YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (ensimmäinen jaosto)

28 päivänä maaliskuuta 1996

Asia T-60/92

Muireann Noonan

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Henkilöstö — Palvelukseenotto — Ura-aluetta C koskeva kilpailu — Kielto osallistua kilpailuun — Hakijat, joilla on yliopistotasoinen tutkinto”

Täydellinen teksti englanninkielelläTäydellinen teksti kaikilla kielillä: Yhteisöjen tuomioistuimen ja yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeustapauskokoelma, Osa II II-443

Aihe:

Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan kilpailun KOM/C/741 valintalautakunnan tekemä, asianomaiselle 9.6.1992tiedoksiannettu päätös, jossa kantajan osallistumista kilpailuun ei hyväksytty.

Lopputulos:

Kumoaminen.

Tuomion lyhennelmä

Koska komission järjestämän avoimen kilpailun KOM/C/741, joka koski varallaololuettelon laatimista englannin kielen konekirjoittajien palvelukseenottamiseksi, valintalautakunta hylkäsi 9.6.1992 tekemällään päätöksellä kantajan hakemuksen sillä perusteella, että kantaja oli suorittanut yliopistotasoisen koulutusohjelman ja saanut Dublinin University Collegen myöntämän Honours Degreen ranskalaisessa ja italialaisessa kirjallisuudessa, kantaja vaatii tämän päätöksen kumoamista kilpailuilmoituksen ehtojen lainvastaisuuden perusteella.

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi komission tekemän prosessiväitteen asiassa T-60/92, Noonan vastaan komissio, 16.9.1993 antamallaan tuomiolla (Kok. 1993, s. II-911); myös tästä tuomiosta tehty valitus hylättiin (asia C-448/93 P, komissio vastaan Noonan, tuomio 11.8.1995, Kok. 1995, s. I-2321).

Pääasia

Yhdenvertaisen kohtelun periaatteen noudattaminen on kilpailun eri vaiheiden lainmukaisuuden perustavanlaatuinen tekijä. Tämän periaatteen mukaan sellaista kahta henkilöryhmää ei voida kohdella eri tavalla, joiden oikeudelliset ja tosiasialliset tilanteet eivät eroa olennaisesti toisistaan. Koska komissio on kohdellut eri tavalla hakijoita, joilla on yliopistotasoinen tutkinto, ja hakijoita, joilla ei ole tällaista tutkintoa, on tutkittava, onko näiden henkilöryhmien oikeudellisten ja tosiasiallisten tilanteiden välillä olennaisia eroja (31 ja 32 kohta).

Viittaukset: asia T-132/89, Gallone v. neuvosto, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin 16.10.1990 (Kok. 1990, s. II-549, 35 kohta); yhdistetyt asiat T-18/89 ja T-24/89, Tagaras v. yhteisöjen tuomioistuin, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin 7.2.1991 (Kok. 1991, s. II-53, 68 kohta).

Asian tutkimiseksi on otettava huomioon Euroopan yhteisöjen virkamiesten henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) 27 artiklan 1 kohdan yleinen periaate, jonka mukaan palvelukseenotossa on pyrittävä hankkimaan toimielimelle parhaan pätevyyden, työtehon ja rehellisyyden omaavat virkamiehet. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa aluksi, ettei mistään seikasta voida teknisesti päätellä, että yliopistotasoisen tutkinnon omaaminen estäisi kyseisiä hakijoita toteuttamasta täytettäviin virkoihin liittyviä tehtäviä tai että sillä olisi kielteisiä vaikutuksia asianomaisten työn laatuun tai heidän työtehoonsa. Siten tältä kannalta katsottuna tällaisia hakijoita ei voida syrjäyttää kilpailusta edellä mainitun 27 artiklan mukaisten edellytysten nojalla (33 ja 34 kohta).

