JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUS

EVGENI TANCHEV

6 päivänä lokakuuta 2021 ( 1 )

Asia C-666/19 P

Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd

vastaan

Euroopan komissio

Muutoksenhaku – Polkumyynti – Kiinasta peräisin olevan aspartaamin tuonti – Asetuksen (EU) 2016/1036 ajallinen sovellettavuus – Asetuksen (EY) N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan a alakohta – Normaaliarvon määrittäminen samankaltaisesta tuotteesta Euroopan unionissa maksettavan hinnan perusteella – Asetuksen (EY) N:o 1225/2009 2 artiklan 10 kohta – Oikaisut polkumyyntimarginaalin määrittämistä varten – Oikaisut sen määrittämistä varten, onko vahinkoa aiheutunut

Sisällysluettelo

Sisällys

I Asiaa koskevat oikeussäännöt II Asian tausta III Menettely unionin yleisessä tuomioistuimessa ja valituksenalainen tuomio IV Menettely unionin tuomioistuimessa ja asianosaisten vaatimukset V Asian tarkastelu A Voidaanko asetusta 2016/1036 soveltaa ajallisesti nyt käsiteltävään asiaan? 1. Asianosaisten lausumat 2. Arviointi B Toinen valitusperuste 1. Asianosaisten lausumat 2. Arviointi a) Tutkittavaksi ottaminen b) Asiakysymys 1) Toisen valitusperusteen kolmas osa 2) Toisen valitusperusteen ensimmäinen osa C Kolmas valitusperuste 1. Asianosaisten lausumat 2. Arviointi a) Tutkittavaksi ottaminen b) Asiakysymys 1) Kolmannen valitusperusteen kolmas osa 2) Kolmannen valitusperusteen ensimmäinen osa 3) Kolmannen valitusperusteen neljäs osa 4) Kolmannen valitusperusteen toinen osa D Neljäs valitusperuste 1. Asianosaisten lausumat 2. Arviointi VI Oikeudenkäyntikulut VII Ratkaisuehdotus

1. Tällä valituksellaan Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd vaatii unionin tuomioistuinta kumoamaan 28.1.2019 annetun tuomion Changmao Biochemical Engineering v. komissio (jäljempänä valituksenalainen tuomio), ( 2 ) jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi sen komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/1247 (jäljempänä riidanalainen asetus), ( 3 ) jossa sen tuomille aspartaamituotteille määrättiin 55,4 prosentin polkumyyntitulli, kumoamiseksi nostaman kanteen.

2. Tämä valitus tarjoaa unionin tuomioistuimelle tilaisuuden lausua siitä, missä määrin komissio voi muista kuin markkinatalousmaista tuotavien tuotteiden tapauksessa määrittää normaaliarvon siten, että se ei käytä neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1225/2009 ( 4 ) säädettyä pääasiallista menetelmää, toisin sanoen ei määritä sitä kolmannessa maassa, joka on markkinatalousmaa (jäljempänä vertailumaa), käytettävän hinnan tai laskennallisen arvon perusteella, vaan käyttämällä vaihtoehtoista menetelmää, toisin sanoen samankaltaisesta tuotteesta tosiasiallisesti Euroopan unionissa maksetun tai maksettavan hinnan perusteella. Nyt käsiteltävässä asiassa tulee esille myös kysymys komission toimivallasta tai velvollisuudesta tehdä oikaisuja paitsi polkumyyntimarginaalin myös sen määrittämiseksi, onko vahinkoa aiheutunut.

I Asiaa koskevat oikeussäännöt

3. Asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan a alakohdassa, joka vastaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/1036 ( 5 ) 2 artiklan 7 kohdan a alakohtaa, säädetään seuraavaa: ”Muussa kuin markkinatalousmaista peräisin olevassa tuonnissa normaaliarvo määritetään kolmannessa maassa, joka on markkinatalousmaa, käytettävän hinnan tai laskennallisen arvon perusteella tai sellaisesta kolmannesta maasta muihin maihin, myös [unioniin], vietäessä käytetyn hinnan perusteella taikka, jos tämä ei ole mahdollista, millä tahansa hyväksyttävällä perusteella, mukaan lukien samankaltaisesta tuotteesta tosiasiallisesti [unionissa] maksettu tai maksettava hinta, jota on tarvittaessa oikaistu kohtuullisella voittomarginaalilla. Soveltuva kolmas maa, joka on markkinatalousmaa, valitaan hyväksyttävällä tavalla ottaen huomioon kaikki valintahetkellä käytettävissä olevat luotettavat tiedot. Myös määräajat otetaan huomioon ja tarvittaessa valitaan saman tutkimuksen kohteena oleva kolmas maa, joka on markkinatalousmaa. – –”

4. Asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 10 kohdassa, joka vastaa asetuksen 2016/1036 2 artiklan 10 kohtaa, säädetään seuraavaa: ”Vientihinnan ja normaaliarvon välillä on tehtävä tasapuolinen vertailu. Vertailu on tehtävä kaupan samassa portaassa ja mahdollisimman samanaikaisten myyntien suhteen ja ottaen asianmukaisesti huomioon muut mahdolliset hintojen vertailuun vaikuttavat erot. Elleivät muodostettu normaaliarvo ja vientihinta ole verrattavissa, kussakin tapauksessa on asianmukaisesti otettava huomioon, oikaisujen muodossa, tapauksen asianhaarat tutkien, hintoihin ja siten niiden vertailukelpoisuuteen vaikuttavat väitetyt ja osoitetut eroavuudet. – –”

5. Asetuksen N:o 1225/2009 3 artiklan, jonka otsikko on ”Vahingon määritys”, 2 ja 3 kohdassa, jotka vastaavat asetuksen 2016/1036 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa, säädetään seuraavaa: ”2. Vahingon toteamisen on perustuttava selkeään näyttöön, ja siihen on sisällyttävä puolueeton tarkastelu: a) polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrästä ja tämän tuonnin vaikutuksesta samankaltaisten tuotteiden hintoihin [unionin] markkinoilla; ja b) tämän tuonnin seurausvaikutuksista [unionin] tuotannonalaan. 3. Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrän osalta on harkittava, onko polkumyynnillä tapahtuva tuonti lisääntynyt merkittävästi joko absoluuttisesti tai suhteessa [unionin] tuotantoon tai kulutukseen. Tutkittaessa polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutusta hintoihin on harkittava, onko polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin osalta esiintynyt huomattavaa alihinnoittelua suhteessa [unionin] tuotannonalan samankaltaisen tuotteen hintaan tai onko tällaisen tuonnin vaikutuksesta muutoin ilmennyt merkittävää hintojen alenemista tai onko tuonti huomattavassa määrin estänyt sellaisia hinnankorotuksia, jotka muuten olisi tehty. Yksi tai useampi näistä tekijöistä ei välttämättä ole ratkaiseva.”

II Asian tausta

6. Komissio aloitti 30.5.2015 polkumyynnin vastaisen menettelyn Kiinasta peräisin olevan aspartaamin tuonnista Euroopan unioniin sen jälkeen, kun aspartaamin ainoa tuottaja unionissa, nimittäin Ajinomoto Sweeteners Europe SAS, nykyisin Hyet Sweet SAS, oli esittänyt 16.4.2015 valituksen komissiolle.

7. Aspartaami on makeutusaine, jota valmistetaan erikokoisten valkoisten hajuttomien kiteiden muodossa ja jonka makuprofiili on samanlainen kuin sokerilla mutta makeutusteho on suurempi ja kaloriarvo huomattavasti pienempi. Sitä käytetään pääasiassa sokerin korvikkeena virvoitusjuoma-, elintarvike- ja meijerituotealalla. ( 6 )

8. Komissio antoi väliaikaista tullia koskevan asetuksen 25.2.2016.

9. Sen jälkeen, 28.7.2016 komissio antoi riidanalaisen asetuksen, jolla se otti käyttöön lopullisen polkumyyntitullin aspartaamin tuonnissa useille kiinalaisille yrityksille, muun muassa, kuten edellä 1 kohdassa mainittiin, Changmao Biochemical Engineeringin tuomalle aspartaamille 55,4 prosentin polkumyyntitullin.

III Menettely unionin yleisessä tuomioistuimessa ja valituksenalainen tuomio

10. Changmao Biochemical Engineering nosti 21.10.2016 kanteen riidanalaisen asetuksen kumoamiseksi.

11. Unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi kyseisen kanteen valituksenalaisella tuomiolla.

12. Koska unionin tuomioistuin on pyytänyt, että tarkastelen tässä ratkaisuehdotuksessa ainoastaan toista, kolmatta ja neljättä valitusperustetta, joissa riitautetaan unionin yleisen tuomioistuimen toisesta ja kolmannesta kanneperusteesta tekemä arviointi, esitän jäljempänä tiivistetysti ainoastaan näitä kahta kanneperustetta koskevan unionin yleisen tuomioistuimen arvioinnin.

13. Unionin yleinen tuomioistuin ensinnäkin hylkäsi toisen kanneperusteen, jonka mukaan komissio rikkoi asetuksen 2016/1036 2 artiklan 7 kohdan a alakohtaa, koska se laski normaaliarvon ainoan unionin tuottajan samankaltaisesta tuotteesta unionin markkinoilla maksettujen hintojen perusteella eikä vertailumaan eli Japanin tuottajan vientihintojen perusteella. Unionin yleisen tuomioistuimen mukaan kyseisen säännöksen ensimmäisestä luetelmakohdasta ilmenee, että muista kuin markkinatalousmaista peräisin olevassa tuonnissa komissio voi päättää olla soveltamatta kyseisessä säännöksessä vahvistettua yleissääntöä (jonka mukaan normaaliarvo on määritettävä vertailumaassa käytettävän hinnan perusteella tai sellaisesta kolmannesta maasta muihin maihin vietäessä käytetyn hinnan perusteella) ”millä tahansa hyväksyttävällä perusteella” vain, jos tätä yleissääntöä on mahdotonta soveltaa. Näin on silloin, jos valintahetkellä käytettävissä olevat tiedot eivät ole luotettavia ja jos ne johtavat todennäköisesti epätarkoituksenmukaiseen ja perusteettomaan vertailumaan valintaan. Nyt käsiteltävässä asiassa japanilaisen tuottajan toimittamat tiedot eivät olleet luotettavia, ja asianomaiset osapuolet olivat esittäneet huolta Japanin valinnasta vertailumaaksi. Lisäksi, koska aspartaamin tuottajia on samankaltaisissa maissa vain vähän ja koska on vaikea löytää yhteistyöhön halukasta tuottajaa, komissio etsi vertailumaita asianmukaista huolellisuutta noudattaen.

14. Unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi toiseksi kolmannen kanneperusteen, jonka mukaan komissio rikkoi asetuksen 2016/1036 2 artiklan 10 kohtaa, 3 artiklan 2 kohdan a alakohtaa ja 3 kohtaa sekä 9 artiklan 4 kohtaa sekä loukkasi hyvän hallinnon periaatetta, koska se ei tehnyt oikeudenmukaisen hintavertailun edellyttämiä oikaisuja. Unionin yleinen tuomioistuin ensinnäkin katsoi, ettei komissio rikkonut asetuksen 2016/1036 2 artiklan 10 kohtaa, kun se ei tehnyt oikaisuja polkumyyntimarginaalin määrittämistä varten. Tämä johtui siitä, ettei Changmao Biochemical Engineering näyttänyt toteen, että väitetyt erot unionin tuottajan ja sen tuotantokustannuksissa vaikuttivat hintoihin ja hintojen vertailukelpoisuuteen, mikä olisi edellyttänyt oikaisujen tekemistä. Lisäksi yhdessäkään säännöksessä, johon Changmao Biochemical Engineering oli vedonnut, ei edellytetä, että komissio tekee oikaisuja vahinkomarginaalin määrittämistä varten. Unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi toiseksi Changmao Biochemical Engineeringin väitteen, jonka mukaan komissio oli asettanut sille kohtuuttoman todistustaakan vaatiessaan sitä näyttämään toteen, että väitetyt erot unionin tuottajan ja sen tuotantokustannuksissa vaikuttivat hintoihin ja hintojen vertailukelpoisuuteen, kun sillä ei ollut mahdollisuutta tutustua unionin tuotannonalaa koskeviin tietoihin. Unionin yleisen tuomioistuimen mukaan tämä johtui siitä, että unionin tuottajaa koskevat tiedot oli ilmaistu Changmao Biochemical Engineeringille ja viimeksi mainitulla oli todistustaakka näyttää toteen vaikutus hintoihin.

IV Menettely unionin tuomioistuimessa ja asianosaisten vaatimukset

15. Changmao Biochemical Engineering vaatii valituksessaan, että unionin tuomioistuin kumoaa valituksenalaisen tuomion, ratkaisee asian lopullisesti ja kumoaa riidanalaisen asetuksen siltä osin kuin se koskee Changmao Biochemical Engineeringiä sekä velvoittaa komission ja Hyet Sweetin korvaamaan sen oikeudenkäyntikulut. Toissijaisesti Changmao Biochemical Engineering vaatii, että unionin tuomioistuin palauttaa asian unionin yleiselle tuomioistuimeen, jotta se voi ratkaista asetuksen 2016/1036 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan toista luetelmakohtaa koskevan ensimmäisen kanneperusteen toisen osan, tai edelleen toissijaisesti, palauttaa asian unionin yleiselle tuomioistuimeen, jotta se voi ratkaista muut valittajan ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät kanneperusteet, ja toteaa, että oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

16. Komissio vaatii, että unionin tuomioistuin hylkää valituksen ja velvoittaa Changmao Biochemical Engineeringin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

V Asian tarkastelu

17. Changmao Biochemical Engineering esittää valituksensa tueksi viisi perustetta. Kuten edellä 12 kohdassa mainittiin, unionin tuomioistuimen pyynnöstä tutkin tässä ratkaisuehdotuksessa ainoastaan toisen, kolmannen ja neljännen valitusperusteen.

18. Nyt käsiteltävässä asiassa tulee kuitenkin esille alustava kysymys asetuksen 2016/1036, johon riidanalainen asetus perustuu, ajallisesta sovellettavuudesta. ( 7 ) Asetus 2016/1036, jolla kumottiin ja korvattiin asetus N:o 1225/2009, tuli nimittäin voimaan 20. päivänä sen jälkeen, kun se oli julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä, toisin sanoen 20. päivänä 30.6.2016 jälkeen. ( 8 ) Asetus 2016/1036 tuli siten voimaan ennen riidanalaisen asetuksen antamista 28.7.2016 mutta tarkasteltavana olevien tosiseikkojen tapahtumisen jälkeen. Tästä herääkin kysymys, sovelsivatko komissio ja unionin yleinen tuomioistuin ( 9 ) virheellisesti asetusta 2016/1036 eivätkä asetusta N:o 1225/2009. Asianosaisille esitettiin tätä koskeva kirjallinen kysymys, johon ne vastasivat unionin tuomioistuimen asettamassa määräajassa. Tutkin näin ollen, voitiinko asetusta 2016/1036 soveltaa ajallisesti (A jakso), ennen kuin tarkastelen toista, kolmatta ja neljättä valitusperustetta (B, C ja D jakso).

