ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Työkyvyttömyysvakuutus - Etuuksien laskeminen - Työkyvyttömyysvakuutusta koskevan Alankomaiden lainsäädännön soveltamista koskevat yksityiskohtaiset erityissäännöt - Palkatussa työssä täytetty kausi tai vastaava kausi - Käsite - Opettajana toimiminen yksityisen oppilaitoksen kanssa tehdyn työsopimuksen perusteella - Soveltamisalaan kuuluminen - Kuuluminen työskentelykauden aikana sellaiseen erityisjärjestelmään, joka ei kuulu asetuksen N:o 1408/71 soveltamisalaan - Vaikutuksettomuus

(EY:n perustamissopimuksen 51 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1408/71 46 artiklan 2 kohta ja liitteen V 4 kohdan a alakohta)

Tiivistelmä

Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen N:o 1408/71 liitteen V Alankomaita koskevan kohdan 4 alakohdan a alakohtaa, sellaisena kuin se oli voimassa 1.2.1982, on tulkittava siten, että palkatussa työssä täytetyiksi kausiksi luetaan sellaiset kaudet, joiden aikana henkilö on toiminut opettajana yksityisen oppilaitoksen kanssa tehdyn työsopimuksen perusteella, vaikka asianomainen henkilö on kyseisen ajanjakson aikana ollut vakuutettuna virkamiehiä ja sellaisena pidettäviä henkilöitä koskevan sellaisen erityisjärjestelmän mukaisesti, joka ei kuulu asetuksen soveltamisalaan. Jos erityisjärjestelmään kuuluvassa palkatussa työssä täytettyä kautta ei pidettäisi asetuksen liitteessä V tarkoitettuna vakuutuskautena, tällainen työntekijä joutuisi tämän vuoksi perustamissopimuksen 51 artiklan vastaisesti heikompaan asemaan, vaikka tämän ajanjakson huomioon ottaminen ei aiheuttaisi eri oikeuksien päällekkäisyyttä.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Henkilöstö - Kulukorvaus - Päiväraha - Päivärahan tavoite - Koeajalla oleva virkamies, joka on ollut ensin väliaikainen, sitten määräaikainen työntekijä - Maksamisajanjakson keston rajoittaminen - Poissulkeminen

(Henkilöstösääntöjen 71 artikla ja henkilöstösääntöjen liitteessä VII oleva 10 artikla; Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavat palvelussuhteen ehdot)

Tiivistelmä

Henkilöstösääntöjen 71 artiklan mukaan virkamiehen tehtävien aloittaminen oikeuttaa virkamiehen saamaan päivärahoja henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevassa 10 artiklassa asetetuilla edellytyksillä riippumatta siitä, onko asianomainen virkamies voinut aikaisemmin saada muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen säännösten nojalla samanlaisia korvauksia aloittaessaan tehtävät väliaikaisena tai määräaikaisena työntekijänä.

Kun henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevassa 10 artiklassa asetetaan päivärahojen maksamisen edellytykseksi se, että virkamies on joutunut muuttamaan asuinpaikkaansa täyttääkseen henkilöstösääntöjen mukaiset velvollisuutensa, mainitussa määräyksessä tarkoitetaan asuinpaikalla asuinpaikkaa, jonne asianomaisen virkamiehen intressit ovat keskittyneet, joten silloin, kun virkamies ei voi enää asua tällä vanhalla asuinpaikallaan, hänellä on oikeus päivärahoihin. Näiden päivärahojen tavoitteena on itse asiassa korvata koeajalla olevalle virkamiehelle epävarmasta työsuhteesta aiheutuvat haitat; tämä epävarmuus on voitu kokea jo aiemmin väliaikaisiin tai määräaikaisiin työntekijöihin sovellettavien palvelussuhteen ehtojen mukaisessa tilanteessa, silloin kun näitä eri palvelussuhteen ehtoja sovellettaessa intressien keskus säilyi vanhalla asuinpaikalla.
11

