FI
Oikeustapauskokoelma
ECLI:EU:F:2010 :99 1VIRKAMIESTUOMIOISTUIMEN T UOMIO (ensimmäinen jaosto)
14 päivänä sy yskuuta 2010
Asia F-79/09
AE
vastaan
Euroopan komissio
Henkilöstö — Virkamiehet — Sosiaaliturva — Tapaturma- ja ammattitautivakuutus — 
Henkilöstösääntöjen 73 artikla — Päätös, jolla kieltäydytään tunnustamasta sairautta 
ammattitaudiksi — Herkistyminen sähkömagneettisille kentille
Aihe: EY 236 j a EA 152 artiklaan pe rustuva ka nne, jossa AE vaatii virkamiestuomioistuinta 
kumoamaan 15.12.2008 t ehdyn ko mission p äätöksen, jolla kieltäydyttiin tunnustamasta 
hänen sairauttaan ammattitaudiksi, ja ko mission s en päätöksen, jolla hylättiin ka ntajan 
kyseisestä päätöksestä tekem ä valitus; lisäksi ka ntaja vaatii, että ko missio ve lvoitetaan 
maksamaan 12 000 e uron s uuruinen summa ko rvauksena henkisestä kär simyksestä, jonka 
hän ka tsoo kär sineensä.
Ratkaisu:Komissio ve lvoitetaan m aksamaan 2 000 e uron s uuruinen summa. Vaatimukset hylätään 
muilta o sin. Komissio v astaa o mista o ikeudenkäyntikuluistaan, ja se ve lvoitetaan 
korvaamaan yksi neljäsosa ka ntajan o ikeudenkäyntikuluista. Kantaja vastaa ko lmesta 
neljäsosasta omia oikeudenkäyntikulujaan.
Tiivistelmä
1. Virkamiehet — Sosiaaliturva — Tapaturma- j a a mmattitautivakuutus — 
Lääketieteellinen lautakunta — Lääkärien nimeäminen
(Henkilöstösääntöjen 73 artikla; t apaturma- ja a mmattitautivakuutusta ko skevien m ääräysten 
22 artikla)
2. Virkamiehet — Sosiaaliturva — Tapaturma- j a a mmattitautivakuutus — 
Lääketieteellinen asiantuntijalausunto — Yhden lääketieteellisen lautakunnan jäsenen kieltäytyminen 
kertomuksen allekirjoittamisesta
(Henkilöstösääntöjen 73 artikla)
3. Virkamiehet — Sosiaaliturva — Tapaturma- j a a mmattitautivakuutus — 
Lääketieteellinen asiantuntijalausunto — Lääketieteellisen lautakunnan harkintavalta
(Henkilöstösääntöjen 73 artikla; t apaturma- ja a mmattitautivakuutusta ko skevien m ääräysten 
23 artikla)
2 ECLI:EU:F:2010 :99TIIVISTELMÄ–ASIAF-79/09
AEv. KOMISSIO
4. Virkamiehet — Sosiaaliturva — Tapaturma- j a a mmattitautivakuutus — 
Sairauden määritteleminen ammattitaudiksi
(Henkilöstösääntöjen 73 artikla; t apaturma- ja a mmattitautivakuutusta ko skevien m ääräysten 
3 artikla)
5. Virkamiehet — Sosiaaliturva — Tapaturma- ja ammattitautivakuutus — Ammattitaudin käsite
(Henkilöstösääntöjen 73 artikla; t apaturma- ja a mmattitautivakuutusta ko skevien m ääräysten 
3 artiklan 2 kohta)
6. Unionin oikeus — Periaatteet — Toimiminen ko htuullisessa ajassa — Loukkaaminen hallinnollisessa 
menettelyssä — Vaikutukset
(Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohta)
7. Unionin oikeus — Periaatteet — Toimiminen ko htuullisessa ajassa — Hallinnollinen m enettely — 
Arviointiperusteet
1. Unionin virkamiesten tapaturma- ja ammattitautivakuutusta ko skevissa määräyksissä ei vahvisteta 
minkäänlaisia erityisiä vaatimuksia lääketieteellisen lautakunnan jäsenten erikoistumiselle, ja niissä 
jätetään niin asianomaiselle virkamiehelle ku in hallinnollekin täysi vapaus lääkärin valinnassa. Uusien, 
1.1.2006 v oimaantulleiden m ääräysten, 22 artiklassa säädetään, että ko lmannella lääkärillä on o ltava 
”ruumiinvammojen ar vioinnin ja hoitamisen asiantuntemusta”. Tätä säännöstä sovelletaan ku itenkin 
vain ko lmannen lääkärin nimeämiseen eikä s illä loukata m illään tavoin asianomaisen virkamiehen 
oikeutta vapaasti nimetä hänen luottamustaan nauttiva lääkäri, eikä s illä rajoiteta hallinnon v apautta 
valita lääketieteelliseen lautakuntaan sitä edustava lääkäri.