Komission väitettä siitä, että yliopistotasoisen tutkinnon omaavien hakijoiden poissulkeminen on tarpeellista, jotta vältettäisiin riski siitä, että muita hakijoita otettaisiin palvelukseen vähemmän tai että nämä muut hakijat voisivat syrjäytyä jopa kokonaan, ei voida myöskään hyväksyä, koska väitteessä ei saateta mitenkään kyseenalaiseksi tällaisten ensiksi mainitun ryhmän hakijoiden kykyä hoitaa kilpailussa valittujen tulevia tehtäviä samalla tavalla kuin muut hakijat ja täyttää siten henkilöstösääntöjen 27 artiklan ensimmäisen kohdan mukaista edellytystä. Ei voida myöskään hyväksyä komission väitettä siitä, että henkilöillä, joilla on yliopistotasoinen tutkinto, on etusija ylennysten osalta. Yhtäältä nimittävän viranomaisen on jokaisen ylennysmenettelyn tai sisäisen kilpailun osalta määriteltävä valintaperusteet yksikön edun mukaisesti. Siten komissio ei voi sulkea pois kilpailusta riidanalaisessa ehdossa tarkoitettuja hakijoita sillä perusteella, että heillä on paremmat onnistumismahdollisuudet kuin muilla hakijoilla eikä sillä perusteella, että heidän ammatilliset kehitysnäkymänsä komission yksiköissä ovat paremmat kuin muiden hakijoiden mahdollisuudet. Toisaalta komissio ei ole esittänyt yhtään seikkaa, josta voitaisiin päätellä, että ylennysten ja sisäisten kilpailujen osalta valintaperusteeksi yksikön edun vuoksi olisi valittava yliopistotasoinen tutkinto. Ylennysten osalta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa päinvastoin, että ylennettävien ehdokkaiden ansioiden vertailussa muut kriteerit ovat merkityksellisiä, erityisesti ehdokkaiden työsuoritusten yleinen taso tehtäviään hoitaessaan (35-37 kohta).

Viittaukset: asia 280/81, Hoffmann v. komissio, yhteisöjen tuomioistuin 17.3.1983 (Kok. 1983, s. 889, 9 ja 10 kohta); asia 306/85, Huybrechts v. komissio, yhteisöjen tuomioistuin 5.2.1987 (Kok. 1987, s. 629, 10 kohta); asia 181/87, Agazzi Léonard v. komissio, yhteisöjen tuomioistuin 6.7.1988 (Kok. 1988, s. 3823,27, 32 ja 33 kohta).

Sitä paitsi komission väitteellä siitä, että niiden erojen vuoksi, joita on yliopistotasoisen tutkinnon omaavien henkilöiden koulutustason ja ura-alueen C tehtävien luonteen välillä, nämä henkilöt voisivat turhautua, mikä voisi vaikuttaa kielteisesti heidän omaan toimintaansa sekä heidän työtovereidensa työoloihin, pyritään saattamaan kyseenalaiseksi riidanalaisessa ehdossa tarkoitettujen hakijoiden kyky vastaaviin suorituksiin kuin samaan ura-alueeseen kuuluvat henkilöt, joilla ei ole yliopistotasoisia tutkintoja. Kuitenkaan se seikka, että asianomaisella on tällainen tukinto, ei estä häntä periaatteessa suorittamasta ura-alueen C tehtäviä samalla tavalla kuin kuka tahansa muu tämän ura-alueen virkamies, ja siten komission on näytettävä väitteensä oikeellisuus. Tässä suhteessa on tärkeää todeta, että palvelukseenottomenettelyssä sen ensimmäisellä vaiheella eli kilpailulla on eri tehtävä kuin koeajalla. Sisäänpääsyä koskevat kilpailut on suunniteltu tavalla, joka mahdollistaa hakijoiden valinnan yleisten ja ennakoitavissa olevien edellytysten perusteella, kun taas koeajan tarkoituksena on antaa hallinnolle mahdollisuus arvioida konkreettisemmin hakijan soveltuvuutta tiettyyn tehtävään, hänen tapaansa suorittaa tehtävänsä sekä hänen työtehoaan (38 ja 39 kohta).

Viittaukset: asia 290/82, Tréfois v. yhteisöjen tuomioistuin, yhteisöjen tuomioistuin 17.11.1983 (Kok. 1983, s. 3751, 24 kohta); asia T-26/91, Kupka-Floridi v. TSK, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin 1.4.1992 (Kok. 1992, s. II-1615,43 kohta).

