ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettava menettely - Direktiivissä 83/189/ETY tarkoitettujen teknisten määräysten käsite - Sellaisen kansallisen lainsäädännön kuuluminen tämän käsitteen piiriin, jossa kielletään nautaeläinten kasvua edistävät aineet - Jäsenvaltioiden velvollisuus ilmoittaa komissiolle kaikki teknisiä määräyksiä koskevat ehdotukset - Poikkeus tästä velvollisuudesta - Yhteisön direktiiveistä ja asetuksista johtuvien velvoitteiden täyttäminen

(Neuvoston direktiivin 83/189/ETY 1 artiklan 1 ja 5 kohta sekä 8 ja 10 artikla; neuvoston direktiivi 86/469/ETY)

Tiivistelmä

Kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään antamasta lihantuotantoon tarkoitetuille yli neljäntoista viikon ikäisille nautaeläimille sympaattikusta ärsyttäviä aineita ja pitämästä, varastoimasta, ostamasta tai myymästä nautaeläimiä, joille on annettu tällaisia aineita, on direktiivin 83/189/ETY 1 artiklan 1 kohdassa, jossa säädetään teknisten standardien ja määräysten ilmoitusmenettelystä, tarkoitettu tekninen eritelmä. Tällaisessa lainsäädännössä määritellään elintarvikkeina käytettävien maataloustuotteiden tuotantotavat ja -menetelmät. Näin ollen se on tämän direktiivin 1 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu tekninen määräys, jonka antanut jäsenvaltio on vapautettu tämän direktiivin 10 artiklan mukaan direktiivin 8 artiklassa säädetystä velvollisuudesta tehdä ilmoitus komissiolle, koska se on tämän lainsäädännön antaessaan täyttänyt eläimissä ja tuoreessa lihassa olevien jäämien tutkimisesta annetun direktiivin 86/469/ETY mukaisia velvollisuuksiaan.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Ympäristö - Metsien suojelu - Ilmansaasteiden ja metsäpalojen vastaisista toimenpiteistä annetut asetukset - Oikeudellinen perusta - Perustamissopimuksen 130 s artikla - Kumoaminen perustamissopimuksen 43 artiklaan nojautumisen perusteella

(EY:n perustamissopimuksen 43 ja 130 s artikla ja liite II; neuvoston asetukset N:o 307/97 ja N:o 308/97)

2 Kumoamiskanne - Kumoamistuomio - Vaikutukset - Yhteisöjen tuomioistuimen asettamat rajoitukset - Neuvoston velvollisuus antaa kohtuullisessa ajassa uudet asetukset

(EY:n perustamissopimuksen 173 artikla ja 174 artiklan toinen kohta)

Tiivistelmä

3 Toimenpiteet metsäalueiden suojelemiseksi metsäpaloista ja ilmansaasteista johtuvalta tuhoutumiselta ja saastumiselta kuuluvat täydellä syyllä siihen ympäristönsuojelua koskevaan toimintaan, jonka osalta yhteisön toimivalta perustuu perustamissopimuksen 130 s artiklaan. Vaikka asetusten N:o 3528/86 ja N:o 2158/92, sellaisina kuin ne ovat muutettuina asetuksilla N:o 307/97 ja N:o 308/97, mukaisilla toimenpiteillä metsien suojelemiseksi näiltä riskeiltä saattaa olla joitakin myönteisiä vaikutuksia maatalouden toimintaan, nämä välilliset vaikutukset ovat liitännäisiä verrattuna metsien suojelua koskevan yhteisön toiminnan perustavanlaatuiseen tavoitteeseen eli pyrkimykseen säilyttää ja hyödyntää metsien ekojärjestelmän edustamaa luonnonperintöä ilman, että otettaisiin huomioon pelkästään niistä saatava hyöty maataloudelle.

Perustamissopimuksen liitteen II, jossa luetellaan 39-46 artiklan soveltamisalaan kuuluvat maataloustuotteet, ei voida katsoa kattavan yleisesti puita ja metsätaloustuotteita, vaikka jotkut näistä tuotteista voivat erikseen arvioituina kuulua kyseisten artiklojen soveltamisalaan. Tästä seuraa, että asetukset N:o 307/97 ja N:o 308/97 eivät ole maataloustuotteiden tuotantoa ja kaupan pitämistä koskevaa lainsäädäntöä, jonka asianmukaisena oikeudellisena perustana olisi ollut perustamissopimuksen 43 artikla, siltä osin kuin tällä lainsäädännöllä edistetään yhden tai useamman yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteen toteuttamista. Näin ollen neuvosto on antaessaan nämä asetukset 43 artiklan nojalla, vaikka 130 s artikla tältä osin olisi ollut asianmukainen oikeudellinen perusta, rikkonut olennaisia menettelymääräyksiä ja loukannut parlamentin oikeuksia, minkä vuoksi kyseiset asetukset on kumottava.

