FI Euroopan unionin virallinen lehti C 86/28

Kanne 7.12.2016 – Miserini Johansson v. EIP

(Asia T-870/16)

(2017/C 086/38)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Virna Miserini Johansson (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja A. Senes)

Vastaaja: Euroopan investointipankki (EIP)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

pääasiallisesti

— kumoamaan EIP:n 25.1.2016 tekemän päätöksen

— määräämään EIP:n palauttamaan kantajalle täydet palkkaoikeudet ja merkitykselliset palkanlisät, täydet eläkeoikeudet ja vapaaehtoiseen lisäeläkekassaan suoritettavat maksut

— velvoittamaan EIP:n maksamaan menetettyjä palkkoja vastaavan summan (jonka suuruuden on väliaikaisesti arvioitu olleen 31.12.201624 000 euroa)

— määräämään EIP:n laskemaan kantajan täydet eläkeoikeudet ja vapaaehtoiseen lisäeläkekassaan suoritettavat maksut taannehtivasti 1.2.2016 alkaen

— velvoittamaan EIP:n maksamaan kantajalle aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä korvauksen, jonka suuruudeksi on väliaikaisesti arvioitu 5 000 euroa

— velvoittamaan EIP:n korvaamaan tästä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut, asianajajien palkkiot ja (tarvittaessa) asiantuntijoiden palkkiot mukaan lukien.

toissijaisesti

— velvoittamaan EIP:n korvaamaan kantajalle vahingon, joka aiheutui siitä, että hän menetti täydet palkkaoikeutensa, maksamalla hänelle vahinkoa vastaavan summan, jonka suuruuden on väliaikaisesti arvioitu olleen 31.12.201624 000 euroa

— nimittämään asiantuntijan määrittelemään tarkan lopullisen summan edellä olevalle vaatimukselle, joka koskee kantajan eläkeoikeuksia ja vapaaehtoiseen lisäeläkekassaan suoritettavia maksuja 1.2.2016 alkaen

— velvoittamaan EIP:n korvaamaan kulut, jotka ovat aiheutuneet lääketieteellisestä hoidosta ja psykologin palveluista, jotka liittyvät kantajan kärsimästä vakavasta stressistä aiheutuneisiin terveysongelmiin, ja joita EIP:n sairausvakuutusjärjestelmä ei korvaa

— velvoittamaan EIP:n maksamaan kantajalle aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä korvauksen, jonka määräksi on arvioitu 5 000 euroa; tarkan summan määrittelemiseksi on nimitettävä asiantuntija, mikäli unionin yleinen tuomioistuin pitää sitä tarpeellisena

— velvoittamaan EIP:n vastaamaan tämän menettelyn oikeudenkäyntikuluista, asianajajien palkkiot ja (tarvittaessa) asiantuntijoiden palkkiot mukaan lukien.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, joka perustuu väitteelle, jonka mukaan EIP loukkasi kantajan perusoikeuksia, sellaisena kuin ne taataan Euroopan unionin perusoikeuskirjassa ja perusoikeuksien takaamista koskevassa unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä (mm. tuomio 13.12.1979, Hauer v. Rheinland-Pfalz, C-44/79, EU:C:1979:290).

Kantaja väittää, että EIP laiminlöi sillä kantajaa kohtaan olevaa yleistä huolenpitovelvollisuutta kantajan sairauteen ja siitä hänelle aiheutuneisiin riskeihin nähden. Lisäksi kantajalle ei ilmoitettu asianmukaisella tavalla ammattitaudin todistamista koskevissa asioissa noudatettavista menettelyistä. Kantaja väittää joka tapauksessa, että sairaus, josta hän kärsii, on todettu lääkärintodistuksessa ammattitaudiksi ja että hän on toimittanut EIP:lle kaikki merkitykselliset asiakirjat, joiden avulla arviointi, joka on suoritettava, voidaan tehdä. Hänen ei tule ryhtyä muihin menettelyihin, ja EIP:n on hyväksyttävä hänen vaatimuksensa välittömästi.