ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (ensimmäinen jaosto)

31 päivänä maaliskuuta 2003

Asia T-226/02

André Hecq

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Henkilöstö — Kumoamiskanne — Virkamiehelle vastainen toimi — Tutkimatta jättäminen”

Täydellinen teksti ranskankielellä II-563

Aihe:

Kanne, jossa vaaditaan komission 15.6.2001 tekemän sellaisen päätöksen kumoamista, jolla hyväksyttiin varapuheenjohtaja Kinnockin ja komission ammatti- ja toimialajärjestöjen välinen sopimus, joka koskee henkilöstön edustajien käytössä olevia varoja ja henkilöstön edustajien käytössä olevia varoja 1.1.2002 alkaen koskevia sääntöjä.

Ratkaisu:

Kanne jätetään tutkimatta. Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

Tiivistelmä

Henkilöstö – Kanne – Virkamiehelle vastainen toimi – Käsite – Toimielimen päätös, jolla vahvistetaan henkilöstön edustajien käytössä olevia varoja koskevat säännöt, ei kuulu virkamiehelle vastaisen toimen käsitteen alaan

(Henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohta ja 91 artiklan 1 kohta)

Henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdassa ja 91 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun virkamiehelle vastaisen toimen olemassaolo on kaikkien virkamiesten sitä toimielintä, jonka palveluksessa he ovat, vastaan nostamien kanteiden tutkittavaksi ottamisen välttämätön edellytys. Kumoamiskanteen kohteeksi kelpaavia toimia tai päätöksiä ovat ainoastaan sellaiset toimenpiteet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia, jotka voivat vaikuttaa kantajan etuihin ja muuttaa tämän oikeusasemaa selvästi.

Toimielimen päätöksellä hyväksytyillä henkilöstön edustajien käytössä olevia varoja koskevilla säännöillä, joissa säädetään ainoastaan mainittujen varojen jakamista koskevista yleisistä puitteista, ei perusteta yksittäisille virkamiehille mitään velvoitteita tai oikeuksia.

Mainittu päätös ei siis ole ammattijärjestön sellaiselle johtajalle vastainen toimi, jonka tähän perustuva komennus on lakannut päätöksen tekemisen seurauksena, koska kyseinen lakkaaminen ei seuraa suoraan ja välittömästi päätöksestä, vaan se johtuu siitä, että hänen eturyhmänsä on päättänyt olla allekirjoittamatta ammattijärjestöjen kanssa tehtävää sopimusta, johon päätös perustuu.

Päätös ei ole virkamiehelle vastainen toimi myöskään niiden epäsuorien vaikutustensa perusteella, joita olivat mainitun eturyhmän palvelukseen määrätyn sihteerin viran ja sitä varten hyväksytyn budjetin lakkauttaminen, sillä nämä seuraukset eivät mitenkään kohdistu hänen asemaansa virkamiehenä vaan sen järjestön oikeusasemaan, johon hän kuuluu.

(ks. 16. 23, 24 ja 27 kohta)

Viittaukset: asia 32/68, Grasselli v. komissio. 10.12.1969 (Kok. 1969. s. 505. 4 — 7 kohta): asia 17/78, Deshormes v. komissio, 1.2.1979 (Kok. 1979, s. 189, 10 kohta); asia T-20/92, Moat v. komissio, 13.7.1993 (Kok. 1993, s. II-799, 39 kohta); asia T-391/94, Baiwir v. komissio. 6.6.1996 (Kok. H. 1996, s. I-A-269 ja II-787, 34 kohta) ja asia T-293/94, Vela Palacios v. TSK. 18.6.1996 (Kok. H. 1996, s. I-A-305 ja II-893,22 kohta).
Henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklassa säädetty kolmen kuukauden määräaika, joka koskee valituksen tekemistä virkamiehelle vastaisesta päätöksestä ja kanteen nostamista päätöksestä, jolla valitus hylätään nimenomaisesti tai implisiittisesti, on ehdoton, eivätkä asianosaiset tai tuomioistuimet, jotka on määrätty tehtäväänsä oikeudellisten tilanteiden selkeyden ja turvallisuuden takaamiseksi, voi päättää niistä.