4 Asetusten N:o 307/97 ja N:o 308/97 kumoaminen täysin oikeusvaikutuksin voisi aiheuttaa vakavaa vahinkoa ympäristön suojelua koskevan yhteisön tukeman toiminnan toteuttamiselle jäsenvaltioissa. Yhteisöjen tuomioistuimen on siis syytä käyttää perustamissopimuksen 174 artiklan toisessa kohdassa sille annettua toimivaltaa ja todeta, että kumottujen asetusten vaikutukset pidetään kokonaisuudessaan voimassa, kunnes neuvosto antaa kohtuullisessa ajassa samasta asiasta uudet asetukset.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Henkilöstö - Ilmoitus avoimesta virasta - Kilpailuilmoitus - Näissä ilmoituksissa vahvistettujen edellytysten välttämätön keskinäinen vastaavuus

(Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohta ja liitteessä III oleva 5 artikla)

Tiivistelmä

Henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohdassa edellytetään avointa virkaa koskevassa ilmoituksessa ja sisäistä kilpailua koskevassa ilmoituksessa mainittujen palvelukseenottamisedellytysten vastaavuutta menettelyssä, jonka tavoitteena on täyttää avoin virka toimielimessä ja jota ei voitu täyttää heti menettelyn ensimmäisessä vaiheessa eli ylennyksellä tai siirrolla. Toimielin ei voi tätä säännöstä ja liitteessä III olevaa 5 artiklaa rikkomatta korvata hakijoilta vaadittuja tietoja ja ominaisuuksia koskevien edellytysten luettelemista sisäistä kilpailua koskevassa ilmoituksessa niin, että valintalautakunta arvioi tämän kilpailun kokeiden yhteydessä hakijoiden ansioita suhteessa kyseisiin edellytyksiin. Tällainen korvaaminen vähentää kilpailuilmoituksen olennaista merkitystä ja roolia, joka on tietojen antaminen asianosaisille mahdollisimman täsmällisesti avoinna olevan viran hoitamiseksi edellytetyistä vaatimuksista, jotta he voivat arvioida sitä, kannattaako heidän hakea virkaa. Tällainen menettely ei myöskään ole vaikuttamatta kilpailun tulokseen, sillä jos ilmoitukset eivät vastaa toisiaan, hakijoiden, joilla ei ole vaadittuja ominaisuuksia ja tietoja, on helpompi tulla valituiksi virkaan.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Työkyvyttömyysvakuutus - Etuuden saaja, joka asuu muussa kuin toimivaltaisessa jäsenvaltiossa - Rajatyöntekijät - Hallinnollinen tarkastus ja lääkärintarkastus - Toimivaltaisen laitoksen suorittamaa tarkastusta ei voida hyväksyä, mikäli se ei ole ensin pyytänyt tarkastusta asuinpaikan laitokselta - Edellytykset, joiden täyttyessä etuuden saaja voi luopua asuinpaikan laitoksen tekemästä edeltävästä tarkastuksesta

(Neuvoston asetuksen N:o 574/72 51 artiklan 1 kohta)

2 Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Työkyvyttömyysvakuutus - Toimivaltainen laitos voi määritellä muussa kuin toimivaltaisessa jäsenvaltiossa asuvan henkilön työkyvyttömyyden asteen, ilman että se olisi ensin pyytänyt asuinpaikan laitosta tekemään tarkastuksen - Velvollisuus ottaa huomioon asuinpaikan laitoksesta saatavat hallinnolliset tiedot ja lääkärinlausunnot

(Neuvoston asetuksen N:o 574/72 40 artikla)

Tiivistelmä

1 Asetuksen N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetun asetuksen N:o 574/72, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 2001/83, 51 artiklan 1 kohdan vastaista on, että kun työkyvyttömyysetuuksia saava entinen rajatyöntekijä asuu muun jäsenvaltion kuin sen valtion alueella, jossa maksamisesta vastaava laitos sijaitsee, ja kun hänen asuinpaikkansa on lähempänä tätä laitosta kuin hänen asuinpaikkansa laitosta, toimivaltainen laitos suorittaa asianomaista koskevat hallinnolliset tarkastukset ja lääkärintarkastukset pyytämättä ensin tarkastusta asuinpaikan laitokselta.

