C 131/35

Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 22.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-683/15, Freistaat Bayern v. komissio, 12.12.2018 antamasta tuomiosta

(asia C-167/19 P)

(2019/C 131/40)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: K. Herrmann, T. Maxian Rusche, P. Němečková)

Muu osapuoli: Freistaat Bayern

Vaatimukset

Komissio vaatii, että

— valituksenalainen tuomio kumotaan

— unionin yleisessä tuomioistuimessa nostetun kanteen ensimmäinen kanneperuste hylätään perusteettomana

— asia palautetaan muiden kanneperusteiden osalta unionin yleiseen tuomioistuimeen

— ensimmäisessä oikeusasteessa kantajana ollut asianosainen velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhakuasteessa tai, mikäli asia palautetaan unionin yleiseen tuomioistuimeen, asian käsittelystä ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhakuasteessa aiheutuneita oikeudenkäyntikuluja koskeva ratkaisu jätetään tehtäväksi tuomiossa, jolla asian käsittely päätetään.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Ensimmäinen valitusperuste

Unionin yleinen tuomioistuin on valituksenalaisen tuomion 60–67 kohdassa menettelyn aloittamista koskevan päätöksen sisällölle asetettavien vaatimusten määrittelyn osalta tehnyt oikeudellisen virheen SEUT 108 artiklan 2 kohdan ja asetuksen N:o 659/1999 (1) 6 artiklan 1 kohdan ja niihin liittyvän unionin tuomioistuinten oikeuskäytännön tulkinnassa ja soveltamisessa: Tuen rahoituslähteen mainitseminen menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä on tarpeen vain poikkeuksellisesti ja erityisissä olosuhteissa.

Toinen valitusperuste

Unionin yleinen tuomioistuin on valituksenalaisen tuomion 53–58 ja 62 kohdassa tulkinnut menettelyn aloittamista koskevaa päätöstä virheellisesti ja tässä yhteydessä perustellut ratkaisunsa puutteellisesti ja jättänyt vastaamatta komission esittämiin perusteluihin: todellisuudessa menettelyn aloittamista koskeva päätös kattaa rahoittamisen talousarviovaroilla.

Kolmas valitusperuste

Unionin yleinen tuomioistuin on valituksenalaisen tuomion 70 ja 71 kohdassa tehnyt oikeudellisen virheen SEUT 263 artiklan toisen kohdan ja siihen liittyvän unionin tuomioistuinten oikeuskäytännön tulkinnassa, koska se on katsonut, että kolmansien osapuolten osallistumisoikeudet ovat SEUT 263 artiklan toisessa kohdassa tarkoitettuja olennaisia menettelymääräyksiä.

Neljäs valitusperuste

Unionin yleinen tuomioistuin on valituksenalaisen tuomion 72–75 kohdassa tulkinnut virheellisesti SEUT 108 artiklan 2 ja 3 kohdan ja asetuksen N:o 659/1999 6 artiklan 1 kohdan mukaista osallistumisoikeutta ja osallistumisoikeuden loukkaamisen seurauksia koskevaa unionin tuomioistuinten oikeuskäytäntöä katsoessaan, että osapuolten lausuma siitä seikasta, ovatko talousarviovarat valtion varoja, olisi voinut muuttaa menettelyn lopputuloksen. Tässä yhteydessä unionin yleinen tuomioistuin on myös tulkinnut virheellisesti SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtion varojen käsitettä ja SEUT 108 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua voimassa olevien tukien käsitettä sekä vääristänyt riidanalaisessa päätöksessä todettuja ja sille esitettyjä tosiseikkoja ja jättänyt ottamatta kantaa komission unionin yleisessä tuomioistuimessa esittämiin väitteisiin.

(1) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL 1999, L 83, s. 1).