Määräyksissä ei myöskään säädetä minkäänlaisesta mahdollisuudesta todeta, että nimetyt lääkärit ovat 
jäävejä olemaan m ukana lääketieteellisessä lautakunnassa, koska v irkamiehen oikeuksia suojataan sillä, 
että lautakuntaan o sallistuu v irkamiehen luottamusta n auttiva lääkäri s ekä h allinnon h änen 
suostumuksellaan nimeämä lääkäri.
(ks. 51 ja 54 kohta)
Viittaukset:
Yhteisöjen tuomioistuin: asia 186/80, Suss v. komissio, 14.7.1981 ( Kok., s. 2041 , 9–11 kohta)
2. Lääketieteellisen lautakunnan ke rtomusta ei rasita muotovirhe vain sen seikan takia, että jokin sen 
jäsenistä on ki eltäytynyt allekirjoittamasta s itä, ko ska on o soitettu, että a llekirjoittamisesta 
pidättäytyneellä jäsenellä on o llut mahdollisuus esittää ka ntansa kahdelle muulle jäsenelle.
(ks. 56 kohta)
Viittaukset:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T-31/89, Sabbatucci v. parlamentti, 21.6.1990 ( Kok., s. II-265, julkaistu 
tiivistelmänä, 2 kohta) ja asia T-20/00 OP, komissio v. Camacho-Fernandes, 27.2.2003 ( Kok. H ., s. I-A-75 ja II-405, 47 
ja 48 kohta)
3. Unionin virkamiesten tapaturma- ja ammattitautivakuutuksesta annettujen yhteisten m ääräysten 
23 artiklassa lääketieteelliselle lautakunnalle m yönnetty tehtävä, johon kuu luu l ääketieteellisten 
kysymysten ar vioiminen täysin o bjektiivisesti ja rii ppumattomasti, edellyttää t oisaalta, että tällä 
lautakunnalla on kä ytettävissään kai kki n e tiedot, jotka voivat olla sille hyödyllisiä, ja toisaalta, että sen 
harkinta on t äysin vapaata. Lääketieteellisen lautakunnan tekem iä varsinaisia lääketieteellisiä ar viointeja 
on p idettävä lopullisina silloin, ku n ne on t ehty sääntöjenmukaisesti. Tuomioistuimen toimivaltaan
ECLI:EU:F:2010 :99 3TIIVISTELMÄ–ASIAF-79/09
AEv. KOMISSIO
 kuuluu v ain sen tarkastaminen, että toisaalta m ainitun lautakunnan ko koon pano j a toiminta ovat 
sääntöjenmukaiset, ja toisaalta, että lautakunnan lausunto on s ääntöjenmukainen ja erityisesti, 
voidaanko s en pe rusteluiden a vulla ar vioida t oteamuksia, joille lausunto pe rustuu, ja on ko 
lääketieteellisten toteamusten ja n iistä johtuvien p äätelmien v älillä ymmärrettävä yhteys. Kun 
lääketieteellisen lautakunnan kä siteltäväksi on s aatettu m onitahoisia lääketieteellisiä ky symyksiä, jotka 
koskevat muun m uassa vaikeasti selvitettävää t audinkuvaa t ai asianomaisella virkamiehellä olevien 
vaivojen ja hänen u nionin toimielimessä tekem änsä työn v älistä sy y-yhteyttä, lautakunnan on 
lausunnossaan esitettävä muun m uassa asiakirja-aineiston s eikat, joilla se pe rustelee ka ntaansa. Silloin 
kun lääketieteellisen lautakunnan ka nta poikkeaa me rkittävästi joistakin aikaisemm ista, asianomaisen 
henkilön ka nnalta edullisemm ista me rkityksellisistä lääkärinlausunnoista, sen on m yös täsmennettävä 
sy yt, joiden vuoksi sen ka nta poikkeaa n iistä.
