ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Yhtenäinen lainsäädäntö - Lääkkeitä koskevat yhteisön luvananto- ja valvontamenettelyt - Asetus N:o 2309/93 - Markkinoille saattamista koskeva keskitetty lupa - Lääke, jolle myönnetty lupa koskee sen erityistä ulkoasua - Lääkkeen myyminen moninkertaisessa pakkauksessa ei ole sallittua

(Neuvoston asetus N:o 2309/93)

Tiivistelmä

$$Ihmisille ja eläimille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön luvananto- ja valvontamenettelyistä sekä Euroopan lääkearviointiviraston perustamisesta annetun asetuksen N:o 2309/93, jolla on säädetty mahdollisuudesta saada lääkkeiden markkinoille saattamista koskeva keskitetty lupa, säännökset estävät sen, että lääkettä, jolle on myönnetty kaksi erillistä lupaa, yhtäältä viiden yksikön pakkaukselle ja toisaalta kymmenen yksikön pakkaukselle, myydään pakkauksessa, joka koostuu kahdesta yhteen liitetystä viiden yksikön pakkauksesta ja joka on merkitty uudelleen.

Jokainen asetuksen N:o 2309/93 mukaisesti myönnetty markkinoille saattamista koskeva lupa nimittäin liittyy kyseessä olevaan erityiseen ulkoasuun, eli lupahakemuksessa lääkkeelle esitettyyn pakkauskokoon ja -muotoon.

( ks. 22 ja 27 kohta sekä tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta tehty yleissopimus - Erityinen toimivalta - Käsite toimivalta "sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausta koskevassa asiassa" - Kanne sopimusneuvotteluihin perustuvan sellaisen vastuun toteamiseksi, joka perustuu oikeussääntöjen rikkomiseen sopimuksen tekoon tähtäävissä neuvotteluissa - Tällainen kanne kuuluu tämän käsitteen soveltamisalaan

(27.9.1968 allekirjoitetun Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 3 kohta)

Tiivistelmä

$$Asiassa, jolle on ominaista se, että osapuoli ei ole vapaaehtoisesti antanut sitoumuksia toiselle osapuolelle sopimuksen tekoon tähtäävissä neuvotteluissa, ja se, että on mahdollisesti rikottu oikeussääntöjä, erityisesti sitä oikeussääntöä, jossa velvoitetaan osapuolet toimimaan vilpittömässä mielessä sopimuksen tekoon tähtäävissä neuvotteluissa, kanteessa, jossa vedotaan sopimusneuvotteluihin perustuvaan vastaajan vastuuseen, on kyse tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksityisoikeuden alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta 1968 allekirjoitetun Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitetusta sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausta koskevasta asiasta, sellaisena kuin tämä yleissopimus on muutettuna Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen 9 päivänä lokakuuta 1978 tehdyllä yleissopimuksella, Helleenien tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen 25 päivänä lokakuuta 1982 tehdyllä yleissopimuksella ja Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen 26 päivänä toukokuuta 1989 tehdyllä yleissopimuksella.

( ks. 27 kohta ja tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Maatalous - Yhteinen maatalouspolitiikka - Tiettyjä tukijärjestelmiä koskeva yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä - Eläintuki - Tukihakemuksessa ilmoitetun eläinten määrän ja tarkastuksessa todetun eläinten määrän välinen ero - Tuen määrän alentaminen - Edellytykset

(Komission asetuksen N:o 3887/92 10 artiklan 2 kohdan 1 alakohta)

Tiivistelmä

$$Tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevan yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun komission asetuksen N:o 3887/92 10 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäistä ja toista virkettä on tulkittava siten, että tukea on alennettava, vaikka ilmoitetun eläinten määrän ja tarkastuksessa todetun eläinten määrän välinen ero ei johdu hakijan antamista virheellisistä tiedoista vaan siitä, että palkkion myöntämisen edellytykset eivät täyty tiettyjen yksittäisten eläinten osalta.

( ks. 42 kohta sekä tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Yhteinen tullitariffi - Tariffinimikkeet - Ternimaidosta valmistetut immunoglobuliinitiivisteet - Luokitus yhdistetyn nimikkeistön 30 ryhmään

Tiivistelmä

$$Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun asetuksen N:o 2658/87 liitettä I, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2086/97, on tulkittava niin, että kuivatusta, rasvattomasta ja kaseiinittomasta ternimaidosta valmistetut laktoosin avulla vakioidut immunoglobuliinitiivisteet on luokiteltava yhdistetyn nimikkeistön 30 ryhmään farmaseuttisina tuotteina. Tuotteet, jotka pohjautuvat ternimaitoon - organoterapeuttiseen käyttöön tarkoitettuun eläimen rauhasen eritteeseen - johon on lisätty immunoglobuliineja, on näet tarkoitettu yhdistetyn nimikkeistön nimikkeessä 3001 tarkoitettuun terapeuttiseen tarkoitukseen.

