151.

Yhteenvetona esitän seuraavat pääasialliset johtopäätökset: 1) Euratomin perustamissopimuksen 106 A artiklan 3 kohdasta ilmenee selvästi, että Euratomin perustamissopimus on unionin primaarioikeutena samanarvoinen kuin EU-sopimus ja EUT-sopimus. 2) Euratomin perustamissopimuksen 106 A artiklan 3 kohdassa määrätään lisäksi, että EU-sopimuksen ja EUT-sopimuksen määräyksiä ei voida soveltaa Euratomin perustamissopimuksen soveltamisalalla, jos näillä määräyksillä poiketaan Euratomin perustamissopimuksen määräyksistä. Jos Euratomin perustamissopimuksessa käsitellään tyhjentävästi tai nimenomaisesti tiettyä aihetta, EU-sopimusta tai EUT-sopimusta ei näin ollen voida soveltaa. EU-sopimusta ja EUT-sopimusta sovelletaan sen sijaan kaikilla unionin oikeuden aloilla, joita ei ole käsitelty Euratomin perustamissopimuksessa. 3) Euratomin perustamissopimuksessa ei käsitellä lainkaan valtiontukea koskevia kysymyksiä. Koska Euratomin perustamissopimus on pelkkä tietyn alan erityissopimus ja koska EU-sopimuksella ja EUT-sopimuksella on kauaskantoisemmat tavoitteet (erityisesti sisämarkkinoiden toiminta), on asianmukaista soveltaa EUT-sopimuksen kilpailua ja valtiontukea koskevia määräyksiä ydinenergia-alalla, kun Euratomin perustamissopimukseen ei sisälly tarkempia määräyksiä. Näistä syistä SEUT 107 artiklaa sovelletaan kyseessä olevaan valtiontukitoimenpiteeseen. 4) Euratomin perustamissopimuksen 1 artiklan ja 2 artiklan c alakohdan määräykset koskevat välttämättä ydinvoimalaitosten kehittämistä. Jäsenvaltioiden tarkoituksena on selvästi ollut se, että Euratomin perustamissopimus olisi jatkuvasti muuttuva asiakirja, joka voi kehittyä ja mukautua kulloisiinkin olosuhteisiin. Tämän vuoksi Itävallan tasavallan esittämää väitettä, jonka mukaan nämä Euratomin perustamissopimuksen määräykset eivät kata uusien ydinvoimalaitosten rakentamista tai vanhentuvien laitosten korvaamista ja nykyaikaistamista jo kehitetyillä nykyaikaisemmilla teknologioilla, ei voida hyväksyä. 5) Vaikka pitää paikkansa, että ydinvoiman eduista on keskusteltu intensiivisesti monissa jäsenvaltioissa, unionin tuomioistuimella ei ole toimivaltaa eikä demokraattista legitimiteettiä tällaisten kysymysten ratkaisemiseen. Koska on kuitenkin selvää, että ydinenergian kehittäminen on, kuten Euratomin perustamissopimuksesta ilmenee, selvästi määritelty unionin oikeuden tavoite, tämä tavoite ei voi olla riippuvainen muista (ja mahdollisesti ristiriitaisista) unionin oikeuden tavoitteista, kuten EUT-sopimuksen XX osastoon sisältyvästä ympäristönsuojelusta. Lisäksi SEUT 194 artiklan 2 kohdan selvän sanamuodon mukaan jokaiselle jäsenvaltiolle tunnustetaan selvästi oikeus valita eri energialähteiden välillä ja ”energiahuollon yleinen rakenne”, ja tämä oikeus ulottuu välttämättä jokaisen jäsenvaltion oikeuteen kehittää ydinvoimaa osana energian toimituslähteitään. 6) Vastoin unionin yleisen tuomioistuimen useissa tuomiosta Mediaset v. komissio ( 102 ) lähtien antamissa tuomioissa esittämää kantaa, jonka mukaan millä tahansa SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan perusteella hyväksytyllä valtiontuella on toteutettava ”yhteistä etua”, SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan sanamuodossa itsessään ei aseteta tällaista vaatimusta, vaikka SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohdassa (”– – Euroopan yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen – –”) sellainen asetetaankin. 