Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (muutoksenhakujaosto)

9 päivänä joulukuuta 2010

Asia T-526/08 P

Euroopan komissio

vastaan

Guido Strack

Muutoksenhaku – Liitännäinen valitus – Henkilöstö – Virkamiehet – Palvelukseen ottaminen – Ilmoitus avoimesta virasta – Hakemuksen hylkääminen – Nimittäminen yksikönpäällikön virkaan – Kumoamiskanne – Tutkittavaksi ottaminen – Oikeussuojan tarve – Vahingonkorvauskanne – Henkinen kärsimys

Aihe: Valitus, jossa vaaditaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa F-44/05, Strack vastaan komissio, 25.9.2008 antaman tuomion (Kok. H., s. I-A-1-303 ja II-A-1-1609) osittaista kumoamista. Strackin liitännäinen valitus.

Ratkaisu: Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa F-44/05, Strack vastaan komissio, 25.9.2008 antaman tuomion tuomiolauselman 1, 2, 3, 5 ja 6 kohta kumotaan. Liitännäinen valitus hylätään muilta osin. Asia palautetaan virkamiestuomioistuimeen, jotta tämä ottaa kantaa kumoamisvaatimuksiin, jotka koskevat A:n nimittämistä Euroopan yhteisöjen julkaisutoimiston Tarjouspyynnöt ja sopimukset -yksikön yksikönpäällikön toimeen ja päätöstä hylätä Guido Strackin samaa toimea koskeva hakemus, vaatimuksiin, jotka koskevat 2 000 euron määrän maksamista korvauksena Guido Strackille väitetysti aiheutuneesta aineettomasta vahingosta, sekä oikeudenkäyntikuluihin. Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

Tiivistelmä

1. Muutoksenhaku – Oikeussuojaintressi – Unionin yleinen tuomioistuin tutkii asian viran puolesta

(Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön liitteessä I oleva 10 artikla)

2. Virkamiehet – Valitus – Oikeussuojaintressi – Valitus, joka koskee sekä avointa virkaa koskevan hakemuksen hylkäämistä että toisen virkamiehen nimittämistä – Oikeussuojaintressin yleinen ja yhtenäinen arviointi erottamattomasti toisiinsa liittyvissä tapauksissa

(Henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artikla)

3. Virkamiehet – Valitus – Kumoamisvaatimukseen liittyvä vahingonkorvausvaatimus

(Henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artikla)

4. Virkamiehet – Valitus – Vahingonkorvauskanne – Riidanalaisen lainvastaisen toimen kumoaminen – Henkisen kärsimyksen pääsääntöisesti asianmukainen ja täysimääräinen korvaaminen

(EY 233 artiklan ensimmäinen kohta; henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artikla)

5. Virkamiehet – Valitus – Oikeussuojaintressi – Valitus, joka koskee avointa virkaa koskevan hakemuksen hylkäämistä

(EY 233 artiklan ensimmäinen kohta; henkilöstösääntöjen 53 ja 78 artikla)

6. Virkamiehet – Valitus – Unionin tuomioistuinten toimivalta – Osapuolen toiminnasta ilmoittaminen toimivaltaisille syyttäjäviranomaisille – Toimivallan puuttuminen

7. Virkamiehet – Valitus – Vahingonkorvauskanne – Kielteisen päätöksen myöhässä tapahtunut tiedoksi antaminen – Virkavirhe

(Henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artikla)

8. Virkamiehet – Valitus – Vahingonkorvauskanne – Sellaisen riidanalaisen toimen kumoaminen, jossa ei ole vahvistettu aineettoman vahingon asianmukaista korvaamista – Aineeton vahinko, joka on aiheutunut siitä, että virkamiehen kunniaa, arvokkuutta, itsetuntoa tai mainetta on loukattu

(Henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artikla)

1. Unionin yleinen tuomioistuin voi todeta viran puolesta, ettei asianosaisella ole intressiä tehdä tai jatkaa valitusta, jos virkamiestuomioistuimen antaman tuomion jälkeen on tullut ilmi jokin seikka, jonka perusteella tuomio ei enää ole haitallinen valittajalle, ja se voi päättää, että lausunnon antaminen asiasta raukeaa tämän vuoksi. Valittajalla on nimittäin oikeussuojan tarve vain, jos valituksen lopputulos voi tuottaa valittajalle etua.

(ks. 44 kohta)

Viittaukset:

Yhteisöjen tuomioistuin: asia C-19/93 P, Rendo ym. v. komissio, tuomio 19.10.1995 (Kok., s. I-3319, 13 kohta) ja asia C-111/99 P, Lech-Stahlwerke v. komissio, 25.1.2001 (Kok., s. I-727, 18 kohta)

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T-147/04, Ross v. komissio, 28.6.2005 (Kok. H., s. I-A-171 ja II-771, 25 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen)

2. Asiassa, jossa on kyse valituksesta, jonka virkamies on tehnyt henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklan nojalla ja jolla vaaditaan kumoamaan päätös, jolla hänen hakemuksensa on hylätty ja päätös, jolla toinen virkamies on nimitetty haettuun toimeen, valittajan intressi näiden päätösten kumoamiseksi on arvioitava yleisesti ja yhtenäisesti, mikäli nämä kaksi päätöstä liittyvät erottamattomasti toisiinsa. Se, että virkamiehen intressiä vaatia hakemuksen hylkäävän päätöksen kumoamista käsitellään erityisesti ja erillään hänen intressistään vaatia nimittämispäätöksen kumoamista, on oikeudellinen virhe.