Tämän säännöksen vastaista ei kuitenkaan ole, että asianomainen luopuu asuinpaikan laitoksen tekemästä edeltävästä tarkastuksesta, jos luopuminen on vapaaehtoinen ja selvä. Vaikka oikeus luopua tällaisesta tarkastuksesta ei suoraan ilmene 51 artiklan 1 kohdasta, on todettava, että kun otetaan huomioon tällä säännöllä tavoitellut päämäärät eli työkyvyttömyysetuuksien saajan etujen suojeleminen, tätä oikeutta ei voida sulkea pois yleisellä tasolla.

2 Ei ole asetuksen N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetun asetuksen N:o 574/72 40 artiklan vastaista, että silloin, kun työkyvyttömyysetuus määritellään ensimmäistä kertaa henkilölle, joka asuu muun jäsenvaltion kuin toimivaltaisen laitoksen sijaintivaltion alueella, toimivaltainen laitos määrittelee työkyvyttömyyden asteen itse suorittamansa lääkärintarkastuksen perusteella, ilman että se olisi ensin pyytänyt asuinpaikan laitosta tekemään lääkärintarkastuksen. Toimivaltaisen laitoksen on kuitenkin otettava huomioon asianomaisen asuinpaikan laitoksesta saatavat asiakirjat ja lääkärinlausunnot sekä hallinnolliset tiedot.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kalastus - Meren luonnonvarojen säilyttäminen - Pyyntikiintiöjärjestelmä - Suhteellisen vakauden periaate - Kustakin kyseisestä kannasta vahvistetun käytettävissä olevan saaliin määrän prosentuaalisen osuuden pysyttäminen kiinteänä - Oikeus kalastaa tietyllä alueella osa suurimmasta sallitusta saaliista, joka on vahvistettu samalle kalalajille toiselle alueelle - Suhteellisen vakauden periaatteen loukkaaminen

(Neuvoston asetuksen N:o 170/83 4 artiklan 1 kohta ja neuvoston asetuksen N:o 3760/92 8 artiklan 4 kohdan ii alakohta)

Tiivistelmä

$$Suhteellisen vakauden periaatteesta säädettiin asetuksella N:o 170/83, jonka 4 artiklan 1 kohdan mukaan "käytettävissä olevien saaliiden määrä" jaetaan jäsenvaltioiden kesken siten, että kullekin jäsenvaltiolle taataan kutakin kalakantaa kohden se, että kalakannasta riippuvat elinkeinot säilyvät suhteellisen vakaina, ja toistettiin sitten asetuksessa N:o 3760/92, jonka 8 artiklan 4 kohdan ii alakohdassa säädetään, että neuvosto jakaa pyyntimahdollisuudet jäsenvaltioiden kesken siten, että voidaan turvata kunkin jäsenvaltion kalastustoiminnan suhteellinen vakaus kunkin kyseessä olevan kannan osalta. Vaikka näiden kahden säännöksen sanamuodossa on eroja, niitä ei pidä tulkita eri tavoin, vaan "pyyntimahdollisuudet", jotka neuvoston on jaettava suhteellisen vakauden periaatetta noudattaen, on ymmärrettävä niin, että ne käsittävät käytettävissä olevat saaliit kokonaisuudessaan. Suhteellisen vakauden periaatetta sovellettaessa on pyyntimahdollisuudet arvioitava kunkin kalakannan osalta erikseen, kun kalakanta on määritelty tietyllä maantieteellisellä alueella tavattaviksi tiettyyn lajiin kuuluviksi kaloiksi. Asetuksen N:o 3760/92 8 artiklan 4 kohdan ii alakohdasta seuraa, että suhteellinen vakaus on varmistettava kullekin jäsenvaltiolle "kunkin kyseisen kalakannan osalta". Kalastustoiminnan vakauden suhteellisuudella on ymmärrettävä tarkoitettavan kullekin jäsenvaltiolle kustakin kyseisestä kannasta vahvistetun käytettävissä olevan saaliin määrän - joka itsessään voi muuttua - prosentuaalisen osuuden pysyttämistä kiinteänä eikä siis sitä, että jäsenvaltiolle taattaisiin tietty kiinteä saalismäärä. Suhteellisen vakauden periaatetta voidaan kiertää, jos tietyllä maantieteellisellä alueella, jolle on vahvistettu suurin sallittu saalis (TAC), voidaan lisätä tosiasiallisia pyyntimahdollisuuksia sallimalla se, että tällä alueella kalastetaan osa TACista, joka on vahvistettu samalle kalalajille toiselle alueelle. Tästä seuraisi, että ensimmäisellä alueella pyyntimahdollisuuksien jako olisi erilainen kuin tälle alueelle vahvistetun TACin jako. Antamalla jäsenvaltiolle, jolla on sardellikiintiö ICES-alueella IX edelleen toiselle jäsenvaltiolle luovuttamista varten oikeus kalastaa osa tästä kiintiöstä ICES-alueella VIII, lisätään sardellin pyyntimahdollisuuksia alueella VIII sellaisen kolmannen jäsenvaltion vahingoksi, jolle on tosiasiallisesti annettu prosentuaaliset osuudet ICES-alueelle VIII vahvistetusta sardellin TACista, mutta joka ei sitä vastoin ole saanut prosentuaalista osuutta sardellin pyyntimahdollisuuksista tällä alueella.