A Voidaanko asetusta 2016/1036 soveltaa ajallisesti nyt käsiteltävään asiaan?

1. Asianosaisten lausumat

19. Changmao Biochemical Engineering väittää, että asetuksen N:o 1225/2009 aineellisissa säännöksissä säädettiin polkumyyntitullin käyttöönotosta nyt käsiteltävässä asiassa, koska kyseinen asetus oli voimassa tosiseikkojen tapahtuma-aikaan, ajankohtana, jona niitä arvioitiin lopullisesti yleisessä ilmoitusasiakirjassa, ja ajankohtana, jona Changmao Biochemical Engineering esitti huomautuksensa kyseisestä asiakirjasta. Komissio teki siten virheen viitatessaan riidanalaisessa asetuksessa asetukseen 2016/1036.

20. Komissio sitä vastoin katsoo, että asetuksessa 2016/1036 säädettiin polkumyyntitullin käyttöönotosta nyt käsiteltävässä asiassa. Tämä seuraa sen näkemyksen mukaan varhaisesta mutta vakiintuneesta oikeuskäytännöstä, jossa ei erotella aineellisia sääntöjä ja menettelysääntöjä, ja siitä, että asetuksella 2016/1036 pelkästään kodifioitiin asetus N:o 1225/2009 ja siihen tehdyt muutokset. Komissio myös väittää, että 10.12.2013 annetusta tuomiosta komissio v. Irlanti ym. (C-272/12 P, EU:C:2013:812, 28 kohta) ilmenee, ettei unionin tuomioistuin voi tutkia omasta aloitteestaan aineellisten sääntöjen ajallista sovellettavuutta.

2. Arviointi

21. Korostan aluksi, että asetuksen 2016/1036 säännökset, joita nyt käsiteltävässä asiassa väitetään rikotun, ( 10 ) ovat samansisältöisiä kuin asetuksen N:o 1225/2009 vastaavat säännökset. Jos siis unionin tuomioistuin toteaa, että komissio ja unionin yleinen tuomioistuin määrittivät sovellettavan asetuksen virheellisesti, tämä ei vaikuttaisi asian lopputulokseen. Vaikuttaa kuitenkin siltä, että on tärkeää määrittää, kumpaa asetusta nyt käsiteltävässä asiassa voidaan soveltaa, tai unionin tuomioistuimen tuomio voisi perustua asetukseen, jota ei voida soveltaa ajallisesti.

22. Tutkin ensin, voiko unionin tuomioistuin komission väitteestä poiketen tutkia omasta aloitteestaan, voidaanko asetusta 2016/1036 soveltaa nyt käsiteltävässä asiassa, ja toiseksi, voidaanko kyseistä asetusta soveltaa.

23. Katson ensinnäkin, että unionin tuomioistuin voi tutkia omasta aloitteestaan asetuksen 2016/1036 ajallista sovellettavuutta.

24. Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan on kylläkin niin, että vaikka eräät perusteet voidaan ottaa huomioon – tai ne tosiaankin on otettava huomioon – viran puolesta, unionin tuomioistuimet voivat sitä vastoin tutkia päätöksen aineellista lainmukaisuutta koskevan perusteen ainoastaan, jos kantaja on siihen vedonnut. ( 11 )

25. Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä kuitenkin ilmenee myös, että unionin tuomioistuimet eivät ole sidottuja pelkästään asianosaisten vaatimustensa tueksi esittämiin argumentteihin, sillä muuten ne saattaisivat joutua perustamaan ratkaisunsa virheellisiin oikeudellisiin syihin. ( 12 ) Unionin tuomioistuimilla on siten toimivalta ja tilanteen mukaan velvollisuus tutkia omasta aloitteestaan tiettyjä aineellista lainmukaisuutta koskevia perusteita. Unionin yleinen tuomioistuin ja virkamiestuomioistuin ovat jo todenneet, että tämä pätee lain soveltamisalan virheellistä määrittämistä koskevaan kanneperusteeseen. ( 13 )

26. Tältä osin on viitattava etenkin 16.9.2013 annettuun tuomioon Wurster v. EIGE (F-20/12 ja F-43/12, EU:F:2013:129), jossa virkamiestuomioistuin tutki omasta aloitteestaan sellaisten Euroopan tasa-arvoinstituutin keskijohtoa koskevien yleisten täytäntöönpanosäännösten ajallista sovellettavuutta, ( 14 ) jotka oli hyväksytty sen jälkeen, kun kantaja oli allekirjoittanut väliaikaisen toimihenkilön työsopimuksen, mutta ennen kuin hänen koeaikansa, jota näillä yleisillä täytäntöönpanosäännöksillä pidennettiin, oli päättynyt. Virkamiestuomioistuin totesi, ettei yleisiä täytäntöönpanosäännöksiä voitu soveltaa ajallisesti. ( 15 )

27. Päättelen siten analogisesti, että unionin tuomioistuin voi tutkia omasta aloitteestaan, voidaanko asetusta 2016/1036 soveltaa ajallisesti nyt käsiteltävässä asiassa.

28. Toiseksi katson, ettei asetusta 2016/1036 voida soveltaa ajallisesti nyt käsiteltävässä asiassa.

29. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan on niin, että uutta sääntöä sovelletaan lähtökohtaisesti välittömästi vanhan säännön voimassa ollessa syntyneen tilanteen tuleviin vaikutuksiin. Unionin aineellisen oikeuden sääntöjä on oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteiden noudattamisen takaamiseksi tulkittava sitä vastoin siten, että ne koskevat ennen niiden voimaantuloa toteutuneita tilanteita ainoastaan siinä tapauksessa, että niiden sanamuodosta, tarkoituksesta tai systematiikasta käy selvästi ilmi, että niille on annettava tällainen vaikutus. ( 16 ) Toisin sanoen menettelysääntöjä katsotaan yleisesti sovellettavan välittömästi tilanteisiin, jotka olivat syntyneet ennen niiden voimaantuloa, kun taas aineellisia sääntöjä ei yleisesti katsota sovellettavan näihin tilanteisiin, jollei niissä toisin säädetä.

30. On riidatonta, että asetuksen 2016/1036 säännöksissä, joita nyt käsiteltävässä asiassa väitetään rikotun, ( 17 ) vahvistetaan aineellisia sääntöjä. ( 18 ) Yhdessäkään asetuksen 2016/1036 säännöksessä ei myöskään säädetä, että kyseistä asetusta sovelletaan ennen sen voimaantuloa syntyneisiin tilanteisiin.

31. Edellä 29 kohdassa mainitusta oikeuskäytännöstä ilmenee siten, että asetuksen 2016/1036 säännöksiä, joita väitetään rikotun, ei voida soveltaa nyt käsiteltävässä asiassa.

32. Edellä 31 kohdassa esittämääni päätelmää eivät aseta kyseenalaisiksi 27.3.2019 annettu tuomio Canadian Solar Emea ym. v. neuvosto (C-236/17 P, EU:C:2019:258), 9.6.2011 annettu tuomio Diputación Foral de Vizcaya v. komissio (C-465/09 P–C-470/09 P, ei julkaistu, EU:C:2011:372) ja 11.12.2008 annettu tuomio komissio v. Freistaat Sachsen (C-334/07 P, EU:C:2008:709), joihin komissio vetoaa sen väitteensä tueksi, ettei menettelysääntöjä ja aineellisia sääntöjä pitäisi erotella sillä seurauksella, että kaikkia uusia sääntöjä, myös aineellisia, olisi sovellettava välittömästi tilanteisiin, jotka olivat syntyneet ennen niiden voimaantuloa.

33. Pitää paikkansa, että 27.3.2019 antamassaan tuomiossa Canadian Solar Emea ym. v. neuvosto (C-236/17 P, EU:C:2019:258, 129–140 kohta) unionin tuomioistuin totesi, että Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 1168/2012, ( 19 ) jolla pidennettiin kolmen kuukauden määräaikaa, jonka kuluessa komission on lausuttava markkinatalouskohtelua koskevasta hakemuksesta, voitiin soveltaa ajallisesti, vaikka se tuli voimaan sen jälkeen, kun kolmen kuukauden määräaika oli päättynyt kyseisessä asiassa, eikä komissio ollut tuossa määräajassa lausunut kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien hakemuksesta. ( 20 ) Tilanne nyt käsiteltävässä asiassa eroaa kuitenkin kyseisessä tuomiossa tarkastellusta tilanteesta. Ensinnäkin asetuksesta 2016/1036 poiketen asetukseen N:o 1168/2012 sisältyy siirtymäsäännöksiä. Siinä säädetään nimenomaisesti, että sitä sovelletaan ”kaikkiin vireillä oleviin tutkimuksiin 15 päivästä joulukuuta 2012” ( 21 ) – joka on ajankohta, jolloin tutkinta oli vielä vireillä kyseisessä asiassa. Toiseksi asetusta N:o 1168/2012 voidaan pitää menettelysääntönä siltä osin kuin sillä pidennetään edellä mainittua kolmen kuukauden määräaikaa. Menettelysääntönä sitä olisi edellä 29 kohdassa mainitun oikeuskäytännön mukaan sovellettava välittömästi aiemmin syntyneisiin tilanteisiin. Siten kyseisen tuomion 135 ja 136 kohtaan, joissa unionin tuomioistuin toteaa, että kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien tilanne vahvistettiin lopullisesti vasta sen asetuksen voimaantulon jälkeen, jolla niille määrättiin polkumyyntitulleja, ei voida vedota, kuten komissio pohjimmiltaan tekee, sen väitteen tueksi, että polkumyyntitullien käyttöönottamisesta säädetään missä tahansa niiden käyttöönoton ajankohtana voimassa olevissa säännöissä.

34. Samoin on niin, että 9.6.2011 antamassaan tuomiossa Diputación Foral de Vizcaya v. komissio (C-465/09 P–C-470/09 P, ei julkaistu, EU:C:2011:372, 121–129 kohta) unionin tuomioistuin katsoi, että alueellisia valtiontukia koskevia suuntaviivoja ( 22 ) voitiin soveltaa ajallisesti, vaikka ne olivat tulleet voimaan suunnitellun tukitoimenpiteen hyväksymisen jälkeen. ( 23 ) Kyseisissä suuntaviivoissa kuitenkin todettiin nimenomaisesti, että niitä sovellettiin tukeen, jota ei ollut ilmoitettu ja joka oli toteutettu ennen niiden hyväksymistä – kuten mainitussa tuomiossa kyseessä olleiden tukitoimenpiteiden tapauksessa. Tilanne nyt käsiteltävässä asiassa eroaa siten kyseisessä tuomiossa tarkastellusta tilanteesta, koska asetukseen 2016/1036 ei sisälly lainkaan siirtymäsäännöksiä, toisin kuin siinä kyseessä olleisiin suuntaviivoihin.

35. Lisäksi on myös niin, että 11.12.2008 annetussa tuomiossa komissio v. Freistaat Sachsen (C-334/07 P, EU:C:2008:709, 43–59 kohta) todettiin, että komission asetusta (EY) N:o 70/2001 ( 24 ) voitiin soveltaa ajallisesti, vaikka se annettiin kyseisen tuen ilmoittamisen jälkeen. ( 25 ) Korostan kuitenkin, että tämän päätelmän yhteydessä yhteisöjen tuomioistuin tukeutui mainitun tuomion 52 ja 53 kohdassa siihen, että suunnitellusta tuesta tai tukijärjestelmästä tehdyllä ilmoituksella ei luoda lopullisesti muotoutunutta oikeudellista tilannetta, koska sen tarkoituksena on yksinomaan mahdollistaa se, että komissio voi harjoittaa valtiontukien ennalta ehkäisevää valvontaa. Polkumyynnin vastaisen lainsäädännön alalla ei ole otettu käyttöön tällaista ilmoittamisvaatimusta. Kyseiseen tuomioon ei siten voida vedota – kuten komissio tekee – sen tueksi, että polkumyyntitullien käyttöönotosta säädetään niiden käyttöönoton ajankohtana voimassa olevissa aineellisissa säännöissä.

36. Korostan joka tapauksessa, että vaikka unionin tuomioistuin yhtyisikin komission näkemykseen, jonka mukaan unionin oikeuden aineellisia sääntöjä sovelletaan välittömästi jo ennen niiden voimaantuloa syntyneisiin tilanteisiin, tästä ei seuraa, että asetusta 2016/1036 voidaan soveltaa ajallisesti nyt käsiteltävässä asiassa.

37. Tämä johtuu siitä, että nyt käsiteltävässä asiassa kyseessä olevan tilanteen ei mielestäni voida katsoa ”olleen olemassa” asetuksen 2016/1036 voimaantuloajankohtana. Sen määrittämiseksi, täyttyivätkö polkumyyntitullien käyttöönoton edellytykset, huomioon otettava ajanjakso nimittäin päättyi 31.3.2015. ( 26 ) Tosiseikat tapahtuivat siten ennen asetuksen 2016/1036 voimaantuloa. Lisäksi nämä tosiseikat oli määritetty ennen kyseisen asetuksen voimaantuloa, koska lopullinen ilmoittaminen olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella lopullisten toimenpiteiden käyttöön ottamista suunnitellaan, huomautusten esittäminen tästä ilmoittamisesta ja kuuleminen edelsivät kaikki asetuksen 2016/1036 voimaantuloa. ( 27 ) Toisin sanoen tosiseikat olivat ehdottomasti vakiintuneet ennen asetuksen 2016/1036 voimaantuloa.

38. Edellä 37 kohdassa esitetty lähestymistapa on yhdenmukainen sen unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön kanssa, jonka mukaan lain ajallista soveltamista koskevien periaatteiden noudattaminen sekä oikeusvarmuuden periaatetta ja luottamuksensuojan periaatetta koskevat vaatimukset edellyttävät kulloinkin kyseessä olevien tosiseikkojen tapahtuma-aikaan voimassa olleiden aineellisten sääntöjen soveltamista, vaikka nämä säännöt eivät ole enää voimassa ajankohtana, jolloin unionin toimielin antaa toimen. ( 28 )

39. Tämä lähestymistapa on myös sen unionin yleisen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukainen, jossa katsotaan, että jos polkumyyntitutkinnan piiriin kuuluvat tosiseikat ovat tapahtuneet ennen asetuksen 2016/1036 voimaantuloa mutta polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä otetaan käyttöön kyseisen asetuksen voimaantulon jälkeen, tilanteeseen sovelletaan asetuksessa 2016/1036 säädettyjä menettelysääntöjä ja asetuksessa N:o 1225/2009 ( 29 ) säädettyjä aineellisia sääntöjä.

