4

Oikeusriidan vaiheet on tiivistetty valituksenalaisen tuomion 1–14 kohdassa seuraavasti: ”1 [Bimbo] jätti 25.5.2006 [SMHV:lle] hakemuksen tavaramerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi [asetuksen N:o 40/94] nojalla, sellaisena kuin asetus on muutettuna [korvattuna asetuksella N:o 207/2009]. 2 Tavaramerkki, jonka rekisteröintiä haettiin, on sanamerkki 'BIMBO DOUGHNUTS'. 3 Tavarat, joita varten rekisteröintiä haettiin, kuuluvat tavaroiden ja palvelujen kansainvälistä luokitusta tavaramerkkien rekisteröimistä varten koskevaan, 15.6.1957 tehtyyn Nizzan sopimukseen pohjautuvan luokituksen luokkaan 30, sellaisena kuin tämä sopimus on tarkistettuna ja muutettuna, ja ne vastaavat seuraavaa kuvausta: 'konditoria- ja leipomotuotteet, erityisesti munkit'. 4 Yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus julkaistiin 16.10.2006 ilmestyneessä Yhteisön tavaramerkkilehdessä nro 42/2006. 5 [Panrico] teki 16.1.2007 asetuksen N:o 40/94 42 artiklan (josta on tullut asetuksen N:o 207/2009 41 artikla) nojalla väitteen haetun tavaramerkin rekisteröintiä vastaan kaikkien edellä 3 kohdassa mainittujen tavaroiden osalta. 6 Väite perustui useisiin aikaisempiin kansallisiin ja kansainvälisiin sana- ja kuviomerkkeihin. Se perustui muun muassa espanjalaiseen sanamerkkiin DOGHNUTS, joka rekisteröitiin 18.6.1994 numerolla 1288926 seuraavia luokkaan 30 kuuluvia tavaroita varten: 'Konditoria- ja leipomotuotteet ja -valmisteet sekä tuotteet ja valmisteet kaikenlaisia makeisia ja leivonnaisia varten; sokeri, suklaa, kaakao, kahvi, tee ja niiden korvikkeet; vanilja, esanssit ja tuotteet ja valmisteet karamellivanukasta ja leivoksia varten, suklaa- ja sokeripohjaiset elintarvikkeet, jäätelöt, kandisokeri, suklaat, pyöreät munkit, purukumit ja keksit'. 7 Väitteen tueksi vedottiin asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja saman asetuksen 8 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuihin perusteisiin. 8 Väiteosasto hyväksyi väitteen 25.5.2009. 9 Valittaja valitti 24.7.2009 väiteosaston päätöksestä SMHV:ssä asetuksen N:o 207/2009 58–64 artiklan nojalla. 10 Neljäs valituslautakunta [(jäljempänä valituslautakunta)] hylkäsi valituksen [riidanalaisella päätöksellä]. Valituslautakunta vertasi väiteosaston tavoin haettua tavaramerkkiä vain aikaisempaan espanjalaiseen sanamerkkiin DOGHNUTS (jäljempänä aikaisempi tavaramerkki) ja totesi tällä perusteella, että on olemassa asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu sekaannusvaara. 11 Valituslautakunta totesi, että ’doughnut’ on englannin kielen sana, joka tarkoittaa '[...] paksun renkaan muotoista pientä pehmeää leivosta, joka on tehty taikinasta'. Valituslautakunnan mukaan tätä sanaa ei ole espanjan kielessä, jossa sitä vastaisivat ’dónut’ tai ’rosquilla’. Valituslautakunta katsoi, että espanjalaiselle keskivertokuluttajlle (lukuun ottamatta niitä, jotka puhuvat englantia), sana ’doughnut’ ei kuvaa kyseisiä tuotteita tai niiden ominaisuuksia eikä se näin ollen aiheuta heidän osaltaan erityistä mielleyhtymää. Valituslautakunnan mukaan suurin osa kuluttajista katsoo aikaisemman merkin haetun merkin tavoin ulkomaiseksi tai mielikuvitukselliseksi sanaksi. 12 Valituslautakunta katsoi lisäksi, että kyseiset merkit ovat samankaltaisia siltä osin kuin aikaisempi tavaramerkki sisältyy melkein samana haettuun tavaramerkkiin. Kyseiset tavaramerkit ovat ulkoasultaan ja lausuntatavaltaan keskimääräisen samankaltaisia. Merkityssisällön vertailu ei ole mahdollista. 13 Kyseisten tavaramerkkien kattamat tavarat ovat samat. Aikaisemman tavaramerkin erottamiskyky on keskimääräinen. 14 Valituslautakunta totesi, että kun aikaisemman tavaramerkin keskimääräinen erottamiskyky otetaan huomioon sekaannusvaaran kokonaisarvioinnissa, merkkien ulkoasun ja lausuntatavan keskimääräisen samankaltaisuuden vuoksi kohdeyleisön keskuudessa on sekaannusvaara kaikkien riitautettujen tavaroiden osalta, jotka on todettu samoiksi.”