ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
19.

Nimityksen ”Salaisons d'Auvergne” ja alueellisten ranskalaisten merkintöjen tarkoituksena on ilmoittaa kuluttajalle, että tuote, joka on varustettu merkinnällä, on peräisin tietyltä alueelta, ja antaa näin tietoja maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden alkuperästä. Sen jälkeen kun voimaan tuli asetus N:o 2081/92, jonka tarkoitus on nimenomaan yksinomaisesti määritellä edellytykset, joita voidaan asettaa sellaisen nimityksen suojaksi, joka perustaa yhteyden maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden sekä tietyn maantieteellisen alkuperän välille, alkuperänimitysten ja maantieteellisten merkintöjen suojaa ei voida kuitenkaan toteuttaa muutoin kuin tällä asetuksella rajatussa piirissä.
Julkisasiamiehen ratkaisuehdotus Mischo 11 päivänä helmikuuta 1999. - Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasavalta. - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivin 92/101/ETY täytäntöönpanon laiminlyönti. - Asia C-185/98.



Oikeustapauskokoelma 1999 sivu I-03047



Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset

1 Kanteessa, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan toisen kohdan nojalla, vaaditaan yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen ja julkisten osakeyhtiöiden perustamista sekä niiden pääoman säilyttämistä ja muuttamista koskevan direktiivin 77/91/ETY muuttamisesta 23 päivänä marraskuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/101/ETY(1) mukaisia velvoitteitaan, kun se ei ole säädetyssä määräajassa antanut tai ainakaan toimittanut komissiolle kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

2 Tämän direktiivin 3 artiklassa säädetään, että "jäsenvaltioiden on annettava 1 päivään tammikuuta 1994 mennessä tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä".

3 Helleenien tasavalta myöntää, ettei direktiiviä 92/101/ETY ole vielä saatettu osaksi sen oikeusjärjestystä. Se selittää kuitenkin, että menettely presidentin asetuksen, jolla kansallinen lainsäädäntö saatetaan tämän direktiivin mukaiseksi, antamiseksi on käynnissä.

4 Koska asiassa ei ole kiistettävissä eikä kiistetty, että direktiiviä 92/101/ETY ei ole saatettu siinä säädetyssä määräajassa osaksi kansallista oikeusjärjestystä, komission kanteen on katsottava olevan perusteltu.(2)

Ratkaisuehdotus

5 Ehdotan siten, että yhteisöjen tuomioistuin hyväksyy komission kanteen ja

1) toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut julkisten osakeyhtiöiden perustamista sekä niiden pääoman säilyttämistä ja muuttamista koskevan direktiivin 77/91/ETY muuttamisesta 23 päivänä marraskuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/101/ETY mukaisia velvoitteitaan, kun se ei ole säädetyssä määräajassa antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä;

2) velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

(1) - EYVL L 347, s. 64.

(2) - Ks. vastaavasti erityisesti asia C-410/97, komissio v. Luxemburg, tuomio 29.10.1998 (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
32.

