Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Sosiaalipolitiikka - Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu sosialiturvaa koskevissa kysymyksissä - Direktiivin 79/7/ETY henkilöllinen soveltamisala - Direktiivin 2 artiklassa tarkoitettu työtä tekevän väestön käsite - Henkilö, jolla ei ole ollut tuloja ammattitoiminnasta ennen työkyvyttömyyden ilmenemistä

(Neuvoston direktiivin 79/7/ETY 2 artikla)

2 Sosiaalipolitiikka - Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä - Direktiivi 79/7/ETY - Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan työkyvyttömyysetuuden saamisen edellytyksenä on, että henkilöllä on ollut ammattitoimintaan liittyviä tuloja työkyvyttömyyden ilmenemistä edeltävänä vuotena - Edellytys, joka koskee useampia naisia kuin miehiä - Objektiivinen perustelu - Hyväksyttävyys - Lainsäädäntö, jolla lakkautetaan aiempi järjestelmä, josta useampi edunsaaja hyötyi - Vaikutusten puuttuminen

(Neuvoston direktiivin 79/7/ETY 4 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

3 Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä annetun neuvoston direktiivin 79/7/ETY 2 artiklassa tarkoitettu työtä tekevän väestön käsite on erittäin laaja, koska sillä tarkoitetaan kaikkia työntekijöitä, mukaan lukien ne, jotka ainoastaan etsivät työtä, joten henkilö, jolla ei työkyvyttömyytensä alkamista edeltävänä vuotena ollut tietyn suuruisia tuloja ammattitoiminnasta tai siihen liittyvästä toiminnasta, ei välttämättä jää direktiivin henkilöllisen soveltamisalan ulkopuolelle.

4 Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä annetussa neuvoston direktiivissä 79/7/ETY ei puututa perustamissopimuksen 117 ja 118 artiklassa jäsenvaltioille myönnettyyn toimivaltaan määritellä sosiaalipolitiikkansa komission järjestämässä jäsenvaltioiden kiinteässä yhteistyössä, eikä siinä näin ollen puututa sosiaalista suojaa koskevien toimenpiteiden, mukaan lukien sosiaaliturvaa koskevien toimenpiteiden, laatuun eikä lajuuteen eikä myöskään niiden tosiasiallisiin täytäntöönpanotapoihin; tätä toimivaltaa käyttäessään jäsenvaltioilla on runsaasti harkintavaltaa.

Tästä seuraa, ettei direktiivin 79/7 ETY 4 artiklan 1 kohdan vastaista ole sellaisen kansallisen lainsäädännön soveltaminen, jonka mukaan työkyvyttömyysetuuden saamisen edellytyksenä on se, että henkilöllä on ollut tietyn suuruiset tulot ammattitoiminnasta tai siihen liittyvästä toiminnasta työkyvyttömyyden alkamista edeltävänä vuotena, vaikka tämä edellytys koskee useampia naisia kuin miehiä. Vähimmäistuloja koskevan oikeuden takaaminen niille, joilla oli tuloja tällaisesta toiminnasta, jonka harjoittamisesta he ovat joutuneet luopumaan työkyvyttömyyden vuoksi, on sosiaalipolitiikan hyväksyttävän päämäärän mukaista, ja tällaisen edellytyksen asettaminen vähimmäistuloja koskevan oikeuden saamiselle on keino, jolla voidaan saavuttaa tämä päämäärä ja jonka kansallinen lainsäätäjä toimivaltaansa käyttäessään saattoi kohtuudella arvioida tarpeelliseksi tämän päämäärän saavuttamiseksi.

Sillä seikalla, että tällaisella järjestelmällä korvattiin puhdas väestön vakuutusjärjestelmä ja että tämän järjestelmän johdosta edunsaajien määrä pieneni verrattuna aiemman järjestelmän edunsaajien määrään, ei voi olla vaikutusta järjestelmän yhteensopivuuteen yhteisön oikeuden kanssa. Koska se, että jäsenvaltio ryhtyy toimenpiteisiin, joiden vaikutuksesta tiettyihin ryhmiin kuuluvilta henkilöiltä poistetaan oikeus sosiaaliturvaetuuteen, ei ole yhteisön oikeuden vastaista edellyttäen, että nämä toimenpiteet toteutetaan noudattaen miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periatetta sellaisena, kuin se määritellään direktiivin 79/7 ETY 4 artiklan 1 kohdassa, jäsenvaltiot voivat myöskin vapaasti määritellä sosiaalipolitiikkaansa koskevia uusia täytäntöönpanotapoja, joiden seurauksena jonkun sosialiturvaetuuden edunsaajien lukumäärä pienenee.