Asianosaisen, joka vetoaa määräajan ylittämiseen, on esitettävä todiste, josta ilmenee päivä, jolloin kyseinen määräaika alkoi kulua ja jota ilman hän ei voi esittää lisää seikkoja, joiden perusteella voidaan ajatella, että kantaja on vastaanottanut kirjeen ennen sitä päivää, jonka hän itse on ilmoittanut.

(ks. 22 ja 25-27 kohta)

Viittaukset: asia T-1/90, Casariego v. komissio, 20.3.1991 (Kok. 1991, s. II-143, 37 kohta).
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 10 päivänä huhtikuuta 2000. - Karl L. Meyer vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ja Euroopan investointipankki. - Tutkimatta jättäminen. - Asia T-361/99.



Oikeustapauskokoelma 2000 sivu II-02031



Tiivistelmä



Avainsanat

Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Edellytykset - Lainvastaisuus - Se, että komissio tai Euroopan investointipankki eivät aloita jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaa menettelyä, ei ole lainvastaista - Vahingonkorvausvaatimus - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen

(EY 226 artikla, EY 237 artiklan a alakohta ja EY 288 artikla)

Tiivistelmä

$$Se, että komissio ja vastaavasti myös EIP ei aloita jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaa menettelyä, ei ole lainvastaista, joten se ei voi olla perustana sopimussuhteen ulkopuoliselle komission eikä EIP:n vahingonkorvausvastuulle. Näin ollen vahingonkorvausvaatimusten, jotka itse asiassa perustuvat siihen, etteivät komissio ja EIP ole aloittaneet jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaa menettelyä jäsenvaltiota vastaan, tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat selvästi. (ks. 13 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - Luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt - Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä ja oikeushenkilöitä koskevat toimet - Asetus, jossa säädetään niistä edellytyksistä, joiden täyttyessä tietokonepohjaiseen paikanvarausjärjestelmään tallennettuja tietoja voidaan antaa - Tietokonepohjaisten paikanvarausjärjestelmien toimittajien nostama kanne - Tutkimatta jättäminen

(EY 230 artiklan neljäs kohta; neuvoston asetuksen N:o 2299/89 2 artikla, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 3089/93, ja 6 artiklan 1 kohdan b alakohdan v alakohta, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 323/1999)

Tiivistelmä

$$Se, että on mahdollista jollakin tarkkuudella määritellä niiden oikeussubjektien lukumäärä, joihin toimenpidettä sovelletaan tiettynä ajankohtana, tai jopa yksilöidä nämä oikeussubjektit, ei tarkoita mitenkään, että tämä toimenpide koskisi näitä oikeussubjekteja EY 230 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetulla tavalla erikseen, jos on selvää, että toimenpidettä sovelletaan sen tarkoituksen mukaisesti siinä objektiivisesti määritellyn oikeudellisen tilanteen tai tosiseikaston perusteella.

Tietokonepohjaisten paikanvarausjärjestelmien toimittajat eivät ole näyttäneet toteen, että tietokonepohjaisten paikanvarausjärjestelmien käyttöä koskevista käyttäytymissäännöistä annetun neuvoston asetuksen N:o 2299/89 6 artiklan 1 kohdan b alakohdan v alakohta, sellaisena kuin se on asetuksessa N:o 323/1999, jossa säädetään niistä edellytyksistä, joiden täyttyessä järjestelmän toimittaja voi antaa tietokonepohjaiseen paikanvarausjärjestelmään tallennettuja tilasto- tai muita tietoja, koskisi heitä erikseen. Kyseinen säännös koskee heitä "järjestelmän toimittajan" objektiivisessa ominaisuudessa samalla tavoin kuin ketä tahansa muuta asetuksen N:o 2299/89 2 artiklassa, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 3089/93, tarkoitettua järjestelmän toimittajaa.