Tässä kysymyksessä kansallinen tuomioistuin kysyy pääasiassa sitä, onko kahdeksannen arvonlisäverodirektiivin 3 artiklan b kohtaa ja 5 artiklan ensimmäistä kohtaa ja kuudennen arvonlisäverodirektiivin 17 artiklan 2 kohtaa ja 3 kohdan a alakohtaa tulkittava siten, että asianajajalla, joka on vapautettu kuudennen arvonlisäverodirektiivin 28 artiklan 3 kohdan b alakohdan ja liitteen F mukaisesti arvonlisäverosta siinä jäsenvaltiossa, johon hän on sijoittautunut, on oikeus sellaisiin palveluihin sisältyvän arvonlisäveron palautukseen, joita hänelle on tarjottu toisessa jäsenvaltiossa, jossa asianajajien tarjoamia palveluja ei ole vapautettu arvonlisäverosta.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Maito ja maitotuotteet - Maidon lisämaksu - Lisämaksusta vapautettujen viitemäärien myöntäminen - Maatila, joka koostuu omista ja vuokratuista, osittain muussa kuin viitemäärän myöntäneessä jäsenvaltiossa sijaitsevista maa-alueista - Viitemäärän liittyminen maa-alueen kokonaisuuteen

(Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 857/84 2 artiklan 1 kohta ja 12 artiklan c ja d kohta)

2 Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Maito ja maitotuotteet - Maidon lisämaksu - Viitemäärien siirtoa omistuksen tai hallinnan siirron yhteydessä koskevat säännöt - Soveltamisala - Sellaisen tilan, jolla vuokralainen ei jatka tuotantoa, viitemäärien palautuminen vuokrasopimuksen päätyttyä - Soveltamisalaan kuuluminen

(Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 857/84 7 artiklan 1 kohta; komission asetuksen N:o 1371/84 5 artiklan 3 kohta ja komission asetuksen (ETY) N:o 1546/88 7 artiklan 1 kohdan 3 alakohta)

Tiivistelmä

3 Maidon lisämaksun soveltamista koskevan asetuksen (ETY) N:o 857/84 2 artiklan 1 kohta ja 12 artiklan c ja d kohta yhdessä tarkasteltuina sisältävät periaatteen, jonka mukaan viitemäärä on sidottu niihin yhteisön maantieteellisellä alueella sijaitseviin maa-alueisiin, joita tuottaja on hoitanut viitevuoden aikana maidontuotantoa varten, siltä osin kuin se on vahvistettu maa-alueiden kokonaisuudelle. Toisaalta maataloustuottaja, joka tuottaa toimittamansa maitomäärän omilla ja vuokraamillaan alueilla ja joka hoitaa itse näitä alueita joko omistajan tai vuokralaisen ominaisuudessa, on kyseisen asetuksen 12 artiklan c kohdassa tarkoitettu tuottaja, eikä toisaalta saman asetuksen 12 artiklan d kohdassa tarkoitetun tilan käsitteen osalta edellytetä, että vuokraustapauksessa kyseessä olevat tuotantoyksiköt sijaitsisivat sellaisen jäsenvaltion alueella, johon maito on toimitettu ja joka on myöntänyt viitemäärän.

Tästä seuraa, että jäsenvaltion vuonna 1984 tuottajalle lisämaksujärjestelmän mukaisesti myöntämä viitemäärä liittyy tuottajan maidontuotantoa varten viiteajanjakson aikana hoitamien omien tai vuokrattujen maa-alueiden kokonaisuuteen myös silloin, kun osa näistä alueista sijaitsee toisessa jäsenvaltiossa.