(ks. 64 ja 65 kohta)
Viittaukset:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T-300/97, Latino v . komissio, 15.12.1999 ( Kok. H ., s. I-A-259 j a II-1263 , 
41 ja 78 kohta); asia T-27/98, Nardone v. komissio, 15.12.1999 ( Kok., s. I-A-267 j a II-1293 , 30, 68 j a 87 kohta) ja asia 
T-145/01, Latino v . komissio, 26.2.2003 ( Kok. H ., s. I-A-59 ja II-337, 47 kohta)
Virkamiestuomioistuin: asia F-39/05, Beau v. komissio, 28.6.2006 ( Kok. H ., s. I-A-1-51 ja II-A-1-175, 35 kohta)
4. Unionin v irkamiesten t apaturma- j a a mmattitautivakuutusta ko skevien m ääräysten 
3 artiklan 2 kohdan m ukaisesti ku n ky seessä o leva sairaus ei ole ko mission s uosituksen 
90/326 liitteenä olevassa eurooppalaisessa ammattitautien luettelossa, on a sianomaisen virkamiehen 
asiana osoittaa rii ttävällä tavalla, että hänen vaivansa johtuvat hänen tehtäviensä hoitamisesta tai ovat 
ilmenneet hänen hoitaessaan tehtäviään unionin toimielimissä. Tästä sy ystä, jos tähän alkuperään liitty y 
epäilyjä, toimivaltaisella viranomaisella on o ikeus kieltäytyä tunnustamasta sairautta ammattitaudiksi, 
koska y hdessäkään säännöksessä tai pe riaatteessa ei säädetä tai ka tsota, että ep äilys olisi katsottava 
virkamiehen eduksi.
(ks. 82 kohta)
Viittaukset:
Yhteisöjen tuomioistuin: asia C-180/03 P, Latino v . komissio, 11.2.2004 ( Kok., s. I-1587 , 36–39 kohta)
5. Monitahoisissa tilanteissa, joissa virkamiehen sairaus on ai heutunut useista ammatillisista ja 
ei-ammatillisista, fy ysisistä tai p sy ykkisistä syistä, joista jokainen on o saltaan vaikuttanut sairauden 
puhkeamiseen, lääketieteellisen lautakunnan on m ääriteltävä, on ko t ehtävien h oitamisen u nionin 
toimielinten palveluksessa ja virkamiehen sairauden välillä suora yhteys esimerkiksi tämän sairauden 
laukaisseena t ekijänä. T ällaisissa t apauksissa e i edellytetä, jotta s airaus v oidaan t unnustaa 
ammattitaudiksi, että tehtävien hoitaminen on s en ainoa, keskeinen, ensisijainen tai m äärää vä sy y.
(ks. 83 kohta)
Viittaukset:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T-4/96, S v . yhteisöjen tuomioistuin, 9.7.1997 ( Kok., s . II-1125 , 79 
ja 80 kohta)
6. Velvollisuus toimia ko htuullisessa ajassa hallintomenettelyissä on u nionin oikeuden yleinen pe riaate, 
jonka no udattamisen u nionin t uomioistuimet takaavat ja joka m ainitaan E uroopan u nionin 
perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdassa osana oikeutta hyvään hallintoon.