( ks. 26 ja 27 kohta sekä tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Etuudet - Päällekkäisyyden estävät kansalliset säännökset - Vanhuuseläkkeen ja jälkeenjääneen eläkkeen enimmäismäärän rajoittaminen, kun jälkeenjääneen eläkettä myönnetään toisen jäsenvaltion järjestelmän perusteella - Sääntely, joka merkitsee asetuksessa N:o 1408/71 tarkoitettua etuuksien pienentämistä koskevaa säännöstä

(Neuvoston asetuksen N:o 1408/71 46 a ja 46 b artikla)

2. Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Etuudet - Päällekkäisyyden estävät kansalliset säännökset - Sovellettavuus - Rajat - Työntekijälle edullisempi yhteisön lainsäädäntö, sen päällekkäisyyden estävät säännökset mukaan lukien

(Neuvoston asetuksen N:o 1408/71 12 artiklan 2 kohta ja 46 artikla)

Tiivistelmä

1. Jäsenvaltion säännös, joka koskee jälkeenjääneen eläkkeen laskentatapaa ja jonka mukaan vanhuuseläkkeen ja jälkeenjääneen eläkkeen enimmäismäärää rajoitetaan, jos jälkeenjäänyt puoliso voi hakea näiden eläkkeiden lisäksi jälkeenjääneen eläkettä myös toisesta jäsenvaltiosta, on asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1248/92, 46 a ja 46 b artiklassa tarkoitettu etuuksien pienentämistä koskeva säännös.

Kansallista oikeussääntöä on pidettävä asetuksessa N:o 1408/71 tarkoitettuna pienentämistä koskevana säännöksenä, jos siinä säädetty laskentatapa vaikuttaa siten, että sen eläkkeen määrä, jota asianomainen voi vaatia, pienenee sillä perusteella, että hän saa jotakin etuutta toisesta jäsenvaltiosta.

( ks. 16 ja 20 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta )

2. Asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1248/92, 46 a ja 46 b artikla estävät soveltamasta jäsenvaltion lainsäädäntöä, joka sisältää päällekkäisyyden estävän säännöksen, jonka mukaan tässä jäsenvaltiossa saadun jälkeenjääneen eläkkeen määrää on pienennettävä toisen jäsenvaltion lainsäädännön perusteella saadun jälkeenjääneen eläkkeen vuoksi, jos tämän kansallisen lainsäädännön mukaiset etuudet ovat epäedullisemmat kuin kyseisen asetuksen 46 artiklan mukaisesti määräytyvät etuudet.

Jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen on suoritettava vertailu pelkästään kansallisen oikeuden, mukaan luettuna sen päällekkäisyyden estävät säännökset, perusteella maksettavien etuuksien ja yhteisön oikeuden perusteella maksettavien etuuksien välillä, ja maksettava siirtotyöläiselle niitä etuuksia, joiden määrä on korkeampi.

( ks. 29 ja 30 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Maito ja maitotuotteet - Maidon lisämaksu - Viitemäärien siirtämiseen liittyvät säännöt tilaa koskevan maanvuokrasopimuksen päättyessä - Tilaan liittyvän viitemäärän siirtäminen vuokranantajalle vuokrattuja maa-alueita palautettaessa - Edellytykset - Vuokranantajan asema tuottajana - "Tuottajan" käsite

(Neuvoston asetuksen N:o 3950/92 7 artiklan 2 kohta ja 9 kohdan c alakohta)

Tiivistelmä

$$Maito- ja maitotuotealan lisämaksusta annetun asetuksen N:o 3950/92 7 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että maitotilaa koskevan maanvuokrasopimuksen päättyessä tilaan liittyvän viitemäärän siirto kokonaan tai osittain vuokranantajalle on mahdollinen ainoastaan silloin, kun vuokranantaja on asetuksen N:o 3950/92 9 artiklan c alakohdassa tarkoitettu tuottaja tai kun hän siirtää käytettävissä olevan viitemäärän vuokrasopimuksen päättymispäivänä kolmannelle henkilölle, joka on tuottaja. Kyseessä olevien viitemäärien myöntämiseksi asetuksen N:o 3950/92 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti vuokranantajille riittää se, että he edellä mainittuna päivänä osoittavat valmistautuvansa varmuudella ja hyvin lyhyen ajan kuluessa toimimaan mainitun asetuksen 9 artiklan c alakohdassa tarkoitettuina "tuottajina".

