ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 45/19

Valitus, jonka Issam Anbouba on tehnyt 25.11.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-563/11, Anbouba v. neuvosto, 13.9.2013 antamasta tuomiosta

(Asia C-605/13 P)

2014/C 45/34

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: Issam Anbouba (edustajat: asianajajat J.-M. Salva ja M.-A. Bastin)

Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

— Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-563/11, Issam Anbouba vastaan Euroopan unionin neuvosto, 13.9.2013 antama tuomio on kumottava

— on todettava, että päätös valittajan sisällyttämisestä luetteloon henkilöistä ja yhteisöistä, joihin taloudellisia pakotteita sovelletaan, on lainvastainen

— asiassa T-563/11 riitautetut päätökset ja asetukset on kumottava

— neuvosto on velvoitettava korvaamaan molemmissa oikeusasteissa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja vetoaa valituksensa tueksi kahteen perusteeseen.

Valittaja väittää ensinnäkin, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että neuvosto, joka ei ollut kyennyt esittämään näyttöä valittajan tuesta Syyrian hallinnolle, oli soveltanut asianmukaisesti olettamaa siitä, että Syyrian merkittävimpien yritysten johtajat tukivat Syyrian hallintoa. Valitusperusteen ensimmäinen osa koskee sitä, ettei tällaiselle olettamalle ole oikeudellista perustetta. Valittaja toteaa, että koska rajoittavat toimenpiteet ovat erittäin vakavia ja pakottavia, niiden soveltaminen ei voi perustua sellaiseen olettamaan, johon yhdessäkään säädöksessä ei ole nimenomaisesti annettu oikeutta turvautua. Valitusperusteen toinen osa koskee sitä, että kyseinen olettama on suhteeton tavoiteltuun päämäärään nähden erityisesti sen takia, että se on erittäin yleisluonteinen. Valitusperusteen kolmas osa koskee sitä, ettei mainittu olettama ole kumottavissa. Sen näyttäminen, ettei Syyrian hallintoa ole tuettu, on aineellisesti mahdotonta, eikä näytön esittämistä siitä, että hallintoa on vastustettu, voida kohtuudella yksinään pitää riittävänä osoituksena siitä, ettei yhteyttä hallintoon ole ollut.

Valittaja moittii toiseksi unionin yleistä tuomioistuinta siitä, että tämä on ratkaissut asian, vaikkei neuvosto ole esittänyt asiassa näyttöä. Toisen valitusperusteen ensimmäisessä osassa valittaja katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, koska se ei yhtäältä ole harjoittanut tavanomaista valvontaa kanteen kohteena olleiden päätösten osalta ja koska se on toisaalta ratkaissut asian ilman, että neuvosto olisi esittänyt sille näyttöä. Toisen valitusperusteensa toisessa osassa valittaja arvostelee unionin yleistä tuomioistuinta siitä, ettei tämä ole valituksenalaisessa tuomiossa todennut, että kontradiktorista periaatetta ja valittajan puolustautumisoikeuksia on selvästi loukattu. Unionin yleinen tuomioistuin on valittajan mukaan vapauttanut neuvoston toimittamasta näyttöä tai esittämästä perusteita sille, miksi näyttöä ei pitäisi julkistaa, ja hyväksynyt, että neuvosto voi perustaa päätöksensä yksinomaan olettamaan, johon sillä ei ollut laillista oikeutta turvautua.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 24/7

Kanne 14.11.2013 — Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta

(Asia C-576/13)

2014/C 24/12

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Nicolae ja S. Pardo Quintillán)

Vastaaja: Espanjan kuningaskunta

Vaatimukset

— On todettava Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 258 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisesti, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 49 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on asettanut kaikille espanjalaisissa yleishyödyllisissä satamissa toimiville lastausyrityksille yleisen velvollisuuden osallistua SAGEP:iin ja joka tapauksessa koska se ei ole sallinut niille markkinoihin turvautumista joko vakituisen tai määräaikaisen henkilöstönsä rekrytoimisessa sellaisia tapauksia lukuun ottamatta, joissa SAGEP:in tarjoamat työntekijät eivät ole sopivia tai heitä ei ole riittävästi

— Espanjan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Euroopan komission Espanjan kuningaskuntaa vastaan nostamassa kanteessa on kyse Ley de Puertos del Estado et de la Marina Mercantella (valtion satamista ja kauppalaivastosta annettu laki) käyttöön otetusta järjestelmästä, ja se koskee lastausyrityksiä siltä osin kuin on kyse työntekijöiden hallinnoinnista tavaroiden lastaamista koskevan satamapalvelun tarjoamista varten.