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin arvioi, että komission esittämät seikat riidanalaisen osallistumista koskevan ehdon perustelemiseksi eivät täytä edellä esitettyjä vaatimuksia, koska komissio ei ole kyennyt esittämään mitään asiaan liittyvää erityistä kokemusta. Komission esittämässä tutkimuksessa ei viitata mahdollisiin erityisiin kokemuksiin koskien tämän koulutustason henkilöiden palvelukseenottamista ura-alueelle C. Oikeudenkäyntiasiakirj oista ei voida myöskään päätellä, että komissio saattoi perustellusti tehdä ennusteen yliopistotasoisen tutkinnon suorittaneiden henkilöiden palvelukseenotosta ura-alueelle C aiheutuvista vaikutuksista. Esitetyssä tutkimuksessa ei ole yhtäältä mitään arviointia tiettyjen tämän ura-alueen virkamiesten turhautumisen konkreettisista vaikutuksista ja toisaalta ei ole varmaa, että yliopistotasoinen tutkinto voisi vaikuttaa kaikissa tapauksissa kielteisesti tutkintotodistuksen haltijan tapaan suorittaa tehtävänsä, hänen työtehoonsa tai työoloihin. Lopuksi riidanalaisen ehdon yhteensopimattomuutta henkilöstösääntöjen 27 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisen edellytyksen kanssa ei saata kyseenalaiseksi se seikka, että nimittävällä viranomaisella on laaja harkintavalta kilpailuehtojen määrittämisessä. Itse asiassa tämän harkintavallan antamaa valinnan mahdollisuutta on käytettävä aina täytettäviin virkoihin liittyvien vaatimusten mukaan ja yleisemmin yksikön edun mukaan. Komissio ei ole kuitenkaan näyttänyt minkäänlaisen yhteyden olemassaoloa riidanalaisen ehdon ja näiden vaatimusten ja etujen välillä (40-43 kohta).

Viittaukset: em. asia Gallone v. neuvosto, tuomion 27 kohta.

Edeltävästä seuraa, että kilpailuilmoituksen riidanalainen ehto ja siten kumoamiskanteen kohteena oleva päätös itse ovat lainvastaisia, koska ne ovat yhteensopimattomia yhdenvertaisen kohtelun periaatteen kanssa tarkasteltuna yhdessä henkilöstösääntöjen 27 artiklan kanssa. Ei henkilöstösääntöjen 5 artiklan 1 kohta eikä henkilöstösääntöjen liitteen III 1 artiklan 1 kohta saata kyseenalaiseksi tätä lainvastaisuutta koskevaa toteamusta (44 ja 45 kohta).

Edellä mainitun 5 artiklan 1 kohdan osalta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa, että siinä säädetyt henkilöstön jokaisen ura-alueen koulutusta ja kokemusta koskevat edellytykset osoittavat kyseisen palkkaluokan virkamieheltä edellytettävän vähimmäistason niiden tehtävien luonteen mukaan, joita virkoihin kuuluu, mutta ne eivät, tällä varauksella, koske palvelukseenottamista koskevia edellytyksiä, joihin on itse asiassa sovellettava henkilöstösääntöjen 27-34 artiklaa. Tästä seuraa, että edellä mainitussa 5 artiklan 1 kohdassa ei säädetä tai oikeuteta soveltamaan edellytystä, jonka tarkoituksena on tiettyjen hakijoiden poissulkeminen kilpailuun osallistumisesta vain sillä perusteella, että heidän koulutustasonsa on korkeampi kuin tietty enimmäistaso, joka on määritelty esimerkiksi korkeampaan ura-alueeseen kuin siihen, jota kilpailu koskee, sovellettavan vähimmäistason perusteella (46 kohta).

Viittaukset: asia 117/78, Orlandi v. komissio, yhteisöjen tuomioistuin 5.4.1979 (Kok. 1979, s. 1613, 15 ja 16 kohta); asia 143/82, Lipmann v. komissio, yhteisöjen tuomioistuin28.4.1983 (Kok. 1983, s. 1301, 7 kohta); asia T-2/90, Ferreira de Freitas v. komissio, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin 7.2.1991 (Kok. 1991, s. II-103,54 kohta); asia T-82/92, Cortes Jimenez ym. v. komissio, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin 3.3.1994 (Kok. H. 1994, s. II-237, 20 kohta).

Sama arviointi soveltuu henkilöstösääntöjen liitteen III 1 artiklan 1 kohtaan ja kyseisen säännöksen d kohtaan. On todettava yhtäältä, että riidanalainen ehto ei koske tämän säännöksen sanamuodon mukaisesti ”täytettäviin virkoihin vaadittavia” tutkintoja, vaan tutkintoja, joiden suorittaminen johtaa asianomaisen sulkemiseen pois kilpailusta. Toisaalta on todettava, että vaikka säännöksessä määritellään yksi niistä otsikoista, jonka on sisällyttävä jokaiseen kilpailuilmoitukseen, siinä ei kuitenkaan säädetä mitään nimittävän viranomaisen ratkaisusta tiettyä kilpailua koskevan otsikon tarkan sisällön osalta (47 kohta).