( ks. 46 kohta ja tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Verotus - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Pääoman hankinnasta kannettavat välilliset verot - Henkilöyhtiön muuttaminen pääomayhtiöksi - Pääoman hankintaveron kantaminen henkilöyhtiöön tehdyistä pääomasijoituksista kannetun veron lisäksi - Hyväksyttävyys

(Neuvoston direktiivi N:o 69/335/ETY)

Tiivistelmä

$$Pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista annettua neuvoston direktiiviä 69/335/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, tehdyllä asiakirjalla, on tulkittava siten, että se ei estä kantamasta pääoman hankintaveroa henkilöyhtiön muuttuessa direktiivissä tarkoitetuksi pääomayhtiöksi, kun ennen kyseisen direktiivin voimaantuloa kaikista henkilöyhtiön yhtiöosuuksien hankkimiseksi suoritetuista pääomasijoituksista on jo kannettu vero, olipa sillä samat ominaispiirteet kuin direktiivin 10 artiklassa tarkoitetulla pääoman hankintaverolla tai ei. Viimeksi mainitussa säännöksessä asetettua kieltoa ei voida soveltaa veroon, joka kohdistuu sellaisiin yhtiöihin tehtäviin pääomasijoituksiin, jotka eivät ole direktiivissä tarkoitettuja pääomayhtiöitä, riippumatta tällaisen veron ominaispiirteistä.

( ks. 28 ja 32 kohta sekä tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Neuvosto - Yleisön oikeus tutustua neuvoston asiakirjoihin - Päätös 93/731/EY - Tavoitteet - Mahdollisimman laajan tutustumisoikeuden periaate - Tutustumisoikeudesta tehtävien poikkeusten suppea tulkinta

(Neuvoston päätös 93/731/EY)

2. Neuvosto - Yleisön oikeus tutustua neuvoston asiakirjoihin - Päätös 93/731/EY - Poikkeukset asiakirjajulkisuudesta - Tutustumisoikeus asiakirjaan on evätty tutkimatta ensin mahdollisuutta antaa tutustumisoikeus asiakirjojen niihin osiin, jotka eivät kuulu poikkeusten soveltamisalaan - Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen

(Neuvoston päätöksen 93/731/EY 4 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

1. Sen lisäksi, että yleisön oikeudesta tutustua neuvoston asiakirjoihin tehdyn päätöksen 93/731/EY tavoitteena on sen varmistaminen, että neuvoston sisäinen toiminta sujuu hyvän hallintotavan mukaisesti, sen tavoitteena on myös antaa yleisölle mahdollisimman laaja tutustumisoikeus neuvoston hallussa oleviin asiakirjoihin, minkä vuoksi kaikkia tästä oikeudesta tehtäviä poikkeuksia on tulkittava ja sovellettava suppeasti.

( ks. 25 kohta )

2. Suhteellisuusperiaate edellyttää, että poikkeukset eivät ylitä sitä, mikä on tarpeellista tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi ja tähän soveltuvaa.

Jollei asiassa ole esitetty sellaisia syitä, joilla voitaisiin perustella sitä, että toimielin voisi pitää salassa asiakirjassa olevat, päätöksen 93/731/EY 4 artiklan 1 kohdassa säädettyjen poikkeusten soveltamisalaan kuulumattomat tiedot, osittaisen tutustumisoikeuden epääminen on selvästi suhteeton toimenpide niiden tietojen luottamuksellisuuden varmistamiseksi, joihin sovelletaan jotakin näistä poikkeuksista. Tavoite, johon neuvosto pyrki evätessään tutustumisoikeuden riidanalaiseen kertomukseen, olisi voitu saavuttaa myös siten, että neuvosto olisi poistanut kyseisen pyynnön käsittelemisen jälkeen riidanalaisesta kertomuksesta ne osat, joista voi aiheutua haittaa kansainvälisille suhteille.