( ks. 47, 50 ja 55 kohta )
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (kolmas jaosto)

12 päivänä marraskuuta 1999

Asia T-93/99

Beatrice Bonaiti Brighina

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Henkilöstö — Virkamiehen palkanosan siirto jonkin muun jäsenvaltion valuutassa kuin sen, jossa toimielimellä on pääasiallinen toimipaikkansa — Asuntosäästötili — Rahalaitokselta edellytetty sitoumus ilmoittaa toimielimelle pyynnöstä käyttää säästetyt varat — Ilmeisen perusteeton kanne”

Täydellinen teksti italiankielellä II-1127

Aihe:

Kanteessa vaaditaan kumoamaan komission päätös, jolla hylättiin kantajan vaatimus siirtää osa palkastaan hänen nimellään avatulle asuntosäästötilille, koska kyseinen rahalaitos ei ollut sitoutunut ilmoittamaan säästötilillä olevien varojen mahdollisesta käyttämisestä, jotta toimielin olisi voinut seurata sitä, mihin varat todellisuudessa käytetään.

Ratkaisu:

Kanne hylätään, koska se on oikeudellisesti ilmeisen perusteeton. Asianosaiset vastaavat oikeudenkäyntikuluistaan.

Tiivistelmä

Henkilöstö – Palkkaus – Sääntöjenmukainen palkan siirto sen maan ulkopuolelle, jossa virkaa hoidetaan – Edellytykset – Toimielimen säännöllisesti suorittamat tarkastukset – Asuntosäästötilistä tehtyyn sopimukseen liittyvät korvaukset – Rahalaitoksen velvollisuus ilmoittaa toimielimelle säästötilillä olevien varojen käyttämisestä – Velvollisuus on olemassa – Pankkisalaisuuden tai yksityiselämän suojan loukkaaminen – Loukkaamista ei ole tapahtunut

(Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 17 artiklan 2 kohdan b alakohta; osaa virkamiehen palkasta koskevaan siirtoon liittyvien sääntöjen 2 ja 6 artikla)

Toimielimen, jolle virkamies esittää vaatimuksen siirtää osan palkastaan, on selvitettävä, että siirtämisen edellyttämää lupaa koskevat edellytykset täyttyvät silloin kun vaatimus hyväksytään, minkä lisäksi toimielimen on tällaisia siirtoja koskevien sääntöjen 6 artiklan mukaan kyettävä säännöllisesti tarkistamaan, että luvan perusteena olleet edellytykset ovat edelleen voimassa.

Toimielimen sisäisissä ohjeissa asianomaiselle henkilölle asetettu velvollisuus toimittaa asuntosäästötilistä tehdyn sopimuksen perusteella lähetettäviä summia koskevan siirtovaatimuksensa tueksi rahalaitoksen todistus siitä, että se sitoutuu ilmoittamaan toimielimelle aina kun tilillä olevat säästöt otetaan käyttöön. Tämän velvollisuuden avulla toimielin kykenee valvomaan, että siirretyistä summista muodostuvat varat käytetään edellä mainittujen sääntöjen 2 artiklan mukaisesti kiinteistön hankintaan, ja että lupaedellytykset ovat näin edelleen voimassa.

Silloin kun ilmoitus, jonka rahalaitos on sitoutunut antamaan, koskee vain sitä, että säästettyjen varojen käyttöä koskeva pyyntö on esitetty, eikä sitä, mitä tarkoitusta varten pyyntö on esitetty, ja kun rahalaitos on antanut ilmoituksen toimielimelle vasta kun toimielin on sitä pyytänyt ja virkamies antanut rahalaitokselle tähän luvan, velvollisuutta ei voida pitää perusteettomana ja kohtuuttomana tai pankkisalaisuuden tai yksityiselämän suojan vastaisena.