Näin ollen Tanskan viranomaisilla on oikeus pyrkiä säilyttämään Læsøn ruskea mehiläinen, vaikka se ei olisikaan erillinen alalajinsa, vaan ainoastaan maantieteellisesti ja morfologisesti erillinen populaatio, joka kuuluu alalajiin Apis mellifera mellifera, jota on väitetty tavattavan useassa maassa. Esillä olevan asian osalta Læsøn ruskea mehiläinen, Apis mellifera mellifera, eroaa selvästi vastaajan suosimasta keltaisesta mehiläisestä, mikäli näytetään, että ruskean mehiläisen populaatio on säilytetty suhteellisen puhtaana. Eroavuuksien asteella alalajien sisällä olisi lopputuloksen suhteen merkitystä ainoastaan siinä tapauksessa, että vastaaja haluaisi maahantuoda tai pitää ruskeita mehiläisiä, jotka ovat peräisin Læsøn ulkopuolelta. Lisäksi mielestäni sopiva perusta tällaiselle tutkimukselle on ruskean mehiläisen tanskalainen populaatio siten, että Tanskan viranomaisilla on valtuudet vastata uhkiin, jotka voivat kohdata tämän populaation olemassaolon jatkumista, vaikka ruskea mehiläinen -alalajiin kuuluvia mehiläisiä tavattaisiin kohtuullisen puhdasrotuisina muualla Euroopan yhteisön alueella taikka muualla maailmassa. Kyseisen populaation ei tarvitse olla välittömässä vaarassa kuolla sukupuuttoon, vaikka Tanska näyttää esillä olevassa asiassa olevan sillä kannalla, että tällainen vaara on olemassa. Euroopan yhteisöjen omassa ympäristöpolitiikassa painotetaan, perustamissopimuksen 130 r artiklan mukaan, ennalta varautumisen periaatetta sekä periaatetta siitä, että ennaltaehkäiseviin toimiin pitäisi ryhtyä. Lisäksi Rion sopimuksen sopimuspuolet toteavat, että ”on elintärkeätä ennakoida, ehkäistä ja torjua biologisen monimuotoisuuden merkittävän vähenemisen tai häviämisen lähteet”, ( 51 ) millä tarkoitetaan sitä, että ennalta ehkäiseviin toimenpiteisiin on tarpeen vaatiessa ryhdyttävä. On kansallisen tuomioistuimen määriteltävissä, onko muista poikkeavan Læsøn ruskean mehiläisen populaation säilyminen niin suuressa vaarassa, että asetuksen olemassaolo on perusteltua. Tätä määriteltäessä on arvioitava todisteet keltaisen mehiläisen yleisestä valta-asemasta ja asiaan kuuluvat tieteelliset todisteet, jotka koskevat ruskean mehiläisen geneettistä luonnetta, erityisesti sen väistyviä geenejä.
Julkisasiamiehen ratkaisuehdotus La Pergola 16 päivänä joulukuuta 1997. - Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta. - Tiettyjen maanteiden tavaraliikenteeseen tarkoitettujen ajoneuvojen verotuksen sekä tiettyjen infrastruktuurien käytöstä perittävien tie- ja käyttömaksujen soveltamisesta jäsenvaltioissa annettu direktiivi 93/89/ETY - Direktiivin täytäntöönpanon laiminlyönti. - Asia C-175/97.



Oikeustapauskokoelma 1998 sivu I-00963



Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset

1 Nyt esillä olevassa asiassa komissio vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen ja tiettyjen maanteiden tavaraliikenteeseen tarkoitettujen ajoneuvojen verotuksen sekä tiettyjen infrastruktuurien käytöstä perittävien tie- ja käyttömaksujen soveltamisesta jäsenvaltioissa 25 päivänä lokakuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/89/ETY(1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

2 Direktiivillä, jonka täytäntöönpanosta on kysymys, pyritään lähentämään asteittain maantiekuljetusten verotusta koskeva jäsenvaltioiden lainsäädäntö, jotta kilpailun vääristymät yhteisön liikenteenharjoittajien välillä poistuisivat. Direktiivin 13 artiklan 1 kohdan mukaan sen täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 1.1.1995.

3 Yhteisöjen tuomioistuin kumosi 5.7.1995 antamallaan tuomiolla(2) kyseisen direktiivin päättäen kuitenkin pysyttää sen vaikutukset voimassa siihen asti, kunnes neuvosto olisi antanut uuden direktiivin.

