Henkilöstöasian tiivistelmä



Henkilöstöasian tiivistelmä

Tiivistelmä

1. Virkamiehet – Kanne – Vahingonkorvauskanne – Oikeudenkäyntiä edeltävä menettely – Vaatimus peruutetulla toimella aiheutetun vahingon korvaamisesta

(Henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artikla)

2. Virkamiehet – Kanne – Edeltävä hallinnollinen valitus – Valituksen tekemistä koskeva määräaika – Määräajan laskeminen

(Henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohta; neuvoston asetuksen N:o 1182/71 3 artiklan 4 kohta)

3. Virkamiehet – Sairausloma – Sairauden osoittaminen – Lääkärintodistuksen toimittaminen – Poissaolon sääntöjenmukaisuutta koskeva olettama

(Henkilöstösääntöjen 59 artiklan 1 ja 3 kohta)

1. Henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklassa säädetyssä muutoksenhakukeinojen järjestelmässä silloin, kun asianomainen aikoo vaatia korvausta vahingosta, joka on aiheutunut hänelle vastaisesta toimesta, jonka hallintoviranomainen on sittemmin peruuttanut, oikeudenkäyntiä edeltävä menettely ei voi alkaa valituksen tekemisellä, koska katsotaan, ettei asianomaiselle vastaista toimea ole missään vaiheessa ollut olemassa. Asianomaisen henkilön on näin ollen esitettävä hallintoviranomaiselle henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu hakemus ja sen jälkeen siinä tapauksessa, että tämä hakemus hylätään, valitus tästä hylkäävästä päätöksestä.

Sitä vastoin siinä tapauksessa, että asianomaiselle virkamiehelle vastainen toimi peruutetaan sen jälkeen, kun siitä on valitettu määräajassa, on prosessiekonomian vastaista vaatia, että asianomainen panee vireille uuden oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn ja esittää hallintoviranomaiselle henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun hakemuksen. Sen jälkeen kun hallintoviranomainen on ratkaissut virkamiehen valituksen nimenomaisesti tai implisiittisesti, virkamiehen on vain nostettava määräajassa kanne, jossa vaaditaan peruutetulla toimella väitetysti aiheutetun vahingon korvaamista.

(ks. 94 ja 95 kohta)

2. Koska henkilöstösäännöt ovat neuvoston säädös ja koska henkilöstösääntöjen 90 artiklassa tarkoitetuista määräajoista ei ole annettu erityisiä sääntöjä, tämän artiklan 2 kohdassa, jonka mukaan valitus on tehtävä kolmen kuukauden kuluessa, säädettyihin määräaikoihin sovellettavat säännöt vahvistetaan määräaikoihin, päivämääriin ja määräpäiviin sovellettavista säännöistä annetun asetuksen N:o 1182/71 3 artiklan 4 kohdassa.

(ks. 98 ja 99 kohta)

Viittaukset:

Yhteisöjen tuomioistuin: asia 38/84, K v. parlamentti, 2.5.1985 (Kok., s. 1267, 20 kohta) ja asia 152/85, Misset v. neuvosto, 15.1.1987 (Kok., s. 223, 8 ja 9 kohta)

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑192/94, Maurissen v. tilintarkastustuomioistuin, 26.9.1996 (Kok. H., s. I‑A‑425 ja II‑1229, 28 kohta) ja asia T‑197/00, Onidi v. komissio, 30.5.2002 (Kok. H., s. I‑A‑69 ja II‑325, 50 kohta)

3. Kun sairauden vuoksi poissa työstä oleva virkamies on toimittanut lääkärintodistuksen, hallintoviranomainen voi – kuten henkilöstösääntöjen 59 artiklan 1 kohdasta ilmenee – pitää poissaoloa perusteettomana vain joko sillä edellytyksellä, että lääkärintarkastuksen, johon hallintoviranomainen on velvoittanut virkamiehen osallistumaan, tuloksena on todettu, että virkamies kykeni hoitamaan tehtäviään, tai sillä edellytyksellä, että asianomaisen virkamiehen kiistettyä lääkärintarkastuksen päätelmien paikkansapitävyyden riippumaton lääkäri, joka on nimetty sovittelumenettelyn yhteydessä, on vahvistanut nämä päätelmät. Vain tämän edellytyksen täyttyessä hallintoviranomainen voi henkilöstösääntöjen 59 artiklan 3 kohdan mukaisesti vähentää perusteettoman poissaolon virkamiehen vuosilomapäivistä ja siinä tapauksessa, että virkamiehellä ei ole enää jäljellä lomaoikeutta, pienentää hänen palkkaansa vastaavalta jaksolta.

(ks. 112 kohta)