Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Kilpailu – Yhteisön oikeussäännöt – Kilpailusääntöjen rikkominen – Vastuuseen joutuminen

(EY 81 artikla)

2. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Perustelut – Perusteluvelvollisuuden laajuus – Kilpailusääntöjen soveltamisesta tehty päätös – Useita adressaatteja koskeva päätös – Tarve esittää riittävät perustelut etenkin sen yksikön osalta, jonka on kannettava vastuu kilpailusääntöjen rikkomisesta

(EY 81 ja EY 253 artikla)

3. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Perustelut – Perusteluvelvollisuuden laajuus – Kilpailusääntöjen soveltamisesta tehty päätös – Puutteellisia perusteluja ei voida korjata oikeudenkäynnin aikana

(EY 81 ja EY 253 artikla)

Tiivistelmä

1. Emoyhtiön voidaan katsoa olevan vastuussa tytäryhtiönsä toiminnasta erityisesti silloin, kun tytäryhtiö ei päätä itsenäisesti markkinakäyttäytymisestään, vaikka se on erillinen oikeussubjekti, vaan noudattaa olennaisilta osin emoyhtiön sille antamia ohjeita, kun otetaan erityisesti huomioon taloudelliset, organisatoriset ja oikeudelliset yhteydet näiden kahden oikeudellisen yksikön välillä. Tällaisessa tapauksessa emoyhtiö ja tytäryhtiö nimittäin kuuluvat samaan taloudelliseen kokonaisuuteen ja muodostavat näin ollen yhden ainoan EY 81 artiklassa tarkoitetun yrityksen.

Sellaisessa erityistapauksessa, jossa emoyhtiö omistaa kokonaan tytäryhtiönsä, joka on rikkonut unionin kilpailusääntöjä, yhtäältä tällä emoyhtiöllä voi olla ratkaiseva vaikutusvalta tytäryhtiön menettelyyn ja toisaalta on olemassa kumottavissa oleva olettama, jonka mukaan kyseinen emoyhtiö tosiasiallisesti vaikuttaa siihen näin.

Tällaisessa tilanteessa riittää, että komissio osoittaa emoyhtiön omistavan tytäryhtiön kokonaan voidakseen olettaa, että emoyhtiöllä on ratkaiseva vaikutusvalta kyseisen tytäryhtiön liiketoimintapolitiikkaan. Tämän perusteella komissio voi katsoa, että emoyhtiö on yhteisvastuussa tytäryhtiölleen määrätyn sakon maksamisesta, ellei emoyhtiö, jonka asiana on kumota tämä olettama, esitä riittäviä todisteita sen osoittamiseksi, että tytäryhtiö toimii itsenäisesti markkinoilla.

Sen määrittämiseksi, päättääkö tytäryhtiö itsenäisesti toiminnastaan markkinoilla, on otettava huomioon kaikki tämän tytäryhtiön ja emoyhtiön välisiä taloudellisia, organisatorisia ja oikeudellisia yhteyksiä koskevat merkitykselliset seikat, jotka voivat vaihdella tapauksen mukaan ja joita ei näin ollen voida luetella tyhjentävästi.

(ks. 21–25 kohta)

2. Komissio ei ole EY 81 artiklan soveltamisesta tekemänsä päätöksen perusteluissa velvollinen ottamaan kantaa kaikkiin asianomaisten sille esittämiin väitteisiin, vaan sen on ainoastaan esitettävä sellaiset tosiseikat ja oikeudelliset seikat, joilla on olennainen merkitys päätöksen systematiikan kannalta. Se ei ole varsinkaan velvollinen ottamaan kantaa seikkoihin, jotka eivät mitenkään liity asiaan tai ovat merkityksettömiä tai selvästi toissijaisia.

Jos EY 81 artiklan soveltamispäätös koskee useaa adressaattia ja vastuun kohdistaminen kilpailusääntöjen rikkomisesta aiheuttaa ongelmia, päätöksessä on oltava riittävät perustelut kunkin adressaatin osalta, erityisesti niiden osalta, joiden on päätöksen mukaan kannettava vastuu kyseisestä kilpailusääntöjen rikkomisesta. Sellaisen emoyhtiön osalta, jonka katsotaan olevan vastuussa tytäryhtiönsä käyttäytymisestä, tällaisessa päätöksessä on näin ollen oltava yksityiskohtainen selvitys niistä syistä, joiden vuoksi on perusteltua, että emoyhtiön katsotaan olevan vastuussa kilpailusääntöjen rikkomisesta.

Jos yritys väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa tukeutuu itsensä ja tytäryhtiönsä välillä kyseisellä rikkomisajanjaksolla vallinneisiin yhteyksiin liittyviin olosuhteisiin ja vetoaa varsinkin siihen, että tytäryhtiön toiminta poikkesi konsernin muusta toiminnasta, että kyseisten yhtiöiden johtajien ja henkilöstön tasolla ei ollut päällekkäisyyksiä, että tytäryhtiön johtajien vastuu oli määritelty laajasti, että tytäryhtiöllä oli omat kaupalliseen toimintaan liittyvät yksikkönsä ja että strategiset hankkeet valmisteltiin itsenäisesti, ja jos näin esitetyt seikat eivät ole pelkkiä väitteitä vaan sisältävät väitetiedoksiantoon liitettyjä konkreettisia tietoja, komissio on velvollinen ottamaan kantaa näihin väitteisiin ja tutkimaan, oliko kantaja yhtiöiden välisiin taloudellisiin, organisatorisiin ja oikeudellisiin yhteyksiin liittyvien merkityksellisten seikkojen näkökulmasta osoittanut, että sen tytäryhtiö toimi markkinoilla itsenäisesti, ja tarvittaessa esittämään syyt, joiden perusteella se katsoi, että kantajan esittämät seikat eivät riittäneet kyseisen olettaman kumoamiseen. Komission velvollisuus perustella päätöksensä tältä osin johtuu selvästi sen olettaman, jonka mukaan emoyhtiöllä on ratkaiseva vaikutus täysin omistamaansa tytäryhtiöön, luonteesta kumottavissa olevana olettamana, jonka kumoamiseksi emoyhtiön on esitettävä näyttöä itsensä ja tytäryhtiönsä välisistä taloudellisista, organisatorisista ja oikeudellisista yhteyksistä.

(ks. 64, 65, 70 ja 72–75 kohta)

3. Komission EY 81 artiklan soveltamisesta tekemän päätöksen perustelut on ilmoitettava asianomaiselle lähtökohtaisesti samaan aikaan kuin sille vastainen toimi. Perustelujen puuttumista ei täten voida korjata sillä, että asianomainen saa päätöksen perustelut tietoonsa oikeudenkäynnin aikana. Perustelujen puuttumista ei siis voida korjata oikeudenkäynnin aikana.

(ks. 81 ja 82 kohta)