(ks. 45 ja 46 kohta)

Viittaukset:

Yhteisöjen tuomioistuin: asia 131/82, Angelini v. komissio, 28.9.1983 (Kok., s. 2801, julkisasiamies Mancinin ratkaisuehdotus, s. 2820 oikeuskäytäntöviittauksineen) ja asia C-362/05 P, Wunenburger v. komissio, 7.6.2007 (Kok., s. I-4333, 46 kohta)

3. Jos kumoamisvaatimukset ja vahingonkorvausvaatimus liittyvät toisiinsa, on toimielimen moitittua toimintaa vahingonkorvausvaatimuksen yhteydessä arvioitaessa otettava huomioon riidanalaisten päätösten kumoamisvaatimuksen tueksi esitetyt valitusperusteet ja perustelut.

Siltä osin kuin kumoamisvaatimus ja vahingonkorvausvaatimus liittyvät toisiinsa, ei kumoamisvaatimuksen tutkimatta jättäminen valittajan oikeussuojaintressin puuttumisen vuoksi estä unionin tuomioistuimia tukeutumasta tarvittaessa kumoamisvaatimuksen tueksi esitettyihin perusteisiin arvioidakseen toimielimen moitittua toimintaa vahingonkorvausvaatimuksen yhteydessä.

(ks. 50 kohta)

Viittaukset:

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T-166/04, C v. komissio, 31.1.2007, Kok. H., s. I-A-2-9 ja II-A-2-49, 29 kohta

4. Kun otetaan huomioon EY 233 artiklan ensimmäisen kohdan mukainen nimittävän viranomaisen velvollisuus toteuttaa tuomion täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet, hallintoviranomaisen sellaisen päätöksen kumoaminen, joka on ollut virkamiehen tekemän valituksen kohteena, on sinällään asianmukainen ja periaatteessa riittävä korvaus virkamiehen henkisestä kärsimyksestä, ellei hän osoita, että hänelle on aiheutunut henkistä kärsimystä, joka ei liity kumoamisen perusteena olevaan lainvastaisuuteen ja jota ei ole voitu täysimääräisesti korvata tällä kumoamisella.

(ks. 58 ja 99 kohta)

Viittaukset:

Yhteisöjen tuomioistuin: asia C-343/87, Culin v. komissio, 7.2.1990 (Kok., s. I225, 26–29 kohta)

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T-10/02, Girardot v. komissio, 6.6.2006 (Kok. H., s. I-A-2-129 ja II-A-2-609, 131 kohta) ja em. asia C v. komissio, 69–73 kohta

5. Virkamiehen, joka on pysyvästi ja täydellisesti työkyvytön ja siirretty viran puolesta eläkkeelle henkilöstösääntöjen 53 ja 78 artiklan nojalla, tilanne voi peruuntua, koska virkamies saattaa jonain päivänä kyetä palaamaan tehtäviinsä unionin toimielimessä. Hänen tilanteensa kehittyminen suhteessa toimielimiin riippuu siitä, jatkuuko kyseisen työkyvyttömyyden oikeuttava tilanne, mikä voidaan tarkastaa säännöllisin väliajoin.

Tällaisella virkamiehellä säilyy intressi vaatia avoimen viran täyttämistä koskevan sellaisen valintamenettelyn yhteydessä, johon virkamiehellä on ollut oikeus osallistua, hänen hakemuksensa hylkäävän päätöksen ja toisen virkamiehen nimittämistä koskevan päätöksen kumoamista voidakseen uudelleen virkaan palatessaan tavoitella kyseistä työtehtävää tai yksinkertaisesti välttääkseen sen, että väitetyt valintamenettelyssä tapahtuneet lainvastaisuudet tulevaisuudessa toistuisivat samankaltaisessa menettelyssä, johon virkamies saattaisi osallistua. Tällainen intressi perustuu EY 233 artiklan ensimmäiseen kohtaan, jonka nojalla toimielimien, joiden toimi on kumottu, on toteutettava tuomion täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet.

Asia voi olla toisin ainoastaan tietyissä erityistapauksissa, joissa työkyvyttömäksi katsotun virkamiehen tilanteen tosiasiallinen tarkastelu osoittaa, että virkamies ei tulevaisuudessa palaa työtehtäviinsä toimielimessä esimerkiksi sen vuoksi, että työkyvyttömyyslautakunta, joka tutkii virkamiehen työkyvyttömyyden, toteaa, että virkamiehen työkyvyttömyyden aiheuttanut sairaus on pysyvä ja että uusi lääkärintarkastus ei ole tarpeellinen, tai sen vuoksi, että kyseisen virkamiehen esittämistä selvityksistä käy joka tapauksessa ilmi, että hän ei palaa työtehtäviinsä toimielimeen.