40. Katson näin ollen, että asetusta 2016/1036 ei voida soveltaa ajallisesti nyt käsiteltävässä asiassa ja että unionin yleinen tuomioistuin teki virheen viitatessaan valituksenalaisen tuomion 1 kohdassa kyseiseen asetukseen sovellettavana asetuksena.

41. Muistutan kuitenkin, että kuten edellä 21 kohdassa todettiin, koska asetuksen N:o 1225/2009 säännökset, joita nyt käsiteltävässä asiassa väitetään rikotun, ovat samansisältöisiä kuin asetuksen 2016/1036 säännökset, tämä ei vaikuta asian lopputulokseen.

42. Viittaan kuitenkin jäljempänä toisen, kolmannen ja neljännen valitusperusteen tarkastelun yhteydessä asetuksen 2016/1036 sijasta asetukseen N:o 1225/2009.

B Toinen valitusperuste

1. Asianosaisten lausumat

43. Toisessa valitusperusteessaan Changmao Biochemical Engineering väittää, että unionin yleinen tuomioistuin otti tosiseikat huomioon vääristyneellä tavalla ja teki oikeudellisen virheen todetessaan, ettei komissio rikkonut asetuksen 2016/1036 2 artiklan 7 kohdan a alakohtaa ja 6 artiklan 8 kohtaa tai loukannut hyvän hallinnon periaatetta eikä laiminlyönyt huolenpitovelvollisuuttaan, vaikka se ei edellyttänyt yksityiskohtaista luetteloa japanilaisen vientiä harjoittavan tuottajan vientiliiketoimista eikä tutkinut sitä. Toinen valitusperuste jakaantuu kolmeen osaan.

44. Toisen valitusperusteen ensimmäisessä osassa Changmao Biochemical Engineering väittää, että unionin yleinen tuomioistuin totesi valituksenalaisen tuomion 113, 115, 116, 128 ja 129 kohdassa virheellisesti, ettei komissio rikkonut asetuksen 2016/1036 2 artiklan 7 kohdan a alakohtaa, loukannut hyvän hallinnon periaatetta eikä laiminlyönyt huolenpitovelvollisuuttaan määrittämällä normaaliarvon unionin tuotannonalaa koskevien tietojen perusteella, vaikka se ei ollut pyytänyt japanilaiselta vientiä harjoittavalta tuottajalta liiketoimikohtaisia tietoja sen vientiliiketoimista. Changmao Biochemical Engineeringin näkemyksen mukaan asetuksen 2016/1036 2 artiklan 7 kohdan a alakohdasta ilmenee, että muussa kuin markkinatalousmaista peräisin olevassa tuonnissa normaaliarvo voidaan määrittää unionin tuotannonalaa koskevien tietojen perusteella vain, jos kotimainen hinta vertailumaassa ja kyseisestä maasta vietäessä käytetty hinta eivät ole luotettavia. Nyt käsiteltävässä asiassa ei voida kuitenkaan sulkea pois, että japanilaisen vientiä harjoittavan tuottajan tietyt vientiliiketoimet olivat kannattavia ja siten luotettavia, koska komissiolla oli käytettävissään kyseisen tuottajan vientiliiketoimista ainoastaan koostetiedot eikä liiketoimikohtaisia tietoja. Changmao Biochemical Engineeringin mukaan unionin yleinen tuomioistuin otti siten tosiseikat huomioon vääristyneellä tavalla todetessaan valituksenalaisen tuomion 113 kohdassa, että kyseisen tuottajan kaikki vientiliiketoimet olivat tappiollisia. Tästä seuraa, ettei komissio voinut määrittää normaaliarvoa unionin tuotannonalaa koskevien tietojen perusteella.

45. Toisen valitusperusteensa toisessa osassa Changmao Biochemical Engineering väittää, että unionin yleinen tuomioistuin totesi valituksenalaisen tuomion 125 ja 126 kohdassa virheellisesti, ettei komissio laiminlyönyt asetuksen 2016/1036 6 artiklan 8 kohdan mukaista velvollisuuttaan ”[tutkia asianomaisten osapuolten toimittamien tietojen] paikkansapitävyys – – niin hyvin kuin mahdollista”, kun se ei pyytänyt japanilaiselta vientiä harjoittavalta tuottajalta liiketoimikohtaisia tietoja eikä tutkinut niitä.

46. Toisen valitusperusteensa kolmannessa osassa Changmao Biochemical Engineering väittää, että unionin yleinen tuomioistuin totesi valituksenalaisen tuomion 117 ja 118 kohdassa virheellisesti, että oli kantajan tehtävä esittää näyttöä siitä, että polkumyyntimarginaali olisi ollut alhaisempi kuin vahinkomarginaali, jos japanilaisen vientiä harjoittavan tuottajan vientiliiketoimet olisi otettu huomioon. Changmao Biochemical Engineeringin mukaan on pikemminkin komission tehtävä tutkia omasta aloitteestaan kaikki käytettävissä olevat tiedot.

47. Komissio väittää, että toinen valitusperuste on kokonaisuudessaan tehoton, koska siinä ei riitauteta unionin yleisen tuomioistuimen valituksenalaisen tuomion 112 ja 114 kohdassa esittämää toteamusta, jonka mukaan japanilaisen vientiä harjoittavan tuottajan toimittamat tiedot olivat epäluotettavia, eikä selitetä, miksi kyseiseltä tuottajalta pyydetyissä lisätiedoissa ei olisi ollut samoja puutteita.

48. Toissijaisesti komissio väittää, että toisen valitusperusteen kolmas osa, sellaisena kuin se on esitetty tiivistetysti edellä 46 kohdassa, on perusteeton ja että näin ollen kyseisen valitusperusteen ensimmäinen ja toinen osa, sellaisina kuin ne on esitetty tiivistetysti edellä 44 ja 45 kohdassa, ovat tehottomia.

49. Edelleen toissijaisesti komissio väittää, että toisen valitusperusteen ensimmäinen ja toinen osa, sellaisina kuin ne on esitetty tiivistetysti edellä 44 ja 45 kohdassa, ovat joko tehottomia (ensimmäinen osa siltä osin kuin siinä väitetään, että tosiseikat on otettu vääristyneellä tavalla huomioon valituksenalaisen tuomion 113 kohdassa) tai jätettävä tutkimatta (toinen osa) ja että ne ovat joka tapauksessa perusteettomia.

2. Arviointi

50. Toisessa valitusperusteessaan Changmao Biochemical Engineering väittää, että unionin yleinen tuomioistuin totesi virheellisesti, ettei komissio rikkonut asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan a alakohtaa, loukannut hyvän hallinnon periaatetta eikä laiminlyönyt huolenpitovelvollisuuttaan määrittämällä normaaliarvon unionin tuotannonalaa koskevien tietojen perusteella, vaikka se ei ollut pyytänyt japanilaiselta vientiä harjoittavalta tuottajalta liiketoimikohtaisia tietoja sen vientiliiketoimista.

51. Kuten edellä 44–46 kohdassa selitettiin, toinen valitusperuste jakaantuu kolmeen osaan. Ensimmäisessä osassa, joka kohdistuu valituksenalaisen tuomion 113, 115, 116, 128 ja 129 kohtaan, vedotaan asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan rikkomiseen, hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen ja komission huolenpitovelvollisuuden laiminlyöntiin. Toisessa osassa, joka kohdistuu valituksenalaisen tuomion 125 ja 126 kohtaan, väitetään kyseisen asetuksen 6 artiklan 8 kohtaa rikotun. Kolmannessa osassa, joka kohdistuu valituksenalaisen tuomion 117 ja 118 kohtaan, Changmao Biochemical Engineering väittää, että unionin yleinen tuomioistuin totesi virheellisesti, että oli kantajan tehtävä esittää näyttöä siitä, että polkumyyntimarginaali olisi ollut alhaisempi kuin vahinkomarginaali, jos japanilaisen vientiä harjoittavan tuottajan vientiliiketoimet olisi otettu huomioon.

a) Tutkittavaksi ottaminen

52. Komissio riitauttaa toisen valitusperusteen toisen osan tutkittavaksi ottamisen sillä perusteella, ettei tätä perustetta esitetty ensimmäisessä oikeusasteessa.

53. Unionin yleisessä tuomioistuimessa Changmao Biochemical Engineering väitti, että määrittämällä normaaliarvon unionin tuotannonalaa koskevien tietojen perusteella komissio rikkoi asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan a alakohtaa ja laiminlöi huolenpitovelvollisuutensa. Se ei väittänyt, että näin tehdessään komissio rikkoi saman asetuksen 6 artiklan 8 kohtaa. Viimeksi mainittua säännöstä ei tosiasiassa mainita Changmao Biochemical Engineeringin unionin yleisessä tuomioistuimessa esittämissä kirjallisissa huomautuksissa.

54. Asetuksen N:o 1225/2009 6 artiklan 8 kohtaan ei myöskään viitata valituksenalaisen tuomion 102–130 kohdassa, joissa unionin yleinen tuomioistuin tutkii ja hylkää edellä 53 kohdassa tiivistetysti esitetyn kanneperusteen. Mainittuun säännökseen ei etenkään viitata valituksenalaisen tuomion 125 ja 126 kohdassa, joihin toisen valitusperusteen toinen osa kohdistuu.

55. Katson näin ollen, että toisen valitusperusteen toinen osa on jätettävä tutkimatta.

b) Asiakysymys

56. Tutkin toisen valitusperusteen kolmannen osan ennen sen ensimmäisen osan arvioimista.

1) Toisen valitusperusteen kolmas osa

57. Aluksi on mainittava, että asetuksen N:o 1225/2009 9 artiklan 4 kohdan viimeisessä virkkeessä vahvistetun ”alhaisemman tullin määrän” säännön mukaisesti ”polkumyyntitullin suuruus ei saa ylittää vahvistettua polkumyyntimarginaalia, ja sen olisi oltava kyseistä marginaalia alhaisempi, jos tämä alhaisempi määrä on riittävä [unionin] tuotannonalalle aiheutuneen vahingon poistamiseksi”. Vahinkomarginaalia käytetään siten sen polkumyyntitullin määrän määrittämiseen, jossa polkumyyntimarginaali on korkeampi kuin vahinkomarginaali. Nyt käsiteltävässä asiassa Changmao Biochemical Engineeringille vahvistettu polkumyyntitulli määritettiin vahinkomarginaalin tasolle (55,4 prosenttia), koska se oli alhaisempi kuin polkumyyntimarginaali (124 prosenttia). ( 30 )

58. Hylätessään Changmao Biochemical Engineeringin väitteen, jonka mukaan normaaliarvo olisi pitänyt määrittää japanilaisen vientiä harjoittavan tuottajan vientihintojen eikä unionin tuotannonalaa koskevien tietojen perusteella, unionin yleinen tuomioistuin tukeutui valituksenalaisen tuomion 117 ja 118 kohdassa siihen, ettei Changmao Biochemical Engineering ollut osoittanut, että jos normaaliarvo olisi laskettu sen ehdottamalla tavalla, polkumyyntimarginaali olisi ollut alhaisempi kuin vahinkomarginaali ja että näin ollen sille vahvistettu polkumyyntitulli olisi määritetty polkumyyntimarginaalin perusteella.

59. Kuten edellä 51 kohdassa mainittiin, toisen valitusperusteensa kolmannessa osassa Changmao Biochemical Engineering väittää, että valituksenalaisen tuomion 117 ja 118 kohtaa rasittaa oikeudellinen virhe.

60. Kuten komissio väittää, jos unionin tuomioistuin katsoo, ettei kyseisiä kohtia rasita oikeudellinen virhe, toisen valitusperusteen ensimmäinen osa olisi hylättävä tehottomana. Jos unionin tuomioistuin nimittäin katsoo, että Changmao Biochemical Engineeringin oli osoitettava, että polkumyyntimarginaali olisi ollut alhaisempi kuin vahinkomarginaali, jos normaaliarvo olisi laskettu japanilaisen vientiä harjoittavan tuottajan vientihintojen perusteella, mitä Changmao Biochemical Engineering ei kiistatta tehnyt, olisi merkityksetöntä, voitaisiinko normaaliarvo laskea tällä tavalla rikkomatta asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan a alakohtaa, loukkaamalla hyvän hallinnon periaatetta ja laiminlyömättä komission huolenpitovelvollisuutta. Tästä syystä, kuten edellä 56 kohdassa mainittiin, tutkin toisen valitusperusteen kolmannen osan ennen sen ensimmäisen osan arvioimista.

61. Katson, että toisen valitusperusteen kolmas osa on perusteltu mutta että se on tästä huolimatta hylättävä tehottomana.

62. Mielestäni tapauksissa, joissa polkumyyntitulli määritetään vahinkomarginaalin perusteella, tuottaja, jolle polkumyyntitulli on vahvistettu, voi riitauttaa polkumyyntimarginaalin laskennan, vaikka se ei ole osoittanut, että jos polkumyyntimarginaali olisi laskettu sen ehdottamalla tavalla, se olisi ollut alhaisempi kuin vahinkomarginaali ja että näin ollen polkumyyntitulli olisi vahvistettu polkumyyntimarginaalin perusteella. Katson näin ollen, että valituksenalaisen tuomion 118 kohtaa rasittaa oikeudellinen virhe ja että toisen valitusperusteen kolmas osa on perusteltu jäljempänä esitetyistä syistä.

63. Ensinnäkin on toki niin, että joissain tapauksissa voidakseen riitauttaa polkumyyntimarginaalin laskennan kantajan on edellytetty osoittavan, että polkumyyntimarginaali olisi ollut alhaisempi kuin vahinkomarginaali, jos ensiksi mainittu olisi laskettu sen ehdottamalla tavalla.

64. Tältä osin on viitattava 5.10.1988 annettuun tuomioon Brother Industries v. neuvosto (250/85, EU:C:1988:464, 24 kohta). Kyseisessä tuomiossa hylättiin kanneperuste, jossa väitettiin lähinnä, että polkumyyntimarginaali oli laskettu virheellisesti sillä perusteella, että i) polkumyyntitulli oli vahvistettu 21 prosentin vahinkomarginaalin perusteella, kun taas ii) polkumyyntimarginaali oli 33,6 prosenttia, sillä seurauksella, että iii) väitetyllä virheellä, jonka seurauksena polkumyyntimarginaali olisi ollut 1,5 prosenttia alhaisempi, ”ei olisi mitään vaikutusta polkumyyntitullin määrään”.