( ks. 28-29 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettava yhteinen verojärjestelmä - Direktiivi 90/435/ETY - Emoyhtiölle jaetun voiton vapautus lähdeverosta tytäryhtiön sijaintivaltiossa - Lähdeveron käsite - Erityistapaus

(Neuvoston direktiivin 90/435/ETY 5 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

$$Kyseessä on eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä annetun direktiivin 90/435/ETY 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu lähdevero, jonka mukaan tytäryhtiön emoyhtiölleen jakama voitto on vapautettava lähdeverosta, jos emoyhtiö omistaa vähintään 25 prosenttia tytäryhtiöstä, kun kansallisen oikeuden säännöksessä säädetään, että silloin, kun tytäryhtiö (osakeyhtiö tai vastaava yhtiö) jakaa emoyhtiölleen voittoja, tytäryhtiön veronalaisten voittojen määrittämiseksi veron perusteeseen on lisättävä tytäryhtiön kokonaisnettovoitto, mukaan lukien tulot, joihin on sovellettu verovelan lakkaamisen aiheuttavaa erityisveroa, sekä verovapaat tulot, vaikka näihin kahteen ryhmään kuuluvat tulot eivät kansallisen lainsäädännön mukaan olisi veronalaisia, jos ne olisi jätetty tytäryhtiöön eikä niitä olisi jaettu emoyhtiölle.

Verotettava tapahtuma tällöin on nimittäin osinkojen jakaminen, ja veron määrä määräytyy suoraan jaettujen osinkojen määrän perusteella.

( ks. 28 ja 33 kohta sekä tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Muutoksenhaku - Valitusperusteet - Sellaisten perusteiden arvostelu, jotka eivät vaikuta valituksen kohteena olevaan tuomiolauselmaan - Tehoton valitusperuste

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 49 artiklan ensimmäinen kohta)

2. Muutoksenhaku - Valitusperusteet - Valitusperuste, joka koskee yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeudenkäyntikuluista antamaa ratkaisua - Valitusperuste ei täytä tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä, jos kaikki muut valitusperusteet hylätään

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 51 artiklan toinen kohta)

Tiivistelmä

1. Valitusperuste, joka kohdistuu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion perusteluihin, jotka eivät vaikuta valituksen kohteena olevan tuomion tuomiolauselmaan, on tehoton ja se on hylättävä.

Silloin kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion perustelut koskevat sitä, että laiminlyöntikanne menettää kohteensa sen vuoksi, että toimielin on määritellyt kantansa kanteen nostamisen jälkeen, ja riittävät yksin perusteeksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päätökselle olla lausumatta kanteesta, valitusperuste, joka kohdistuu niihin tuomion perusteluihin, jotka koskevat laiminlyöntikanteen tutkittavaksi ottamista, on tehoton ja se on hylättävä. Tällaiset perustelut eivät vaikuta valituksen kohteena olevan tuomion tuomiolauselmaan, koska yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan silloin kun yhteisöjen tuomioistuin katsoo, ettei kanteesta, joka on menettänyt kohteensa, ole tarpeen lausua, on turhaa tutkia sitä, voitaisiinko kanne ottaa tutkittavaksi.

( ks. 26-29 kohta )

2. Silloin kun kaikki muut valitusperusteet on hylätty, oikeudenkäyntikuluja koskevan ratkaisun väitettyyn virheellisyyteen kohdistuva vaatimus on EY:n tuomioistuimen perussäännön 51 artiklan toisen kohdan mukaan jätettävä tutkimatta, sillä tämän määräyksen mukaan muutosta ei voida hakea vain oikeudenkäyntikulujen määrän osalta tai siltä osin, kuka vastaa oikeudenkäyntikuluista.

( ks. 31 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne - Yhteisöjen tuomioistuimen arviointi siitä, onko kanne perusteltu - Huomioon otettava tilanne - Tilanne perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä

(EY 226 artikla)

2. Palvelujen tarjoamisen vapaus - Yleisen edun vuoksi perustellut rajoitukset - Hyväksyttävyys - Edellytykset

(EY:n perustamissopimuksen 59 artikla (josta on muutettuna tullut EY 49 artikla) ja 60 artikla (josta on tullut EY 50 artikla))

3. Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne - Komission on osoitettava, että jäsenvaltio ei ole noudattanut jäsenyysvelvoitteitaan - Sellaisen näytön esittäminen, josta ilmenee, että jäsenyysvelvoitteita ei ole noudatettu

(EY 226 artikla)

4. Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Sijoittautumisvapaus - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Kansallinen lainsäädäntö, jossa rajoitetaan muiden jäsenvaltioiden kansalaisten oikeutta toimia kuljetusliikenteen asiantuntijana, mitä ei voida hyväksyä

