Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus – Rakennerahastojen interventio – Yhteisön myöntämä rahoitus – Taloudellisen tuen poistaminen sääntöjenvastaisuuksien vuoksi – Takaisinperimisvelvollisuus – Oikeudellinen perusta

(Neuvoston asetuksen N:o 2052/88 7 artiklan 1 kohta; neuvoston asetuksen N:o 4253/88 23 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan kolmas luetelmakohta; neuvoston direktiivi 92/50)

2. Euroopan unionin omat varat – Unionin taloudellisten etujen suojaamisesta annettu asetus – Väärinkäytös – Käsite

(Neuvoston asetuksen N:o 2988/95 1 artikla; neuvoston direktiivi 92/50)

3. Euroopan unionin omat varat – Unionin taloudellisten etujen suojaamisesta annettu asetus – Jatkuva väärinkäytös – Vanhentumisaika – Katkaiseva toimi

(Neuvoston asetuksen N:o 2988/95 3 artiklan 1 kohdan toinen ja kolmas alakohta; neuvoston direktiivi 92/50)

4. Euroopan unionin omat varat – Unionin taloudellisten etujen suojaamisesta annettu asetus – Sääntöjenvastaisuuksia koskevat seuraamusmenettelyt – Vanhentumisaika

(Neuvoston asetuksen N:o 2988/95 3 artiklan 3 kohta)

Tiivistelmä

1. Asetuksen N:o 2052/88 soveltamisesta rakennerahastojen toiminnan yhteensovittamisen osalta toisaalta keskenään ja toisaalta Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden kanssa annetun asetuksen N:o 4253/88, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2082/93, 23 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan kolmas luetelmakohta, luettuna yhdessä rakennerahastojen päämääristä ja tehokkuudesta ja niiden toiminnan yhteensovittamisesta keskenään sekä Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden kanssa annetun asetuksen N:o 2052/88, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2081/93, 7 artiklan 1 kohdan kanssa, muodostaa oikeusperustan, jonka nojalla kansalliset viranomaiset voivat periä tuensaajalta takaisin Euroopan aluekehitysrahastosta myönnetyn tuen kokonaisuudessaan sillä perusteella, että tuensaaja ei ole julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta annetussa direktiivissä 92/50, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 93/36, tarkoitettuna hankintaviranomaisena noudattanut kyseisen direktiivin vaatimuksia tehdessään julkista palveluhankintasopimusta, jonka tarkoituksena on toteuttaa toimi, jonka perusteella tuki on myönnetty tälle tuensaajalle, eikä kyseistä toimivaltaa ole tarpeen johtaa kansallisesta oikeudesta.

(ks. 41 kohta ja tuomiolauselman 1 kohta)

2. Se, että Euroopan aluekehitysrahaston tukea saanut hankintaviranomainen ei noudata julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta annetussa direktiivissä 92/50, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 93/36, säädettyjä julkisten hankintasopimusten tekemistä koskevia sääntöjä valitessaan sopimuskumppaniaan sellaista hankintasopimusta varten, jonka tarkoituksena on tuetun toimen toteuttaminen, merkitsee Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta annetun asetuksen N:o 2988/95 1 artiklassa tarkoitettua väärinkäytöstä myös silloin, kun toimivaltainen kansallinen viranomainen ei voinut kyseistä tukea myöntäessään olla tietämättä, että tuensaaja oli jo päättänyt siitä, minkä palvelujen suorittajan tehtäväksi se antaa tuetun toimen toteuttamisen.­

(ks. 49 kohta ja tuomiolauselman 2 kohta)

3. Siltä osin kuin Euroopan aluekehitysrahaston tuen saaja ei hankintaviranomaisena ole noudattanut julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta annetussa direktiivissä 92/50, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 93/36, säädettyjä julkisten hankintasopimusten tekemistä koskevia sääntöjä valitessaan sopimuskumppaniaan sellaista hankintasopimusta varten, jonka tarkoituksena on tuetun toimen toteuttaminen:

– väärinkäytöstä on pidettävä Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta annetun asetuksen N:o 2988/95 3 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettuna jatkuvana väärinkäytöksenä ja tässä säännöksessä säädetty neljän vuoden vanhentumisaika tuensaajalle perusteettomasti maksetun tuen takaisin perimiselle alkaa kulua päivästä, jona lainvastaisesti tehdyn hankintasopimuksen täyttäminen on saatu päätökseen, ja

– se, että tuensaajalle toimitetaan tarkastuskertomus, jossa todetaan julkisten hankintasopimusten tekemistä koskevien sääntöjen noudattamatta jättäminen ja jonka mukaan kansallisen viranomaisen on tämän johdosta vaadittava maksettujen summien palauttamista, on riittävän täsmällinen toimenpide, jolla pyritään saattamaan vireille ”väärinkäytökseen” liittyvä tutkimus tai menettely asetuksen N:o 2988/95 3 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetulla tavalla.

(ks. 62 kohta ja tuomiolauselman 3 kohta)

4. Kun jäsenvaltiot käyttävät niille Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta annetun asetuksen N:o 2988/95 3 artiklan 3 kohdassa annettua mahdollisuutta, suhteellisuusperiaate estää soveltamasta 30 vuoden vanhentumisaikaa unionin talousarviosta perusteettomasti saadun etuuden takaisin perimiseen.

Kun otetaan huomioon unionin taloudellisten etujen suojaamisen tavoite, jonka osalta unionin lainsäätäjä on katsonut, että neljän tai jopa kolmen vuoden vanhentumisaika on jo sellaisenaan riittävä, jotta kansalliset viranomaiset voivat ryhtyä seuraamusmenettelyihin sellaisten väärinkäytösten johdosta, jotka vahingoittavat kyseisiä taloudellisia etuja ja jotka voivat johtaa perusteettomasti saadun etuuden takaisin perimisen kaltaiseen toimeen, 30 vuoden määräajan myöntäminen mainituille viranomaisille ylittää kuitenkin sen, mikä on huolellisen hallinnon kannalta tarpeen.

(ks. 65 ja 66 kohta sekä tuomiolauselman 4 kohta)