7) Tästä seuraa näin ollen, ettei ole olemassa vaatimusta, jonka mukaan tuen pitäisi täyttää muita tavoitteita kuin SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdassa nimenomaisesti vahvistetut tavoitteet. Määräyksen sanamuodon ja sen perusteella, mikä sen paikka on EUT-sopimuksessa, on niin, että soveltuakseen yhteen EUT-sopimuksen kanssa tuella ei ole edistettävä ”yhteisen edun mukaisen tavoitteen” eikä myöskään ”yleisen edun mukaisen tavoitteen” saavuttamista. Sen on ainoastaan ”edistettävä tietyn taloudellisen toiminnan kehitystä”, eikä se saa ”muuttaa kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla”. Itävallan tasavallan väite, jonka mukaan unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että tuella on toteutettava vain ”yleistä” eikä ”yhteistä” etua, ei sellaisenaan voi menestyä, koska mielestäni – toisin kuin unionin yleinen tuomioistuin katsoo valituksenalaisessa tuomiossa – kumpaakaan näistä edellytyksistä ei todellisuudessa ole täytettävä. 8) Vaikka tämä SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohtaa koskeva arviointi on virheellinen, Hinkley Point C:n rakentaminen on joka tapauksessa tässä mielessä ”yhteisen edun” mukaista (ja myös ”yleisen edun” mukaista, jos tätä käsitettä halutaan käyttää), koska ydinvoimalaitosten kehittäminen on edelleen Euratomin perustamissopimuksen keskeinen tavoite, vaikka Itävallan tasavallan kaltaiset yksittäiset jäsenvaltiot vastustavat ydinvoimaa. Hyväksymällä Euratomin perustamissopimuksen tavoitteet kaikki jäsenvaltiot ovat selvästi ilmaisseet periaatteessa varauksettoman hyväksyntänsä muiden jäsenvaltioiden oikeudelle kehittää halutessaan ydinvoimalaitoksia omalla alueellaan. Tämänkaltaisen selvästi todetun perussopimuksen tavoitteen on jo lähes luonnostaan voitava muodostaa yhteisen edun mukainen tavoite valtiontukisääntöjä sovellettaessa. 9) Unionin yleinen tuomioistuin on voinut perustellusti todeta, että komissiolle oli esitetty runsaasti näyttöä siitä, että markkinat eivät joko halunneet tai edes kyenneet rahoittamaan Hinkley Point C:tä ilman Yhdistyneen kuningaskunnan antamia takauksia tai muita tukimuotoja. Tältä kannalta on merkityksetöntä, että markkinoilla ei välttämättä ole häiriöitä sähköntuotannon muiden muotojen osalta. Unionin yleinen tuomioistuin ei ole tehnyt oikeudellista virhettä katsoessaan, että ydinenergian tuottaminen oli SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettua asian kannalta merkityksellistä taloudellista toimintaa. 10) Valtiontukiasioissa komission tehtävänä on, kuten SEUT 107 artiklan 2 ja 3 kohdasta selvästi ilmenee, ainoastaan arvioida, voidaanko kyseessä olevaa valtion toimenpidettä ”pitää sisämarkkinoille soveltuvana”. Tässä tehtävässä on ennen kaikkea arvioitava kyseessä olevan tuen yhteensopivuus kilpailusääntöjen kanssa ja soveltuvuus sisämarkkinoille eikä sellaisenaan sen yhteensopivuutta ympäristönsuojelunormien kanssa. Sen sijaan päätös siitä, onko tietylle hankkeelle annettava asianmukainen lupa maankäytön suunnittelun ja ympäristövaikutusten kannalta, kuuluu lähtökohtaisesti jäsenvaltioiden asianomaisille viranomaisille eikä komissiolle sen soveltaessa valtiontukisääntöjä. 11) Keskeistä arvioitaessa minkä tahansa tuen soveltuvuutta sisämarkkinoille SEUT 107 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla on se, johtaako tai kannustaako tällainen tuki investoimaan tietyn taloudellisen toiminnan kehittämiseen, jota ei muutoin tapahtuisi. Investointitukea ja toimintatukea ei erotella etukäteen toisistaan. Tällainen erottelu ei ole oikeutettu itse SEUT 107 artiklan sanamuodon perusteella, minkä lisäksi mikä tahansa tällainen erottelu olisi liian yksinkertaistettu ja mahdollistaisi järjestelmän kiertämisen keinotekoisia kirjanpitomenettelyjä käyttämällä. 12) Tässä kyseessä olevia tukitoimenpiteitä ei kieltämättä ole rajoitettu pelkästään rakennuskustannuksiin sinänsä, vaan ne käsittävät myös ydinenergian tuotantoon liittyviä erityisiä kustannuksia, kuten käytetyn ydinpolttoaineen käsittelykustannukset. Nämä kustannukset ovat kuitenkin investointikustannuksia, joista on välttämättä vastattava, jos laitoksen on tarkoitus olla toimintakunnossa. 13) Unionin yleinen tuomioistuin on voinut tässä tilanteessa perustellusti hylätä kanteen komission päätöksestä hyväksyä kyseessä olevat Yhdistyneen kuningaskunnan Hinkley Point C:n rakentamiseen myöntämät tuet.