Asia C-301/16 P

Euroopan komissio

vastaan

Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd

Muutoksenhaku – Kauppapolitiikka – Polkumyynti – Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan aurinkopaneeleissa käytettävän lasin tuonti – Asetus (EY) N:o 1225/2009 – 2 artiklan 7 kohdan b ja c alakohta – Markkinatalouskohtelu – 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitettu aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä peräisin olevien merkittävien vääristymien käsite – Veroedut

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 28.2.2018

(Neuvoston asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan b alakohta ja c alakohdan kolmas luetelmakohta)

Muutoksenhaku–Valitusperusteet–Peruste, joka esitetään ensimmäistä kertaa vasta muutoksenhaun yhteydessä–Valitusperuste, joka on esitetty valituksenalaisen tuomion perustelua kohtaan–Valitusperuste, jolla on tarkoitus riitauttaa valituksenalaisen tuomion perustelujen riittävyys–Valitusperuste, joka on syntynyt valituksenalaisesta tuomiosta itsestään–Tutkittavaksi ottaminen

(Neuvoston asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan kolmas luetelmakohta)

(Neuvoston asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan kolmas luetelmakohta)

(Neuvoston asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan b ja c alakohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 66, 67 ja 69 kohta)

Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annetun asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan kolmannessa luetelmakohdassa oleva ilmaisu ”aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä peräisin olevat merkittävät vääristymät” viittaavat aiempaan talousjärjestelmään, joka oli oikeuttanut vertailumaan menetelmän järjestelmällisen käyttämisen kiinalaisiin tuottajiin nähden mutta josta Kiinan kansantasavalta oli erkaantunut. On tunnettua, että paljon ennen 1.7.1998, jolloin tuli voimaan muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annetun neuvoston asetuksen N:o 384/96 muuttamisesta annettu asetus N:o 905/98, jossa otettiin käyttöön myöhemmin muun muassa asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan b ja c alakohdassa toistettu säännös, Kiinassa vallinnut talousjärjestelmä ei enää ollut valtiojohtoisen kaupankäynnin maan järjestelmä. Se oli itse asiassa sellaisen maan järjestelmä, joka tosin oli aina ollut vailla markkinataloutta mutta jossa oli tehty jo tiettyjä uudistuksia, joilla vähennettiin valtion valvontaa, mutta jonka talouden monille aloille oli edelleen ominaista muun muassa viisivuotissuunnitelmien keskeinen rooli. (ks. 77 ja 78 kohta)

Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annetun asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan tarkoitukseen nähden, joka on sen varmistaminen, että tuottaja toimii markkinatalousolosuhteissa ja että etenkin sille aiheutuvat kustannukset ja sen soveltamat hinnat määräytyvät vapailla markkinoilla, ei ole merkitystä kyseisen säännöksen kolmannen alakohdan soveltamiseksi sillä, onko kyseessä oleva talousjärjestelmä valtiojohtoisen kaupankäynnin järjestelmä vai muunlainen talousjärjestelmä, joka ei ole markkinatalous. Tästä seuraa, että kyseisen asetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan kolmas luetelmakohta on ymmärrettävä niin, että siinä velvoitetaan tuottaja osoittamaan oikeudellisesti riittävällä tavalla, että sen tuotantokustannuksiin ja taloudelliseen tilanteeseen ei kohdistu mitään merkittävää vääristymää, joka johtuu talousjärjestelmästä, joka ei ole markkinatalous ja joka mahdollisesti on jo tiettyjen alojen osalta siirtymävaiheessa kohti markkinatalousjärjestelmää. Näin ollen toimenpiteen, joka muodostuu veroetujen myöntämisestä ulkomaisille investoinneille korkean teknologian kaltaisilla strategiseksi katsotuilla aloilla, liityntä Kiinassa käyttöön otettuihin eri suunnitelmiin riittää, jotta voidaan olettaa, että kyseinen toimenpide muodostaa asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa tarkoitetun aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä peräisin olevan vääristymän. (ks. 83–85 ja 95 kohta)

Valittajalla on oikeus tehdä valitus vedoten unionin tuomioistuimessa perusteisiin, jotka perustuvat valituksenalaiseen tuomioon itseensä ja joilla pyritään arvostelemaan oikeudellisesti sen perustelujen riittävyyttä. (ks. 90 kohta)