Komissio katsoo, että koska kyseisellä järjestelmällä asetetaan espanjalaisissa yleishyödyllisissä satamissa toimiville lastausyrityksille yleinen velvollisuus osallistua satamalastaajien hallinnointiyhtiöön tai SAGEP:iin ja joka tapauksessa koska siinä ei sallita näille yrityksille markkinoihin turvautumista joko vakituisen tai määräaikaisen henkilöstönsä rekrytoimista varten sellaisia tapauksia lukuun ottamatta, joissa SAGEP:in tarjoamat työntekijät eivät ole sopivia tai heitä ei ole riittävästi, se on ristiriidassa niiden velvollisuuksien kanssa, jotka Espanjan kuningaskunnalle kuuluvat Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen sen 49 artiklan mukaisesti, joka koskee sijoittautumisvapautta.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 9/20

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 16.10.2013 — Douane Advies Bureau Rietveld v. Hauptzollamt Hannover

(Asia C-541/13)

2014/C 9/30

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Finanzgericht Hamburg

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Douane Advies Bureau Rietveld

Vastaaja: Hauptzollamt Hannover

Ennakkoratkaisukysymys (1)

Onko CN-nimikkeeseen 3822 sisältyviin sanoihin ”taudinmääritysreagenssit” ja ”laboratorioreagenssit” sisältyvä reagenssin käsite ymmärrettävä siten, että kyse on oltava aineksesta, jota käytetään sen vuoksi, että se reagoi kemiallisesti tutkittavaan aineeseen tai sen kanssa osoittamaan aineen tila tai ominaisuus?

(1) Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2658/87 (EYVL L 256, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 9.10.2012 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 927/2012 (EUVL L 304, s. 1).
3)

Jos kysymykseen 1 vastataan myöntävästi, pidetäänkö suotuisammassa asemassa olevien vanhojen virkamiesten, jotka eivät siirry uuteen järjestelmään, ja uuteen järjestelmään siirtymisestä huolimatta edelleen huonommassa asemassa olevien vanhojen virkamiesten palkkausoikeudellisen aseman välistä eroa, joka vallitsee uusien virkamiesten syrjimättömän järjestelmän käyttöönoton jälkeenkin, perusoikeuskirjan 52 artiklan 1 kohdassa tai direktiivin 6 artiklassa tarkoitettuna siirtymäkauden ilmiönä, joka on oikeutettu hallinnon taloudellisuuden ja saavutettujen oikeuksien säilyttämisen tai luottamuksensuojan nojalla, vaikka a) kansallinen lainsäätäjä ei ole sidottu työmarkkinaosapuolten suostumukseen palkankorotusjärjestelmän säännöksiä antaessaan, ja sen on toimittava ainoastaan luottamuksensuojan perusoikeudellisissa rajoissa, mikä ei edellytä saavutettujen oikeuksien säilyttämistä kokonaan vanhan järjestelmän täydellisen säilyttämisen muodossa niiden suotuisammassa asemassa olevien vanhojen virkamiesten kohdalla, jotka eivät siirry uuteen järjestelmään, b) kansallinen lainsäätäjä olisi voinut tässä yhteydessä myös asettaa vanhat virkamiehet yhdenvertaiseen asemaan ottamalla huomioon myös ennen 18 vuoden iän täyttämistä täyttyneet ajat ja säilyttämällä tähän asti syrjittyjen vanhojen virkamiesten vanhat palkankorotussäännöt, c) edellä esitettyyn liittyvät hallinnolliset kustannukset olisivat odotettavissa olevan suuren hakemusmäärän johdosta tosin huomattavat mutta eivät kohoaisi lähellekään niiden palkkojen kokonaismäärää, jotka huonommassa asemassa olevat virkamiehet ovat aiemmin menettäneet ja jatkossa menettävät suotuisammassa asemassa oleviin virkamiehiin verrattuna, d) vanhojen virkamiesten erilaisen kohtelun siirtymäkausi jatkuu useita vuosikymmeniä ja koskee (lähtökohtaisen uusien virkamiesten julkisoikeudelliseen palvelussuhteeseen palkkaamisen lopettamisen vuoksi) erittäin pitkään huomattavaa valtaosaa kaikista virkamiehistä, e) järjestelmä otettiin käyttöön taannehtivasti, mikä, kun otetaan huomioon unionin oikeuden soveltamisen ensisijaisuus, vaikutti virkamiehen kannalta epäedullisesti ainakin 1.1.2004 ja 30.8.2010 välisenä aikana sovelletaan virkamiehen kannalta edullisemman oikeustilan aikana, jonka soveltamista virkamies oli omalta kohdaltaan jo vaatinut ennen lainuudistuksen julkistamista? Jos kysymykseen 1 tai 2 vastataan kieltävästi tai kysymykseen 3 myöntävästi:
2)

