FI Euroopan unionin virallinen lehti C 103/23

Kanne 24.1.2011 — Verenigde Douaneagenten v. komissio

(Asia T-32/11)

2011/C 103/41

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Asianosaiset

Kantaja: Verenigde Douaneagenten BV (Rotterdam, Alankomaat) (edustaja: asianajaja J. van der Meché)

Vastaaja: Euroopan unioni, jota Euroopan komissio edustaa

Vaatimukset

— Päätös on kumottava alempana mainituista syistä

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vaatii yleistä tuomioistuinta kumoamaan Euroopan komission 1.10.2010 tekemän päätöksen REC 02/09.

Komissio on todennut asetuksen N:o 2913/92 (1) 220 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja asetuksen N:o 2454/93 (2) 871 artiklan nojalla, että kantaja on toiminut vilpittömässä mielessä ja noudattanut kaikkia voimassa olevia tulli-ilmoitusta koskevia säännöksiä, mutta että kyse ei ole tulliviranomaisen erehdyksestä, joten jälkitullauksesta ei voida luopua.

Kantaja katsoo, että nyt esillä olevassa tapauksessa on kysymyksessä erehdys asetuksen N:o 2913/92 220 artiklan 2 kohdan b alakohdan toisen alakohdan perusteella. Tässä alakohdassa säädetään nimittäin, että jos tavaroiden tullietuuskohteluun oikeuttavan aseman määrityksessä noudatetaan hallinnollisen yhteistyön järjestelmää, johon kolmannen maan viranomaiset osallistuvat, näiden viranomaisten toimesta tapahtuvaa virheelliseksi osoittautuvan todistuksen antamista pidetään erehdyksenä. Kantajan mukaan kyse on tästä.

Lisäksi kantaja katsoo, että siinä tapauksessa, että tuontitullit kannetaan jälkitullauksin, Alankomaiden tulliviranomaisten on näytettävä, että virheellisten todistusten antaminen johtuu viejän tosiseikoista antamasta virheellisestä selvityksestä.

Kantaja mukaan tämän takia on katsottava, että Curaçaon tulliviranomaisten toimesta tapahtuva virheelliseksi osoittautuvan todistuksen antaminen on asetuksen N:o 2913/92 220 artiklan 2 kohdan b alakohdan toisen alakohdan mukainen erehdys.

Komissio on todennut siten tutkimuksissaan, että kantajasta on katsottava, että se ei ole menetellyt vilpillisesti tai syyllistynyt laiminlyöntiin, mutta koska kyse ei ole erikoisolosuhteista, tullien peruuttaminen ei ole perusteltua.

Kantaja esittää tässä yhteydessä, että riidanalaisessa päätöksessä mainittua asetuksen N:o 2913/92 239 artiklan nojalla tullien peruuttamisesta tehtyä päätöstä ei ole tehty asetuksen N:o 2454/93 907 artiklassa mainitussa määräajassa. Kantajan mukaan Alankomaiden tulliviranomaisten on tästä syystä hyväksyttävä tullien peruuttamishakemus.

Komissio ei ole lisäksi noudattanut tutkimuksessa kantajan osalta oikeaa menettelyä, koska se ei antanut tälle mahdollisuutta esittää tehokkaasti näkemystään, mikä kantajan mukaan on ristiriidassa Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa olevan puolustautumista koskevan periaatteen kanssa.

Kantajan mukaan kysymys on erikoisolosuhteista sen takia, että vedotessaan asetuksen N:o 2913/92 220 artiklan 2 kohdan b alakohtaan se on riippuvainen sellaisista asiakirjoista, joita sillä itsellään ei ole, eikä tarvitse olla.

(1) Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1).

(2) Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annettu komission asetus (ETY) N:o 2454/93 (EYVL L 253, s. 1).