(ks. 24-29 kohta)
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen puheenjohtajan määräys 15 päivänä joulukuuta 1999. - Cho Yang Shipping Co. Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Kilpailu - Sakon maksaminen - Pankkitakaus - Välitoimimenettely - Kiireellisyys - Väliaikaismääräykset. - Asia T-191/98 R II.



Oikeustapauskokoelma 1999 sivu II-03909



Tiivistelmä



Avainsanat

1 Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkääminen - Lykkäämisedellytykset - Kiireellisyys - Välittömästi uhkaavan vakavan ja korjaamattoman vahingon käsite

(EY 242 ja EY 243 artikla; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

2 Välitoimet - Täytöntöönpanon lykkääminen - Pankkitakauksen asettamisvelvollisuuden, jonka täyttäminen on edellytyksenä sille, ettei kilpailusääntöjen rikkomisesta määrättyä sakkoa peritä välittömästi, täytäntöönpanon lykkääminen - Kysymyksessä olevien intressien vertailu

(EY 242 artikla; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

1 Jotta se täytäntöönpanon lykkäämistä tai välitoimia koskeva edellytys, joka koskee välitoimia hakevalle asianosaiselle aiheutuvaa vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa, täyttyisi, ei ole tarpeen, että vahingon välittömyys todetaan ehdottomalla varmuudella. Erityisesti silloin kun vahingon aiheutuminen riippuu monien tekijöiden muodostamasta kokonaisuudesta, riittää, että vahinko on riittävällä todennäköisyydellä ennakoitavissa.

2 Kun välitoimista päättävä tuomari ratkaisee, millä tavalla on lykättävä sen velvollisuuden täytäntöönpanoa, jonka mukaan yrityksen on annettava komission hyväksi pankkitakaus, jotta komissio ei välittömästi perisi kilpailusääntöjen rikkomisesta määrättyä sakkoa, hänen on punnittava asiaan liittyviä eri intressejä, etenkin yhteisön intressiä siihen, että sakko voidaan periä kanteen hylkäämisen jälkeen, sekä yleisemmin sitä yleistä intressiä, joka liittyy komission määräämien sakkojen varoittavan vaikutuksen säilyttämiseen.
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (ensimmäinen jaosto)

29 päivänä huhtikuuta 2002

Asia T-70/98

Wolfgang Hilden

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Henkilöstö — Palkkaluokan uudelleenmäärittämistä koskeva vaatimus — Muutoksenhaku — Uusi seikka — Kohtuullinen aika — Tutkimatta jättäminen”

Täydellinen teksti ranskan kielellä II-265

Aihe:

Kanne, jossa vaaditaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan 8.1.1998 tehty komission päätös, jolla on hylätty kantajan vaatimus tämän palkkaluokan uudelleenmäärittämisestä.

Ratkaisu:

Kanne jätetään tutkimatta. Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

Tiivistelmä

Henkilöstö – Kanne – Edeltävä hallinnollinen valitus – Määräaika – Ehdottomuus – Määräajan ylittyminen – Uudelleen käsittely – Edellytys – Uusi seikka – Kohtuullisen ajan noudattaminen

(Henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artikla)

Virkamiehen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa nostama kanne on jätettävä tutkimatta, jos edeltävä hallinnollinen menettely ei ole ollut säännönmukainen. Tältä osin henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklassa säädetyt määäräajat, joiden tarkoituksena on varmistaa oikeusaseman varmuus, ovat ehdottomia ja ne velvoittavat asianosaisia ja tuomioistuinta. Virkamies ei siis voi silloin, kun hän esittää nimittävälle viranomaiselle henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun vaatimuksen, saada uudelleen oikeutta nostaa kanne päätöksestä, josta on tullut lopullinen, koska edellä tarkoitetut määräajat ovat kuluneet umpeen. Uuden ja olennaisen seikan olemassaolo voi kuitenkin oikeuttaa sellaisen vaatimuksen esittämisen, jolla pyritään tällaisen päätöksen uudelleen tarkasteluun. Jotta virkamies voisi hyödyllisesti vedota tällaiseen seikkaan, hänen on esitettävä hallinnollinen vaatimuksensa kohtuullisessa määräajassa. Tämän määräajan kohtuullisuutta on arvioitava hetkenä, jolloin se on päättynyt eli vaatimuksen esittämispäivänä.