4 Asetuksen (ETY) N:o 857/84 12 artiklan d kohdassa tarkoitetun tilan muodostavien vuokrattujen maidontuotantoyksiköiden kokonaisuuden osalta vuokrasuhteen ja erityisesti sen päättymiseen liittyvät kysymykset kuuluvat pääasiassa sovellettavaan kansalliseen oikeuteen, kun taas yhteisön lisämaksujärjestelmässä säädetään lisämaksusta vapautettujen viitemäärien osalta tehtävistä johtopäätöksistä. Tältä osin maatalouden tuotantoyksikköjen kokonaisuuden palautumisella vuokrasuhteen päätyttyä on oikeusvaikutuksia, joita voidaan verrata asetuksen (ETY) N:o 1371/84 5 artiklan 3 kohdan, josta on tullut asetuksen (ETY) N:o 1546/88 7 artiklan 1 kohdan 3 alakohta, mukaisesti niihin, jotka syntyvät tämän tilan siirtämisellä vuokrasuhteen perustamisen yhteydessä.

Erityisesti silloin, kun entinen vuokralainen ei aio jatkaa maidontuotantoa vuokrasopimuksen päätyttyä, tällä ollut viitemäärä palautuu vuokranantajalle.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Sosiaalipolitiikka - Mies- ja naispuoliset työntekijät - Samapalkkaisuus - Palkka - Käsite - Korvaus ansion menetyksestä, joka aiheutuu osallistumisesta yritysneuvostojen jäsenille tarkoitettuun koulutukseen, kuuluu käsitteeseen "palkka"

(ETY:n perustamissopimuksen 119 artikla; neuvoston direktiivi 75/117/ETY)

2 Sosiaalipolitiikka - Mies- ja naispuoliset työntekijät - Samapalkkaisuus - Korvaus ansion menetyksestä, joka aiheutuu osallistumisesta yritysneuvostojen jäsenille tarkoitettuun koulutukseen, jota annetaan kokopäivätyössä olevien työaikana - Kansallinen lainsäädäntö, jolla rajoitetaan korvausta koulutukseen osallistumisesta osa-aikatyössä olevien osalta siten, että se määräytyy heidän henkilökohtaisen työaikansa mukaan - Erilainen kohtelu koulutukseen osallistuviin kokopäivätyössä oleviin henkilöihin nähden - Osa-aikaisen henkilöstön koostuminen pääasiallisesti naisista - Kansallinen lainsäädäntö, jota ei voida hyväksyä ilman objektiivisia perusteita

(ETY:n perustamissopimuksen 119 artikla; neuvoston direktiivi 75/117/ETY)

Tiivistelmä

3 Perustamissopimuksen 119 artiklassa tarkoitetun "palkan" käsitteeseen sisältyy mikä tahansa rahana tai luontaisetuna, heti tai myöhemmin suoritettava korvaus, jota työntekijä saa työnantajaltaan välittömästi tai välillisesti työstä, siitä riippumatta, suoritetaanko korvausta työsopimuksen vai lain säännösten perusteella vai vapaaehtoisesti.

Tähän käsitteeseen sisältyy korvaus ansion menetyksestä, joka aiheutuu osallistumisesta yritysneuvostojen toiminnassa tarvittavien tietojen antamiseksi järjestettyyn koulutukseen. Vaikka tällainen korvaus ei aiheudukaan sellaisenaan työsopimuksesta, se on kuitenkin työnantajan välillisesti myöntämä etu, sillä se maksetaan lain säännösten perusteella työsuhteen olemassaolon vuoksi.