(EY:n perustamissopimuksen 52 ja 59 artikla (joista on muutettuina tullut EY 43 ja EY 49 artikla))

Tiivistelmä

1. Arvioitaessa EY 226 artiklan nojalla nostetun kanteen osalta sitä, onko jäsenvaltio jättänyt noudattamatta jäsenyysvelvoitteitaan, on otettava huomioon jäsenvaltion tilanne sellaisena kuin se oli perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä, eikä yhteisöjen tuomioistuin voi ottaa huomioon tämän jälkeen tapahtuneita muutoksia.

( ks. 12 kohta )

2. Palvelujen tarjoamisen vapautta perustamissopimuksen mukaisena perusperiaatteena voidaan rajoittaa vain oikeussäännöillä, jotka ovat yleisen edun perusteella oikeutettuja ja joita sovelletaan kaikkiin vastaanottavassa jäsenvaltiossa toimiviin henkilöihin tai yrityksiin, sikäli kuin tätä etua ei suojella palvelujen tarjoajaan sen sijoittautumisvaltiossa sovellettavilla oikeussäännöillä.

( ks. 23 kohta )

3. EY 226 artiklan mukaisessa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevassa menettelyssä komission on näytettävä toteen väitetty jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen ja esitettävä yhteisöjen tuomioistuimelle tarpeelliset seikat, jotta tämä voi tarkistaa, onko jäsenyysvelvoitteita jätetty noudattamatta.

( ks. 27 kohta )

4. Jäsenvaltio ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen 52 ja 59 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 43 ja EY 49 artikla) mukaisia velvoitteitaan, jos se on edellyttänyt, että kuljetusliikenteen asiantuntijana toimimista varten on seuraamusten uhalla hankittava hallinnollinen lupa, ja jos se on asettanut tämän luvan saannin edellytykseksi sen, että muiden jäsenvaltioiden kansalaisten on asuttava tässä jäsenvaltiossa ja annettava vakuus.

( ks. 29 kohta ja tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kilpailu Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt Kilpailua rajoittava vaikutus Huoltoasemasopimukset Arviointiperusteet Sopimusten merkittävä yhteisvaikutus markkinoiden sulkeutumiseen Asianomaisen tavarantoimittajan sopimusten mitättömyyden rajoittaminen jaottelemalla hänen verkostonsa Sallittavuus Huoltoasemasopimusten pätevyys, kun sopimukset voidaan milloin tahansa päättää yhden vuoden irtisanomisajalla ja ne edustavat vain hyvin vähäistä osaa saman tavarantoimittajan kaikista yksinostosopimuksista

(EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta))

Tiivistelmä

$$EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdassa (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta) olevaa kieltoa ei ole sovellettava polttonesteiden toimittajan tekemään yksinostosopimukseen, jonka voimassaolon jälleenmyyjä voi milloin tahansa päättää yhden vuoden irtisanomisaikaa noudattaen, kun tuon tavarantoimittajan kaikilla yksinostosopimuksilla joko itsessään tai yhdessä kaikkien tavarantoimittajien tekemien yksinostosopimusten verkoston kanssa tarkasteltuna on tuntuva vaikutus markkinoiden sulkemiseen mutta kun voimassaoloajaltaan pääasian oikeudenkäynnin kohteena olevan sopimuksen kaltaiset sopimukset edustavat vain hyvin vähäistä osaa saman tavarantoimittajan kaikista yksinostosopimuksista, joista suurin osa on yli yhden vuoden ajaksi tehtyjä määräaikaisia sopimuksia.

Tässä tarkoituksessa poikkeuksellisesti tehtävä saman tavarantoimittajan verkoston jaottelu ei ole mielivaltaista eikä vaaranna oikeusvarmuuden periaatetta. Tällainen jaottelu nimittäin pohjautuu asianomaisella toimijalla relevanteilla markkinoilla olevan aseman konkreettiseen arviointiin, joka perustuu objektiiviseen ja erityisen asianmukaiseen, näiden markkinoiden erityispiirteet huomioon ottavaan kriteeriin ja jonka tarkoituksena on rajoittaa mitättömyysseuraamus koskemaan vain tavarantoimittajan niitä sopimuksia, jotka yhdessä merkittävästi vaikuttavat markkinoiden kumulatiiviseen sulkemisvaikutukseen.