4 ECLI:EU:F:2010 :99TIIVISTELMÄ–ASIAF-79/09
AEv. KOMISSIO
Kohtuullisessa ajassa toimimista ko skevan pe riaatteen loukkaa minen ei ku itenkaan yleensä oikeuta 
kumoamaan hallinnollisessa me nettelyssä tehtyä päätöstä. Kohtuullisessa ajassa toimimista ko skevan 
periaatteen no udattamatta jättäminen vaikuttaa h allinnollisen me nettelyn pätevy yteen nimittäin vain 
silloin, kun liian pitkän ajan ku luminen saattaa vaikuttaa hallinnollisessa me nettelyssä tehdyn päätöksen 
sisältöön. Näin ollen sairauden tunnustamista ammattitaudiksi ko skevan hakem uksen kä sittelyssä 
mahdollisesti kuu lunut liiallinen aika e i lähtökohtaisesti vaikuta lääketieteellisen lautakunnan antaman 
lausunnon t ai toimielimen tekem än lopullisen päätöksen sisältöön. Tällainen liiallinen aika ei nimittäin 
poikkeustapauksia lukuun ottamatta muuta arviota, jonka lääketieteellinen lautakunta on t ehnyt siitä, 
onko s airaus ammattitauti vai ei. Jos virkamiestuomioistuin ku moaisi lääketieteellisen lautakunnan 
arvioinnin pe rusteella t ehdyn p äätöksen, tästä ai heutuisi e nsisijaisesti sellainen kä ytännön 
haittavaikutus, että me nettelyn ke sto jatkuisi entisestään siitä sy ystä, että sen ke sto on j o ollut liian 
pitkä.
Unionin tuomioistuimilla on ku itenkin m ahdollisuus ve lvoittaa v iran puolesta hallinto m aksamaan 
korvausta, jos ko htuullinen m ääräai ka on y littynyt. Tällainen ko rvaussumma on p aras mahdollinen 
korvaus virkamiehelle edellyttäen, että asianomaisille on t arjottu m ahdollisuus esittää tästä ratkaisusta 
huomautuksensa.
(ks. 99–101 j a 104 kohta)
Viittaukset:
Yhteisöjen tuomioistuin: asia C-39/00 P, SGA v . ko missio, 13.12.2000 ( Kok., s . I-11201 , 44 kohta) ja 
asia C-197/09 RX-II, M v . EMEA, 17.12.2009 , 41 kohta
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T-67/01, JCB Service v. ko missio, 13.1.2004 ( Kok., s . II-49, 36 
ja 40 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen) ja asia T-394/03, Angeletti v. komissio, 11.4.2006 ( Kok. H ., s. I-A-2-95 
ja II-A-2-441, 162 –167 kohta)
Unionin yleinen tuomioistuin: asia T-491/08 P, Bui Van v. komissio, 12.5.2010 ( 88 kohta)
Virkamiestuomioistuin: asia F-33/08, V v . komissio, 21.10.2009 ( Kok. H ., s. I-A-1-403 j a II-A-1-2159 , 211 kohta, 
valitus vireillä unionin yleisessä tuomioistuimessa, asia T-510/99 P)
7. Hallinnollisen me nettelyn ke ston ko htuullisuutta ar vioidaan tapauskohtaisesti ja ar vioinnissa on 
otettava huomioon m uun muassa asiayhteys, toimielimen kä yttämät eri me nettelyvaiheet, asianosaisten 
toiminta me nettelyn aikana, asian vaikeusaste sekä asian me rkitys eri osapuolille.
(ks. 105 kohta)
Viittaukset:
Yhteisöjen tuomioistuin: asia C-185/95 P, Baustahlgewebe v. komissio, 17.12.1998 ( Kok., s. I-8417 , 29 kohta) ja asia 
C-385/07 P, Der Grüne Punkt - Duales System D eutschland v. komissio, 16.7.2009 ( Kok., s. I-6155 , 182 –188 kohta)
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: yhdistetyt asiat T-213/95 e t T-18/96, 22.10.1997 , SCK j a FNK v. komissio 
(Kok., s. II-1739 , 55 kohta)