4 Ranskan hallitus ei kiistä jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä. Se huomauttaa pelkästään, että täytäntöönpanon viivästyminen johtuu vaikeista taloudellisista ja sosiaalisista ongelmista maantiekuljetusalalla. Erityisesti sen mukaan direktiivin täytäntöönpano olisi johtanut kuljetuskustannusten nousuun ja lisännyt tästä syystä voimakasta sosiaalista painetta ja vaarantanut kansantaloudelle olennaisen palvelualan asianmukaisen toiminnan. Lisäksi Ranskan markkinoiden erityispiirteet huomioon ottaen direktiivin täytäntöönpanon laiminlyönti ei olisi aiheuttanut minkäänlaista kilpailun vääristymistä. Vastaajana oleva jäsenvaltio on kuitenkin ilmoittanut aikovansa ryhtyä direktiivin täytäntöönpanotoimiin mahdollisimman pian.

5 Mielestäni näyttää kuitenkin siltä, että Ranskan hallituksen esittämillä perusteluilla ei pyritä komission vaatimusten hylkäämiseen, vaan pikemminkin perustelemaan niitä syitä, joiden vuoksi jäsenyysvelvoitteita on laiminlyöty. Vastaajana olevan jäsenvaltion esittämillä vaikeuksilla ei kuitenkaan vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan voida perustella kyseistä jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä.(3)

6 Ehdotan näin ollen, että yhteisöjen tuomioistuin hyväksyy kanteen ja velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

(1) - EYVL L 279, s. 32.

(2) - Asia C-21/94, parlamentti v. neuvosto, tuomio 5.7.1995 (Kok. 1995, s. I-1827).

(3) - Ks. mm. asia C-52/95, komissio v. Ranska, tuomio 7.12.1995 (Kok. 1995, s. I-4443).
Julkisasiamiehen ratkaisuehdotus Jacobs 12 päivänä maaliskuuta 1998. - Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Portugalin tasavalta. - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivit 86/280/ETY ja 88/347/ETY - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti. - Asia C-213/97.



Oikeustapauskokoelma 1998 sivu I-03289



Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset

1 Komissio vaatii tässä oikeudenkäynnissä EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan nojalla sen toteamista, että Portugali ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut säädetyssä määräajassa direktiivin 76/464/ETY liitteen luetteloon I sisältyvien tiettyjen vaarallisten aineiden päästöjen raja-arvoista ja laatutavoitteista 12 päivänä kesäkuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/280/ETY,(1) sellaisena kuin se on muutettuna 16.6.1988 annetulla neuvoston direktiivillä 88/347/ETY,(2) jolla muutettiin direktiivin 86/280/ETY liitettä II, täytäntöönpanemiseksi tarvittavia toimenpiteitä ja/tai, koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä viipymättä komissiolle. Direktiivi 76/464/ETY(3) koskee tiettyjen yhteisön vesiympäristöön päästettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamaa pilaantumista.

2 Direktiivin 86/280/ETY 7 artiklassa säädetään seuraavasti:

"1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet voimaan 1 päivään tammikuuta 1988 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.

2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle viipymättä."

3 Direktiivin 88/347/ETY 2 artiklassa säädetään seuraavasti:

"Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet 1 päivään tammikuuta 1989 mennessä aldriinin, dieldriinin, endriinin ja isodriinin osalta ja 1 päivään tammikuuta 1990 mennessä muiden aineiden osalta. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.

- - ."

4 Portugali ei ole kiistänyt jättäneensä panematta direktiivin täytäntöön ja esittää puolustuksenaan, että tarvittavia toimenpiteitä toteutetaan parhaillaan.

5 Tällaisessa tilanteessa komission kanne on hyväksyttävä.

Ratkaisuehdotus

6 Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin

1) toteaa, että Portugali ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut säädetyssä määräajassa direktiivin 76/464/ETY liitteen luetteloon I sisältyvien tiettyjen vaarallisten aineiden päästöjen raja-arvoista ja laatutavoitteista 12 päivänä kesäkuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/280/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 16.6.1988 annetulla neuvoston direktiivillä 88/347/ETY, jolla muutettiin direktiivin 86/280/ETY liitettä II, täytäntöönpanemiseksi tarvittavia toimenpiteitä;

2) velvoittaa Portugalin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

(1) - EYVL L 181, s. 16.

