FI Euroopan unionin virallinen lehti C 79/21

Valitus, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on tehnyt 24.1.2008 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-194/04, Euroopan yhteisöjen komissio v. The Bavarian Lager Co. Ltd, Euroopan tietosuojavaltuutettu, 8.11.2007 antamasta tuomiosta

(Asia C-28/08 P)

(2008/C 79/36)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: C. Docksey ja P. Aalto)

Muut osapuolet: The Bavarian Lager Co. Ltd, Euroopan tietosuojavaltuutettu

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

— kumoaa valituksenalaisen tuomion kokonaisuudessaan

— antaa lopullisen ratkaisun tämän valituksen kohteena olevista seikoista ja

— velvoittaa kantajan asiassa T-194/04 korvaamaan tuosta asiasta ja nyt esillä olevasta valituksesta komissiolle aiheutuvat oikeudenkäyntikulut tai siinä tapauksessa, että komissio tuomitaan valituksen perusteella, velvoittaa komission asiassa T-194/04 korvaamaan puolet kantajalle tuosta asiasta aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Tämä valitus koskee Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (1) 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa sekä 4 artiklan 2 kohdan toisessa luetelmakohdassa säädettyjen yksityiselämän suojaa, tietosuojaa ja tutkintatoimien suojaa koskevien poikkeusten tulkintaa.

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18.12.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (2) 8 artiklan b kohtaa ei voida soveltaa sellaisen toimielimen hallussa oleviin henkilötietoja sisältäviin asiakirjoihin, joihin sovelletaan asetusta 1049/2001. Kuitenkaan asetuksen 45/2001 eikä asetuksen 1049/2001 säännöksissä edellytetä tai mahdollisteta sitä, että edellä mainittu säännös on kumottava, jotta asetuksen 1049/2001 sääntö voisi olla voimassa. Tästä seuraa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen tulkitsemalla asetuksen 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan b alakohtaa niin, että siinä edellytetään yhteisön oikeuden säännöksen kumoamista.

Toiseksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi huolimatta 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa olevasta nimenomaisesta viittauksesta yhteisön tietosuojaa koskeviin säädöksiin, että henkilötietoja sisältävät asiakirjat annetaan yleisön tutustuttavaksi asetuksen 1049/2001 perusteella lukuun ottamatta tilanteita, joissa on selvä riski yksityiselämän ja yksilön koskemattomuuden suojan vaarantumisesta.

Rajoittamalla 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetyn poikkeuksen soveltamisalan tällaisiin tapauksiin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on omaksunut 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetystä poikkeuksesta suppean tulkinnan, jolla evätään kyseisen poikkeuksen toisessa lauseessa olevan lisäedellytyksen (”erityisesti yhteisön lainsäädännön mukainen tietosuoja”) tehokas vaikutus. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se rajasi mainitun poikkeuksen soveltamisalan ulkopuolelle yhteisön tietosuojaa koskevat säädökset tilanteissa, joissa pyydetään saada tutustua asiakirjan henkilötietoja sisältäviin osiin.

Kolmanneksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin omaksui tutkintatoimien suojaa koskevaa poikkeusta koskevan tulkinnan, joka herättää epäilyksiä komission kyvystä hoitaa tehokkaasti tehtävänsä niiden tietojen perusteella, jotka kolmannet osapuolet ovat luovuttaneet komissiolle luottamuksellisesti avustaakseen tätä tutkimusten suorittamisessa.

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen tulkitessaan asetuksen 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa säädettyä tutkintatoimia koskevaa poikkeusta niin, että komissio ei voi antaa luottamuksellisuutta koskevia vakuutteluja, joita on tehty yhteisön oikeuden väitettyä rikkomista koskevien tutkintatoimien aikana, eikä kunnioittaa tällaisia vakuutteluja tulevaisuudessa.

Lopuksi komissio on hakenut muutosta oikeudenkäyntikuluihin.

(1) EYVL L 145, s. 43.

(2) EYVL L 8, s. 1.