65. Samoin on viitattava 10.3.2009 annettuun tuomioon Interpipe Niko Tube ja Interpipe NTRP v. neuvosto (T-249/06, EU:T:2009:62, 111 kohta). Kyseisessä tuomiossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kanneperusteen, jonka mukaan vahinkomarginaali oli laskettu virheellisesti (lähinnä siksi, ettei komissio ollut ottanut huomioon unionin tuottajien myyntejä etuyhteydessä oleville yhtiöille), ja katsoi seuraavaa: i) kantajille asetettu polkumyyntitulli perustui kantajien polkumyyntimarginaaliin, joka oli 25,7 prosenttia, eikä 57 prosentin suuruiseen vahinkomarginaaliin; ( 31 ) ii) vahinkomarginaalin laskennassa väitetysti tehty virhe vaikutti enintään 10 prosenttiin unionin tuotannonalan kokonaismyynneistä; tästä seurasi, että iii) unionin tuottajiin etuyhteydessä olevien yhtiöiden soveltamien myyntihintojen olisi pitänyt olla täysin suhteettomia niihin muihin myynteihin nähden, jotka on otettu huomioon vahinkomarginaalin laskemiseksi, jotta vahinkomarginaali olisi alhaisempi kuin polkumyyntimarginaali. Unionin tuomioistuin ei pitänyt tätä päättelyä oikeudellisesti virheellisenä. Se katsoi lisäksi, että näin ollen muut valitusperusteet, joissa riitautettiin vahingon määritys, oli todettava tehottomiksi. ( 32 )

66. Samaan tapaan 4.3.2010 antamassaan tuomiossa Foshan City Nanhai Golden Step Industrial v. neuvosto (T-410/06, EU:T:2010:70, 94–98 kohta) unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi tehottomana kanneperusteen, jonka mukaan prosenttimäärä, jolla viitearvo alittui, eli 66 prosenttia oli laskettu virheellisesti sillä perusteella, että ilman tätä virhettä prosenttimääräksi, jolla viitehinnat alittuivat, olisi vahvistettu joko 20,5 prosenttia (neuvoston mukaan) tai 17,3 prosenttia (kantajan mukaan) ja se olisi siten tästä huolimatta ylittänyt 9,7 prosentin polkumyyntimarginaalin, jonka perusteella kantajan lopullinen polkumyyntitulli oli vahvistettu. ( 33 )

67. Totean kuitenkin, että 5.10.1988 annetussa tuomiossa Brother Industries v. neuvosto (250/85, EU:C:1988:464) ja 10.3.2009 annetussa tuomiossa Interpipe Niko Tube ja Interpipe NTRP v. neuvosto (T-249/06, EU:T:2009:62) – joskaan ei 4.3.2010 annetussa tuomiossa Foshan City Nanhai Golden Step Industrial v. neuvosto (T-410/06, EU:T:2010:70) – oli selvää, että ilman vahinkomarginaalin laskennassa väitetysti tehtyä virhettä vahinkomarginaali ei olisi ollut alhaisempi kuin polkumyyntimarginaali (tai että ilman polkumyyntimarginaalin laskennassa väitetysti tehtyä virhettä polkumyyntimarginaali ei olisi ollut alhaisempi kuin vahinkomarginaali). Kahdessa ensiksi mainitussa tuomiossa väitetty virhe oli nimittäin vähäinen ja/tai polkumyynti- ja vahinkomarginaalin välinen ero oli merkittävä.

68. Toiseksi on niin, että 14.3.1990 annetussa tuomiossa Nashua Corporation ym. v. komissio ja neuvosto (C-133/87 ja C-150/87, EU:C:1990:115, 38 kohta), johon unionin yleinen tuomioistuin vetosi valituksenalaisen tuomion 118 kohdassa, hylättiin kanneperuste, jonka mukaan neuvosto oli laskenut polkumyyntitullin virheellisesti yksinomaan japanilaisten tuottajien myynneistä aiheutuneen vahingon perusteella ottamatta huomioon vahinkoa, joka oli aiheutunut japanilaisten alkuperäisten laitevalmistajien (OEM) myynneistä. Kyseinen peruste hylättiin sillä perusteella, että kantajana ollut japanilainen valmistaja Ricoh ”ei ollut osoittanut, että [neuvoston lähestymistapa, jossa OEM:ien myyntejä ei otettu huomioon] vaikutti vahvistetun polkumyyntitullin tasoon, tai sitä, missä määrin tämä taso olisi ollut erilainen, jos OEM:ien myynnit olisi otettu myös tuomioon”.

69. Huomautan kuitenkin, että edellä 68 kohdassa mainitussa tuomiossa polkumyyntitulli oli vahvistettu vahinkomarginaalin perusteella ( 34 ) ja kantaja riitautti juuri vahingon määrittämisen. Unionin tuomioistuin edellytti siten kantajan osoittavan, että ilman väitettyä virhettä polkumyyntitulli olisi ollut alhaisempi, eikä osoittavan, että ilman virhettä tulli olisi vahvistettu polkumyynti- eikä vahinkomarginaalin perusteella.

70. Kolmanneksi korostan, että on lukuisia esimerkkejä tilanteista, joissa unionin tuomioistuimet ovat tutkineet perusteita, joissa väitetään, että polkumyyntimarginaali on laskettu virheellisesti, vaikka kantaja ei ollut osoittanut, että ilman väitettyä virhettä polkumyyntimarginaali olisi ollut alhaisempi kuin vahinkomarginaali. Tältä osin on viitattava esimerkiksi 15.9.2016 annettuun tuomioon PT Musim Mas v. neuvosto (T-80/14, ei julkaistu, EU:T:2016:504). Vaikka kantajalle vahvistettu polkumyyntitulli oli määritetty vahinkomarginaalin perusteella, ( 35 ) unionin yleinen tuomioistuin tutki kanneperusteen, jossa väitettiin, että neuvosto ja komissio olivat laskeneet normaaliarvon virheellisesti pääasiallisen raaka-aineen tuotantokustannusten perusteella, sellaisina kuin ne ilmenivät julkaistuista kansainvälisistä hinnoista, eikä edellyttänyt kantajan osoittavan, että jos normaaliarvoa ei olisi laskettu tällä tavalla, polkumyyntimarginaali olisi ollut alhaisempi kuin vahinkomarginaali.

71. Neljänneksi totean, että 2.4.2020 annetussa tuomiossa Hansol Paper v. komissio (T-383/17, ei julkaistu, EU:T:2020:139, 162–169 kohta) unionin yleinen tuomioistuin viittasi edellä 66 kohdassa mainittuun 4.3.2010 annettuun tuomioon Foshan City Nanhai Golden Step Industrial v. neuvosto (T-410/06, EU:T:2010:70, 94 kohta) ja katsoi, että peruste, jossa riitautettiin vahinkomarginaalin laskenta, voitiin ottaa tutkittavaksi, vaikka kantaja ei ollut ilmoittanut täsmällisesti, missä määrin vahinkomarginaali olisi ollut alhaisempi kuin polkumyyntimarginaali ilman väitettyä virhettä. Unionin yleisen tuomioistuimen mukaan kantaja kyseenalaisti tällä perusteella yleisemmin vahingon olemassaolon ja syy-yhteyden määrittämisen, jotka olivat keskeisiä edellytyksiä polkumyyntitullin vahvistamiselle ja joiden virheellinen arviointi oli siten ”omiaan johtamaan riidanalaisen täytäntöönpanoasetuksen kumoamiseen, ilman että – – on tarpeen kysyä, oliko vahinkomarginaali alhaisempi kuin polkumyyntimarginaali”. ( 36 )

72. Viidenneksi tähdennän, että jos vientiä harjoittavien tuottajien, joille on vahvistettu polkumyyntitulleja, edellytetään osoittavan, että ilman polkumyyntimarginaalin laskennassa väitetysti tehtyä virhettä polkumyyntimarginaali olisi ollut alhaisempi kuin vahinkomarginaali, tämä merkitsisi, kuten Changmao Biochemical Engineering väittää, sitä, että vientiä harjoittaville tuottajille asetetaan raskas todistusvelvollisuus, josta ne eivät laskelmien monimutkaisuus huomioon ottaen välttämättä selviä. Näin olisi myös silloin, vaikka vientiä harjoittavien tuottajien edellytettäisiin ainoastaan osoittavan, että ilman väitettyä virhettä polkumyyntimarginaali olisi voinut olla alhaisempi kuin vahinkomarginaali, ( 37 ) kun otetaan huomioon vaikeudet niiden olosuhteiden määrittämisessä, joissa asia olisi näin.

73. Katson näin ollen, että unionin yleinen tuomioistuin katsoi valituksenalaisen tuomion 118 kohdassa virheellisesti, että Changmao Biochemical Engineeringillä oli todistustaakka sen osoittamisessa, että polkumyyntimarginaali olisi ollut alhaisempi kuin vahinkomarginaali, jos ensiksi mainittu olisi laskettu sen ehdottamalla tavalla. Toisen valitusperusteen kolmas osa on siten perusteltu.

74. Kuten edellä 61 kohdassa mainittiin, toisen valitusperusteen kolmas osa on silti hylättävä tehottomana. Tämä johtuu siitä, että hylätessään sen menettelyssä esitetyn toisen kanneperusteen unionin yleinen tuomioistuin ei tukeutunut yksinomaan siihen, ettei Changmao Biochemical Engineering ollut osoittanut, että polkumyyntimarginaali olisi ollut alhaisempi kuin vahinkomarginaali, jos normaaliarvo olisi laskettu sen ehdottamalla tavalla. Unionin yleinen tuomioistuin tukeutui valituksenalaisen tuomion 111–116 kohdassa myös siihen, etteivät valinnan tekoajankohtana käytettävissä olleet tiedot olleet luotettavia ja että ne olivat omiaan johtamaan vertailumaan epätarkoituksenmukaiseen ja perusteettomaan valintaan.

2) Toisen valitusperusteen ensimmäinen osa

75. Toisen valitusperusteensa ensimmäisessä osassa Changmao Biochemical Engineering väittää, että komissio rikkoi asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan a alakohtaa, loukkasi hyvän hallinnon periaatetta ja laiminlöi huolenpitovelvollisuutensa määrittämällä normaaliarvon unionin tuotannonalaa koskevien tietojen perusteella, vaikka se ei ollut pyytänyt japanilaiselta vientiä harjoittavalta tuottajalta liiketoimikohtaisia tietoja sen vientiliiketoimista.

76. Toisen valitusperusteen ensimmäinen osa on nähdäkseni perusteeton.

77. Ensinnäkin asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan rikkomisesta totean, että kyseisen säännöksen ensimmäisessä alakohdassa säädetään, että muussa kuin markkinatalousmaista peräisin olevassa tuonnissa normaaliarvo määritetään saman asetuksen 2 artiklan 1–6 kohdan säännöksistä poiketen pääsääntöisesti kolmannessa maassa, joka on markkinatalousmaa, käytettävän hinnan tai laskennallisen arvon perusteella eli vertailumaamenetelmän mukaisesti.

78. Oikeuskäytännön mukaan komissio voi kuitenkin jättää soveltamatta asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan a alakohdassa säädettyä perussääntöä muista kuin markkinatalousmaista peräisin olevien tuotteiden normaaliarvon määrittämisessä ja käyttää muuta hyväksyttävää perustetta ainoastaan siinä tapauksessa, ettei pääsääntöä voida soveltaa. ( 38 )

79. Nyt käsiteltävässä asiassa väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa normaaliarvo laskettiin kolmannen maan, joka on markkinatalousmaa, nimittäin Japanin yhteistyössä toimineelta tuottajalta (jäljempänä japanilainen tuottaja) saatujen tietojen perusteella. Kyseinen tuottaja oli Ajinomoto Co., Japan. ( 39 ) Aspartaamia tuotettiin maailmanlaajuisesti nimittäin vain muutamissa maissa eli Kiinassa, Ranskassa, Japanissa ja Etelä-Koreassa, ja ainoa tunnettu eteläkorealainen tuottaja ei suostunut toimimaan yhteistyössä tutkimuksessa, kun taas japanilainen tuottaja suostui siihen. ( 40 )

80. Riidanalaisessa asetuksessa normaaliarvo kuitenkin laskettiin muulla ”hyväksyttävällä perusteella”, kuten asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään. Se perustui samankaltaisen tuotteen ainoan unionin tuottajan, nimittäin Ajinomoto Sweeteners Europe SAS:n, nykyisin Hyet Sweet, joka oli japanilaisen tuottajan tytäryhtiö, unionin markkinoilla käytettyihin hintoihin. ( 41 ) Syynä siihen, miksi komissio päätti riidanalaisessa asetuksessa olla käyttämättä japanilaisen tuottajan toimittamia tietoja, oli se, että i) Japanin markkinoilla toimi vain yksi tuottaja, joka kilpaili Kiinasta ja Koreasta tulevan tuonnin kanssa, ja ii) mikä vielä merkittävämpää, kyseisen japanilaisen tuottajan voittomarginaalien todettiin vaihtelevan huomattavasti asiakkaiden tyypin ja koon mukaan eikä tutkimus tuonut ilmi mitään järkevää syytä voittomarginaalien suureen vaihteluun. ( 42 )

81. Valituksenalaisen tuomion 105–116 kohdassa unionin yleinen tuomioistuin katsoi, ettei komissio rikkonut asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan a alakohtaa laskiessaan normaaliarvon ainoan unionin tuottajan unionin markkinoilla käyttämien hintojen perusteella. Unionin yleisen tuomioistuimen mukaan tämä johtui siitä, että i) japanilaisen tuottajan toimittamat tiedot eivät olleet luotettavia, koska sen voittomarginaaleissa oli suurta ja perusteetonta vaihtelua; ii) kuten japanilaisen tuottajan komission kyselylomakkeen toimittaman vastauksen taulukosta 15 ilmenee, kyseisen tuottajan kaikki kotimaiset myynnit olivat erittäin kannattavia, kun taas kaikki sen vientiliiketoimet olivat tappiollisia; ja iii) asianomaiset osapuolet olivat esittäneet huolta Japanin valinnasta vertailumaaksi.

82. Changmao Biochemical Engineering väittää, että komissio pyysi japanilaista tuottajaa toimittamaan liiketoimikohtaisia tietoja kotimarkkinamyynnistään muttei vientimyynnistään. Changmao Biochemical Engineeringin mukaan ei voida siten sulkea pois, että osa kyseisen tuottajan vientimyynnistä on voinut olla kannattavaa. Tästä seuraa, ettei komissio osoittanut, että japanilaisen tuottajan toimittamat tiedot olivat epäluotettavia ja että näitä tietoja oli mahdotonta käyttää normaaliarvon laskennassa. Changmao Biochemical Engineering päättelee tästä, että laskiessaan normaaliarvon japanilaisen tuottajan vientihintojen sijasta unionin tuotannonalaa koskevien tietojen perusteella komissio rikkoi asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan a alakohtaa ja että valituksenalaisen tuomion 113, 115 ja 116 kohtaa rasittaa oikeudellinen virhe.

83. Changmao Biochemical Engineering ei siten kiistä sitä, että kuten edellä 77 ja 78 kohdassa selitettiin, menetelmä, jossa normaaliarvo määritetään unionin hintojen perusteella, on vaihtoehtoinen menetelmä, jota voidaan käyttää vain, jos pääasiallista menetelmää ei ole mahdollista käyttää. Changmao Biochemical Engineering riitauttaa sen sijaan unionin yleisen tuomioistuimen toteamuksen, jonka mukaan nyt tarkasteltavassa tapauksessa ei ollut mahdollista käyttää japanilaisen tuottajan tietoja (ja että normaaliarvoa ei siten voitu laskea niiden perusteella).