(2) - EYVL L 158, s. 35.

(3) - EYVL L 129, s. 23.
Julkisasiamiehen ratkaisuehdotus Jacobs 24 päivänä huhtikuuta 1997. - Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasavalta. - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivin 92/43/ETY täytäntöönpanon laiminlyönti. - Asia C-329/96.



Oikeustapauskokoelma 1997 sivu I-03749



Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset

1 Komissio vaatii EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan tässä asiassa, että Kreikka ei ole noudattanut perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut säädetyssä määräajassa luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä ja/tai koska se ei ole ilmoittanut niistä komissiolle säädetyssä määräajassa(1).

2 Direktiivissä 92/43/ETY säädetään useista toimenpiteistä yhteisön tärkeänä pitämien luontotyyppien sekä luonnonvaraiseen eläimistöön ja kasvistoon kuuluvien lajien säilyttämiseksi ja saattamiseksi ennalleen.

3 Direktiivin 23 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:

"Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan kahden vuoden kuluessa sen tiedoksiantamisesta. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä."

4 Kreikka ei ole kiistänyt direktiivin täytäntöönpanon laiminlyöntiä, mutta se on viitannut sen osalta tiettyihin teknisiin vaikeuksiin. Yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan jäsenvaltio ei voi vedota sellaisiin vaikeuksiin tämäntyyppisessä oikeudenkäynnissä.

5 Tästä seuraa, että komission kanne on perusteltu.$

Ratkaisuehdotus

6 Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin

1) toteaa, että Kreikka ei ole noudattanut perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut säädetyssä määräajassa luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä, ja

2) velvoittaa Kreikan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

(1) - EYVL 1992, L 206, s. 7.
Julkisasiamiehen ratkaisuehdotus Jacobs 16 päivänä tammikuuta 1997. - Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Belgian kuningaskunta. - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 91/659/ETY - Direktiivin täytäntöönpanon laiminlyönti. - Asia C-135/96.



Oikeustapauskokoelma 1997 sivu I-01061



Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset

1 Komissio vaatii tässä asiassa jättämässään kanteessa EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden (asbesti) markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun direktiivin 76/769/ETY liitteen I mukauttamisesta tekniikan kehitykseen 3 päivänä joulukuuta 1991 annetun komission direktiivin 91/659/ETY(1) noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

2 Direktiivin 2 artiklassa säädetään:

"1. Jäsenvaltioiden on 1 päivään tammikuuta 1993 mennessä annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säännöksiä viimeistään 1 päivästä heinäkuuta 1993.

- -

2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisena komissiolle viimeistään 18 kuukauden kuluttua niiden antamisesta."

3 Belgia ei ole kiistänyt direktiivin täytäntöönpanon laiminlyöntiä. Se esittää vastineessaan, että direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavia toimenpiteitä ollaan parhaillaan toteuttamassa.

4 Tästä seuraa, että komission vaatimukset on hyväksyttävä.

Ratkaisuehdotus

Ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin

1) toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa komission direktiivin 91/659/ETY täytäntöönpanon edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä;

2) velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

(1) - EYVL L 363, s. 36.
Julkisasiamiehen ratkaisuehdotus Ruiz-Jarabo Colomer 20 päivänä maaliskuuta 1997. - Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Belgian kuningaskunta. - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 94/15/EY - Laiminlyönti panna direktiivi täytäntöön säädetyssä määräajassa. - Asia C-357/96.



Oikeustapauskokoelma 1997 sivu I-02963



Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset

1 Komissio on vaatinut tässä EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan nojalla nostamassaan kanteessa yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön annetun neuvoston direktiivin 90/220/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen ensimmäisen kerran 15 päivänä huhtikuuta 1994 annetun komission direktiivin 94/15/EY(1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole määräajassa toteuttanut kyseisen direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä.