( ks. 38-42 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Valtiontuki - Valtiontuen käsite - Sopimukset, jotka koskevat sellaisten rahamäärien takaisinmaksamista, jotka julkiset elimet ovat maksaneet konkurssissa tai taloudellisissa vaikeuksissa olevalle yritykselle - Sovellettava korkokanta

(EY:n perustamissopimuksen 92 artikla)

Tiivistelmä

Sen arvioimiseksi, onko valtion toimenpidettä pidettävä perustamissopimuksen 92 artiklassa tarkoitettuna tukena, on määritettävä, saako edunsaajayritys sellaista taloudellista etua, jota se ei olisi saanut tavanomaisten markkinoilla sovellettavien ehtojen mukaan. Kun kyse on konkurssissa tai taloudellisissa vaikeuksissa olevasta yrityksestä, jonka puolesta julkiset elimet ovat maksaneet työntekijöiden palkkasaatavat ja maksamatta jääneet sosiaalivakuutusmaksut ja jonka kanssa nämä julkiset elimet ovat sopineet näiden rahamäärien takaisinmaksun ehdoista sopimuksissa, joiden mukaan yritykselle voidaan myöntää maksunlykkäystä ja maksut voidaan jakaa eriin, on välttämättä otettava huomioon se, että nämä sopimukset on tehty sellaisen tilanteen vuoksi, joka edelsi yrityksen oikeudellista velvollisuutta maksaa takaisin kyseiset rahamäärät, minkä vuoksi näiden sopimusten perusteella ei ole syntynyt uusia velkoja, jotka yrityksen olisi maksettava viranomaisille. Tällaisista veloista tavallisesti kannettavilla koroilla pyritään korvaamaan se vahinko, joka velkojalle on syntynyt siitä, että velallinen on täyttänyt velvoitteensa velan maksamiseen myöhässä, eli ne ovat viivästyskorkoja. Jottei viivästyskorkojen korkokannan perusteella syntyisi valtiontukea siinä tapauksessa, että julkisen sektorin velkojan käyttämä viivästyskorkokanta poikkeaa yksityisten velkojien käyttämästä viivästyskorkokannasta, olisi sovellettava viimeksi mainittua korkokantaa, jos se on korkeampi kuin ensiksi mainittu korkokanta.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Jäsenvaltiot - Velvoitteet - Direktiivien täytäntöönpano - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Perustelut, joita ei voida hyväksyä

(EY:n perustamissopimuksen 169 artikla)

2 Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne - Yhteisöjen tuomioistuimen arviointi kanteen perusteltavuudesta - Huomioon otettava tilanne - Tilanne perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä

(EY:n perustamissopimuksen 169 artikla)

3 Ympäristö - Vesiympäristön pilaantuminen - Direktiivi 76/464/ETY - Velvollisuus vahvistaa erityisohjelmia, joilla pyritään vähentämään tietyistä vaarallisista aineista aiheutuvaa vesien pilaantumista - Velvollisuuden laajuus

(Neuvoston direktiivin 76/464/ETY 7 artikla)

Tiivistelmä

1 Jäsenvaltio ei voi sisäisen oikeusjärjestyksensä oikeussääntöihin, toimintatapoihin tai tilaan vetoamalla perustella sitä, ettei se ole noudattanut direktiivissä säädettyjä velvoitteita ja määräaikoja.