a) Edellyttääkö direktiivin 10 artiklan c alakohdassa tarkoitettu arkkitehdin käsite, että siirtotyöläinen on kotijäsenvaltiossaan rakennussuunnitteluun, rakennustarkastukseen ja rakentamiseen liittyvän teknisen toiminnan lisäksi harjoittanut luovaa taiteellista, kaupunkisuunnitteluun liittyvää, taloudellista ja mahdollisesti muistomerkkien suojeluun liittyvää toimintaa tai olisi koulutuksensa jälkeen saanut harjoittaa tällaista toimintaa, ja jos näin on, missä laajuudessa? b) Edellyttääkö direktiivin 10 artiklan c alakohdassa tarkoitettu arkkitehdin käsite, että siirtotyöläinen on saanut korkeakoulutasoisen koulutuksen, joka on sillä tavoin suuntautunut pääasiallisesti arkkitehtuuriin, että koulutus käsittää rakennussuunnitteluun, rakennustarkastukseen ja rakentamiseen liittyvien teknisten kysymysten lisäksi luovaan taiteelliseen, kaupunkisuunnitteluun liittyvään ja taloudelliseen toimintaan ja mahdollisesti muistomerkkien suojeluun liittyviä kysymyksiä, ja jos näin on, missä laajuudessa? c) i) Onko a ja b kohtien kannalta merkitystä sillä, kuinka arkkitehdin ammattinimikettä tavanomaisesti käytetään muissa jäsenvaltioissa (direktiivin 48 artiklan 1 kohta), ii) vai riittääkö sen toteaminen, kuinka arkkitehdin ammattinimikettä tavanomaisesti käytetään kotijäsenvaltiossa ja vastaanottavassa jäsenvaltiossa, iii) vai käykö Euroopan unionin alueella arkkitehdin nimikkeeseen tavanomaisesti liittyvien toimien kirjo ilmi direktiivin 46 artiklan 1 kohdan toisesta alakohdasta?
—

Unionin tuomioistuimen on todettava, että Luxemburgin suurherttuakunta on jättänyt noudattamatta arvonlisäverodirektiivin (1) 96-99, 110 ja 114 artiklan, luettuna yhdessä direktiivin liitteen II ja III sekä direktiivin täytäntöönpanoasetuksen (2) kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska se on soveltanut 3 prosentin arvonlisäverokantaa digitaalisiin (tai sähköisiin) kirjoihin
1)

Onko perusoikeuskirjan 21 artiklaa, luettuna yhdessä direktiivin 2000/78/EY (1) 7 artiklan 1 kohdan sekä 16 ja 17 artiklan kanssa, tulkittava siten, että a) työntekijällä, jolle työnantaja on ensin määrittänyt työskentelykausien huomioon ottamisessa sovellettavan lakisääteisen, iän perusteella syrjivän järjestelmän perusteella virheellisen ikälisän saamista koskevan viitepäivämäärän, on joka tapauksessa oikeus saada nykyisen palkan ja sen palkan välinen ero, jonka hän saisi sovellettaessa syrjimätöntä ikälisän saamista koskevaa viitepäivämäärää, b) vai siten, että jäsenvaltiolla on mahdollisuus poistaa ikään perustuva syrjintä ottamalla työskentelykaudet syrjimättömästi huomioon myös maksamatta taloudellista hyvitystä (määrittämällä uudelleen ikälisän saamista koskevan viitepäivämäärän, jolloin ikälisän saamiseen vaadittava ajanjakso samanaikaisesti pitenee), erityisesti jos tällä palkan kannalta neutraalilla ratkaisulla pyritään säilyttämään työnantajan maksuvalmius ja välttämään uudelleen laskemisesta aiheutuvia kohtuuttomia kuluja?
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 325/12

