Siltä osin kuin hankintaviranomainen haluaa varmistua asetuksen N:o 1605/200294 artiklan b alakohdan nojalla – eikä saman asetuksen 93 artiklan 1 kohdan nojalla – siitä, etteivät ehdokkaat ole antaneet virheellisiä tietoja, sen ei tarvitse noudattaa asetuksen N:o 2342/2002 134 artiklan 5 kohdan säännöksiä.

Vaikka varainhoitoasetuksen soveltamissäännöistä annetun asetuksen N:o 2342/2002 134 artiklan 5 kohdassa viitataan yleisesti ”Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun asetuksen N:o 1605/2002 93 artiklan 1 kohdan a, b, d ja e alakohdassa säädettyihin poissulkemista edellyttäviin tilanteisiin, tässä 5 kohdassa tehdystä viittauksesta saman artiklan 3 kohtaan ja maininnasta, jonka mukaan hankintaviranomaiset voivat kääntyä 3 kohdassa tarkoitettujen toimivaltaisten viranomaisten puoleen, ilmenee näin ollen, että 5 kohta koskee tilannetta, jossa – vaikka ehdokkailla ei ole velvollisuutta toimittaa 3 kohdassa tarkoitettuja todistuksia, jotka liittyvät näihin poissulkemista edellyttäviin tilanteisiin – hankintaviranomainen haluaa kuitenkin varmistua siitä, etteivät nämä ehdokkaat ole jossakin näistä poissulkemista edellyttävistä tilanteista.

Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun asetuksen N:o 1605/2002 94 artiklan b alakohtaan perustuva päätös sulkea ehdokas tietyn hankintamenettelyn ulkopuolelle sillä perusteella, että ehdokas on syyllistynyt väärien tietojen antamiseen, on luonteeltaan hallinnollinen seuraamus, vaikka kyseisen asetuksen 95 artiklassa tarkoitettuun tietopankkiin ei ole tallennettu mitään sitä koskevaa tietoa. Joka tapauksessa on niin, että vaikka oletettaisiin, että tällaisella päätöksellä ei voida katsoa asetetun adressaateille seuraamusta, hankintaviranomaisen on noudatettava puolustautumisoikeuksien kunnioittamista koskevaa yleistä periaatetta.

Puolustautumisoikeuksien kunnioittamista koskevalla periaatteella on nimittäin yleinen ulottuvuus ja sitä sovelletaan paitsi tilanteissa, joissa toimielin aikoo määrätä seuraamuksesta, myös missä tahansa menettelyssä, jota käydään tiettyä henkilöä vastaan ja joka voi päättyä tälle vastaiseen toimeen. Tältä osin välitöntä poissulkemista koskeva päätös on ainakin adressaateille vastainen toimi eli se vaikuttaa tuntuvasti niiden intresseihin, koska sillä on vakavia taloudellisia seurauksia tai yleisemmin vakavia vaikutuksia niiden tilanteeseen. Sellaisen päätöksen, jolla ehdokkuus hylätään erityisesti väärien tietojen antamisen vuoksi asetuksen N:o 1605/2002 94 artiklan b alakohdan perusteella, voi nimittäin vähintään vaarantaa kyseisten ehdokkaiden maineen, ja sillä voi olla kyseessä olevaa hankintasopimusta pidemmälle ulottuvia vaikutuksia. Jos poissulkemista koskeva päätös on tehty sen jälkeen, kun komissio on pyytänyt tietoja kansallisilta viranomaisilta, koska komissio epäili tarjoajan toteamusten paikkansapitävyyttä, on katsottava, että komissio syvensi kyseisen tarjoajan ehdokkuuden osatekijän tutkintaa ja tällä tietopyynnöllä toteutti kyseisen tarjoajan esittämien väitteiden tarkistamiseksi toimenpiteen, jonka seurauksena annettiin poissulkemista koskeva päätös.

Lisäksi se seikka, ettei missään asetuksen N:o 1605/2002 tai varainhoitoasetuksen soveltamissäännöistä annetun asetuksen N:o 2342/2002 säännöksessä säädetä puolustautumisoikeuksien noudattamisesta kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, ei sellaisenaan merkitse, ettei tätä taattaisi puolustautumisoikeuksien kunnioittamista koskevan yleisen periaatteen nojalla.

Joka tapauksessa tuomioistuimen tehtävänä on tarkistaa silloin, kun se katsoo, että kyse on puolustautumisoikeuksiin vaikuttavasta sääntöjenvastaisuudesta olisiko kyseessä oleva menettely voinut tapaukseen liittyvien erityisten tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen perusteella johtaa toisenlaiseen tulokseen, jos kantajat olisivat voineet taata puolustuksensa paremmin ilman tätä sääntöjenvastaisuutta.

(ks. 55, 63–67 ja 72 kohta)