(ks. 38, 39, 41 ja 43 kohta)

Viittaukset: asia 231/84, Valentini v. komissio, 26.9.1985 (Kok. 1985, s. 3027, 14 kohta); asia T-34/91, Whitehead v. komissio, 11.5.1992 (Kok. 1992, s. II-1723, 18 kohta); asia T-495/93, Carrer ym. v. tuomioistuin, 22.9.1994 (Kok. H. 1994, s. I-A-201 ja II-651, 20 kohta); asia T-112/94, Moat v. komissio, 15.2.1995 (Kok. H. 1995, s. I-A-37 ja II-135,25 kohta); asia T-202/97, Koopman v. komissio, 25.3.1998 (Kok. H. 1998, s. I-A-163 ja II-511, 24 kohta); asia T-42/97, Lebedef v. komissio, 14.7.1998 (Kok. H. 1998, s. I-A-371 ja II-1071,25 kohta) ja asia T-192/99, Dunnettym. v. EIP, 6.3.2001 (Kok. 2001, s. II-813, 52 kohta).
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen puheenjohtajan määräys 14 päivänä elokuuta 1998. - Emesa Sugar (Free Zone) NV vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiojärjestely - Päätökset 91/482/ETY ja 97/803/EY - Asetus N:o 2553/97 - Välitoimimenettely - Väliintulo - Kiireellisyys - Kiireellisyyttä ei ole. - Asia T-44/98 R.



Oikeustapauskokoelma 1998 sivu II-03079



Tiivistelmä



Avainsanat

Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkääminen - Myöntämisedellytykset - Kiireellisyys - Vakava ja korjaamaton vahinko - Vahingon arviointi tilanteessa, jossa yhteisön toimielimellä on harkintavaltaa - Taloudellinen vahinko

(EY:n perustamissopimuksen 185 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

Välitoimihakemuksen kiireellisyys on arvioitava sen perusteella, missä määrin asiassa on tarpeen päättää väliaikaisesti, jotta vältyttäisiin siltä, että välitoimia pyytäneelle asianosaiselle aiheutuu vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa. Kanteen kohteena olevan päätöksen lykkäämistä vaatineen asianosaisen kuuluu näyttää, että se ei voi odottaa pääasiassa annettavaa päätöstä kärsimättä seurauksiltaan vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa.

Koska neuvosto tehdessään päätöksen 97/803/EY, jolla se otti käyttöön merentakaisten maiden ja alueiden assosiointijärjestelmään liittyen tariffikiintiöt tiettyjen maataloustuotteiden tullittomalle maahantuonnille, käytti harkintavaltaansa valitessaan, mikä on soveliain suojatoimi häiriöiden ehkäisemiseksi kyseisillä yhteisön markkinoilla, ja jotta vältettäisiin se, että välitoimista päättävä tuomari puuttuisi tähän harkintavaltaan määräämällä kyseisen päätöksen määräysten täytäntöönpanemiseksi annetun riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanon lykättäväksi, kantajan hakemus voidaan hyväksyä vain, jos kiireellisyys on täysin selvä.

