Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Kansainväliset sopimukset - Jäsenvaltioiden sopimukset - EY:n perustamissopimusta edeltävät sopimukset - Perustamissopimuksen 234 artikla (josta on muutettuna tullut EY 307 artikla) - Kohde - Soveltamisala - Edeltävään sopimukseen, jonka voimassaolo on lakannut, sisältyneiden lausekkeiden toistaminen uudessa sopimuksessa ei kuulu soveltamisalaan

(EY:n perustamissopimuksen 234 artikla (josta on muutettuna tullut EY 307 artikla))

2. Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Sijoittautumisvapaus - Jäsenvaltion ja kolmannen valtion välillä lentoliikenteen alalla tehtyä kahdenvälistä sopimusta, joka ei takaa muiden jäsenvaltioiden yhtiöille, jotka ovat käyttäneet sijoittautumisvapauttaan, yhdenvertaista kohtelua kyseisen jäsenvaltion yhtiöiden kanssa, ei voida hyväksyä - Yleistä järjestystä koskevaa varausta ei voida soveltaa

(EY:n perustamissopimuksen 52 ja 56 artikla (joista on muutettuina tullut EY 43 ja EY 46 artikla) ja 58 artikla (josta on tullut EY 48 artikla))

Tiivistelmä

1. Perustamissopimuksen 234 artikla (josta on muutettuna tullut EY 307 artikla) on soveltamisalaltaan yleinen, ja sitä sovelletaan kaikkiin kansainvälisiin sopimuksiin niiden kohteesta riippumatta, jos ne saattavat vaikuttaa perustamissopimuksen soveltamiseen.

Perustamissopimuksen 234 artiklan ensimmäisen kohdan tavoitteena on täsmentää kansainvälisen oikeuden periaatteiden mukaisesti, että perustamissopimuksen soveltaminen ei vaikuta kyseisen jäsenvaltion sitoutumiseen kunnioittaa niitä kolmansien maiden oikeuksia, jotka johtuvat sopimuksesta, joka on tehty ennen perustamissopimuksen voimaantuloa kyseisessä valtiossa tai mahdollisesti ennen sen liittymistä Euroopan yhteisöihin, ja noudattaa vastaavia velvollisuuksiaan.

Perustamissopimuksen 234 artiklaa ei voida soveltaa jäsenvaltion ja kolmannen valtion välillä lentoliikenteen alalla tehtyyn kahdenväliseen sopimukseen, johon sisältyy lentoliikenteen harjoittajien omistusta ja valvontaa koskeva lauseke, koska sopimuspuolille tästä lausekkeesta aiheutuvat oikeudet ja velvoitteet eivät johdu sopimuksesta, joka on tehty ennen sitä, kun jäsenvaltio liittyi yhteisöihin, vaan sopimuksesta, joka on tehty sen jälkeen.

Tätä toteamusta ei horjuta se, että sanamuodoltaan vastaava lauseke sisältyi jo sopimukseen, joka tehtiin ennen jäsenvaltion liittymistä yhteisöihin ja joka pysyi voimassa liittymisen jälkeen.

Sopimus, joka tehtiin "korvaamaan" liittymistä ennen tehty sopimus muun muassa jotta voitiin ottaa huomioon liikenneoikeuksien kehittyminen sopimuspuolten välillä, synnytti uusia oikeuksia ja velvollisuuksia viimeksi mainittujen välille. Näin ollen on poissuljettua, että aiempaan sopimukseen liitettäisiin oikeuksia ja velvollisuuksia, jotka jäsenvaltion ja kolmannen valtion osalta johtuvat liittymisen jälkeen tehdyn sopimuksen lentoliikenteen harjoittajien omistusta ja valvontaa koskevasta lausekkeesta viimeksi mainitun sopimuksen voimaantulosta lähtien.

( ks. 23, 24 ja 26-29 kohta )

2. Perustamissopimuksen 52 artikla (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla) koskee kaikkia johonkin jäsenvaltioon tässä määräyksessä tarkoitetulla tavalla sijoittautuneita yhtiöitä, vaikka niiden toimialana tässä jäsenvaltiossa olisikin kolmansiin maihin suuntautuvat palvelut.

