ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 18.9.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Unkari) – VIPA Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. v. Országos Gyógyszerészeti és Élelmezés-egészségügyi Intézet

(asia C-222/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Rajatylittävä terveydenhuolto - Direktiivi 2011/24/EU - 3 artiklan k alakohta ja 11 artiklan 1 kohta - Resepti - Käsite - Toisessa jäsenvaltiossa tähän oikeutetun henkilön antaman reseptin tunnustaminen - Edellytykset - Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Viennin määrällisiä rajoituksia vaikutukseltaan vastaavien toimenpiteiden kielto - SEUT 35 ja SEUT 36 artikla - Lääkemääräystä edellyttävien lääkkeiden apteekista toimittamisen rajoittaminen - Toisessa jäsenvaltiossa annettu tilauslomake - Perustelut - Ihmisten elämän ja terveyden suojelu - Direktiivi 2001/83/EY - 81 artiklan toinen kohta - Jäsenvaltion väestön lääkehuolto)

(2019/C 399/12)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Pääasian asianosaiset

Kantaja: VIPA Kereskedelmi és Szolgáltató Kft.

Vastaaja: Országos Gyógyszerészeti és Élelmezés-egészségügyi Intézet

Tuomiolauselma

Potilaiden oikeuksien soveltamisesta rajatylittävässä terveydenhuollossa 9.3.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/24/EU 3 artiklan k alakohtaa ja 11 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä sellaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka nojalla tämän jäsenvaltion apteekki ei voi toimittaa lääkemääräystä edellyttäviä lääkkeitä lääketilauksen perusteella, jos tällaisen lääketilauksen on tehnyt terveydenhuollon ammattilainen, jolla on oikeus määrätä lääkkeitä ja harjoittaa toimintaansa toisessa jäsenvaltiossa, kun tällaisten lääkkeiden toimittaminen on sallittua silloin, kun tällaisen lääketilauksen on tehnyt terveydenhuollon ammattilainen, jolla on oikeus harjoittaa toimintaansa tässä ensiksi mainitussa jäsenvaltiossa, ja kyseisen säännöstön mukaan tällaisissa lääketilauksissa ei ole asianomaisen potilaan nimeä.

SEUT 35 ja SEUT 36 artiklaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä jäsenvaltion tällaiselle säännöstölle siltä osin kuin kyseinen säännöstö on perusteltu ihmisten terveyden ja elämän suojelua koskevan tavoitteen vuoksi, sillä voidaan taata tämän tavoitteen toteutuminen eikä sillä ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava.

(1) EUVL C 221, 25.6.2018.
C 383/22

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 5.9.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil d’État – Ranska) – Regards Photographiques SARL v. Ministre de l’Action et des Comptes publics

(asia C-145/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Direktiivi 2006/112/EY - 103 artiklan 2 kohdan a alakohta - 311 artiklan 1 kohdan 2 alakohta - Liitteessä IX olevan A osan 7 kohta - Alennettu arvonlisäverokanta - Taide-esineet - Käsite - Taiteilijan ottamat ja hänen vedostamansa tai hänen valvonnassaan vedostetut signeeratut ja numeroidut valokuvat, joiden määrä on rajoitettu kolmeenkymmeneen - Kansallinen säännöstö, jossa rajataan alennetun arvonlisäverokannan soveltaminen ainoastaan luonteeltaan taiteellisiin valokuviin)

(2019/C 383/22)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d’État

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Regards Photographiques SARL

Vastapuoli: Ministre de l’Action et des Comptes publics

Tuomiolauselma

1) Jotta valokuvia voidaan pitää taide-esineinä, joihin voidaan soveltaa alennettua arvonlisäverokantaa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 103 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan a alakohdan nojalla, luettuina yhdessä kyseisen direktiivin 311 artiklan 1 kohdan 2 alakohdan ja sen liitteessä IX olevan A osan 7 kohdan kanssa, niiden on täytettävä kyseisen 7 kohdan perusteet niin, että ne ovat tekijänsä ottamia, hänen vedostamiaan tai hänen valvonnassaan vedostettuja, signeerattuja ja numeroituja sekä määrältään kolmeenkymmeneen rajoitettuja, eikä mitään muita perusteita, etenkään toimivaltaisen kansallisen verohallinnon arviota valokuvien taiteellisesta luonteesta, voida ottaa huomioon.

