Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot – Direktiivi 93/13 – Sellaisen välitystuomion pakkotäytäntöönpanoa koskeva hakemus, joka on lainvoimainen ja joka on annettu kuluttajan osallistumatta asian käsittelyyn

(Neuvoston direktiivin 93/13 6 artiklan 1 kohta)

2. Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot – Direktiivi 93/13 – Kohtuuton ehto – Yleiset arviointiperusteet

(Neuvoston direktiivin 93/13 3 ja 4 artikla)

3. Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Kuluttajansuoja kulutusluottojen alalla – Direktiivi 87/102 – Kulutusluottosopimus – Se, että sopimuksessa ei ole mainittu todellista vuosikorkoa

(Neuvoston direktiivin 87/102, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/7, 4 artikla; neuvoston direktiivin 93/13 3 ja 4 artikla)

Tiivistelmä

1. Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista annettu direktiivi 93/13 edellyttää sitä, että kansallisen tuomioistuimen, jonka käsiteltäväksi on saatettu sellaisen välitystuomion pakkotäytäntöönpanoa koskeva hakemus, joka on lainvoimainen ja joka on annettu kuluttajan osallistumatta asian käsittelyyn, on jopa viran puolesta tutkittava, onko luotonantajan ja kuluttajan välillä tehdyssä luottosopimuksessa määrätty ja välitystuomiossa vahvistettu seuraamus kohtuuton, jos tällä tuomioistuimella on käytössään oikeudellista ja tosiasiallista tilannetta koskevat tarvittavat tiedot ja jos tämä tuomioistuin voi kansallisten menettelysääntöjen mukaan suorittaa tällaisen arvioinnin kansalliseen oikeuteen perustuvien vastaavien menettelyjen yhteydessä.

Kun otetaan huomioon yleisen edun, johon direktiivissä 93/13 kuluttajille taattu suoja perustuu, luonne ja merkityksellisyys, kyseisen direktiivin 6 artiklan on katsottava olevan sellaisia kansallisia sääntöjä vastaava normi, jotka kuuluvat kansallisen oikeusjärjestyksen perusteisiin.

(ks. 50 ja 54 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)

2. Siltä osin kuin on kyse siitä, onko tietty sopimusehto kohtuuton vai ei, kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista annetun direktiivin 93/13 4 artiklassa säädetään, että sitä arvioitaessa on otettava huomioon sopimuksen kohteena olevien tavaroiden ja palvelujen luonne ja kaikki sopimuksentekohetkellä vallinneet sopimuksen tekoon liittyvät olosuhteet. Tässä asiayhteydessä on myös arvioitava seurauksia, joita kyseisellä ehdolla voi olla sopimukseen sovellettavan lainsäädännön puitteissa, mikä edellyttää kansallisen oikeusjärjestyksen arviointia.

Tästä seuraa, että unionin tuomioistuin voi SEUT 267 artiklassa sille myönnetyn unionin oikeuden tulkintaa koskevan toimivallan puitteissa tulkita yleisiä kriteerejä, joita unionin lainsäätäjä on käyttänyt kohtuuttoman sopimusehdon käsitteen määrittelemiseksi. Sen sijaan unionin tuomioistuin ei voi lausua näiden yleisten kriteerien soveltamisesta tiettyyn sopimusehtoon, jota on tarkasteltava yksittäistapauksen seikat huomioon ottaen.

Näin ollen kansallisen tuomioistuimen on määriteltävä, onko luottosopimuksen sopimusehtoa, jossa määrätään suhteettoman suuresta kuluttajalta perittävästä seuraamuksesta, pidettävä kaikki sopimuksen tekoon liittyvät olosuhteet huomioon ottaen kohtuuttomana direktiivin 93/13 3 ja 4 artiklassa tarkoitetulla tavalla. Jos näin on, kyseisen tuomioistuimen on tehtävä tällaisessa tilanteessa kaikki kansallisen oikeuden perusteella tästä seuraavat päätelmät sen varmistamiseksi, että kyseinen sopimusehto ei sido kyseistä kuluttajaa. Kyseisen tuomioistuimen on lisäksi kyseisen direktiivin 6 artiklan 1 kohdan nojalla arvioitava, voiko sopimus olla olemassa ilman tätä mahdollisesti kohtuutonta sopimusehtoa.

(ks. 59–61 ja 63 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)

3. Se, että kulutusluottosopimuksessa ei ole kulutusluottoja koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun direktiivin 87/102, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/7, kannalta oleellisen tärkeää mainintaa todellisesta vuosikorosta, voi olla ratkaiseva tekijä, kun kansallinen tuomioistuin arvioi, onko luotosta aiheutuvia kustannuksia koskeva kulutusluottosopimuksen sopimusehto, jossa ei ole tällaista mainintaa, laadittu kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista annetun direktiivin 93/13 4 artiklassa tarkoitetulla tavalla selkeästi ja ymmärrettävästi. Jos näin ei ole, kyseinen tuomioistuin voi myös viran puolesta arvioida, voiko se, että luotosta aiheutuvia kustannuksia koskevassa kyseisen sopimuksen sopimusehdossa ei ole mainittu todellista vuosikorkoa, tehdä tästä sopimusehdosta kohtuuttoman direktiivin 93/13 3 ja 4 artiklassa tarkoitetulla tavalla, kun otetaan huomioon kaikki tämän sopimuksen tekoon liittyvät olosuhteet.

Siitä huolimatta, että kyseistä sopimusta voidaan tulkita direktiivin 93/13 valossa, direktiiviä 87/102 on kuitenkin tulkittava siten, että sillä mahdollistetaan se, että kansallinen tuomioistuin soveltaa viran puolesta säännöksiä, joilla saatetaan tämän viimeksi mainitun direktiivin 4 artikla osaksi kansallista oikeusjärjestystä ja joissa säädetään, että siitä, että todellista vuosikorkoa ei ole mainittu kulutusluottosopimuksessa, seuraa, että myönnettyä luottoa pidetään korottomana ja kuluttomana.

(ks. 77 kohta ja tuomiolauselman 3 kohta)