2 Oikeudenkäyntiä edeltävän hallinnollisen menettelyn aikana komissio lähetti Belgian hallitukselle (9.8.1994 päivätyn) virallisen huomautuksen ja (4.3.1996 päivätyn) perustellun lausunnon, joissa se kehotti Belgian kuningaskuntaa toteuttamaan direktiivin 94/15/EY täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet. Koska Belgian kuningaskunta ei vastannut kumpaankaan kirjeeseen, komissio saattoi asian 30.10.1996 yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi.

3 Belgian kuningaskunta ei kiistä yhteisöjen tuomioistuimelle esittämissään huomautuksissaan kanteen kohteena olevaa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä ja myöntää, että se ei ole saattanut kyseistä direktiiviä osaksi kansallista oikeusjärjestystä direktiivin 2 artiklassa säädetyssä määräajassa, joka päättyi 30.6.1994. Se ilmoittaa kuitenkin aikovansa toteuttaa direktiivin täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet mahdollisimman pian.

4 Koska komission kanteessa esitetty Belgian kuningaskunnan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen on selvästi tapahtunut, komission kanne on hyväksyttävä.

5 Vastaaja on velvoitettava yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaisesti korvaamaan oikeudenkäyntikulut, koska kantaja on sitä vaatinut.

Ratkaisuehdotus

6 Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin:

1) toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut säädetyssä määräajassa geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön annetun neuvoston direktiivin 90/220/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen ensimmäisen kerran 15 päivänä huhtikuuta 1994 annetun komission direktiivin 94/15/EY täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä,

2) velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

(1) - EYVL L 103, s. 20.
31.

Jos yhteisöjen tuomioistuin ei ole samaa mieltä edellä esitetystä ensimmäisen kysymyksen analyysistä, on tarpeen tutkia, täyttävätkö ennakkoratkaisupyynnöt tämän kysymyksen osalta 1 77 artiklassa määrätyt perusedellytykset, joiden mukaan kansallisen tuomioistuimen on määriteltävä ”esitettyihin kysymyksiin liittyvät tosiasiat ja oikeudelliset seikat tai ainakin selostettava ne tosiseikkoja koskevat olettamukset, joihin nämä kysymykset perustuvat”. ( 16 ) Tietenkään tällaisten tietojen antaminen ei ole sinänsä mikään päämäärä, vaan ”niiden avulla [toisaalta] yhteisöjen tuomioistuin voi antaa hyödyllisiä vastauksia ja [toisaalta] jäsenvaltioiden hallitukset ja muut asianosaiset voivat esittää huomautuksia yhteisön tuomioistuimen perussääntöä koskevan pöytäkirjan 20 artiklan mukaisesti”. ( 17 ) Jos siitä, että oikeudenkäynnissä tässä tuomioistuimessa vain yksi hallitus — joka ei ole se, jota asia välittömästi koskee — ja komissio ovat esittäneet huomautuksia, ei voida tehdä selkeitä johtopäätöksiä, mielestäni on merkittävää, että Ranskan hallitus on ehdottanut mahdollisimman yleisluontoisen vastauksen antamista ja että komissio on ehdottanut, että yhteisöjen tuomioistuimen ei pitäisi vastata kansallisen tuomioistuimen esittämään ensimmäiseen kysymykseen.
61.

