YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (ensimmäinen jaosto)

12 päivänä lokakuuta 1998

Asia T-235/97

Franco Campoli

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Henkilöstö — Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio — Palkkaluokan uudelleenmäärittelyä koskeva vaatimus — Oikeudenkäyntiväite — Uusi ja olennainen seikka — Tutkittavaksi ottaminen”

Täydellinen teksti italiankielellä II-1731

Aihe:

Kanne, jossa vaaditaan toisaalta kantajan palkkaluokan uudelleenluokittelua koskevan vaatimuksen hylkäämisestä 16.10.1996 tehdyn komission päätöksen kumoamista ja toisaalta 16.10.1996 tehdystä päätöksestä tehdyn valituksen hylkäämisestä 29.4.1997 tehdyn komission päätöksen kumoamista.

Lopputulos:

Hylkääminen.

Määräyksen lyhennelmä

Kantaja nimitettiin 6.11.1985 koeajalla olevaksi virkamieheksi palkkaluokkaan A 8 palkkatasolle 2.

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin antoi 5.10.1995 tuomionsa asiassa T-17/95, Alexopoulou vastaan komissio (Kok. H. 1995, s. II-683) (asiassa Alexopoulou annettu tuomio). Komissio muutti 7.2.1996 palkkaluokkaan nimittämisestä ja palkkatason luokittelusta palvelukseen ottamisen yhteydessä sovellettavista perusteista 1.9.1983 tekemäänsä päätöstä, jonka 2 artiklan ensimmäinen kohta kuuluu tämän muutoksen jälkeen seuraavasti:

”Nimittävä viranomainen nimittää koeajalla olevan virkamiehen sen ura-alueen peruspalkkaluokkaan, johon hänet on otettu palvelukseen.

Poikkeuksena tästä periaatteesta nimittävä viranomainen voi päättää nimittää koeajalla olevan virkamiehen ura-alueen ylempään palkkaluokkaan, jos yksikön erityistarpeet vaativat erityisen pätevän henkilön palvelukseen ottamista tai jos palvelukseen otettu henkilö on poikkeuksellisen pätevä.”

Kantaja vaati 26.6.1996, että hänen palvelukseen ottamisensa yhteydessä vahvistettu palkkaluokkansa tarkistettaisiin ja hänet luokiteltaisiin palkkaluokkaan A 7. Tämä vaatimus hylättiin 16.10.1996, koska se oli tehty yli kolme kuukautta alkuperäisen luokittelupäätöksen jälkeen. Kantaja teki 15.1.1997 valituksen 16.10.1996 tehdystä päätöksestä. Komissio hylkäsi tämän valituksen 29.4.1997. Kantaja nosti 6.8.1997 nyt esillä olevan kanteen.

Tutkittavaksi ottaminen

Kantaja ei ole tehnyt Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (henkilöstösäännöt) 90 artiklan 2 kohdassa säädetyssä kolmen kuukauden määräajassa valitusta 6.11.1985 tehdystä palkkaluokkapäätöksestä. Luokittelu on siis lopullinen (25 kohta).

Virkamies ei voi kyseenalaistaa palvelukseen ottamisensa alkuperäisiä edellytyksiä sen jälkeen kun palvelukseenottamisesta on tullut lopullinen. Ainoastaan uudet ja olennaiset seikat voivat olla perusteena vaatimukselle siitä, että tutkitaan uudelleen päätös, jota ei ole riitautettu henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklassa säädetyssä määräajassa (26 kohta).

Viittaukset: asia 190/82, Blomefield v. komissio, 1.12.1983(Kok. 1983, s. 3981,10 kohta); asia T-131/95, Progoulis v. komissio, 15.12.1995 (Kok. H. 1995, s. II-907, 38 kohta) ja asia T-16/97, Chauvin v. komissio, 11.7.1997 (Kok. H. 1997, s. II-681, 37 kohta).

Kantajan 26.6.1996 tekemän vaatimuksen tavoitteena on kyseenalaistaa hänen palvelukseen ottamisensa alkuperäiset edellytykset, sillä hän haluaa, että palvelukseenottamisajankohtana hänelle vahvistetun palkkaluokan luokittelu tutkitaan uudelleen (27 kohta).

Asiassa Alexopoulou annettu tuomio ei ole sellainen uusi ja olennainen tosiseikka, jonka perusteella voitaisiin esittää valitusta koskevan määräajan päättymisen jälkeen vaatimus uudelleenluokittelusta (28 ja 29 kohta).

Viittaukset: em. asia Chauvin v. komissio, 39-45 kohta.

7.2.1996 tehty päätös ei myöskään voi luonteeltaan eikä oikeudelliselta ulottuvuudeltaan olla uusi seikka. Kyseisen päätöksen tavoitteena tai vaikutuksena ei ole se, että ennen sen voimaantuloa lopullisiksi tulleet hallintopäätökset kyseenalaistettaisiin (30 kohta).

Viittaukset: yhdistetytasiat 15/73 -33/73,52/73,53/73,57/73 -109/73,116/73,117/73,123/73, 132/73, 135/73, 136/73 ja 137/73, Schots-Kortnerym. v. neuvosto, komissio ja parlamentti, 21.2.1974 (Kok. 1974, s. 177, 39 kohta); asia 125/87, Brown v. yhteisöjen tuomioistuin, 8.3.1988 (Kok. 1988, s. 1619, 14 kohta) ja em. asia Chauvin v. komissio, 46 kohta.

Henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 kohdassa toimielimille annetun toimivallan käyttämisen on oltava yhteensoveltuvaa henkilöstösääntöjen liitteestä I ja 5 artiklasta johtuvista ura-alueen käsitettä koskevien vaatimuksien kanssa. Palvelukseen ottaminen ura-alueen ylempään palkkaluokkaan on siis sallittua vain poikkeuksellisesti silloin, kun yksikön erityiset tarpeet vaativat erityisen pätevän hakijan palvelukseen ottamista tai kuin palvelukseen otettu henkilö on poikkeuksellisen pätevä ja vetoaa 31 artiklan 2 kohtaan. Nimittävällä viranomaisella ei yleisesti ole velvollisuutta tutkia kussakin tapauksessa, onko sen sovellettava henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 kohtaa, eikä perustella päätöstään olla soveltamatta kyseistä säännöstä (32 kohta).

Viittaukset: asia 146/84, De Santis v. tilintarkastustuomioistuin,6.6.1985 (Kok. 1985, s. 1723) ja em. asia Alexopoulouv. komissio, 21 kohta.

Se, että komissio on hylännyt myöhässä esitetyn palkkaluokan uudelleenluokittelua koskevan vaatimuksen, ei edellä esitetyt seikat huomioon ottaen ole ristiriidassa henkilöstösääntöjen 5 artiklan 3 kohdan kanssa (33 kohta).

Koska kantaja ei ole esittänyt sellaisia uusia seikkoja, joiden perusteella olisi palautettava henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklassa säädetyt määräajat, nyt esillä oleva kanne on jätettävä tutkimatta (35 kohta).

Ratkaisu:

Kanne jätetään tutkimatta.