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Frankfurt am Main (Saksa) on esittänyt 31.7.2013 — Vietnam Airlines Co. Ltd v. Brigitta Voss ja Klaus-Jürgen Voss

(Asia C-431/13)

2013/C 325/20

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landgericht Frankfurt am Main

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Vietnam Airlines Co. Ltd

Vastapuolet: Brigitta Voss ja Klaus-Jürgen Voss

Ennakkoratkaisukysymykset

1) Onko matkustajalla oikeus lentomatkustaja-asetuksen (1) 7 artiklan mukaiseen täysimääräiseen korvaukseen pitkäaikaisen viivästymisen johdosta myös silloin, kun lentomatkustajiin kuulumaton kolmas on aikaisemmin suorittanut lentomatkustajalle korvauksen viivästymisestä, vai onko tällainen korvaus vähennettävä asetuksen mukaisesta korvauksesta?

2) Mikäli vähentäminen hyväksytään: Koskeeko tämä vain Saksan kansallisen lainsäädännön mukaisia vahingonkorvauksia vai myös hinnanalennuksia?

(1) Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL L 46, s. 1)
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 304/7

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Ranska) on esittänyt 7.8.2013 — Société Fonderie 2A v. Ministre de l'Économie et des Finances

(Asia C-446/13)

2013/C 304/12

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d'État

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Société Fonderie 2A

Vastapuoli: Ministre de l'Économie et des Finances

Ennakkoratkaisukysymys

Onko kuudennen direktiivin (1) niiden säännösten, joiden nojalla määritetään yhteisöluovutuksen tapahtumapaikka, perusteella katsottava, että yhtiön toisessa Euroopan unionin maassa sijaitsevalle asiakkaalle toteuttama tavaran luovutus sen jälkeen, kun tavaraa on myyjän lukuun jalostettu asiakkaan maassa sijaitsevissa toisen yhtiön toimitiloissa, on myyjän maan ja lopullisen vastaanottajan maan välinen luovutus, vai onko katsottava, että se on jalostuspaikasta lähtien tapahtuva lopullisen vastaanottajan maan sisäinen luovutus?

(1) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi (EYVL L 147, s. 1).
4)

Onko direktiivillä osaksi unionin oikeutta otettu puitesopimus esteenä kansalliselle lainsäädännölle (tässä tapauksessa merenkulkulain säännöksille), jonka mukaan silloin, jos sopimuksia on tehty peräkkäin (niin, että 5 lausekkeen mukaiset väärinkäytöksen edellytykset täyttyvät), ei ole mahdollista muuttaa niitä toistaiseksi voimassa olevaksi työsuhteeksi (toimenpide, josta säädetään merenkulkulain 326 §:ssä ainoastaan niiden tapausten varalta, joissa palvelukseen otettu henkilö on keskeytymättä palveluksessa yli vuoden ajan ja joissa sopimuksen päättymisen ja sitä seuraavan sopimuksen tekemisen välillä on kulunut enintään 60 päivää)?
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 274/17

Kanne 24.7.2013 — Euroopan komissio v. Euroopan unionin neuvosto

(Asia C-425/13)

2013/C 274/29

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Valero Jordana ja F. Castillo de la Torre)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

— luvan antamisesta EU:n päästökauppajärjestelmän yhdistämistä Australiassa toteutettuun päästökauppajärjestelmään koskevien neuvottelujen aloittamiselle tehdyn neuvoston päätöksen 2 artiklan toinen virke ja päätöksen lisäyksen/liitteen A kohta on kumottava tai vaihtoehtoisesti

— neuvoston päätös on kumottava, ja jos riidanalainen päätös kumotaan kokonaan, sen vaikutukset on pysytettävä, ja

— Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Ensimmäinen kanneperuste: SEU 13 artiklan 2 kohdan, SEUT 218 artiklan 2–4 kohdan ja SEUT 295 artiklan rikkominen sekä toimielinten välistä tasapainoa koskevan periaatteen loukkaaminen. Komissio väittää, että neuvosto on rikkonut SEUT 218 artiklaa määrätessään yksipuolisesti komission noudattamaan sellaista yksityiskohtaista menettelyä, jolla luodaan neuvostolle sellaista uutta toimivaltaa ja komissiolle sellaisia velvollisuuksia, jotka eivät perustu mainittuun määräykseen. Neuvosto on myös rikkonut SEU 13 artiklan 2 kohtaa, luettuna yhdessä SEUT 218 artiklan 4 kohdan kanssa, ja loukannut toimielinten välistä tasapainoa koskevaa periaatetta, koska neuvosto on laajentanut sille perussopimuksissa annettua toimivaltaa komission ja Euroopan parlamentin kustannuksella.

Toinen kanneperuste: SEU 13 artiklan 2 kohdan ja SEUT 218 artiklan rikkominen sekä toimielinten välistä tasapainoa koskevan periaatteen loukkaaminen, koska riidanalaisen päätöksen mukaan erityiskomitea tai neuvosto määrittää unionin yksityiskohtaiset neuvottelukannat. SEUT 218 artiklan 4 kohdassa annetaan erityiskomitealle vain neuvoa-antava rooli.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 298/4

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Cluj (Romania) on esittänyt 31.7.2013 — Casa Județeană de Pensii Cluj v. Attila Balazs

(Asia C-432/13)

2013/C 298/06

Oikeudenkäyntikieli: romania

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Curtea de Apel Cluj

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Casa Județeană de Pensii Cluj

Vastaaja: Attila Balazs

Ennakkoratkaisukysymys

Onko asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (1) 7 artiklan 2 kohdan c alakohtaa tulkittava siten, että sen soveltamisalaan kuuluu sellainen kahdenvälinen sopimus, jonka kaksi jäsenvaltiota on tehnyt ennen asetuksen soveltamisen alkamispäivämäärää ja jossa valtiot ovat sopineet sellaisia sosiaaliturvaetuuksia koskevan velvollisuuden lakkaamisesta, joita yhden valtion on maksettava sellaisille toisen valtion kansalaisille, joilla on ollut ensin mainitun valtion alueella poliittisen pakolaisen asema ja jotka ovat palanneet viimeksi mainitun valtion alueelle, vastineena siitä, että ensin mainittu valtio maksaa kiinteän määrän eläkkeiden maksamiseksi ja sen ajanjakson kattamiseksi, jonka ajalta sosiaaliturvamaksut on maksettu ensin mainittuun jäsenvaltioon?

(1) Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annettu neuvoston asetus (ETY) 1408/71 (EYVL L 149, s. 2).
—

On kumottava neuvoston päätöksen 2010/656/YUTP muuttamisesta 14.1.2011 annettu neuvoston päätös 2011/18/YUTP (1), neuvoston asetuksen (EY) N:o 560/2005 muuttamisesta 14.1.2011 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 25/2011 (2), Norsunluurannikkoon kohdistuvien rajoittavien toimenpiteiden jatkamisesta annetun päätöksen 2010/656/YUTP muuttamisesta 6.4.2011 annettu neuvoston päätös 2011/221/YUTP (3) ja tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvien rajoittavien erityistoimenpiteiden toteuttamisesta Norsunluurannikon tilanteen vuoksi 6.4.2011 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 330/2011 (4) siltä osin kuin ne koskevat valittajaa
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 260/20

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 13.5.2013 — Elena Recinto-Pfingsten v. Swiss International Air Lines AG

(Asia C-259/13)

2013/C 260/34

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Elena Recinto-Pfingsten

Vastapuoli: Swiss International Air Lines AG

Ennakkoratkaisukysymys

Onko Sveitsin valaliiton ja Euroopan yhteisön lentoliikenteestä 21.6.1999 tekemää sopimusta (1), sellaisena kuin se on muutettuna yhteisön ja Sveitsin lentoliikennekomitean 26.11.2010 tekemällä päätöksellä N:o 2/2010 (2), tulkittava siten, että matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 261/2004 (3) sovelletaan sen 3 artiklan 1 kohdan a alakohtaa vastaavasti myös matkustajiin, jotka lähtevät Sveitsissä sijaitsevalta lentoasemalta kolmanteen valtioon?