4 Jos osa-aikaisten työntekijöiden ryhmään kuuluu huomattavasti suurempi määrä naisia kuin miehiä, perustamissopimuksen 119 artiklassa ja miesten ja naisten samapalkkaisuuden periaatteen soveltamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetussa direktiivissä 75/117/ETY vahvistetun palkkausta koskevan välillisen syrjinnän kiellon vastaista on sellainen kansallinen lainsäädäntö, jonka seurauksena osa-aikaisessa työssä olevien yritysneuvostojen jäsenten osalta rajoitetaan heidän henkilökohtaiseen työaikaansa se korvaus, jota heidän on saatava työnantajaltaan siitä, että he osallistuvat yrityksessä kokopäivätyössä olevien työaikana mutta heidän henkilökohtaisen osa-aikaisen työaikansa ulkopuolella koulutukseen, jolla annetaan yritysneuvostojen toiminnassa tarvittavaa tietoa, kun kokopäivätyössä olevat yritysneuvostojen jäsenet saavat korvausta osallistumisesta samaan koulutukseen heidän kokopäiväistä työaikaansa vastaavasti, edellyttäen, että tällaisella lainsäädännöllä ei voida saavuttaa perusteltua sosiaalipoliittista tavoitetta ja että se ei ole tässä suhteessa tarpeellinen.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Lainsäädännön lähentäminen - Lääkevalmisteet - Markkinoille saattamista koskeva lupa - Yksinkertaistettu menettely - Hakemus, joka ei täytä direktiivissä 65/65/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna, asetettuja edellytyksiä - Yksinkertaistetun menettelyn käyttö ei ole sallittua - Toimivaltaisen viranomaisen harkintavalta - Harkintavallan puuttuminen (Neuvoston direktiivin 65/65/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 87/21/ETY, 4 artiklan toisen kohdan 8 alakohdan, toisen alakohdan a alakohdan ii alakohta, neuvoston direktiivin 75/318/ETY liitteen toinen ja kolmas osa ja neuvoston direktiivin 75/319/ETY 1 ja 2 artikla)

Tiivistelmä

Lääkevalmisteita koskevan direktiivin 65/65/ETY 4 artiklan toisen kohdan 8 alakohdan a alakohdan ii alakohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 87/21/ETY, jossa on säädetty otettavaksi käyttöön tietyissä tilanteissa yksinkertaistettu menettely lääkevalmisteiden markkinoille saattamista koskevien lupien myöntämisessä, ja jossa säädetään niistä edellytyksistä, jolloin tätä menettelyä saadaan käyttää, on, ottaen huomioon sekä direktiivin olennaisen päämäärän eli kansanterveyden turvaamisen sekä sen, että on tarpeen välttää se, että yksinkertaistettujen menettelyiden käyttö johtaa jo luvan saaneiden tuotteiden kanssa samanlaisia tuotteita markkinoille saatettaessa siihen, että innovatiivisten yritysten edut jäävät huomioon ottamatta, tulkittava siten, että kansallinen viranomainen, joka on toimivaltainen myöntämään luvan lääkevalmisteen saattamiseksi kansallisille markkinoille, ei voi harkintavaltansa nojalla myöntää lupaa yksinkertaistetussa menettelyssä, jos edellä tarkoitetut edellytykset eivät täyty.

Tästä seuraa, että sellaista lupaa ei saada myöntää, jos lupahakemuksen tueksi esitetyt ilmoitukset ja asiakirjat eivät sisällä sellaisia yksityiskohtaisia viittauksia julkaistuun tieteelliseen kirjallisuuteen, jotka ovat kaikkien, lääkevalmisteiden tutkimiseen liittyviä analyyttisiä, farmakologis-toksikologisia ja kliinisiä standardeja ja tutkimussuunnitelmia koskevan neuvoston direktiivin 75/318/ETY liitteen toisessa ja kolmannessa osassa säädettyjen vaatimusten mukaisia, ja jos asiakirjoihin ei sisälly asiantuntijalausuntoja, jotka ovat kaikkien, lääkevalmisteista annetun direktiivin 75/319/ETY 1 ja 2 artiklassa säädettyjen vaatimusten mukaisia.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Banaanit - Tuontijärjestelmä - Tariffikiintiö - Jako - C-luokan toimija - Käsite - Rekisteröimisen edellytykset

(Neuvoston asetuksen N:o 404/93 19 artiklan 1 kohdan c alakohta; komission asetuksen N:o 1442/93 2 artiklan c kohta ja 3 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

Banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen N:o 404/93 eri kieliversioiden vertailusta sekä tämän asetuksen ja banaanien tuontia yhteisöön koskevan järjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen N:o 1442/93 välisestä suhteesta seuraa, että asetuksen N:o 1442/93 2 artiklan c kohdassa oleva C-luokan toimijan määritelmä on sama kuin asetuksen N:o 404/93 19 artiklan 1 kohdan c alakohdassa.