Puhdasta varallisuusvahinkoa ei poikkeuksellisia tilanteita lukuun ottamatta voida pitää korjaamattomana, jos vahinko voidaan myöhemmin korvata, koska poikkeuksellisten olosuhteiden voidaan katsoa olevan olemassa silloin, kun hakija ilman pyydettyä välitointa joutuisi tilanteeseen, joka saattaisi uhata sen olemassaoloa tai muuttaa korjaamattomasti sen markkinaosuutta.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Oikeudenkäyntimenettely - Kannekirjelmä - Muotomääräykset - Yhteenveto kanneperusteista - Hallinnollisessa menettelyssä esitettyjen huomautusten pitäminen kanneperusteina - Tutkittavaksi ottaminen

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 19 artiklan 1 kohta; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohta)

2 Oikeudenkäyntimenettely - Kannekirjelmä - Yhteenveto kanneperusteista - Termistö - Velvollisuus käyttää työjärjestyksen termistöä - Velvollisuuden puuttuminen

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 19 artiklan 1 kohta; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohta)

Tiivistelmä

1 EY:n tuomioistuimen perussäännön 19 artiklan ensimmäisen kohdan ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaan kanteessa on mainittava oikeudenkäynnin kohde ja yhteenveto kanteen oikeudellisista perusteista. Termistöstä riippumatta tämän maininnan on oltava riittävän selvä ja täsmällinen, jotta vastaaja voi valmistella puolustuksensa ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ratkaista asian tarpeen vaatiessa ilman muita tietoja. Jotta kanne voitaisiin ottaa tutkittavaksi, on oikeusvarmuuden ja hyvän oikeudenhoidon takaamiseksi tarpeen, että kanteen perustana olevat olennaiset tosiseikat ja oikeudelliset seikat käyvät ilmi ainakin pääpiirteittäin itse kannekirjelmästä, kunhan ne on esitetty johdonmukaisesti ja ymmärrettävästi. Kannekirjelmää voidaan tukea ja täydentää tietyiltä osin viittaamalla sen liitteenä olevien asiakirjojen kohtiin, mutta viittaamalla yleisluonteisesti joihinkin asiakirjoihin, vaikka ne olisivatkin kannekirjelmän liitteinä, ei korjata sitä, että kanteessa ei ole mainittu olennaisia oikeudellisia perusteita ja perusteluja, jotka siinä on edellä mainittujen säännösten mukaan mainittava.

Sitä, että kannekirjelmässä toistetaan kantajan kanteen nostamista edeltäneessä hallinnollisessa menettelyssä esittämät huomautukset kokonaisuudessaan ja mainitaan nimenomaisesti, että nämä huomautukset ovat kanteen perusta, ei voida rinnastaa siihen, että pelkästään viitataan liitteeseen, eikä siihen, että yksinkertaisesti ja pelkästään toistetaan jokin liite.

2 Kanneperusteiden esittäminen ei ole sidoksissa työjärjestyksessä käytettyyn termistöön eikä siinä esitettyyn luetteloon. Saattaa olla riittävää, että kanneperusteista esitetään pikemminkin niiden sisältö kuin oikeudellinen luonnehdinta, kunhan nämä perusteet ilmenevät kannekirjelmästä kyllin selvästi.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 16 päivänä marraskuuta 1998. - Alankomaiden Antillit vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio. - Asioiden yhdistämistä koskevan päätöksen peruuttaminen - Lykkääminen - Asian käsittelystä luopuminen. - Yhdistetyt asiat T-163/97 ja T-179/97.



Oikeustapauskokoelma 1998 sivu II-04123



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely - Yhteisöjen tuomioistuimen ja yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen välinen toimivallan jako - Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käsiteltävänä oleva kanne, jonka luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on nostanut yhtäältä perustamissopimuksen 173 artiklan neljännen kohdan ja toisaalta perustamissopimuksen 178 artiklan nojalla ja joka koskee ensimmäisessä tapauksessa komission ja toisessa tapauksessa komission ja neuvoston käyttöön otettavaksi säätämiä tuontia koskevia suojatoimenpiteitä - Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käsiteltävänä oleva saman henkilön perustamissopimuksen 173 artiklan neljännen kohdan nojalla nostama kanne, joka koskee kyseessä olevia neuvoston käyttöön otettavaksi säätämiä suojatoimenpiteitä - Näiden kahden asia yhdistäminen - Yhteisöjen tuomioistuimessa käsiteltävänä oleva jäsenvaltion nostama kanne, jossa vaaditaan neuvoston toimen kumoamista - Hyvästä oikeudenhoidosta johtuva vaatimus, jonka mukaan yhteisöjen tuomioistuimen on otettava huomioon luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön esittämät väitteet - Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa vireillä olevien kahden asian yhdistämistä koskevan päätöksen peruuttaminen - Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen luopuminen asian käsittelystä jälkimmäisen asian osalta - Asian käsittelyn lykkääminen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa ensimmäisen asian osalta