84. Komission mukaan asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan rikkomista koskeva valitusperuste on tehoton ja joka tapauksessa perusteeton.

85. Asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan rikkomista koskeva valitusperuste on nähdäkseni hylättävä perusteettomana eikä tehottomana. Selitän jäljempänä, miksi olen eri mieltä komission kanssa siitä, että kyseinen valitusperuste on tehoton, ennen kuin esitän syyt siihen, miksi se on perusteeton.

86. Komission näkemyksen mukaan asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan rikkomista koskeva valitusperuste on tehoton ensinnäkin, koska Changmao Biochemical Engineering ei riitauta sitä unionin yleisen tuomioistuimen toteamusta, että japanilaisen tuottajan toimittamat tiedot olivat epäluotettavia, toiseksi, koska se riitauttaa ainoastaan yhden kolmesta syystä, joiden vuoksi unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan rikkomista koskevan kanneperusteen, nimittäin valituksenalaisen tuomion 113 kohdassa esitetyn syyn, eikä sen 112 ja 114 kohdassa esitettyjä syitä, ja kolmanneksi, koska valituksenalaisen tuomion 124–128 kohta tukevat riittävästi unionin yleisen tuomioistuimen toteamusta, jonka mukaan kyseistä säännöstä ei rikottu.

87. Ensinnäkin on niin, kuten komissio väittää, ettei Changmao Biochemical Engineering väitä, että japanilaisen tuottajan toimittamat tiedot ovat virheellisiä. Se kuitenkin väittää, että nämä tiedot ovat puutteellisia siltä osin kuin japanilainen tuottaja toimitti komissiolle vientimyynnistään koostetietoja eikä liiketoimikohtaisia tietoja. Vaikuttaa siltä, että toisin kuin komissio väittää, Changmao Biochemical Engineering riitauttaa näin japanilaisen toimittajan toimittamien tietojen asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan a alakohdassa tarkoitetun luotettavuuden.

88. Toiseksi on niin, että kuten komissio väittää, Changmao Biochemical Engineering riitauttaa ainoastaan valituksenalaisen tuomion 113 kohdan eikä sen 112 ja 114 kohtaa. Valituksenalaisen tuomion 112 ja 113 kohdassa ei kuitenkaan esitetä erillisiä syitä siihen, miksi unionin yleinen tuomioistuin katsoi, ettei komissio tehnyt virhettä, kun se ei laskenut normaaliarvoa japanilaisen tuottajan toimittamien tietojen perusteella. Molemmissa kohdissa viitataan japanilaisen tuottajan voittomarginaalien selittämättömään vaihteluun. Kun tarkastellaan valituksenalaisen tuomion 114 kohtaa, siinä pelkästään toistetaan asianomaisten osapuolten hallinnollisen menettelyn aikana esittämät huomautukset, joita komissio sen enempää kuin unionin yleinen tuomioistuinkaan eivät hyväksy. Siten, toisin kuin komissio väittää, se, että Changmao Biochemical Engineering riitauttaa valituksenalaisen tuomion 113 kohdan muttei sen 112 ja 114 kohtaa, ei tarkoita, että asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan rikkomista koskeva valitusperuste olisi tehoton.

89. Kolmanneksi totean, että komission väitteestä poiketen Changmao Biochemical Engineering riitauttaa valituksenalaisen tuomion 128 kohdan.

90. Kuten edellä 85 kohdassa mainittiin, olen kuitenkin komission kanssa samaa mieltä siitä, että asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan rikkomista koskeva valitusperuste on perusteeton.

91. Ensinnäkin tämä johtuu siitä, ettei komission ollut mielestäni tarpeen hankkia liiketoimikohtaisia tietoja japanilaisen tuottajan vientimyynnistä voidakseen katsoa, että kyseisen tuottajan toimittamat tiedot olivat epäluotettavia ja johtaisivat todennäköisesti vertailumaan epäasianmukaiseen ja ei-hyväksyttävään valintaan.

92. Asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan toisen alakohdan mukaan soveltuva kolmas maa, joka on markkinatalousmaa, valitaan ”ottaen huomioon kaikki valintahetkellä käytettävissä olevat luotettavat tiedot”.

93. On totta, että 22.3.2012 annetussa tuomiossa GLS (C-338/10, EU:C:2012:158, 31 ja 32 kohta) unionin tuomioistuin katsoi, että asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan toisessa alakohdassa tarkoitetulla käsitteellä ”käytettävissä olevat luotettavat tiedot” ei tarkoiteta ainoastaan valituksentekijän tai asianomaisten osapuolten esittämiä tietoja, koska komission on tutkittava viran puolesta kaikki saatavillaan olevat tiedot.

94. Korostan kuitenkin, että oikeuskäytännön mukaan komissiolla on harkintavaltaa tietojen käytettävissäolon määrittämisessä, koska mainitut tutkintakeinot ovat valinnaisia ja niiden käyttäminen on sitäkin hankalampaa, jos ne liittyvät kolmatta maata koskeviin tietoihin. Asetuksen N:o 1225/2009 6 artiklan 4 kohdassa nimittäin säädetään, että tutkimuksia voidaan suorittaa kolmansissa maissa, edellyttäen muun muassa että ”kyseiset yritykset antavat suostumuksensa”. Saman artiklan 8 kohdassa lisäksi säädetään, että tietojen paikkansapitävyys on tutkittava ”niin hyvin kuin mahdollista”. ( 43 )

95. Nyt käsiteltävässä asiassa on niin, että vaikka on kiistatonta, ettei komissio pyytänyt eikä saanut liiketoimikohtaisia tietoja japanilaisen tuottajan vientimyynnistä ja tästä myynnistä saaduista voittomarginaaleista hallinnollisen menettelyn kuluessa, sillä oli tästä huolimatta käytettävissään koostetiedot kyseisen tuottajan vientimyynnistä. Se, ettei komissio pitänyt tarpeellisena pyytää liiketoimikohtaisia tietoja, kuuluu sen edellä 94 kohdassa mainittuun harkintavaltaan määrittää sen hallussa jo olevien tietojen luotettavuus.

96. Lisäksi nyt käsiteltävässä asiassa tarkasteltava tilanne eroaa tilanteesta, jota tarkasteltiin 22.3.2012 annetussa tuomiossa GLS (C-338/10, EU:C:2012:158), jossa unionin tuomioistuin totesi, että neuvosto ja komissio olivat tehneet virheen laskiessaan normaaliarvon unionin hintojen perusteella, koska ne eivät olleet toimineet tarpeeksi huolellisesti sen määrittämiseksi, voitaisiinko normaaliarvo laskea vertailumaan hintojen perusteella. Kyseisessä asiassa komissio oli tyytynyt lähettämään yhden ainoan kyselylomakkeen kahdelle thaimaalaisyritykselle ja päättelemään siitä, etteivät nämä vastanneet, ettei normaaliarvoa ole mahdollista määrittää kolmannessa maassa, joka on markkinatalousmaa, käytettyjen hintojen perusteella. Se ei toisin sanoen tutkinut, voitaisiinko vertailumaaksi valita jokin kolmesta muusta kolmannesta maasta, jotka olivat markkinatalousmaita ja joiden unioniin suuntautuva tuonti oli selvästi suurempaa kuin Thaimaan tuonti. ( 44 ) Nyt käsiteltävässä asiassa unionin tuomioistuimen menettelyssä ei sitä vastoin ole väitetty, ettei komissio tutkinut muita kolmansia maita, jotka ovat markkinatalousmaita, kuin Japania. ( 45 )

97. Toiseksi, ja mikä tärkeämpää, Changmao Biochemical Engineering ei ole osoittanut, että komission valinta laskea normaaliarvo unionin tuotannonalaa koskevien tietojen perusteella ei ollut uskottava.

98. Oikeuskäytännön mukaan, kun riitautetaan normaaliarvon määrittämisessä käytetty menetelmä, kantaja ei voi pelkästään tukeutua sellaiseen menetelmään normaaliarvon määrittämiseksi, joka on vaihtoehtoinen sille menetelmälle, jonka komissio on valinnut, vaan sen on esitettävä riittävästi näyttöä siitä, että kyseisen valinnan perustana olevat arvioinnit eivät ole uskottavia, koska unionin tuomioistuimet eivät voi korvata komission arviointeja omillaan. ( 46 )

99. Nyt käsiteltävässä asiassa Changmao Biochemical Engineering väittää valituksessaan pelkästään, että ”ei voida sulkea pois”, että ”tietyt” japanilaisen tuottajan vientiliiketoimet ovat kannattavia ja että niitä voidaan näin ollen käyttää normaaliarvon laskemiseen. Changmao Biochemical Engineering ei väitä eikä varsinkaan osoita, että japanilaisen tuottajan kaikki vientiliiketoimet tai suurin osa näistä liiketoimista on kannattavia, mikä voisi kyseenalaistaa komission valinnan laskea normaaliarvo japanilaisen tuottajan vientihintojen sijasta unionin tuotannonalaa koskevien tietojen perusteella. Changmao Biochemical Engineering ei siten ole osoittanut, että komission toteamus, jonka mukaan japanilaisen tuottajan vientimyyntiä koskevat tiedot olivat epäluotettavia, ei ole uskottava.

100. Katson, että toisen valitusperusteen ensimmäinen osa on hylättävä perusteettomana siltä osin kuin siinä väitetään asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan a alakohtaa rikotun.

101. Toiseksi, komission huolenpitovelvollisuuden laiminlyönnistä totean, että oikeuskäytännön mukaan asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan toisen alakohdan nojalla komission on tutkittava kaikki asiaan liittyvät seikat tarpeeksi huolellisesti, jotta voidaan katsoa, että kyseisen tuotteen normaaliarvo on määritetty asianmukaisella ja hyväksyttävällä tavalla. ( 47 ) Vaikuttaa siten siltä, että komission huolenpitovelvollisuuden laiminlyöntiä koskeva peruste on hylättävä perusteettomana samoista syistä kuin asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan rikkomista koskeva peruste.

102. Kolmanneksi hyvän hallinnon periaatteen loukkaamisesta totean, että komissiolla on hyvän hallinnon periaatteeseen perustuva velvollisuus tutkia esitetyt todisteet kaikella vaadittavalla huolellisuudella ja puolueettomasti ja ottaa asianmukaisesti huomioon kaikki asian kannalta merkitykselliset seikat. ( 48 ) Myös hyvän hallinnon periaatteen loukkaamista koskeva peruste on siten hylättävä perusteettomana samoista syistä kuin asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan rikkomista koskeva peruste.

103. Katson näin ollen, että toisen valitusperusteen ensimmäinen osa on hylättävä perusteettomana ja että toinen valitusperuste on siten hylättävä kokonaisuudessaan.

C Kolmas valitusperuste

1. Asianosaisten lausumat

104. Kolmannessa valitusperusteessaan Changmao Biochemical Engineering väittää, että todetessaan valituksenalaisen tuomion 141–144, 151–153 ja 155–162 kohdassa, ettei komissio tehnyt virhettä kieltäytyessään tekemästä siltä pyydettyjä oikaisuja polkumyyntimarginaalin laskemista varten, unionin yleinen tuomioistuin otti tosiseikat huomioon vääristyneellä tavalla ja rikkoi seuraavia: asetuksen 2016/1036 2 artiklan 10 kohtaa; tullitariffeja ja kauppaa koskevan vuoden 1994 yleissopimuksen VI artiklan soveltamisesta tehdyn sopimuksen ( 49 ) (jäljempänä polkumyynnin vastainen sopimus) 2.4 artiklan viimeistä virkettä; asetuksen 2016/1036 20 artiklan 2 ja 4 kohtaa sekä polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6 artiklan 2 kohtaa siltä osin kuin niissä vahvistetaan Changmao Biochemical Engineeringin puolustautumisoikeudet; polkumyynnin vastaisen sopimuksen 12 artiklan 2.1 ja 2.2 kohtaa; saman sopimuksen 6 artiklan 4 kohtaa ja asetuksen 2016/1036 9 artiklan 4 kohtaa sekä loukkasi hyvän hallinnon periaatetta ja komission huolenpitovelvollisuutta.

105. Kolmas valitusperuste jakautuu lähinnä neljään osaan.

106. Kolmannen valitusperusteensa ensimmäisessä osassa Changmao Biochemical Engineering väittää, että unionin yleinen tuomioistuin otti tosiseikat huomioon vääristyneellä tavalla todetessaan valituksenalaisen tuomion 141–144 kohdassa, että Changmao Biochemical Engineering ei esittänyt näyttöä sen väitteensä tueksi, että unionin tuottajan ja kiinalaisen tuottajan tuotantokustannuksissa oli eroja ja että nämä erot vaikuttivat hintojen vertailukelpoisuuteen.

107. Kolmannen valitusperusteensa toisessa osassa Changmao Biochemical Engineering väittää, että unionin yleinen tuomioistuin rikkoi asetuksen 2016/1036 2 artiklan 10 kohtaa todetessaan valituksenalaisen tuomion 151–153 kohdassa, että kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien, joille ei ollut myönnetty markkinatalousasemaa, esittämät oikaisupyynnöt eivät voi koskea todellisia kustannuksia Kiinassa.

108. Kolmannen valitusperusteensa kolmannessa osassa Changmao Biochemical Engineering väittää, että unionin yleinen tuomioistuin totesi valituksenalaisen tuomion 143 ja 144 kohdassa virheellisesti, että Changmao Biochemical Engineeringillä oli todistustaakka sen osoittamisessa, että erot asetuksen 2016/1036 2 artiklan 10 kohdan a–j alakohdassa luetelluissa tekijöissä, kuten erot tuotantokustannuksissa, vaikuttivat hintojen vertailukelpoisuuteen. Sen näkemyksen mukaan tämä seuraa 2 artiklan 10 kohdan sanamuodosta. Mikä tahansa muu ratkaisu asettaisi kohtuuttoman todistustaakan muiden kuin markkinatalousmaiden tuottajille, jos normaaliarvo lasketaan unionin tuotannonalaa koskevien tietojen perusteella.

