Kanne 21.8.2012 — Helleenien tasavalta v. komissio

(Asia T-376/12)

(2012/C 331/51)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Asianosaiset

Kantaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: E. Chalkias, E. Levtheriotou ja S. Papaioannou)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— ottamaan kanteen tutkittavaksi

— kumoamaan Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta ja Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 22.6.2012 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen 2012/336/EU, joka on tiedoksiannettu numerolla C(2012) 3838 ja julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä L 165, s. 83, 26.6.2012, siltä osin kuin se koskee Helleenien tasavallan osalta kuivattujen viinirypäleiden ja viiniköynnösten lainvastaisen istutuksen alalla tehtyjä rahoitusoikaisuja, ja

— velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteellaan helleenien tasavalta vaatii, että Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta ja Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 22.6.2012 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen 2012/336/EU, joka on tiedoksiannettu numerolla C(2012) 3838 ja julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä L 165, s. 83, 26.6.2012, kumotaan siltä osin kuin se koskee Helleenien tasavallan osalta kuivattujen viinirypäleiden alalla markkinointivuoden 2006/2007 osalta tehtyjä rahoitusoikaisuja ja alalla viininvalmistus — viiniköynnösten istutus ilman uudelleenistutusoikeutta tehtyjä rahoitusoikaisuja.

Kuivattujen viinirypäleiden osalta kantaja väittää ensinnäkin, että 100 prosentin suuruinen oikaisu kivettömien rusinoiden osalta ja 25 prosentin suuruinen oikaisu korintinrusinoiden osalta perustuu, siltä osin kuin kyse on vähimmäissadon vähennyksestä, viljelylohkojen erikoistumisesta, tosiasiallisista sadoista ja toimituksista, tosiseikkojen virheelliseen arviointiin ja asetuksen 1621/1999 (1) 3 artiklan 2 kohdan neljännen luetelmakohdan virheelliseen tulkintaan.

Toiseksi kantaja väittää, että riidanalainen päätös ei ole laillinen ja että se on kumottava, koska se, että komissio teki 100 prosentin kiinteän oikaisun kivettömien rusinoiden osalta ja 25 prosentin oikaisun korintinrusinoiden osalta, perustuu, siltä osin kuin kyse on puutteista, jotka liittyvät vähimmäissadon vähennykseen, viljelylohkojen erikoistumista koskevien vaatimusten noudattamatta jättämiseen ja tosiasiallisiin satoihin ja toimituksiin, asiakirjan VI/5330/07 liitteen 2, asiakirjan AGRI/17933/2000 liitteen 17 ja asiakirjan AGRI/60637/2006 virheelliseen tulkintaan ja soveltamiseen, sitä on perusteltu puutteellisesti, se on väärässä suhteessa todettuihin puutteisiin ja se merkitsee komission harkintavallan ylittämistä.

Siltä osin kuin kyse on istutuksesta ilman istutusoikeutta kantaja väittää ensinnäkin, että se, että komissio teki rahoitusoikaisuja, on lainvastaista ja se on kumottava, koska a) se koskee sellaisten menojen hylkäämistä, jotka toteutuivat ajanjaksoja, joka edelsi siitä, kun komissio ilmoitti tutkinnan tuloksista, laskettavaa 24:ää kuukautta, mikä on vastoin asetuksen 1258/1999 (2) 7 artiklan 4 kohtaa ja nykyisin asetuksen 1290/2005 (3) 31 artiklaa, ja b) sillä loukataan oikeusvarmuuden periaatetta ja heikennetään puolustautumisoikeuksia ja oikeutta esittää todisteita kantajan väitteiden tueksi, koska kyse on seikoista ja toimista, jotka ovat tapahtuneet edellisillä vuosikymmenillä.

Kolmanneksi kantaja väittää, että komission arvio siitä, että alueet, jotka säännönmukaistettiin asetuksen 1493/1999 (4) 2 artiklan 3 kohdan a alakohdan nojalla, säännönmukaistettiin tavalla, joka ei ole sopusoinnussa tämän säännöksen kanssa, koska se, ettei viinirekisteriä saatu valmiiksi sinä aikana, jona säännönmukaistamishakemuksia käsiteltiin, ei antanut tarvittavia takeita poikkeusten valvomiseksi, perustuu tosiseikkoja koskevaan virheeseen.

Neljänneksi kantaja väittää, että riidanalainen päätös on lainvastainen ja että se on kumottava, koska tehty oikaisu ja sovellettu oikaisun laskemismenetelmä on, kun sovelletaan analogisesti asetuksen 479/2008 (5) 86 artiklaa, ristiriidassa asetuksen 1290/2005 31 artiklan ja asiakirjan VI/5330/87 suuntaviivojen kanssa ja että sen soveltaminen johtaa tuloksiin, jotka ovat väärässä suhteessa todettuihin puutteisiin.

Viidenneksi kantaja väittää, että se, että komissio määritti kokonaisalueeksi, joka säännönmukaistettiin asetuksen 1493/1999 2 artiklan 3 kohdan a alakohdan nojalla, 7 112,04 hehtaaria ja istutusoikeuksien keskiarvoksi 1 500 euroa/hehtaari, perustuu tosiseikkoja koskevaan virheeseen, määrittelyn perustelut ovat puutteelliset ja se on ristiriidassa suhteellisuusperiaatteen kanssa.

(1) Neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/96 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tiettyjen kuivattujen viinirypälelajikkeiden tuotantoon tarkoitettujen viinirypäleiden viljelyyn myönnettävän tuen osalta 22.7.1999 annettu komission asetus (EY) N:o 1621/1999.

(2) Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 17.5.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1258/1999.

(3) Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21.6.2005 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1290/2005.

(4) Viinin yhteisestä markkinajärjestelystä 17.5.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1493/1999.

(5) Viinialan yhteisestä markkinajärjestelystä, asetusten (EY) N:o 1493/1999, (EY) N:o 1782/2003, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 3/2008 muuttamisesta sekä asetusten (ETY) N:o 2392/86 ja (EY) N:o 1493/1999 kumoamisesta 29.4.2008 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 479/2008.