(ks. 69–71 kohta)

Viittaukset:

Yhteisöjen tuomioistuin: em. asia Wunenburger v. komissio, 50 ja 51 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen; asia C-198/07 P, Gordon v. komissio, 22.12.2008 (Kok., s. I-10701, 46 ja 47 kohta) ja em. asia Ross v. komissio, 9 ja 32 kohta

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T-250/04, Combescot v. komissio, 12.9.2007, Kok. H., s. I-A-2-191 ja II-A-2-1251, 27 ja 29 kohta

6. Virkamiestuomioistuimessa käytävää oikeudenkäyntimenettelyä koskevissa säännöksissä ei määrätä oikeusturvakeinosta, jonka nojalla oikeudenkäynnin osapuoli voisi sattumanvaraisesti vaatia virkamiestuomioistuinta toteamaan, että oikeudenkäynnin toisen osapuolen menettely oikeudenkäynnin aikana voi olla rikosoikeudellisesti rangaistava teko tai määräämään, että kyseisestä toiminnasta ilmoitetaan toimivaltaisille syyttäjäviranomaisille ja tekemään kantelun näille viranomaisille, eikä osapuoli myöskään voi vaatia virkamiestuomioistuinta lausumaan asiasta sen uhalla, että tuomioistuin syyllistyisi muussa tapauksessa oikeussuojan epäämiseen. Tämä ei estä sitä, että osapuoli, joka katsoo kärsineensä vahinkoa tällaisesta menettelystä, voi vaatia, että virkamiestuomioistuin poistaa työjärjestyksensä 30 artiklan 4 kohdan nojalla asianosaisten edustajien koskemattomuuden siltä osin kuin kysymys on asiaa tai asianosaisia koskevista suullisista tai kirjallisista lausumista, jotta kyseinen toiminta voidaan saattaa toimivaltaisten syyttäjäviranomaisten käsiteltäväksi.

Unionin yleisessä tuomioistuimessa käytävää oikeudenkäyntimenettelyä koskevissa säännöksissä, jotka koskevat virkamiestuomioistuimen päätöksestä tehdyn valituksen käsittelemistä, ei määrätä tarkemmin oikeussuojakeinosta, jonka avulla ensimmäisessä oikeusasteessa käydyn oikeudenkäynnin osapuoli voisi vaatia unionin yleistä tuomioistuinta toteamaan, että oikeudenkäynnin toisen osapuolen menettely ensimmäisessä oikeusasteessa käydyn menettelyn aikana voi olla rikosoikeudellisesti rangaistava teko ja tekemään kantelun toimivaltaisille syyttäjäviranomaisille. Näissä säännöksissä ei myöskään määrätä siitä, että tällaisesta vaatimuksesta on lausuttava sen uhalla, että tuomioistuin syyllistyisi muussa tapauksessa oikeussuojan epäämiseen.

(ks. 82 ja 124 kohta)

7. Pitkäaikainen viivästys hallintoviranomaisen tekemän kielteisen päätöksen tekemisessä tai sen tiedoksi antamisessa ei sinänsä muodosta kyseisen virkamiehen kannalta kielteistä päätöstä, joka voitaisiin kumota, vaan virkavirheen, joka voi aiheuttaa kyseiselle virkamiehelle henkistä kärsimystä, koska tämä tilanne on saanut hänet epävarmaksi tai huolestuneeksi oikeuksiensa ja ammatillisen tulevaisuutensa kannalta.

(ks. 103 kohta)

Viittaukset:

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T-11/00, Hautem v. EIP, 12.12.2000 (Kok., s. II-4019, 51 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen); asia T-274/04, Rounis v. komissio, 8.12.2005 (Kok. H., s. I-A-407 ja II-1849, 51 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen) ja asia T-308/04, Ianniello v. komissio, 20.11.2007, Kok. H., s. I-A-2-215 ja II-A-2-1405, 100 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen

8. Virkamiehen pätevyyttä koskevat nimenomaisen kielteiset arvioinnit tai häntä vastaan julkisesti esitetyt vakavat syytökset joko hänelle vastaisessa toimenpiteessä tai sellaisen menettelyn aikana, jonka seurauksena tällainen toimenpide tehdään, saattavat aiheuttaa kyseiselle virkamiehelle tästä toimenpiteestä erillistä henkistä kärsimystä, koska niillä loukataan virkamiehen kunniaa, arvokkuutta, itsetuntoa tai mainetta.

(ks. 108 kohta)

Viittaukset:

Yhteisöjen tuomioistuin: em. asia Culin v. komissio, 27–29 kohta

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T-307/01, François v. komissio, 10.6.2004 (Kok., s. II-1669, 110 kohta)