2 Arvioitaessa perustamissopimuksen 169 artiklan mukaisen kanteen yhteydessä sitä, onko jäsenvaltio jättänyt jäsenyysvelvoitteensa noudattamatta, on otettava huomioon jäsenvaltion tilanne sellaisena kuin se on perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä, eikä yhteisöjen tuomioistuin voi ottaa huomioon tämän jälkeen tapahtuneita muutoksia.

3 Ohjelmat, jotka jäsenvaltiot ovat velvollisia direktiivin 76/464/ETY mukaan vahvistamaan luetteloon II kuuluvista aineista aiheutuvan vesien pilaantumisen vähentämiseksi sisävesissä ja aluevesissä, on laadittava erikseen ja niiden on sisällettävä edellä mainitun 3 artiklan mukaisesti kyseisten vesien omat laatutavoitteet. Nämä ohjelmat ovat välineitä, joiden tarkoituksena on esittää yhtenäisessä muodossa se, miten vesistöjä suojellaan tältä pilaantumiselta, ja muun muassa mahdollistaa eri jäsenvaltioissa voimassa olevien erilaisten suojelusääntelyiden keskenäinen vertailu.

Sääntelyä, jossa on annettu ainoastaan hajanaisia säännöksiä, jotka eivät muodosta järjestelmällistä järjestelmää, jossa esitettäisiin yksityiskohtaisesti kulloiseenkin vesistöön ja järveen liittyvät laatutavoitteet, ei voida katsoa direktiivin 7 artiklassa tarkoitetuksi ohjelmaksi.
Tulkinnalla, jonka yhteisöjen tuomioistuin perustamissopimuksen 177 artiklassa sille annettua toimivaltaa käyttäen antaa yhteisön oikeussäännölle, selvennetään ja täsmennetään — kun tähän on tarvetta — kyseisen oikeussäännön merkitystä ja ulottuvuutta niin, että yhteisöjen tuomioistuimen tulkinnasta ilmenee, miten tätä oikeussääntöä täytyy tai olisi täytynyt tulkita ja soveltaa sen voimaantulosta lähtien. Tästä seuraa, että kansallinen tuomioistuin voi soveltaa ja sen täytyy soveltaa näin tulkittua oikeussääntöä myös ennen tulkintapyyntöä koskevan päätöksen antamista syntyneisiin ja perustettuihin oikeussuhteisiin, jos edellytykset kyseisen oikeussäännön soveltamista koskevan asian saattamiseksi toimivaltaisten tuomioistuinten käsiteltäväksi muuten täyttyvät. Yhteisöjen tuomioistuin voi nämä periaatteet huomioon ottaen rajoittaa tulkintapyynnön vuoksi annettavan tuomion vaikutuksia ainoastaan poikkeuksellisesti.

Oikeussuojakeinoja koskevien aineellisten ja muodollisten kansallisten menettelysääntöjen soveltamista ei ole sekoitettava siihen, että yhteisöjen tuomioistuin rajoittaa antamansa tuomion ajallisia vaikutuksia tulkitessaan tiettyä yhteisön oikeussääntöä. Tällaisen rajoituksen vaikutuksena on nimittäin se, että oikeussubjektit, jotka muutoin voisivat kansallisten menettelysääntöjen mukaisesti käyttää kyseiseen yhteisön oikeussääntöön perustuvia oikeuksiaan, menettävät tämän rajoituksen vuoksi mahdollisuuden vedota tähän oikeussääntöön vaatimustensa tueksi.

Näin ollen se, että yhteisöjen tuomioistuin on antanut ennakkoratkaisun, jossa se on tulkinnut yhteisön oikeussääntöä rajoittamatta tämän tuomion ajallisia vaikutuksia, ei vaikuta jäsenvaltion oikeuteen olla palauttamatta tämän oikeussäännön vastaisesti kannettuja veroja ja maksuja sen vuoksi, että oikeus palautukseen on menetetty kansallisen määräajan päättymisen vuoksi.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa neuvoteltuja sopimuksia koskeva kuluttajansuoja - Direktiivi 85/577/ETY - Soveltamisala - Takaussopimus, jolla taataan henkilön elinkeinoaan harjoittaessaan tekemän velan takaisinmaksu, jää soveltamisalan ulkopuolelle

(Neuvoston direktiivin 85/577/ETY 2 artiklan ensimmäinen luetelmakohta)

Tiivistelmä

Muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa neuvoteltuja sopimuksia koskevasta kuluttajansuojasta annetun direktiivin 85/577/ETY 2 artiklan ensimmäistä luetelmakohtaa, jossa määritellään direktiivissä tarkoitettu kuluttaja, on tulkittava siten, että luonnollisen henkilön muuten kuin elinkeinoaan tai ammattiaan harjoittaessaan tekemä takaussopimus, jolla taataan toisen henkilön elinkeinoaan harjoittaessaan tekemän velan takaisinmaksu, ei kuulu direktiivin soveltamisalaan.