Tämä ratkaisu ei ole ristiriidassa asiassa C-234/89, Delimitis, 28.2.1991 annetun tuomion kanssa, jossa ei ole poissuljettu mahdollisuutta arvioida tätä osuutta eritellysti jaottelemalla tietyn tavarantoimittajan tekemät sopimukset erilaisiin ryhmiin, vaikka tuossa tuomiossa on täsmennetty saman tavarantoimittajan ilman muita lisämääreitä "sopimusten" osuuden merkityksen arviointiperusteita relevanttien markkinoiden kumulatiivisen sulkemisvaikutuksen kannalta.

( ks. 3739 kohta ja tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kilpailu Yhteisön oikeussäännöt Kirjojen hintoja koskeva kansallinen lainsäädäntö Yhteensopivuus sen jälkeen kun sisämarkkinoita koskevat määräykset otettiin EY:n perustamissopimukseen

(EY:n perustamissopimuksen 3 artiklan c ja g alakohta, 7 a artikla sekä 30 ja 36 artikla (joista on muutettuina tullut EY 3 artiklan c ja g alakohta, EY 14 artikla sekä EY 28 ja EY 30 artikla), 3 a, 5, 85, 102 a ja 103 artikla (joista on muutettuina tullut EY 4, EY 10, EY 81, EY 98 ja EY 99 artikla) ja 14 artikla (kumottu Amsterdamin sopimuksella))

Tiivistelmä

$$Perustamissopimuksen 3 artiklan c ja g alakohdan (joista on muutettuina tullut EY 3 artiklan c ja g alakohta), perustamissopimuksen 3 a ja 5 artiklan (joista on tullut EY 4 ja EY 10 artikla) ja perustamissopimuksen 7 a artiklan toisen kohdan (josta on muutettuna tullut EY 14 artiklan toinen kohta) sekä perustamissopimuksen 102 a ja 103 artiklan (joista on tullut EY 98 ja EY 99 artikla) vastaista ei ole sellaisen kansallisen lainsäädännön soveltaminen, jonka mukaan kustantajien on vahvistettava kirjakauppiaita varten kirjan kiinteä jälleenmyyntihinta.

Perustamissopimuksen 3 artiklassa nimittäin määritetään ne alat ja tavoitteet, joita yhteisön toiminta koskee, ja siinä määrätään näin ollen yhteismarkkinoita koskevat yleiset periaatteet, joita sovelletaan yhdessä perustamissopimuksen niiden lukujen kanssa, joilla nämä periaatteet on tarkoitus panna täytäntöön.

Euroopan yhtenäisasiakirjalla puolestaan perustamissopimukseen lisättiin 8 a artikla (josta on tullut EY:n perustamissopimuksen 7 a artikla, josta taas on muutettuna tullut EY 14 artikla), jossa määritellään sisämarkkinat ja määrätään toimenpiteistä niiden luomiseksi. Sisämarkkinat ovat siis nykyisin yksi yhteisön tavoitteista (perustamissopimuksen 3 artiklan c alakohta).

Näissä määräyksissä määritellään niin ikään yleiset tavoitteet, ja ne on luettava yhdessä perustamissopimuksen näiden tavoitteiden täytäntöönpanemiseksi annettujen määräysten kanssa. Koska perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklaa (joista on muutettuina tullut EY 28 ja EY 30 artikla) ja 85 artiklaa (josta on tullut EY 81 artikla) ei ole muutettu, yhteisöjen tuomioistuimen niille 10.1.1985 asiassa 229/83, Leclerc ja Thouars Distribution, yhdessä perustamissopimuksen 5 artiklan kanssa antamaa tulkintaa ei ole syytä asettaa kyseenalaiseksi.

Perustamissopimuksen 3 a, 102 a ja 103 artikla, jotka koskevat talouspolitiikkaa, jota on hoidettava vapaaseen kilpailuun perustuvan avoimen markkinatalouden periaatetta noudattaen (3 a ja 102 a artikla), puolestaan ovat määräyksiä, joissa ei aseteta jäsenvaltioille selviä ja ehdottomia velvoitteita, joihin yksityiset oikeussubjektit voisivat vedota kansallisissa tuomioistuimissa. Kyse on nimittäin yleisestä periaatteesta, jonka soveltaminen edellyttää lainsäätäjän tai kansallisten hallintoviranomaisten toimivaltaan kuuluvia monimutkaisia taloudellisia arviointeja.

( ks. 2225 kohta ja tuomiolauselma )