Asia C-132/17

Peugeot Deutschland GmbH

vastaan

Deutsche Umwelthilfe eV

(Ennakkoratkaisupyyntö – Bundesgerichtshof)

Ennakkoratkaisupyyntö – Palvelujen tarjoamisen vapaus – Direktiivi 2010/13/EU – Määritelmät – Audiovisuaalisen mediapalvelun käsite – Soveltamisala – YouTubessa oleva mainosvideokanava uusia henkilöautomalleja varten

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 21.2.2018

Palvelujen tarjoamisen vapaus – Televisiolähetystoiminta – Direktiivi 2010/13 – Soveltamisala – Audiovisuaalinen mediapalvelu – Käsite – YouTubessa oleva mainosvideokanava uusia henkilöautomalleja varten – Pelkästään yksi mainosvideo ei kuulu käsitteen alaan

(Euroopan parlamentin ja neuvoston 2010/13 1 artiklan 1 kohdan a, b ja h alakohta)

Audiovisuaalisten mediapalvelujen tarjoamista koskevien jäsenvaltioiden tiettyjen lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 10.3.2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/13/EU (audiovisuaalisia mediapalveluja koskeva direktiivi) 1 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että audiovisuaalisen mediapalvelun määritelmä ei kata pääasiassa kyseessä olevan kaltaista videokanavaa, jolta internetin käyttäjät voivat katsella uusien henkilöautomallien lyhyitä mainosvideoita, eikä pelkästään yhtä näistä videoista erikseen tarkasteltuna.

Tältä osin ensinnäkin kyseisen direktiivin 1 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdassa tarkoitetussa audiovisuaalisen mediapalvelun määritelmässä täsmennetään muun muassa, että kyse on palvelusta, jonka toimituksellinen vastuu kuuluu mediapalvelun tarjoajalle ja jonka pääasiallisena tarkoituksena on tarjota ohjelmia tiedonvälitys-, viihdytys- tai valistustarkoituksessa yleisölle.

Pääasian oikeudenkäynnin kohteena olevan kaltaisen YouTube-internetpalvelussa ylläpidetyn mainosvideokanavan pääasiallisena tarkoituksena ei voida kuitenkaan katsoa olevan tarjota ohjelmia tiedonvälitys-, viihdytys- tai valistustarkoituksessa yleisölle.

Tarvitsematta määrittää, onko mainosvideo direktiivin 2010/13 1 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdassa tarkoitetun ja saman 1 kohdan b alakohdassa määritellyn kaltainen ohjelma, on näet todettava, että tällaisen videon tavoitteena on edistää pelkästään kaupallisesti mainosvideolla esitetyn tavaran tai palvelun myyntiä.

Toiseksi on todettava, että direktiivin 2010/13 1 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettu audiovisuaalinen mediapalvelu muodostuu ”audiovisuaalisesta kaupallisesta viestinnästä”. Tämä on puolestaan määritelty mainitun 1 kohdan h alakohdassa siten, että sillä tarkoitetaan ”äänen kanssa tai ilman ääntä lähetettävää kuvaa, jonka tarkoituksena on suoraan tai epäsuorasti edistää taloudellista toimintaa harjoittavan luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön tavaroiden tai palvelujen myyntiä taikka kyseisen luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön julkista kuvaa. Tällaista kuvaa lähetetään ohjelman yhteydessä tai se sisällytetään ohjelmaan maksua tai muuta samankaltaista vastiketta vastaan tai omiin myynninedistämistarkoituksiin. Audiovisuaalinen kaupallinen viestintä sisältää muun muassa televisiomainonnan, sponsoroinnin, teleostoslähetykset ja tuotesijoittelun”.

Pääasiassa kyseessä olevan kaltaista videota ei voida kuitenkaan katsoa lähetettävän ohjelman yhteydessä eikä sitä voida katsoa sisällytettävän ohjelmaan maksua tai muuta samankaltaista vastiketta vastaan tai omiin myynninedistämistarkoituksiin.

(ks. 19, 21, 22, 27, 28 ja 32 kohta sekä tuomiolauselma)