Näitä kahta säännöstä on tulkittava toisaalta siten, että toimijan ei ole täytynyt harjoittaa banaanien kaupan pitämistä vielä silloin, kun se jättää rekisteröintihakemuksensa C-luokkaan, ja toisaalta siten, että toimija voi pyytää rekisteröimistään C-luokkaan, vaikka sen tarkoituksena on siirtää tuontitodistus kolmannelle.

Sellaiset markkinoilla toimijat, jotka ovat ennen vuotta 1992 solmineet liikesuhteita tarkoituksenaan tuoda asetuksen N:o 1442/93 2 artiklan c kohdassa tarkoitettuja banaaneja ja jotka ovat tuoneet nämä banaanit vuonna 1992 tai myöhemmin, voidaan rekisteröidä C-luokan toimijoiksi.

Asetuksen N:o 1442/93 3 artiklan 2 kohtaa, jossa jätetään toimijan käsitteen ulkopuolelle sellaiset liiketoiminnan harjoittajat, jotka harjoittavat toimintaansa tukkukaupan tai kuluttajakaupan vaiheessa, ei sovelleta saman asetuksen 2 artiklan c kohdassa tarkoitetun C-luokan toimijan käsitteeseen.$
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Toimielinten antamat säädökset - Direktiivit - Jäsenvaltioiden suorittama täytäntöönpano - Direktiivin saattaminen osaksi kansallista oikeusjärjestystä ilman lainsäädäntötointa - Edellytykset - Direktiivin täydellisen soveltamisen takaavan yleisen oikeudellisen yhteyden olemassaolo

(EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmas kohta)

Tiivistelmä

Vaikka direktiivin täytäntöönpanemiseksi ei välttämättä vaaditakaan kaikilta jäsenvaltioilta lainsäädäntötoimia, kyseessä olevassa kansallisessa oikeudessa on kuitenkin välttämätöntä taata, että kansalliset hallintoviranomaiset soveltavat direktiiviä tehokkaasti, että kansallisesta laista johtuva oikeudellinen tilanne on riittävän täsmällinen ja selvä, ja että oikeudensaajat ovat tietoisia kaikista oikeuksistaan ja voivat tarpeen vaatiessa toteuttaa ne kansallisessa tuomioistuimessa, viimeksi mainitun edellytyksen ollessa erityisen tärkeä, koska kyseessä olevan direktiivin tarkoituksena on oikeuksien suominen toisten jäsenvaltioiden kansalaisille.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Teollisoikeudet ja kaupalliset oikeudet - Tavaramerkkioikeus - Sellaisen tavaramerkin, joka muodostuu useissa jäsenvaltioissa yleisessä käytössä olevasta sanasta, haltijan oikeus kieltää käyttämästä toisesta jäsenvaltiosta maahan tuoduista tuotteista sellaista nimitystä, joka voi aiheuttaa sekaannusvaaran - Hyväksyttävyys - Edellytykset

(ETY:n perustamissopimuksen 30 ja 36 artikla)