Toisaalta olen Bundesamtin kanssa samaa mieltä siitä, ettei Saksan velvollisuutena ole yhteisön oikeuden perusteella maksaa Denkavitille vahingonkorvausta kaikista tappioista tai vahingoista, jotka ovat voineet aiheutua Denkavitille direktiivin virheellisen täytäntöönpanon johdosta. Kuten yhteisöjen tuomioistuin totesi yhdistetyissä asioissa Francovich ym. ( 17 ) ja yhdistetyissä asioissa Brasserie du pêcheur ja Factortame ( 18 ) antamissaan tuomioissa, edellytykset, joiden täyttyessä jäsenvaltion velvollisuutena on korvata syntyneet tappiot tai vahingot, riippuvat rikkomisen laadusta. Asiassa British Telecommunications äskettäin antamassaan tuomiossa ( 19 ) yhteisöjen tuomioistuin vahvisti periaatteet, jotka koskevat valtion vastuuta niistä vahingoista, jotka ovat aiheutuneet, kun jäsenvaltio on pyrkinyt panemaan direktiivin täytäntöön kansallisessa lainsäädännössään mutta kun se on tehnyt sen virheellisesti. Yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että koska jäsenvaltioilla on harkintavaltaa, kun ne panevat direktiiviä täytäntöön kansallisessa lainsäädännössään, jäsenvaltiolle syntyy vastuu virheellisestä täytäntöönpanosta aiheutuneista vahingoista ainoastaan, jos yhdistetyissä asioissa Brasserie du pêcheur ja Factortame annetussa tuomiossa vahvistetut rajoittavat edellytykset täyttyivät ja erityisesti silloin, kun rikkominen oli riittävän ilmeistä. Rikkominen oli riittävän ilmeistä silloin, jos jäsenvaltio oli lainsäädäntövaltaa käyttäessään selvästi ja vakavasti jättänyt huomiotta lainsäädäntövaltansa käytölle asetetut rajat.
21.

Tämä väite on hylättävä. Asetus nro 256 on nimittäin tekninen määräys, koska siinä ihmisravinnoksi käytettävien simpukoiden viljelyyn tarkoitettujen vesien laatu ja simpukoiden markkinoille saattaminen kytkeytyvät läheisesti toisiinsa, kuten komissio on todennut. Toisin sanoen ainoastaan asetuksessa nro 256 säädettyjen teknisten eritelmien mukaisissa vesissä kasvatettuja simpukoita voidaan saattaa markkinoille. Näin ollen kyseessä on säädös, joka vaikuttaa ihmisravintona käytettävien simpukoiden kauppaan, sen on antanut Italian valtio ja se on oikeudellisesti sitova, joten sitä on pidettävä teknisenä määräyksenä.
4

Unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä, asetusten (EU) N:o 1296/2013, (EU) N:o 1301/2013, (EU) N:o 1303/2013, (EU) N:o 1304/2013, (EU) N:o 1309/2013, (EU) N:o 1316/2013, (EU) N:o 223/2014, (EU) N:o 283/2014 ja päätöksen N:o 541/2014/EU muuttamisesta sekä asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 kumoamisesta 18.7.2018 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) 2018/1046 (EUVL 2018, L 193, s. 1) 175 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetään seuraavaa: ”2. Jollei tämän asetuksen liitteessä I säädetyistä poikkeuksista tai edellytyksistä muuta johdu, hankintaviranomainen ei saa ‐ ‐ allekirjoittaa sopimusta tai puitesopimusta valitun tarjoajan kanssa ennen kuin odotusaika on kulunut umpeen. 3. Odotusajan on kestettävä 10 päivää, kun käytetään sähköisiä viestintävälineitä, ja 15 päivää, kun käytetään muita välineitä.”
lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan on maksettava näissä säännöksissä tarkoitettu korvaus siinä tapauksessa, että matkustajalle ei ole ilmoitettu lennon peruuttamisesta vähintään kaksi viikkoa ennen aikataulun mukaista lähtöaikaa, kun lentoliikenteen harjoittaja on lähettänyt tämän tiedon hyvissä ajoin ainoaan sille varauksen yhteydessä välitettyyn sähköpostiosoitteeseen ilman, että se on kuitenkaan tiennyt, että kyseisestä osoitteesta voitiin tavoittaa ainoastaan matkatoimisto, jonka kautta varaus oli tehty, eikä suoraan matkustajaa, ja kun kyseinen matkatoimisto ei ole välittänyt tietoa matkustajalle hyvissä ajoin.