Viittaukset: em. asia Lipmann v. komissio, tuomion 7 kohta.

Edellä olevan huomioon ottaen riidanalainen päätös on kumottava, koska se on vastoin yhdenvertaisen kohtelun periaatetta sovellettuna yhdessä henkilöstösääntöjen 27 artiklan kanssa, ilman että on tarpeellista käsitellä kantajan esittämiä muiden säännösten rikkomista tai periaatteiden, erityisesti ammatinharjoittamisen vapauden periaatteen loukkaamista, koskevia kanneperusteita (48 kohta).

Ratkaisu:

Avoimen kilpailun KOM/C/741 valintalautakunnan tekemä päätös, jossa kieltäydyttiin hyväksymästä kantajaa kilpailun kokeisiin, kumotaan.

Asia T-60/92

Muireann Noonan

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Henkilöstö — Palvelukseenotto — Ura-aluetta C koskeva kilpailu — Kielto osallistua kilpailuun — Hakijat, joilla on yliopistotasoinen tutkinto”

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) 28 päivänä maaliskuuta 1996 antama tuomio II-217

Tuomion tiivistelmä

Henkilöstö – Kilpailu – Tutkinnon suorittamisen vaikutus kilpailuun pääsyyn – Hyväksymisedellytykset – Ura-alueen C virkoja koskeva kilpailu – Yliopistotasoisen arvosanan suorittaneiden henkilöiden poissulkeminen kilpailusta – Poissulkemista ei voida hyväksyä ottaen huomioon yhdenvertaisen kohtelun periaate ja palvelukseenottopoliitikan tarkoitus

(Henkilöstösääntöjen 5 artiklan 1 kohta ja 27 artiklan ensimmäinen kohta)

Kilpailuilmoituksen ehto, jonka mukaan hakijat, joilla on yliopistotasoinen arvosana, eivät voi osallistua ura-alueen C virkoja koskevaan kilpailuun, ja siten valintalautakunnan tähän ehtoon perustuva päätös on lainvastainen, koska se on yhteensopimaton yhdenvertaisen kohtelun periaatteen kanssa tarkasteltuna yhdessä henkilöstösääntöjen 27 artiklan ensimmäisen kohdan kanssa, jonka mukaan palvelukseenotossa on pyrittävä hankkimaan toimielimille parhaan pätevyyden, työtehon ja rehellisyyden omaavat virkamiehet.

Tätä toteamusta ei saata kyseenalaiseksi se seikka, että nimittävällä viranomaisella on laaja harkintavalta kilpailuehtojen määrittämisessä. Itse asiassa tämän harkintavallan antamaa valinnan mahdollisuutta on käytettävä aina täytettäviin virkoihin liittyvien vaatimusten perusteella ja yleisemmin yksikön edun mukaan. Kuitenkaan riidanalaisen ehdon ja näiden vaatimusten ja etujen välillä ei ole olemassa minkäänlaista yhteyttä.

Henkilöstösääntöjen 5 artiklan 1 kohta ja henkilöstösääntöjen liitteen III 1 artiklan 1 kohdan määritelmät eivät saata kyseenalaiseksi tätä lainvastaisuutta koskevaa toteamusta. Itse asiassa 5 artiklan 1 kohdassa, jossa säädetään henkilöstön kunkin ura-alueen koulutusta ja kokemusta koskevat vähimmäisedellytykset, ei säädetä tai oikeuteta soveltamaan edellytystä, jonka tarkoituksena on tiettyjen hakijoiden poissulkeminen kilpailuun osallistumisesta vain sillä perusteella, että heidän koulutustasonsa on korkeampi kuin tietty enimmäistaso, joka on määritelty erityisesti korkeampaan henkilöstön ura-alueeseen kuin siihen, jota kilpailu koskee, sovellettavan vähimmäistason perusteella. Kilpailuilmoituksen ehdot määrittelevän henkilöstösääntöjen liitteen III 1 artiklan 1 kohdan osalta on todettava, että kyseinen määräys ei koske tutkintoja, joiden suorittaminen johtaa asianomaisen sulkemiseen pois kilpailusta, eikä siinä säädetä tarkemmin nimittävän viranomaisen ratkaisusta tietyssä kilpailussa edellytettävien arvosanojen tarkan luonteen osalta.