Tiivistelmä

$$Perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklassa kiellettynä keinona yhteisön sisäisen kaupan rajoittamiseen ei voida pitää sitä, että jäsenvaltioon B sijoittautuneen moottoriajoneuvojen valmistajan jäsenvaltioon A sijoittautunutta tytäryhtiötä kielletään käyttämästä jäsenvaltiossa A nelivetoisen auton tavaramerkkinä tunnusta "Quadra", jota kyseinen valmistaja on tähän asti vapaasti käyttänyt sekä lähtömaassaan että muualla, sillä perusteella, että toinen moottoriajoneuvojen valmistaja on jäsenvaltiossa A sovellettavan oikeuden mukaisesti vedonnut sanaan "quattro" kohdistuvaan tavaramerkkioikeuteensa ("Warenzeichenrecht") ja/tai ulkoasua" koskevaan oikeuteensa ("Ausstattungsrecht"), vaikka sana "quattro" on lukusana eräässä toisessa jäsenvaltiossa ja vaikka sillä näyttäisi selvästi olevan tämä merkitys myös joissain muissa jäsenvaltioissa ja vaikka luvulla "4", jota tämä sana kuvaa, on monimerkityksinen ja merkittävä rooli autojen valmistuksessa ja kaupassa.

Koska yhdenmukaistamista yhteisössä tai lainsäädäntöjen lähentämistä ei ole suoritettu, sellaisen tunnuksen kuin "quattro" suojaamista koskevien edellytysten määrittely sekä sellaisista perusteista päättäminen, jotka mahdollistavat kahden tunnuksen välisen sekaannusvaaran toteamisen, on kansallisen oikeuden tehtävä, jollei perustamissopimuksen 36 artiklan toisessa virkkeessä esitetyistä rajoituksista muuta johdu.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Direktiivit - Välitön oikeusvaikutus - Mahdollisuus vedota direktiiviin sellaista elintä vastaan, joka on valtion hallinnan tai valvonnan alainen tai joka käyttää julkista valtaa

(ETY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmas kohta)

2. Sosiaalipolitiikka - Mies- ja naistyöntekijät - Mahdollisuus työhön ja työolot - Tasa-arvoinen kohtelu - Direktiivi 76/207 - 5 artiklan 1 kohta - Välitön oikeusvaikutus

(Neuvoston direktiivin 76/207 5 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

1. Yksityiset oikeussubjektit voivat vedota direktiivin ehdottomiin ja riittävän täsmällisiin säännöksiin sellaisia toimielimiä tai yksiköitä vastaan, jotka kuuluvat valtion määräys- tai valvontavaltaan tai joilla on sellaisia erityisiä toimivaltuuksia, jotka poikkeavat niistä oikeuksista, jotka johtuvat yksityisten välisiin suhteisiin sovellettavista oikeussäännöistä. Direktiivin säännöksiin voidaan joka tapauksessa vedota sellaista elintä vastaan, joka oikeudellisesta muodostaan riippumatta on valtion toimenpiteen nojalla ja valtion valvonnan alaisuudessa velvollinen tarjoamaan yleisen edun mukaisia palveluja ja jolla tästä syystä on sellaisia erityisiä toimivaltuuksia, jotka poikkeavat niistä oikeuksista, jotka johtuvat yksityisten välisiin suhteisiin sovellettavista oikeussäännöistä.

2. Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa annetun direktiivin 76/207 5 artiklan 1 kohdan säännös on ehdoton ja riittävän täsmällinen, jotta yksityiset oikeussubjektit voivat vedota siihen ja jotta sitä voidaan soveltaa tuomioistuimissa.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Teollisoikeudet ja kaupalliset oikeudet - Tekijänoikeudet - Äänitallenteiden kappaleenvalmistus- ja levitysoikeuteen rinnastettavat oikeudet - Perustamissopimuksen 36 artiklan soveltaminen

(ETY:n perustamissopimuksen 36 artikla)

2. Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Teollisoikeudet ja kaupalliset oikeudet - Tekijänoikeudet - Useissa jäsenvaltioissa suojatut musiikkiteokset - Suojan voimassaolon päättyminen jossain jäsenvaltiossa - Teoksia sisältävien äänitallenteiden kaupan pitäminen kyseisessä jäsenvaltiossa ilman oikeudenhaltijan suostumusta - Tuonti sellaiseen jäsenvaltioon, jossa suoja on yhä voimassa, ja kaupan pitäminen kyseisessä jäsenvaltiossa - Oikeudenhaltijan esittämä kielto - Kansallisten lainsäädäntöjen erilaisuudesta johtuvat kaupan rajoitukset - Hyväksyttävyys - Edellytykset