(1) Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton sopimus lentoliikenteestä — Päätösasiakirja — Yhteiset julistukset — Ilmoitus, joka koskee Sveitsin kanssa seuraavilla aloilla tehtävien seitsemän sopimuksen voimaan tuloa: henkilöiden vapaa liikkuvuus, lento- ja maantieliikenne, julkiset hankinnat, tieteellinen ja teknologinen yhteistyö, vaatimustenmukaisuuden arvioinnin vastavuoroinen tunnustaminen sekä maataloustuotteiden kauppa (EYVL 2002 L 114, s. 73).

(2) Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton lentoliikennettä koskevan sopimuksen mukaisesti perustetun yhteisön ja Sveitsin lentoliikennekomitean päätös N:o 2/2010, annettu 26.11.2010, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton lentoliikennettä koskevan sopimuksen liitteen korvaamisesta (EUVL L 347, s. 54).

(3) Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL L 46, s. 1).
—

Euroopan kemikaaliviraston (jäljempänä ECHA) päätös ED/68/2009 (jäljempänä riidanalainen päätös), jolla antraseeniöljy tunnistetaan aineeksi, joka on sisällytettävä ehdolla olevien aineiden luetteloon asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (1) (jäljempänä REACH-asetus) 59 artiklan mukaisesti, on kumottava tai
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 252/22

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Augstākās tiesas Senāts (Latvia) on esittänyt 25.6.2013 — Antonio Gramsci Shipping Corp ym. v. Aivars Lembergs

(Asia C-350/13)

2013/C 252/36

Oikeudenkäyntikieli: latvia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Augstākās tiesas Senāts

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Antonio Gramsci Shipping Corp., Apollo Holdings Corp., Arctic Seal Shipping Co. Ltd, Atlantic Leader Shipping Co. Ltd, Cape Wind Trading Co.Ltd, Clipstone Navigation SA, Dawnlight Shipping Co. Ltd, Dzons Rids Shipping Co., Faroship Navigation Co. Ltd, Gaida Shipping Co., Gevostar Shipping Co. Ltd, Hose Marti Shipping Co., Imanta Shipping Co. Ltd, Kemeri Navigation Co., Klements Gotvalds Shipping Co., Latgale Shipping Co. Ltd, Limetree Shipping Co. Ltd, Majori Shipping Co. Ltd, Noella Marītime Co. Ltd, Razna Shipping Co., Sagewood Trading Inc., Samburga Shipping Co. Ltd, Saturn Trading Co., Taganroga Shipping Co., Talava Shipping Co. Ltd, Tangent Shipping Co. Ltd, Viktorio Shipping Co., Wilcox Holding Ltd, Zemgale Shipping Co. Ltd, Zoja Shipping Co. Ltd

Vastaaja: Aivars Lembergs

Ennakkoratkaisukysymykset

1) Onko Bryssel I -asetuksen (1) 34 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että sellaisten henkilöiden, jotka eivät ole asianosaisina pääasiassa, oikeuksien loukkaamista voidaan pitää ulkomaisen tuomion tunnustamista koskevassa menettelyssä hyväksyttävänä perusteena Bryssel I -asetuksen 34 artiklan 1 kohtaan sisältyvän oikeusjärjestyksen perusteita koskevan säännöksen soveltamiselle ja ulkomaisen tuomion täytäntöönpanosta kieltäytymiselle siltä osin kuin se koskee henkilöitä, jotka eivät ole asianosaisina pääasiassa?

2) Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko perusoikeuskirjan 47 artiklaa tulkittava siten, että siinä tarkoitetun oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevan periaatteen mukaan välitoimien määräämistä koskevassa menettelyssä on mahdollista rajoittaa sellaisten henkilöiden varallisuusoikeuksia, jotka eivät ole asianosaisina pääasiassa, kunhan taataan, että kaikilla niillä henkilöillä, joihin välitoimista tehty päätös vaikuttaa, on oikeus milloin tahansa vaatia tuomioistuimelta päätöksen muuttamista tai kumoamista silloin, kun päätöksen tiedoksi antaminen kyseisille henkilöille on jätetty kantajien tehtäväksi?

(1) Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001 (EYVL L 12, 16.1.2001, s. 1–23).