109. Kolmannen valitusperusteensa neljännessä osassa Changmao Biochemical Engineering väittää, että katsoessaan valituksenalaisen tuomion 155–160 kohdassa, ettei komissio asettanut sille kohtuutonta todistustaakkaa vaatimalla näyttöä siitä, että erot tuotantokustannuksissa saivat aikaan hintaeroja, unionin yleinen tuomioistuin rikkoi seuraavia: polkumyynnin vastaisen sopimuksen 2 artiklan 4 kohdan viimeistä virkettä, sellaisena kuin sitä on tulkittu Maailman kauppajärjestön (WTO) riitojenratkaisuelimen ratkaisuissa; asetuksen 2016/1036 20 artiklan 2 ja 4 kohtaa ja polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6 artiklan 2 kohtaa siltä osin kuin niissä vahvistetaan Changmao Biochemical Engineeringin puolustautumisoikeudet, kyseisen sopimuksen 6 artiklan 4 kohtaa ja 12 artiklan 2.1 ja 2.2 kohtaa sekä loukkasi hyvän hallinnon periaatetta ja laiminlöi komission huolenpitovelvollisuutta. Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin teki virheen kieltäytyessään valituksenalaisen tuomion 207 kohdassa määräämästä prosessinjohtotoimena tai asian selvittämistoimena komission esittämään analyysin, jonka perusteella se totesi riidanalaisen asetuksen johdanto-osan 70 kappaleessa, että tarkasteltavana olevan tuotteen ja samankaltaisen tuotteen välillä ei ole eroja, jotka näkyisivät järjestelmällisesti hinnoissa.

110. Komissio vaatii, että kolmas valitusperuste hylätään.

111. Komission mukaan kolmannen valitusperusteen ensimmäinen osa on hylättävä, koska valituksesta ei käy ilmi, mitä tosiseikkoja tai todisteita unionin yleinen tuomioistuin otti huomioon vääristyneellä tavalla, eikä siinä osoiteta, että erot tuotantokustannuksissa saivat aikaan hintaeroja.

112. Kolmannen valitusperusteen toisesta osasta komissio väittää, ettei se on jätettävä tutkimatta, koska sitä ei esitetty unionin yleisessä tuomioistuimessa. Se on joka tapauksessa tehoton, koska valituksenalaisen tuomion 151–153 kohdassa esitetään ainoastaan vaihtoehtoinen päättely ja pääasialliset perusteet esitetään sen 137–150 kohdassa. Se on lisäksi perusteeton, koska etenkin oikaisun tekemisessä käytettyjen tietojen alkuperä on merkityksetön. Ratkaisevaa on se, ettei oikaisu tee asetuksen 2016/1036 2 artiklan 7 kohtaa tehottomaksi.

113. Komission mukaan kolmannen valitusperusteen kolmas osa on perusteeton, koska asetuksen 2016/1036 2 artiklan 10 kohdan johdantokappaleen ja saman asetuksen 2 artiklan 10 kohdan k alakohdan sanamuodosta sekä oikeuskäytännöstä ilmenee, että vaatimusta osoittaa vaikutus hintoihin ja hintojen vertailukelpoisuuteen sovelletaan kaikkiin saman asetuksen 2 artiklan 10 kohdassa lueteltuihin tekijöihin.

114. Komissio katsoo, että kolmannen valitusperusteen neljäs osa on jätettävä tutkimatta siltä osin kuin siinä vedotaan seuraavien rikkomiseen: polkumyynnin vastaisen sopimuksen 2 artiklan 4 kohdan viimeinen virke; asetuksen 2016/1036 20 artiklan 2 ja 4 kohta ja polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6 artiklan 2 kohta siltä osin kuin niissä vahvistetaan Changmao Biochemical Engineeringin puolustautumisoikeudet sekä kyseisen sopimuksen 6 artiklan 4 kohta ja 12 artiklan 2.1 ja 2.2 kohta. Tämä johtuu siitä, ettei näiden säännösten ja määräysten rikkomiseen vedottu ensimmäisessä oikeusasteessa. Kolmannen valitusperusteen neljäs osa on joka tapauksessa perusteeton siltä osin kuin siinä väitetään, että näitä säännöksiä ja määräyksiä on rikottu. Kolmannen valitusperusteen neljännen osan jäljelle jäävästä osuudesta eli Changmao Biochemical Engineeringin prosessinjohtotoimea tai asian selvittämistoimea koskevasta pyynnöstä komissio toteaa, että se on tehoton ja joka tapauksessa perusteeton.

2. Arviointi

115. Kolmannessa valitusperusteessaan Changmao Biochemical Engineering väittää, että todetessaan, ettei komissio tehnyt virhettä, kun se kieltäytyi tekemästä Changmao Biochemical Engineeringin pyytämiä oikaisuja polkumyyntimarginaalin laskemista varten, unionin yleinen tuomioistuin otti tosiseikat huomioon vääristyneellä tavalla ja rikkoi asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 10 kohtaa, 9 artiklan 4 kohtaa ja 20 artiklan 2 ja 4 kohtaa, polkumyynnin vastaisen sopimuksen 2 artiklan 4 kohtaa ja muita määräyksiä sekä loukkasi hyvän hallinnon periaatetta ja laiminlöi komission huolenpitovelvollisuutta.

116. Kuten edellä 105–109 kohdassa selitettiin, kolmas valitusperuste jakaantuu neljään osaan. Ensimmäisessä osassa, joka kohdistuu valituksenalaisen tuomion 141–144 kohtaan, väitetään, että unionin yleinen tuomioistuin otti tosiseikat huomioon vääristyneellä tavalla todetessaan, ettei Changmao Biochemical Engineering esittänyt näyttöä siitä, että tuotantokustannuksissa oli eroja, jotka vaikuttivat hintojen vertailukelpoisuuteen. Toisessa osassa, joka kohdistuu valituksenalaisen tuomion 151–153 kohtaan, väitetään, että unionin yleinen tuomioistuin rikkoi asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 10 kohtaa todetessaan, että muun kuin markkinatalousmaan tuottajien esittämät oikaisupyynnöt eivät voi koskea todellisia kustannuksia kyseisessä maassa. Kolmannessa osassa Changmao Biochemical Engineering väittää, että unionin yleinen tuomioistuin rikkoi valituksenalaisen tuomion 143 ja 144 kohdassa asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 10 kohtaa ja asetti kohtuuttoman todistustaakan muiden kuin markkinatalousmaiden tuottajille edellyttäessään niiden osoittavan, että erot tuotantokustannuksissa vaikuttivat hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen. Neljäs osa kohdistuu valituksenalaisen tuomion 155–160 kohtaan, ja siinä väitetään, että vaatiessaan Changmao Biochemical Engineeringin osoittavan vaikutuksen hintojen vertailukelpoisuuteen, vaikka sillä ei ollut mahdollisuutta saada unionin tuotannonalaa koskevia tietoja, unionin yleinen tuomioistuin rikkoi polkumyynnin vastaisen sopimuksen 2 artiklan 4 kohtaa, 6 artiklan 2 kohtaa, 6 artiklan 4 kohtaa sekä 12 artiklan 2.1 ja 2.2 kohtaa ja asetuksen N:o 1225/2009 20 artiklan 2 ja 4 kohtaa sekä loukkasi hyvän hallinnon periaatetta ja komission huolenpitovelvollisuutta. Kolmannen valitusperusteen neljännessä osassa myös riitautetaan se, että unionin yleinen tuomioistuin kieltäytyi valituksenalaisen tuomion 207 kohdassa määräämästä prosessinjohtotoimea tai asian selvittämistoimea.

a) Tutkittavaksi ottaminen

117. Komission mukaan kolmannen valitusperusteen toinen osa on jätettävä tutkimatta kokonaan ja saman valitusperusteen neljäs osa on jätettävä tutkimatta osittain.

118. Komissio ensinnäkin väittää, että kolmannen valitusperusteen toinen osa on jätettävä tutkimatta, koska se on uusi oikeudellinen peruste.

119. Tämä oikeudenkäyntiväite on mielestäni hylättävä.

120. Changmao Biochemical Engineering ei ensinnäkään esittänyt unionin tuomioistuimessa mitään sellaista argumenttia, jota se ei olisi esittänyt jo unionin yleisessä tuomioistuimessa.

121. Kolmannen valitusperusteensa toisessa osassa Changmao Biochemical Engineering nimittäin väittää, että komissio rikkoi asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 10 kohtaa kieltäytyessään tekemästä sen pyytämiä oikaisuja sillä perusteella, että kiinalaisen vientiä harjoittavan tuottajan, jolle ei ollut myönnetty markkinatalouskohtelua, esittämä oikaisupyyntö ei voi koskea todellisia kustannuksia Kiinassa. Changmao Biochemical Engineering huomauttaa tältä osin, että se pyysi komissiota tekemään oikaisun käyttämällä sen omien tuotantokustannusten sijasta kustannuksia unionissa.

122. Unionin yleisessä tuomioistuimessa esittämänsä kolmannen kanneperusteen, jonka mukaan komissio rikkoi muun muassa asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 10 kohtaa kieltäytyessään tekemästä sen pyytämiä oikaisuja, yhteydessä Changmao Biochemical Engineering väitti, että se, ettei kiinalaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle ollut myönnetty markkinatalouskohtelua, ei estänyt tätä tuottajaa pyytämästä oikaisuja. Changmao Biochemical Engineeringin näkemyksen mukaan on niin, että vaikka näitä oikaisuja ei voitu tehdä käyttämällä kyseisen tuottajan omia kustannuksia, ne voivat tästä huolimatta koskea muita tekijöitä kuin hintoja ja kustannuksia Kiinassa, kuten erilaisen tuotantoprosessin käyttöä kyseisessä maassa.

123. Toiseksi oikeuskäytännön mukaan valittajalla on oikeus vedota valituksessaan perusteisiin, jotka perustuvat valituksenalaiseen tuomioon itseensä ja joilla pyritään arvostelemaan oikeudellisesti sen oikeellisuutta, riippumatta siitä, esittikö valittaja nämä perusteet unionin yleisessä tuomioistuimessa. ( 50 ) Näin on nyt käsiteltävässä asiassa, koska kysymystä siitä, voiko vientiä harjoittava tuottaja, jolle ei ole myönnetty markkinatalouskohtelua, tästä huolimatta pyytää oikaisuja ja minkä tekijöiden osalta, käsitellään valituksenalaisen tuomion 151–153 kohdassa.

124. Toiseksi komissio väittää, että kolmannen valitusperusteen neljäs osa on jätettävä tutkimatta siltä osin kuin siinä vedotaan polkumyynnin vastaisen sopimuksen 2 artiklan 4 kohdan viimeisen virkkeen, 6 artiklan 2 ja 4 kohdan ja 12 artiklan 2.1 ja 2.2 kohdan sekä asetuksen N:o 1225/2009 20 artiklan 2 ja 4 kohdan rikkomiseen. Komission mukaan näiden määräysten ja säännösten rikkomiseen ei vedottu unionin yleisessä tuomioistuimessa.

125. Tämä oikeudenkäyntiväite on mielestäni hyväksyttävä. Yhdenkään edellä 124 kohdassa mainitun säännöksen tai määräyksen rikkomiseen ei nimittäin vedottu unionin yleisessä tuomioistuimessa sen yhteydessä, että komission väitettiin kieltäytyneen tekemästä Changmao Biochemical Engineeringin pyytämiä oikaisuja.

126. Kolmannen valitusperusteen neljäs osa voidaan kuitenkin ottaa tutkittavaksi siltä osin kuin siinä vedotaan hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen ja komission huolenpitovelvollisuuden laiminlyömiseen ja siltä osin kuin siinä riitautetaan se, että unionin yleinen tuomioistuin kieltäytyi määräämästä prosessinjohtotoimea tai asian selvittämistoimea.

127. Katson, että kolmannen valitusperusteen toinen osa voidaan ottaa tutkittavaksi ja että saman valitusperusteen neljäs osa on jätettävä tutkimatta siltä osin kuin siinä vedotaan polkumyynnin vastaisen sopimuksen 2 artiklan 4 kohdan viimeisen virkkeen, 6 artiklan 2 ja 4 kohdan ja 12 artiklan 2.1 ja 2.2 kohdan sekä asetuksen N:o 1225/2009 20 artiklan 2 ja 4 kohdan rikkomiseen.

b) Asiakysymys

128. Tutkin seuraavaksi kolmannen valitusperusteen kolmannen osan ja sen jälkeen kyseisen valitusperusteen ensimmäisen osan, neljännen osan ja viimeiseksi toisen osan.

1) Kolmannen valitusperusteen kolmas osa

129. Asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 10 kohdan mukaan vientihinnan ja normaaliarvon välillä on tehtävä tasapuolinen vertailu. Kyseisen säännöksen johdantokappaleessa todetaan, että ”elleivät muodostettu normaaliarvo ja vientihinta ole verrattavissa, kussakin tapauksessa on asianmukaisesti otettava huomioon, oikaisujen muodossa, tapauksen asianhaarat tutkien, hintoihin ja siten niiden vertailukelpoisuuteen vaikuttavat väitetyt ja osoitetut eroavuudet”.

130. Oikeuskäytännön mukaan silloin, kun asianosainen vaatii asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 10 kohdan perusteella oikaisuja, joiden tarkoituksena on tehdä normaaliarvo ja vientihinta vertailukelpoisiksi polkumyyntimarginaalin määrittämistä varten, kyseisen asianosaisen on esitettävä näyttö siitä, että sen vaatimus on oikeutettu. Todistustaakka kyseisen asetuksen 2 artiklan 10 kohdan a–k alakohdassa lueteltujen erityisten oikaisujen tarpeellisuudesta kuuluu sille, joka haluaa vedota oikaisuun. ( 51 )

131. Nyt käsiteltävässä asiassa riidanalaisen asetuksen johdanto-osan 48 kappaleessa säädetään, että Changmao Biochemical Engineering pyysi komissiota tekemään oikaisuja polkumyyntimarginaalin laskemista varten, koska unionin tuottajan ja kiinalaisen tuottajan tuotantokustannuksissa oli eroja. Saman asetuksen johdanto-osan 49 kappaleen mukaan komissio hylkäsi tämän oikaisupyynnön sillä perusteella, ettei Changmao Biochemical Engineering esittänyt näyttöä tukemaan väitettään eikä toimittanut mitään näyttöä erityisesti siitä, että ”asiakkaat maksavat pysyvästi eri hintoja kotimarkkinoilla tällaisten tekijöiden eron vuoksi”.

132. Valituksenalaisen tuomion 143 ja 144 kohdassa unionin yleinen tuomioistuin katsoi, että oli Changmao Biochemical Engineeringin tehtävä osoittaa, että erot tuotantokustannuksissa saivat aikaan hintaeroja, mitä se ei ollut tehnyt, ja että näin ollen komissio ei ollut rikkonut asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 10 kohtaa hylätessään sen oikaisupyynnöt.

133. Kolmannen valitusperusteensa kolmannessa osassa Changmao Biochemical Engineering väittää, että unionin yleinen tuomioistuin teki näin oikeudellisen virheen.

