaksi ainekseksi alun perin luokitellut eläimistä saatavat sivutuotteet, jotka ovat muuttuneet hajoamisen tai pilaantumisen takia tai joihin on sekoittunut epäpuhtauksia, kuten rappauksen palasia tai sahanpurua, jolloin mainitut tuotteet eivät enää ole ihmisravinnoksi kelpaavia ja/tai täysin vaarattomia ihmisten ja eläinten terveydelle, eivät ole kyseiseen luokitukseen liittyvän riskin mukaisia, joten ne on luokiteltava uudelleen alempaan luokkaan.

(1) EUVL C 87, 16.3.2020.