FI Euroopan unionin virallinen lehti C 79/16

Kanne 9.1.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Suomen tasavalta

(Asia C-10/08)

(2008/C 79/29)

Oikeudenkäyntikieli: suomi

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: I. Koskinen ja D. Triantafyllou)

Vastaaja: Suomen tasavalta

Vaatimukset

— On todettava, että Suomen tasavalta ei ole täyttänyt EY:n perustamissopimuksen 90 artiklan mukaisia velvoitteitaan pitäessään voimassa autoverolain 5 §:n ja arvonlisäverolain 102 §:n 1 momentin 4 kohdan säännökset, soveltaessaan autoverotuksessa samaa verotusarvoa alle kolme kuukautta vanhoihin autoihin kuin uusiin autoihin ja soveltaessaan alle kuuden kuukauden ikäisiin autoihin asteikkoa, jonka mukaan auton arvo alenee 0,8 prosenttia kuukaudessa, sellaisissa tapauksissa, joissa Suomen markkinoilla ei ole todettu olevan vastaavia ajoneuvoja, sekä neuvoston kuudennen arvonlisäverodirektiivin 77/388/ETY (1) 17 artiklan 1 ja 2 kohdan nojalla, minkä sijaan sen jälkeen kun direktiivi 77/388/ETY on uudelleenlaadittu on tullut neuvoston direktiivin 2006/112/EY (2) 167 ja 168 artikla, koska Suomi sallii autoverolain 5 §:n mukaisen veron vähentämisen myynnistä suoritettavasta arvonlisäverosta;

— Suomen tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Suomessa ajoneuvon tuojan ollessa arvonlisäverovelvollinen hänen on maksettava autoverolain 5 §:n mukaan autoverosta suoritettava arvonlisävero (elv) tulliviranomaisille, mutta koska hän voi arvonlisäverolain 102 §:n 1 momentin 4 kohdan mukaan vähentää myynnistä suoritettavasta arvonlisäverosta vastaavan määrän, ajoneuvon arvoon ei jää jäljelle elv:a. Vähennettyä elv:a ei siirretä kuluttajan maksettavaksi. Jos yksityishenkilö on rekisteröinyt ajoneuvon ensi kerran Suomessa, hänen on myös maksettava elv tulliviranomaisille, mutta hän ei voi sitä vähentää. Tämä järjestelmä, jossa tehdään ero kaupan eri portaiden arvonlisäverovelvollisen verollisen liiketoiminnan yhteydessä harjoittaman myynnin ja loppukuluttajien muista jäsenvaltioista tekemien hankintojen välillä merkitsee sitä, että elv, joka kannetaan yksityishenkilön toisesta jäsenvaltiosta suorittaman hankinnan jälkeen Suomessa ensi kertaa rekisteröidystä käytetystä ajoneuvosta, on todennäköisesti suurempi kuin sellaisen samanlaisen käytetyn ajoneuvon arvoon jäävä elv, joka on jo rekisteröity Suomessa, kun autoverovelvollinen on ollut myös arvonlisäverovelvollinen ja ajoneuvo on myyty verollisen liiketoiminnan yhteydessä, sillä jälkimmäisessä tapauksessa ajoneuvon arvoon ei sisälly elv:a, koska se on vähennetty kokonaan, rikkoo EY:n perustamissopimuksen 90 artiklaa.

Yhteisöjen tuomioistuin on asiassa C-101/00, Siilin, katsonut, että elv ei ole kuudennessa arvonlisäverodirektiivissä tarkoitettu arvonlisävero. Suomen arvonlisäverolain mukainen oikeus vähentää elv verollista liiketoimintaa varten arvonlisäverosta on vastoin kuudetta arvonlisäverodirektiiviä 77/388/ETY, jonka mukaan arvonlisäverosta saa vähentää vain arvonlisäveroa.

Suomen autoverolain mukaan alle kolme kuukautta käytössä olleen ajoneuvon arvo ei alene vaan niitä verotetaan kuin uusia ajoneuvoja. Ajoneuvon arvo alkaa alentua heti, kun ajoneuvo on ostettu tai otettu käyttöön. Se, että vähemmän kuin kolmen kuukauden ikäisiä käytettyjä autoja verotetaan samanarvoisesti kuin uusia ajoneuvoja, on vastoin EY:n perustamissopimuksen 90 artiklaa. Perustamissopimuksen 90 artiklaa rikkoo myös autoverolain säännös, että käytettyihin 3–6 kuukauden ikäisiin autoihin sovelletaan asteikkoa, jonka mukaan auton arvo alenee 0,8 prosenttia kuukaudessa, sellaisissa tapauksissa, joissa Suomen markkinoilla ei ole todettu olevan vastaavia ajoneuvoja, koska tällä lineaarisella 0,8 prosentin arvonalennusasteikolla kuukaudessa, ei voida taata, että kannettavan veron määrä ei missään tapauksessa ylitä sen jäännösveron määrää, joka sisältyy Suomessa jo rekisteröityjen samanlaisten ajoneuvojen arvoon.

(1) Neuvoston direktiivi annettu 17 päivänä toukokuuta 1977, jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste, EYVL, Erityispainos 1994, 9/Nide 1 s. 28.

(2) EUVL L 347, s. 1.