134. Kolmannen valitusperusteen kolmas osa on nähdäkseni perusteeton.

135. Tämä seuraa ensinnäkin asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 10 kohdan sanamuodosta. En yhdy Changmao Biochemical Engineeringin väitteeseen, jonka mukaan oikaisua vaativan asianosaisen on osoitettava vaikutus hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen vain, jos oikaisua vaaditaan kyseisen säännöksen k alakohdan mukaisesti ”muiden kuin a–j alakohdassa tarkoitettujen tekijöiden erojen osalta”, mutta ei, jos oikaisua vaaditaan a–j alakohdassa tarkoitettujen tekijöiden erojen osalta. On totta, että k alakohdassa todetaan nimenomaisesti, että on ”[osoitettava], että [tekijöiden erot] vaikuttavat hintojen vertailukelpoisuuteen”, kun taas a–j alakohtaan ei sisälly tällaista nimenomaista toteamusta. ( 52 ) Huomautan kuitenkin, että edellä 129 kohdassa mainitussa asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 10 kohdan johdantokappaleessa säädetään, että ”hintoihin ja siten niiden vertailukelpoisuuteen vaikuttavat – – eroavuudet” tekijöissä on osoitettava. Johdantokappale käsittää kaikki a–k alakohdassa luetellut tekijät. Huomautan myös, että k alakohdassa edellytetään, että ”[kyseisen] kohdan mukaisesti osoitetaan, että [muiden tekijöiden erot] vaikuttavat hintojen vertailukelpoisuuteen”. ( 53 ) Siten k alakohdasta itsestään ilmenee, että osoittamista edellytetään kaikissa tapauksissa, joissa oikaisua pyydetään 10 kohdan perusteella, kyseessä olevasta tekijästä riippumatta.

136. Toiseksi tämä on linjassa unionin yleisen tuomioistuimen oikeuskäytännön kanssa, jonka mukaan sekä asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 10 kohdan sanamuodosta että systematiikasta ilmenee, että vientihintaan tai normaaliarvoon voidaan tehdä oikaisu vain niiden tekijöiden erojen huomioon ottamiseksi, jotka vaikuttavat hintoihin ja siten niiden vertailukelpoisuuteen. Esimerkiksi 29.4.2015 antamassaan tuomiossa Changshu City Standard Parts Factory ja Ningbo Jinding Fastener v. neuvosto (T-558/12 ja T-559/12, ei julkaistu, EU:T:2015:237, 114 kohta) unionin yleinen tuomioistuin katsoi, että neuvoston ja komission on kieltäydyttävä tekemästä oikaisuja sellaisten tekijöiden erojen osalta, joiden ei ole osoitettu vaikuttavan hintoihin ja siten niiden vertailukelpoisuuteen. ( 54 ) Samaan tapaan 18.10.2016 antamassaan tuomiossa Crown Equipment (Suzhou) ja Crown Gabelstapler v. neuvosto (T-351/13, ei julkaistu, EU:T:2016:616, 138 kohta) unionin yleinen tuomioistuin totesi, että vientiä harjoittavien tuottajien, jotka pyysivät oikaisua, jonka määrä vastasi vertailumaan viranomaisten vahvistaman 14 prosentin tuontitullin määrää, on esitettävä näyttöä, joka osoittaa, että kyseinen tuontitulli vaikutti normaaliarvon muodostaviin hintatasoihin ja mahdollisuuteen verrata näitä hintoja vientihintoihin.

137. Kolmanneksi en yhdy Changmao Biochemical Engineeringin väitteeseen, jonka mukaan vaatiessaan sitä osoittamaan vaikutuksen hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen unionin yleinen tuomioistuin asetti sille kohtuuttoman todistustaakan, koska normaaliarvo laskettiin käyttämällä unionin tuottajan toimittamia tietoja, joihin Changmao Biochemical Engineeringillä kiinalaisena vientiä harjoittavana tuottajana ei ollut mahdollisuutta tutustua.

138. Huomautan, että unionin yleinen tuomioistuin tarkasteli tätä väitettä ja hylkäsi sen valituksenalaisen tuomion 155–159 kohdassa, jotka Changmao Biochemical Engineering riitauttaa kolmannen valitusperusteensa neljännessä osassa. Käsittelen sitä kuitenkin tässä, tai muuten kolmannen valitusperusteen kolmannen osan tarkastelu olisi puutteellinen.

139. On totta, että oikeuskäytännön mukaan asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 10 kohdan mukaista oikaisua vaativalle henkilölle, jonka on esitettävä näyttö vaatimansa oikaisun välttämättömyydestä, ei saa asettaa kohtuutonta todistustaakkaa. ( 55 ) Näin ei kuitenkaan ole nyt käsiteltävässä asiassa seuraavista syistä.

140. Korostan, että asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 10 kohdan johdantokappaleeseen sisältyvä vaatimus, jonka mukaan kyseisen säännöksen a–k alakohdassa tarkoitettujen tekijöiden erojen on osoitettava vaikuttavan hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen, on ehdoton. Tämä tarkoittaa, että tällaista näyttöä on esitettävä normaaliarvon laskennassa käytetystä menetelmästä riippumatta ja siten myös silloin, jos se on laskettu käyttämällä unionin tuotannonalaa koskevia tietoja. Ellei näin ole, komissiota pyydettäisiin tekemään oikaisu, joka ei vaikuta hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen ja joka siten johtaa normaaliarvon ja vientihinnan väliseen epäsymmetriaan.

141. Lisäksi, toisin kuin Changmao Biochemical Engineering väittää, ei voida katsoa, että kiinalaisilla vientiä harjoittavilla tuottajilla ei ole mahdollisuutta tutustua normaaliarvon ja vientihinnan laskennassa käytettyihin tietoihin, jos nämä tiedot on toimittanut komissiolle vertailumaan tuottaja tai – kuten tässä tapauksessa – unionin tuottaja.

142. On syytä huomauttaa, että asetuksen N:o 1225/2009 6 artiklan 7 kohdan mukaan viejät voivat tutustua kaikkiin tietoihin, jotka mikä tahansa tutkimuksen kohteena oleva osapuoli on toimittanut, ja 20 artiklan 2 kohdan mukaan ne voivat pyytää lopullista ilmoittamista olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella lopullisten toimenpiteiden käyttöön ottamista suunnitellaan. On niin, että tietojen tarkastaminen ja lopullinen ilmoittaminen koskee ainoastaan tietoja, jotka eivät ole kyseisen asetuksen 19 artiklassa tarkoitetulla tavalla luottamuksellisia. ( 56 ) Nyt käsiteltävässä asiassa riidanalaisen asetuksen johdanto-osan 40 kappaleesta kuitenkin ilmenee, että komissio ilmoitti Changmao Biochemical Engineeringille unionin tuottajaa koskevia tietoja.

143. Huomautan myös, että kuten komissio väittää, Changmao Biochemical Engineering ei esitä sen väitteensä tueksi, jonka mukaan unionin yleinen tuomioistuin asetti sille kohtuuttoman todistustaakan, että komissio ei olisi ilmoittanut sille oikaisun pyytämiseksi tarvittavia tietoja (lukuun ottamatta sen valitukseen sisältyvää yleistä ja perustelematonta toteamusta, jonka mukaan ”muiden kuin markkinatalousmaiden tuottajilla ei ole vertailumaan tuottajan hintatietoja”). Changmao Biochemical Engineering pikemminkin esittää tämän väitteen tueksi erityisesti, ettei unionin tuottaja toimittanut kaikkia tietoja, joita tarvitaan normaaliarvon ja vientihinnan oikeudenmukaisen vertailun mahdollistamiseksi.

144. Changmao Biochemical Engineering riitauttaa eittämättä myös sen, että unionin yleinen tuomioistuin kieltäytyi määräämästä prosessinjohtotoimena tai asian selvittämistoimena komission esittämään analyysin, jonka perusteella se totesi riidanalaisen asetuksen johdanto-osan 70 kappaleessa, että tarkasteltavana olevan tuotteen ja samankaltaisen tuotteen välillä ei ole eroja, jotka näkyisivät järjestelmällisesti hinnoissa. Huomautan kuitenkin, että Changmao Biochemical Engineering väittää tältä osin paitsi, että komissio (sen omin sanoin) ”salasi” oikaisujen tekemiseen tarvittavia tietoja, ennen kaikkea myös, että komissio ei yksinkertaisesti hankkinut näitä tietoja, etenkään unionin tuotannonalan laskuja ja sopimuksia. Vaikuttaa siten siltä, että riitauttamalla sen, ettei unionin yleinen tuomioistuin määrännyt komissiota esittämään edellä mainittua analyysia, Changmao Biochemical Engineering pyrkii lähinnä määrittämään, hankkiko komissio riittävästi tietoa, eikä osoittamaan, ettei komissio ilmoittanut sille riittävästi tietoja.

145. Katson näin ollen, että kolmannen valitusperusteen kolmas osa on perusteeton.

2) Kolmannen valitusperusteen ensimmäinen osa

146. Valituksenalaisen tuomion 141–144 kohdassa unionin yleinen tuomioistuin totesi, että kieltäytyessään tekemästä Changmao Biochemical Engineeringin pyytämiä oikaisuja komissio ei rikkonut asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 10 kohtaa, koska Changmao Biochemical Engineering ei ollut esittänyt mitään näyttöä pyyntönsä tueksi eikä osoittanut, että väitetyt erot tuotantokustannuksissa saivat aikaan hintaeroja.

147. Kolmannen valitusperusteensa ensimmäisessä osassa Changmao Biochemical Engineering väittää, että näin tehdessään unionin yleinen tuomioistuin otti tosiseikat huomioon vääristyneellä tavalla.

148. Kolmannen valitusperusteen ensimmäinen osa on mielestäni hylättävä.

149. Oikeuskäytännön mukaan valittajan on ilmoitettava täsmällisesti todisteet, jotka se katsoo otetun huomioon vääristyneellä tavalla, ja esitettävä arviointivirheet, jotka väitetään tehdyn. ( 57 )

150. Nyt käsiteltävässä asiassa, vaikka Changmao Biochemical Engineering luettelee valituksessaan todisteet, joihin se on vedonnut hallintomenettelyssä, se ei selitä täsmällisesti, miten väitetyt erot kussakin asian kannalta merkityksellisessä tekijässä vaikuttivat hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen ja miten unionin yleinen tuomioistuin näin ollen otti tosiseikat huomioon vääristyneellä tavalla todetessaan valituksenalaisen tuomion 143 kohdassa, ettei se ollut osoittanut, että erot tuotantokustannuksissa saivat aikaan hintaeroja.

151. On myös huomattava, että toisin kuin Changmao Biochemical Engineering väittää, riidanalaisen asetuksen johdanto-osan 49 kappale, jonka mukaan Changmao Biochemical Engineering ei ole osoittanut vaikutusta hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen, ei ole ristiriidassa saman asetuksen johdanto-osan 76 kappaleen kanssa, jonka mukaan Kiinasta polkumyynnillä tuotavien tuotteiden hinnat alittivat unionin hinnat 21,1 prosentilla. Komission toteama alittavuus tarkoittaa nimittäin sitä, että unionin tuotannonalalle aiheutui vahinkoa, eikä ole viitteitä siitä, että tämän alittavuuden olisivat aiheuttaneet erot tuotantokustannuksissa, minkä vuoksi oikaisu olisi ollut aiheellinen.

152. Kolmannen valitusperusteen ensimmäinen osa on siten hylättävä.

3) Kolmannen valitusperusteen neljäs osa

153. Valituksenalaisen tuomion 155–160 kohdassa unionin yleinen tuomioistuin katsoi, ettei komissio asettanut Changmao Biochemical Engineeringille kohtuutonta todistustaakkaa vaatiessaan sitä osoittamaan, että väitetyt erot tuotantokustannuksissa saivat aikaan hintaeroja, kun sillä ei ollut mahdollisuutta tutustua unionin tuotannonalaa koskeviin tietoihin.

154. Kolmannen valitusperusteensa neljännessä osassa Changmao Biochemical Engineering väittää, että näin unionin yleinen tuomioistuin rikkoi polkumyynnin vastaisen sopimuksen 2 artiklan 4 kohdan viimeistä virkettä, 6 artiklan 2 ja 4 kohtaa ja 12 artiklan 2.1 ja 2.2 kohtaa sekä asetuksen N:o 1225/2009 20 artiklan 2 ja 4 kohtaa ja loukkasi hyvän hallinnon periaatetta ja laiminlöi komission huolenpitovelvollisuuden. Lisäksi Changmao Biochemical Engineering väittää, että unionin yleinen tuomioistuin teki virheen kieltäytyessään valituksenalaisen tuomion 207 kohdassa määräämästä prosessinjohtotoimena tai asian selvittämistoimena komission esittämään analyysin, jonka perusteella se hylkäsi oikaisupyynnöt.

155. Kuten edellä 124–127 kohdassa selitettiin, kolmannen valitusperusteen neljäs osa on jätettävä osittain tutkimatta. Täydellisyyden vuoksi selitän kuitenkin jäljempänä, miksi unionin tuomioistuimen olisi kuitenkin hylättävä kolmannen valitusperusteen neljäs osa perusteettomana, jos se katsoo, että se voidaan ottaa kokonaisuudessaan tutkittavaksi.

156. Ensinnäkin kolmannen valitusperusteen neljäs osa on perusteeton siltä osin kuin siinä väitetään, että on rikottu polkumyynnin vastaisen sopimuksen 2 artiklan 4 kohdan viimeistä virkettä, 6 artiklan 2 ja 4 kohtaa ja 12 artiklan 2.1 ja 2.2 kohtaa.

157. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan WTO-sopimukset eivät luonteensa ja rakenteensa vuoksi lähtökohtaisesti kuulu niihin normeihin, joihin nähden unionin toimielinten toimien lainmukaisuutta voidaan valvoa. Unionin tuomioistuin on hyväksynyt poikkeuksellisesti ainoastaan kahdessa tilanteessa, joissa taustalla on unionin lainsäätäjän halu rajoittaa itse harkintavaltaansa WTO:n sääntöjen soveltamisessa, että unionin tuomioistuimet valvovat tarpeen vaatiessa unionin toimien ja niiden soveltamistoimien lainmukaisuutta WTO-sopimusten kannalta. Ensinnäkin kyse on tilanteesta, jossa unionin tarkoituksena on ollut panna täytäntöön erityinen velvoite, johon se on sitoutunut kyseisillä sopimuksilla, ja toiseksi tilanteesta, jossa kyseessä olevassa unionin toimessa nimenomaisesti viitataan näiden sopimusten tiettyihin määräyksiin. ( 58 )

158. Missään asetuksen N:o 1225/2009 artiklassa ei viitata WTO-sopimusten tiettyihin määräyksiin. Oikeuskäytännön mukaan asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 10 kohdalla pannaan kuitenkin täytäntöön polkumyynnin vastaisen sopimuksen 2 artiklan 4 kohta, jonka määräykset siinä toistetaan olennaisin osin. ( 59 )

159. Asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 10 kohdassa ei kuitenkaan toisteta nimenomaisesti polkumyynnin vastaisen sopimuksen 2 artiklan 4 kohdan viimeisen virkkeen vaatimusta, jonka mukaan ”viranomaisten on ilmoitettava kyseisille osapuolille, mitkä tiedot ovat tarpeen oikeudenmukaisen vertailun varmistamiseksi, eivätkä ne saa asettaa kohtuutonta näyttövelvollisuutta näille osapuolille”. ( 60 ) Vaikuttaa siten siltä, ettei unionin lainsäätäjä selvästi tahtonut panna täytäntöön polkumyynnin vastaisen sopimuksen 2 artiklan 4 kohdan viimeisen virkkeen määräykseen perustuvaa erityistä velvoitetta. Tästä seuraa, ettei unionin tuomioistuin voi valvoa riidanalaisen asetuksen laillisuutta polkumyynnin vastaisen sopimuksen 2 artiklan 4 kohdan viimeisen virkkeen perusteella. ( 61 )

160. Lisäksi katson, että polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6 artiklan 2 kohdan, 6 artiklan 4 kohdan,12 artiklan 2.1 kohdan tai 2.2 kohdan rikkomista koskeva peruste ei voi menestyä ja ettei ole tarpeen tutkia, pannaanko kyseiset polkumyynnin vastaisen sopimuksen määräykset täytäntöön asetuksen N:o 1225/2009 tietyillä säännöksillä ja voidaanko riidanalaisen asetuksen laillisuutta siten valvoa näiden määräysten perusteella. En nimittäin näe, miten 12 artiklan 2.1 ja 2.2. kohta, jotka koskevat polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden määräämisestä tiedottavaa julkista tiedonantoa, tai 6 artiklan 2 kohta, joka koskee tapaamisia vastakkaisia etuja ajavien osapuolien kanssa, olisivat merkityksellisiä nyt käsiteltävän asian kannalta. Kun tarkastellaan 6 artiklan 4 kohtaa, jonka mukaan viranomaisten on varattava asianosaisille tilaisuus saada tiedokseen kaikki aineisto, joka ei ole luottamuksellista, huomautan, että kuten edellä 143 ja jäljempänä 161 kohdassa selitetään, Changmao Biochemical Engineering ei väitä, ettei komissio ilmoittanut sille oikaisujen pyytämiseen tarvittavia tietoja.