(ETY:n perustamissopimuksen 30 ja 36 artikla)

Tiivistelmä

1. Perustamissopimuksen 36 artiklassa tarkoitettu teollisoikeuksien ja kaupallisten oikeuksien suojeleminen sisältää kirjallisia ja taiteellisia teoksia koskevien oikeuksien suojelemisen, joihin kuuluu tekijänoikeus, erityisesti, kun tekijänoikeutta hyödynnetään kaupallisesti. Näin ollen siihen sisältyy myös äänitallenteiden kappaleenvalmistusta ja levitystä koskevien yksinoikeuksien suojeleminen, joka sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä rinnastetaan tekijänoikeuteen.

2. Perustamissopimuksen 30 ja 36 artikla eivät estä sellaisen tietyn jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön soveltamista, jonka mukaan äänitallenteiden valmistaja voi kyseisessä jäsenvaltiossa vedota sellaisiin tiettyjen musiikkiteosten kappaleenvalmistusta ja levitystä koskeviin yksinoikeuksiin, joiden haltija hän on, kieltääkseen samat musiikkiteokset sisältävien äänitallenteiden myynnin kyseisen jäsenvaltion alueella, kun äänitallenteita tuodaan maahan sellaisesta toisesta jäsenvaltiosta, jossa ne oli laillisesti saatettu markkinoille ilman mainitun oikeudenhaltijan tai tämän lisenssinhaltijan suostumusta, ja kun kyseisten äänitallenteiden valmistaja on aiemmin nauttinut suojasta, jonka voimassaoloaika on sillä välin päättynyt.

Siltä osin kuin kansallisten lainsäädäntöjen erilaisuus on omiaan rajoittamaan äänitallenteiden kauppaa yhteisön sisällä, kyseiset rajoitukset ovat perustamissopimuksen 36 artiklan mukaan perusteltuja, jos ne johtuvat suoja-aikaa koskevien järjestelmien erilaisuudesta ja jos kyseinen aika liittyy erottamattomasti yksinoikeuksien olemassaoloon. Tätä oikeuttamisperustetta ei voida soveltaa, jos kansallisessa lainsäädännössä, johon yksinoikeuksien haltija tai tämän lisenssinhaltija vetoaa, asetetut tai hyväksytyt kaupan rajoitukset ovat keino mielivaltaiseen syrjintään tai kaupan peiteltyyn rajoittamiseen.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Pätevyysolettama - Mitätön toimi - Käsite

2. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Peruuttaminen - Laittomat toimet - Edellytykset

Tiivistelmä

1. Yhteisön oikeudessa - samoin kuin jäsenvaltioiden kansallisissa oikeuksissa - virheellisenkin hallintotoimen oletetaan olevan pätevä siihen saakka, kun se on kumottu tai hallintotoimen toteuttanut toimielin on asianmukaisessa järjestyksessä peruuttanut sen. Jos toimi katsotaan mitättömäksi, voidaan prosessuaalisista määräajoista riippumatta vahvistaa, ettei toimi ole tuottanut mitään oikeusvaikutuksia. Oikeusvarmuuteen liittyvien ilmeisten syiden vuoksi tällainen mahdollisuus voi yhteisön oikeudessa - vastaavasti kuin niissä kansallisissa oikeusjärjestyksissä, joissa tällainen mahdollisuus on - koskea ainoastaan erityisen vakavalla ja ilmeisellä tavalla virheellisiä toimia.

2. Lainvastaisen toimen peruuttaminen on sallittua, jos tämä tehdään kohtuullisen ajan kuluessa ja jos komissio on riittävästi ottanut huomioon sen, missä määrin kantaja on mahdollisesti voinut luottaa toimen lainmukaisuuteen. Jos nämä edellytykset eivät täyty, peruuttaminen on vastoin oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteita, minkä johdosta se on kumottava.