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 47 artiklan kolmas kohta; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 50 artikla)
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettukolmas jaosto) määräys 25 päivänä toukokuuta 1998. - Broome & Wellington vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Kumoamiskanne - Polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamista koskeva ilmoitus - Tutkimatta jättäminen. - Asia T-267/97.



Oikeustapauskokoelma 1998 sivu II-02191



Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - Kannekelpoiset toimet - Käsite - Toimet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia - Polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamista koskeva komission päätös - Valmisteleva toimi

(EY:n perustamissopimuksen 173 artikla; neuvoston asetus N:o 384/96)

Tiivistelmä

Perustamissopimuksen 173 artiklassa tarkoitetun kumoamiskanteen kohteina voivat olla sellaiset toimet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia kantajien etuihin siksi, että ne muuttavat ilmeisellä tavalla kantajien oikeudellista asemaa. Useassa vaiheessa laadittavat toimet ovat kannekelpoisia pääsääntöisesti vain silloin, kun niillä vahvistetaan lopullisesti toimielimen kanta tämän menettelyn päättyessä, mikä ei koske väliaikaisia toimenpiteitä, joiden tavoitteena on valmistella lopullista päätöstä ja joiden lainvastaisuuteen voi tehokkaasti vedota lopullista päätöstä vastaan nostetun kanteen yhteydessä. Vain sellaiset toimet, jotka vaikuttavat välittömästi ja peruuttamattomasti kyseisten yritysten oikeudelliseen asemaan, voivat olla perusteena sille, että kumoamiskanne voidaan ottaa tutkittavaksi jo ennen hallinnollisen menettelyn loppuun saattamista.

Tässä suhteessa kannekelpoisena toimena ei ole pidettävä komission päätöstä aloittaa polkumyynnin vastainen menettely, koska tämä päätös on puhtaasti valmisteleva toimi. Polkumyynnin vastaisen asetuksen N:o 384/96 säännöksistä käy näet ilmi, että komission tehtävänä on suorittaa tutkimuksia ja päättää niiden perusteella joko menettelyn päättämisestä tai päinvastoin sen jatkamisesta, joko päättäen väliaikaisten toimenpiteiden toteuttamisesta tai ehdottaen neuvostolle lopullisten toimenpiteiden toteuttamista.

Tätä päätelmää ei voi asettaa kyseenalaiseksi se, että jo ennen valituksen jättämistä komission tiedotusosasto oli ilmoittanut, että komissio aloittaa uuden menettelyn, mikäli se saa asiaa koskevan valituksen, koska tällainen seikka kuuluu aloitusilmoituksen lainmukaisuuden aineelliseen arviointiin. Kyseenalaiseksi tätä päätelmää ei voi myöskään asettaa enemmän tai vähemmän täysi varmuus polkumyyntitullien käyttöönottamisesta, koska oikeudellisesti polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittaminen ei välttämättä johda tällaiseen polkumyyntitullien käyttöönottamiseen. Vielä on todettava, että polkumyynnin vastaisen menettelyn aloitusilmoituksella ei ole sellaista oikeusvaikutusta, että kyseisten yritysten pitäisi muuttaa kauppatapojaan tai että niiden pitäisi toimia yhteistyössä aloitetun menettelyn suorittamiseksi.