161. Toiseksi kolmannen valitusperusteen neljäs osa on nähdäkseni perusteeton siltä osin kuin siinä väitetään asetuksen N:o 1225/2009 20 artiklan 2 ja 4 kohtaa rikotun. Kuten edellä 142 kohdassa mainittiin, asetuksen N:o 1225/2009 20 artiklan 2 ja 4 kohdan mukaan viejät voivat pyytää lopullista ilmoittamista olennaisista tosiasioista ja huomioista ”ottaen huomioon tarve suojata luottamukselliset tiedot”. Selitin kuitenkin edellä 143 kohdassa, että nyt käsiteltävässä asiassa Changmao Biochemical Engineering ei väitä asetuksen N:o 1225/2009 20 artiklan 2 ja 4 kohdan rikkomista koskevan valitusperusteensa tueksi, ettei komissio ilmoittanut sille oikaisujen pyytämiseen tarvittavia tietoja. Kyseisen perusteen tueksi se pikemminkin väittää, ettei komissio etenkään hankkinut kaikkia tarvittavia tietoja sen ratkaisemiseksi, olisiko tällaiset pyynnöt hyväksyttävä vai ei. Tämä laiminlyönti, jos se näytetään toteen, ei voi muodostaa asetuksen N:o 1225/2009 20 artiklan 2 ja 4 kohdan rikkomista.

162. Kolmanneksi kolmannen valitusperusteen neljäs osa on perusteeton siltä osin kuin siinä väitetään komission laiminlyöneen huolenpitovelvollisuutensa. Edellä 102 kohdassa mainitun oikeuskäytännön mukaan komissiolla oli velvollisuus tutkia Changmao Biochemical Engineeringin oikaisupyyntöjensä tueksi esittämät todisteet kaikella vaadittavalla huolellisuudella ja puolueettomasti. Kuten olen edellä 148–152 kohdassa osoittanut, unionin yleinen tuomioistuin ei kuitenkaan ottanut tosiseikkoja huomioon vääristyneellä tavalla todetessaan valituksenalaisen tuomion 141–144 kohdassa, ettei Changmao Biochemical Engineering ollut osoittanut väitettyjen erojen tuotantokustannuksissa vaikuttaneen hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen.

163. Neljänneksi kolmannen valitusperusteen neljäs osa on mielestäni perusteeton siltä osin kuin siinä väitetään hyvän hallinnon periaatetta loukatun. Oikeuskäytännön mukaan hyvän hallinnon periaatteesta seuraa, että todistustaakka, jonka komissio asettaa vientiä harjoittaville tuottajille, jotka pyytävät oikaisua asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 10 kohdan nojalla, ei voi olla kohtuuton. ( 62 ) Olen esittänyt edellä 139–144 kohdassa kuitenkin syyt siihen, miksi komissio ei asettanut Changmao Biochemical Engineeringille kohtuutonta todistustaakkaa vaatiessaan sitä osoittamaan, että väitetyt erot tuotantokustannuksissa vaikuttivat hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen.

164. Viidenneksi kolmannen valitusperusteen neljäs osa on perusteeton siltä osin kuin siinä väitetään, että unionin yleinen tuomioistuin teki virheen kieltäytyessään valituksenalaisen tuomion 207 kohdassa määräämästä prosessinjohtotoimena tai asian selvittämistoimena komissiota esittämään analyysin, jonka perusteella se totesi riidanalaisen asetuksen johdanto-osan 70 kappaleessa, että tarkasteltavana olevan tuotteen ja samankaltaisen tuotteen välillä ei ole eroja, jotka näkyisivät järjestelmällisesti hinnoissa. Kun unionin yleinen tuomioistuin käsittelee asianosaisen tekemiä prosessinjohtotoimia tai asian selvittämistoimia koskevia hakemuksia, oikeuskäytännön mukaan unionin yleinen tuomioistuin arvioi yksin sen, onko sen ratkaistavana olevissa asioissa käytettävissä olevia tietoja tarpeen täydentää. ( 63 ) Lisäksi, kuten edellä 148–152 kohdasta ilmenee, nyt käsiteltävässä asiassa ei ole osoitettu, että tosiseikkoja olisi otettu huomioon vääristyneellä tavalla.

165. Katson näin ollen, että kolmannen valitusperusteen neljäs osa on hylättävä kokonaisuudessaan.

4) Kolmannen valitusperusteen toinen osa

166. Valituksenalaisen tuomion 151–153 kohdassa unionin yleinen tuomioistuin totesi, että kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat, joille ei ole myönnetty markkinatalouskohtelua, voivat pyytää oikaisua mutta että nämä pyynnöt eivät voi ”koskea todellisia kustannuksia Kiinassa”, tai muuten asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan a alakohta tehtäisiin tehottomaksi.

167. Kolmannen valitusperusteensa toisessa osassa Changmao Biochemical Engineering väittää, että näin tehdessään unionin yleinen tuomioistuin rikkoi asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 10 kohtaa.

168. Katson, että vaikka kolmannen valitusperusteen toinen osa on perusteltu, se on tästä huolimatta hylättävä tehottomana. Esitän jäljempänä syyt, miksi se on mielestäni perusteltu, ennen kuin selitän, miksi se on myös tehoton.

169. Oikeuskäytännön mukaan asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan a alakohdalla pyritään siihen, ettei sellaisissa maissa, jotka eivät ole markkinatalousmaita, voimassa olevia hintoja ja kustannuksia oteta huomioon, koska nämä muuttujat eivät näissä maissa perustu markkinavoimien normaaliin vaikutukseen. ( 64 )

170. Komissio väittää, että jos oikaisu tehtäisiin Kiinan ja unionin tuotantokustannusten erojen perusteella, tämä tekisi asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan tehottomaksi, koska tuotantokustannukset Kiinassa liittyvät Kiinan asemaan muuna kuin markkinatalousmaana ja ovat vääristyneet.

171. Tätä väitettä ei mielestäni voida hyväksyä.

172. Pitää paikkansa, että 29.4.2015 annetussa tuomiossa Changshu City Standard Parts Factory ja Ningbo Jinding Fastener v. neuvosto (T-558/12 ja T-559/12, ei julkaistu, EU:T:2015:237) unionin yleinen tuomioistuin katsoi, ettei oikaisuja voitu tehdä sellaisten kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien, joille oli vahvistettu polkumyyntitulleja, ja vertailumaan tuottajan välillä tehokkuudessa ja tuottavuudessa esiintyvien erojen osalta, koska ensiksi mainitut eivät olleet oikeutettuja markkinatalouskohteluun ja niitä koskevia tietoja ei siten voitu ottaa huomioon normaaliarvon määrittämisessä. ( 65 ) Kyseiset kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat väittivät unionin tuomioistuimen menettelyssä, että oikaisujen tekeminen tehokkuudessa ja tuottavuudessa esiintyvien erojen osalta ei tekisi vertailumaamenetelmän käyttöä tehottomaksi, koska niiden raaka-aineiden ja sähkön vähäisempi kulutus ja korkeampi työntekijäkohtainen tuottavuus (vertailumaan tuottajan vastaaviin verrattuna) ei liity mitenkään hintoihin ja kustannuksiin tai markkinavoimiin Kiinassa. ( 66 ) Julkisasiamies Mengozzi ehdotti tämän väitteen hylkäämistä sillä perusteella, että ”yritys, jolle ei ole myönnetty markkinatalouskohtelua, ei voi vedota tuottavuudessa ja tehokkuudessa esiintyviin eroihin vaatiakseen normaaliarvon oikaisemista”, koska tuottavuus ja tehokkuus ”[perustuvat] useisiin sellaisiin – – osatekijöihin, joihin vaikuttavat ainakin epäsuorasti muuttujat, jotka eivät ole tavanomaista seurausta markkinavoimista”. ( 67 ) Unionin tuomioistuin ei kuitenkaan ottanut kantaa siihen, että neuvosto ja komissio olivat kieltäytyneet tekemästä pyydettyjä oikaisuja. ( 68 )

173. Samoin on niin, että 23.4.2018 antamassaan tuomiossa Shanxi Taigang Stainless Steel v. komissio (T-675/15, ei julkaistu, EU:T:2018:209) unionin yleinen tuomioistuin katsoi, ettei oikaisuja voitu tehdä Kiinassa ja vertailumaassa tuotantoprosessissa ja raaka-aineiden saatavuudessa esiintyvien erojen perusteella, koska ensinnäkään Kiinaa ei ollut tosiseikkojen tapahtumisen aikaan pidettävä markkinatalousmaana ja koska toiseksi kantaja ei ollut esittänyt hakemusta markkinatalousolosuhteissa toimivan yrityksen aseman saamiseksi. Unionin yleinen tuomioistuin katsoi siten, ettei mikään viittaa siihen, että muuttujat, jotka eivät johdu markkinavoimista, eivät olisi vaikuttaneet sellaisen yrityksen, joka ei toimi markkinatalousolosuhteissa, nikkelin hankintaan tai tuotantoprosessiin. ( 69 ) Unionin tuomioistuimen menettelyssä kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että unionin yleisen tuomioistuimen olisi pitänyt tutkia, olisiko haettujen oikaisujen hyväksyminen johtanut siihen, että normaaliarvoon olisi sisällytetty uudelleen sellaisia kuluja, joihin vaikuttaneet muuttujat eivät johdu markkinavoimista, mitä unionin yleinen tuomioistuin ei ollut tehnyt. ( 70 ) Unionin tuomioistuin hylkäsi tämän väitteen tehottomana sillä perusteella, että kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat eivät riitauttaneet nimenomaisesti unionin yleisen tuomioistuimen tosiseikoista tekemiä toteamuksia, joiden mukaan ei vaikuta siltä, että haetut oikaisut koskisivat muuttujia, jotka johtuvat markkinavoimista. ( 71 )

174. Huomautan kuitenkin, ettei unionin tuomioistuin tutkinut 5.4.2017 annetussa tuomiossa Changshu City Standard Parts Factory ja Ningbo Jinding Fastener v. neuvosto (C-376/15 P ja C-377/15 P, EU:C:2017:269) sen enempää kuin 29.7.2019 annetussa tuomiossa Shanxi Taigang Stainless Steel v. komissio (C-436/18 P, EU:C:2019:643) sitä asiakysymystä, voivatko kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat, joille ei ole myönnetty markkinatalouskohtelua, pyytää oikaisuja Kiinassa ja vertailumaassa tuotantoprosessissa ja raaka-aineiden kulutuksessa ja saatavuudessa esiintyvien erojen osalta.

175. Huomautan myös, että Changmao Biochemical Engineering väittää komission sitä kiistämättä, että nyt käsiteltävässä asiassa kyseessä oleva tilanne eroaa 29.7.2019 annetussa tuomiossa Shanxi Taigang Stainless Steel v. komissio (C-436/18 P, EU:C:2019:643) tarkastellusta tilanteesta, koska nyt käsiteltävässä asiassa oikaisuja ei tehtäisi kiinalaisen vientiä harjoittavan tuottajan omien tuotantokustannusten tai Kiinan tuotantokustannusten vaan unionin tuotannonkustannusten osalta. Changmao Biochemical Engineering väittää lähinnä, että normaaliarvon määrittäminen asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti ei estä komissiota hyväksymästä oikaisupyyntöjä, jos komissio ei käytä oikaisujen määrän määrittämisessä Kiinan markkinoilta peräisin olevia tietoja.

176. Changmao Biochemical Engineering selittää, että nyt käsiteltävässä asiassa se ei pyytänyt komissiota tekemään oikaisuja sen omien tuotantokustannusten osalta. Ensinnäkin se pyysi komissiota siinä tapauksessa, että unionin tuotannonala ja se itse käyttävät eri raaka-aineita ja resursseja, joko alentamaan normaaliarvoa tai korottamaan sen vientihintaa määrällä, joka vastaa i) unionin tuotannonalan käyttämän raaka-aineen tai resurssin kustannusten ja ii) sen itsensä käyttämän vastaavan raaka-aineen tai resurssien kustannusten unionissa välistä eroa. ( 72 ) Toiseksi Changmao Biochemical Engineering pyysi komissiota siinä tapauksessa, että kustannuksia aiheutui ainoastaan unionin tuotannonalalle eikä sille itselleen, tekemään näitä kustannuksia vastaavan suuruisia oikaisuja. Changmao Biochemical Engineering korostaa, että kummassakaan tapauksessa komissio ei olisi ottanut huomioon sen omia tuotantokustannuksia tai todellisia kustannuksia Kiinassa tehdessään pyydettyjä oikaisuja. Changmao Biochemical Engineering katsoo siten, ettei asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohta estänyt komissiota tekemästä näitä oikaisuja.

177. Asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohta estää nähdäkseni komissiota hyväksymästä sellaisten kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien oikaisupyyntöjä, joille ei ole myönnetty markkinatalouskohtelua, vain, jos kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien omia tuotantokustannuksia tai tuotantokustannuksia Kiinassa käytetään oikaisun määrän määrittämiseen ja jos nämä kustannukset sisällytetään siten normaaliarvon laskentaan. Sitä vastoin, jos tuotantokustannuksia Kiinassa käytetään