Vaikka ei voidakaan sulkea pois sitä mahdollisuutta, että direktiiviä voidaan soveltaa takaussopimukseen, sen 1 artiklan sanamuodosta sekä takauksen liitännäisestä luonteesta seuraa, että sen soveltamisalaan voi kuulua ainoastaan sellainen takaus, joka liittyy sopimukseen, jolla kuluttaja on tehnyt kotimyynnissä sitoumuksen elinkeinonharjoittajan kanssa saadakseen tältä tavaroita tai palveluja. Lisäksi koska direktiivin tarkoituksena on suojata vain kuluttajia, takaaja voi saada sen suojaa vain, jos takaaja on antanut sitoumuksensa edellä mainitun 2 artiklan ensimmäisen luetelmakohdan mukaisessa tarkoituksessa, jota voidaan pitää takaajan elinkeinon harjoittamiseen kuulumattomana.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne - Oikeudenkäyntiä edeltävä menettely - Menettelyn kohde - Perusteltu lausunto - Sisältö - Oikeudenkäynnin kohteen rajaaminen

(EY:n perustamissopimuksen 169 artikla)

2 Jäsenvaltiot - Velvoitteet - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Yhteisön oikeuden vastaisen kansallisen oikeussäännön voimassa pitämistä ei voida sallia riippumatta siitä, voidaanko kyseistä yhteisön oikeuden säännöstä soveltaa välittömästi

3 Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Direktiivit - Täytäntöönpano jäsenvaltioissa - Direktiivi, jolla luodaan oikeuksia yksityisille oikeussubjekteille - Direktiivin täytäntöönpanoa ilman lainsäädäntötoimia ei voida hyväksyä

(EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan 3 kohta)

Tiivistelmä

4 Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteen yhteydessä oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn tarkoituksena on antaa asianomaiselle jäsenvaltiolle tilaisuus noudattaa yhteisön oikeuden mukaisia velvoitteitaan ja puolustautua tehokkaasti komission esittämiä väitteitä vastaan.

Perustamissopimuksen 169 artiklan nojalla nostetun kanteen kohde rajataan näin ollen kyseisessä määräyksessä tarkoitetussa oikeudenkäyntiä edeltävässä menettelyssä. Näin ollen kanne voi perustua ainoastaan perustellussa lausunnossa esitettyihin väitteisiin, ja perustellussa lausunnossa on mainittava johdonmukaisesti ja yksityiskohtaisesti ne syyt, joiden vuoksi komissio on päätynyt katsomaan, että asianomainen jäsenvaltio on jättänyt noudattamatta jotakin perustamissopimuksen mukaista velvoitettaan.

5 Kansallisen lainsäädännön ja yhteisön oikeuden säännösten - myös välittömästi sovellettavien - välistä ristiriitaa ei voida lopullisesti poistaa muuten kuin sellaisilla kansallisilla pakottavilla oikeussäännöillä, joilla on sama asema lainsäädännöllisessä hierarkiassa kuin niillä oikeussäännöillä, joita on muutettava.

6 Direktiivin säännökset on toteutettava kiistattoman pakottavasti ja riittävän yksilöidysti, täsmällisesti ja selvästi, jotta täytettäisiin se oikeusvarmuutta koskeva edellytys, jonka mukaan tapauksessa, jossa direktiivin tarkoituksena on luoda oikeuksia yksityisille oikeussubjekteille, nämä voivat saada selville kaikki oikeutensa.

Näin ei ole silloin, kun siitä syystä, että jäsenvaltiossa on pidetty voimassa direktiivin säännöksen vastainen kansallinen oikeussääntö, tämän lainsäädännön alaisille oikeussubjekteille jää epäselväksi heidän oikeudellinen asemansa, ja he voivat joutua perusteettoman rikosoikeudellisen menettelyn kohteiksi. Kansallisen tuomioistuimen velvollisuuden, jonka mukaan kyseisen direktiivin säännöksen täysi oikeusvaikutus on taattava jättämällä soveltamatta kaikki direktiivin kanssa ristiriidassa olevat kansalliset säännökset, vaikutuksena ei ole, että lainsäädäntö muuttuisi.