Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne - Oikeudenkäyntiä edeltävä menettely - Virallinen huomautus - Kohde

(EY 226 artikla)

2. Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne - Oikeudenkäyntiä edeltävä menettely - Kohde - Jäsenvaltiolle asetetut määräajat - Kohtuullisten määräaikojen vaatimus - Arviointiperusteet

(EY 226 artikla)

3. Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne - Kanteen nostamista yhteisöjen tuomioistuimessa koskeva komission päätös - Kollegisen päätöksenteon periaatteen soveltaminen - Ulottuvuus - Kollegiolle kuuluva harkinta

(EY 226 artikla)

4. Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne - Komission päätösten noudattamatta jättäminen - Puolustautumiskeinot - Päätöksen laillisuuden riitauttaminen - Tutkimatta jättäminen

(EY 226, EY 227, EY 230 ja EY 232 artikla)

5. Jäsenvaltiot - Velvoitteet - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Peruste, joka koskee kansallista oikeusjärjestystä ja jota ei voida hyväksyä - Ylivoimainen este - Asetetut velvoitteet, jotka eivät ole selkeitä ja täsmällisiä - Edellytykset

(EY 226 artikla)

Tiivistelmä

1. EY 226 artiklassa määrätyn menettelyn virheettömyys on perustamissopimuksessa tavoiteltu olennainen tae, jotta yhtäältä kyseisen jäsenvaltion oikeuksia voidaan suojata ja jotta toisaalta oikeusriita, joka mahdollisesti tulee käsiteltäväksi oikeudenkäyntimenettelyssä, on selkeästi määritelty.

Tästä tarkoituksesta johtuu, että virallisella huomautuksella pyritään yhtäältä määrittelemään oikeusriidan kohde ja antamaan jäsenvaltiolle, jota kehotetaan esittämään huomautuksensa, tarvittavat tiedot puolustuksensa valmistelemiseksi sekä toisaalta antamaan tälle tilaisuus noudattaa yhteisön oikeutta, ennen kuin asia saatetaan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi.

( ks. 53-54 kohta )

2. Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaa oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn tarkoituksena on antaa asianomaiselle jäsenvaltiolle tilaisuus täyttää yhteisön oikeuden mukaiset velvoitteensa tai puolustautua asianmukaisesti komission esittämiä väitteitä vastaan.

Näiden kahden tavoitteen mukaisesti komission on annettava jäsenvaltioille kohtuullinen määräaika, jotta nämä voivat vastata viralliseen huomautukseen ja noudattaa perusteltua lausuntoa tai - tarvittaessa - valmistella puolustuksensa. Arvioitaessa asetetun määräajan kohtuullisuutta on otettava huomioon kaikki kuhunkin yksittäistapaukseen vaikuttavat seikat. Erittäin lyhyet määräajat voivat siten olla perusteltuja erityistapauksissa, muun muassa silloin, kun jäsenyysvelvoitteen noudattamatta jättäminen on korjattava kiireellisesti tai kun komission näkökanta on täysin kyseisen jäsenvaltion tiedossa ennen menettelyn aloittamista.

( ks. 64-65 kohta )

3. Kollegisen päätöksenteon periaate perustuu siihen, että komission jäsenet osallistuvat yhdenvertaisesti päätöksentekoon, ja se edellyttää erityisesti sitä, että päätökset tehdään yhdessä ja että kaikki kollegion jäsenet ovat yhdessä poliittisesti vastuussa kaikista tehdyistä päätöksistä. Näin ollen komission päätös nostaa jäsenvaltiota vastaan kanne jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisestä on tehtävä yhdessä kollegisesti ja kaikkien niiden tietojen, joihin tämä päätös perustuu, on siten oltava kollegion jäsenten käytettävissä.

( ks. 79-80 kohta )

4. Perustamissopimuksella perustetussa oikeussuojakeinojen järjestelmässä erotetaan toisistaan yhtäältä EY 226 ja EY 227 artiklassa tarkoitetut kanteet, joissa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan se, ettei jäsenvaltio ole noudattanut jäsenyysvelvoitteitaan, ja toisaalta EY 230 ja EY 232 artiklassa tarkoitetut kanteet, joissa vaaditaan tutkimaan yhteisön toimielinten toimien tai laiminlyöntien laillisuutta. Näiden oikeussuojakeinojen päämäärät ovat erilaiset ja niitä koskevat menettelyt ovat erilaiset. Jäsenvaltio ei siten voi ilman perustamissopimuksen nimenomaista määräystä menestyksellisesti väittää sille osoitetun päätöksen olevan lainvastainen puolustautuakseen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaa, kyseisen päätöksen täytäntöönpanon laiminlyöntiin perustuvaa kannetta vastaan.

( ks. 101 kohta )

5. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan jäsenvaltio ei voi sisäisen oikeusjärjestyksensä oikeussääntöihin, toimintatapoihin tai tilaan vetoamalla perustella sitä, ettei se täytä yhteisön oikeuden mukaisia velvoitteitaan.

Jäsenvaltio, jolla on hetkellisesti ylitsepääsemättömiä vaikeuksia, joiden vuoksi se ei pysty täyttämään yhteisön oikeuden mukaisia velvoitteitaan, voi vedota force majeure -tilanteeseen ainoastaan sen ajan, joka tarvitaan näiden vaikeuksien ratkaisemiseksi.

Kun päätös aiheuttaa tulkintavaikutuksia ja siten myös täytäntöönpanovaikeuksia, koska jäsenvaltioille asetetut velvollisuudet eivät ole selviä ja täsmällisiä, jäsenvaltio ei kuitenkaan voi vedota force majeure -tilanteeseen siitä hetkestä lähtien, jolloin komissio on antanut sille täydet tiedot päätöksestä sille aiheutuvien velvoitteiden laajuudesta ja jolloin sillä on ollut kohtuullinen määräaika päätöksen täytäntöönpanemiseksi sellaisena kuin sitä on tulkittu ja täsmennetty.

( ks. 130-131 ja 134-136 kohta )