Perustamissopimuksen 52 ja 58 artiklassa (josta on tullut EY 48 artikla) taataan sijoittautumisvapautta käyttäneille yhteisön kansalaisille ja heihin rinnastettaville yhtiöille oikeus kansalliseen kohteluun siinä jäsenvaltiossa, johon he sijoittautuvat, ja näin on sekä siltä osin kuin kysymys on ammatin harjoittamisen aloittamisesta ensimmäisen sijoittautumisen tapahtuessa että siltä osin kuin on kysymys tämän toiminnan harjoittamisesta sellaisen henkilön toimesta, joka on sijoittautunut vastaanottavaan jäsenvaltioon.

Erityisesti kansallisen kohtelun periaate velvoittaa kolmannen maan kanssa tehdyn kansainvälisen kahdenvälisen sopimuksen osapuolena olevaa jäsenvaltiota myöntämään sellaisten yhtiöiden kiinteille toimipaikoille, joiden kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa, tässä sopimuksessa määrätyt edut samoilla edellytyksillä kuin ne myönnetään yhtiöille, joiden kotipaikka on sopimuksen osapuolena olevassa jäsenvaltiossa.

Jäsenvaltion ja kolmannen valtion välillä lentoliikenteen alalla tehdyn kahdenvälisen sopimuksen määräys, jonka perusteella erityisesti kolmas valtio voi peruuttaa sellaisen lentoyhtiön toimiluvan tai teknisen luvan, joka on jäsenvaltion nimeämä mutta joka ei ole tämän jäsenvaltion tai sen kansalaisten olennaisesti omistama ja tehokkaasti valvoma, tai keskeyttää tällaisen luvan soveltamisen tai rajoittaa sitä, vaikuttaa kiistatta niihin jäsenvaltioon sijoittautuneisiin lentoyhtiöihin, jotka ovat joko jonkin muun jäsenvaltion kuin sen jäsenvaltion, johon ne ovat sijoittautuneet, tai tällaisen jäsenvaltion kansalaisten olennaisesti omistamia ja tehokkaasti valvomia.

Viimeksi mainitut lentoyhtiöt, niin sanotut yhteisön lentoyhtiöt, voidaan aina jättää osattomiksi mainitun kahdenvälisen sopimuksen eduista, kun nämä edut sitä vastoin aina saavat niin sanotut kansalliset lentoyhtiöt, jotka ovat jäsenvaltion tai sen kansalaisten olennaisesti omistamia ja tehokkaasti valvomia. Tästä seuraa, että kyseiset yhteisön lentoyhtiöt kärsivät syrjinnästä, joka estää niitä saamasta kansallista kohtelua siinä jäsenvaltiossa, johon ne ovat sijoittautuneet.

Tämän syrjinnän välittömänä syynä ei ole kolmannen valtion mahdollinen menettely vaan määräys, jossa nimenomaan tunnustetaan sille oikeus menetellä tällä tavoin.

Kyseinen jäsenvaltio ei voi perustella tällaista syrjintää perustamissopimuksen 56 artiklalla (josta on muutettuna tullut EY 46 artikla), koska yhtäältä edellä mainittu lauseke ei rajoita mahdollisuutta evätä toimiluvat tai tekniset luvat, joita edellytetään toisen sopimuspuolen nimeämältä lentoyhtiöltä, pelkästään siihen tilanteeseen, että tämä yhtiö edustaa uhkaa sen sopimuspuolen yleiselle järjestykselle, joka myöntää nämä toimiluvat ja tekniset luvat, ja koska toisaalta tällaisen jäsenvaltion yleiselle järjestykselle aiheutuvan hypoteettisen uhan, jota voisi edustaa se, että kolmas valtio nimeää lentoyhtiön, ja toisaalta yhteisön lentoyhtiöiden yleisen syrjinnän välillä ei missään tapauksessa ole välitöntä yhteyttä.

( ks. 43, 45-48, 50, 51 ja 57-59 kohta )