FI Euroopan unionin virallinen lehti C 118/14

Kanne 9.2.2012 — Euroopan komissio v. Euroopan unionin neuvosto

(Asia C-66/12)

2012/C 118/23

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet M. Bauer ja J. Herrmann)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

— ensisijaisesti SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus komission 24.11.2011 päivätyn tiedonannon KOM(2011) 829 lopullinen kumoamisesta siltä osin kuin komissio on siinä lopullisesti kieltäytynyt tekemästä Euroopan parlamentille ja neuvostolle asianmukaisia ehdotuksia henkilöstösääntöjen liitteessä XI olevan 10 artiklan perusteella, ja niin ikään SEUT 263 artiklaan perustuva kumoamisvaatimus, joka kohdistuu komission ehdotukseen neuvoston asetukseksi Euroopan unionin virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen ja eläkkeiden sekä niihin liittyvien korjauskertoimien mukauttamisesta 1 päivästä heinäkuuta 2011

— toissijaisesti SEUT 265 artiklaan perustuva vaatimus sen toteamisesta, että vastaaja on perussopimusten vastaisesti laiminlyönyt asianmukaisten ehdotusten tekemisen Euroopan parlamentille ja neuvostolle henkilöstösääntöjen liitteessä XI olevan 10 artiklan perusteella

— vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Komission 24.11.2011 päivätyn tiedonannon kumoamista koskevan ensimmäisen kannevaatimuksen tueksi neuvosto vetoaa yhteen kanneperusteeseen, joka koskee henkilöstösääntöjen liitteessä XI olevan 10 artiklan, luettuna yhdessä SEU 13 artiklan 2 kohdan toisen virkkeen ja SEUT 241 artiklan kanssa, rikkomista. Neuvosto katsoo, että komission johtopäätöksessä, jonka mukaan unionissa ei ole tapahtunut taloudellisen ja sosiaalisen tilanteen vakavaa ja äkillistä heikkenemistä, on useita virheitä: komissio ei ole ottanut huomioon kaikkia saatavissa olleita asiaan vaikuttavia objektiivisia tietoja, ja se on luonnehtinut virheellisesti eräitä tietoja, joihin se on perustanut arviointinsa. Kun otetaan huomioon, että 24.11.2010 asiassa C-40/10 annetun unionin tuomioistuimen tuomion (79 kohta) mukaan ”[liitteessä XI olevassa] 10 artiklassa komissiolle annetun toimivallan käyttäminen [ei ole] kyseiselle toimielimelle pelkkä oikeus”, näistä tosiseikkojen oikeudellisessa luonnehtimisessa tapahtuneista ilmeisistä arviointivirheistä johtuu, että komission kieltäytyminen tähän oikeudelliseen perustaan nojautuvien asianmukaisten ehdotusten tekemisestä on lainvastainen. Tällä kieltäytymisellä komissio on myös rikkonut vilpittömän yhteistyön velvoitettaan (SEU 13 artiklan 2 kohta).

Toisessa kannevaatimuksessa vaaditaan kumottavaksi ehdotus asetukseksi virkamiesten palkkojen ja eläkkeiden mukauttamisesta henkilöstösääntöjen liitteessä XI olevassa 3 artiklassa vahvistettua ”normaalia menetelmää” noudattaen. Neuvosto katsoo, että tämä ehdotus on oikeusvaikutuksia omaava toimi, koska edellä mainitussa asiassa C-40/10 annetun tuomion 71 kohdan mukaan ”neuvosto ei voi kyseisen 3 artiklan yhteydessä vedota tuossa artiklassa vahvistettuja perusteita pitemmälle menevään harkintavaltaan”. Tehdessään ”normaalin menetelmän” soveltamiseen perustuvan ehdotuksen eikä liitteessä XI olevassa 10 artiklassa tarkoitettuun poikkeuslausekkeeseen perustuvaa ehdotusta komissio on tällä valinnallaan vienyt Euroopan parlamentilta ja neuvostolta mahdollisuuden käyttää niille kuuluvaa harkintavaltaa poikkeuslausekkeen kriteerien arvioimisessa. Tätä valintaa rasittavat samat virheet kuin 24.11.2011 päivättyyn tiedonantoon sisältyvää komission johtopäätöstä, jonka mukaan unionissa ei ole tapahtunut taloudellisen ja sosiaalisen tilanteen vakavaa ja äkillistä heikkenemistä. Neuvosto vetoaa lisäksi siihen, että tehdessään ehdotuksen palkkojen mukauttamisesta ”normaalia menetelmää” noudattaen komissio on myös rikkonut vilpittömän yhteistyön velvoitettaan (SEU 13 artiklan 2 kohta).

Lopuksi neuvosto vetoaa toissijaisesti siihen, että mikäli unionin tuomioistuin ei katsoisi komission 24.11.2011 päivätyn tiedonannon olevan SEUT 265 artiklan toisessa kohdassa tarkoitettu komission kannanmäärittely, komissio on laiminlyönyt SEUT 241 artiklasta, luettuna yhdessä henkilöstösääntöjen liitteessä XI olevan 10 artiklan, sellaisena kuin unionin tuomioistuin on sitä tulkinnut edellä mainitussa asiassa C-40/10 antamassaan tuomiossa (79 kohta), johtuvan velvoitteensa tehdä tähän oikeudelliseen perustaan nojautuva ehdotus.