2) Direktiivin 2006/112 103 artiklan 1 kohtaa ja 2 kohdan a alakohtaa, luettuina yhdessä kyseisen direktiivin 311 artiklan 1 kohdan 2 alakohdan ja sen liitteessä IX olevan A osan 7 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jossa alennetun arvonlisäverokannan soveltaminen rajataan ainoastaan luonteeltaan taiteellisiin valokuviin, siltä osin kuin tämän viimeksi mainitun ominaisuuden olemassaolo edellyttää toimivaltaisen kansallisen verohallinnon suorittamaa arviointia, jota ei toteuteta sellaisten kyseisessä kansallisessa säännöstössä vahvistettujen objektiivisten, selkeiden ja täsmällisten kriteerien mukaan, joiden nojalla voidaan täsmällisesti määrittää valokuvat, joille kyseisen alennetun arvonlisäverokannan soveltaminen on kansallisessa säännöstössä varattu, jotta vältetään verotuksen neutraalisuuden periaatteen loukkaaminen.

(1) EUVL C 161, 7.5.2018.
C 305/23

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 3.7.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie — Puola) — Delfarma sp. z o.o. v. Prezes Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych,

(asia C-387/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - SEUT 34 ja SEUT 36 artikla - Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Määrällistä rajoitusta vaikutukseltaan vastaava toimenpide - Ihmisten terveyden ja elämän suojelu - Lääkkeiden rinnakkaistuonti - Vertailulääkkeet ja geneeriset lääkkeet - Edellytys siitä, että tuotu lääke ja vientijäsenvaltiossa markkinoille saattamista koskevan luvan saanut lääke ovat molemmat vertailulääkkeitä tai molemmat geneerisiä lääkkeitä)

(2019/C 305/28)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Delfarma sp. z o.o.

Vastaaja: Prezes Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych,

Tuomiolauselma

SEUT 34 ja SEUT 36 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jossa edellytetään lääkkeen rinnakkaistuontiluvan myöntämiseksi sitä, että kyseinen lääke ja mainitussa jäsenvaltiossa markkinoille saattamista koskevan luvan saanut lääke ovat molemmat vertailulääkkeitä tai molemmat geneerisiä lääkkeitä, ja jossa täten kielletään lääkkeen rinnakkaistuontiluvan myöntäminen, jos kyseessä on geneerinen lääke ja mainitussa jäsenvaltiossa jo hyväksytty lääke on vertailulääke.

(1) EUVL C 294, 20.8.2018.
Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 27.6.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato — Italia) — Azienda Agricola Barausse Antonio e Gabriele — Società semplice v. Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)

(asia C-348/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Maito- ja maitotuotealan lisämaksu - Asetus (ETY) N:o 3950/92 - 2 artiklan 1 kohdan toinen alakohta - Kultakin tuottajalta perittävän lisämaksuosuuden vahvistaminen - Käyttämättömien viitemäärien uudelleenjako - Kansallinen toimenpide, jolla käyttämättömät määrät jaetaan uudelleen objektiivisten etuoikeusperusteiden mukaisesti)

(2019/C 280/08)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Consiglio di Stato

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Azienda Agricola Barausse Antonio e Gabriele — Società semplice

Vastapuolet: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)

Muut osapuolet: Comitato Spontaneo Produttori Latte (COSPLAT), Società Agricola Galleana — Società semplice ja VS ym.

Tuomiolauselma

Maito- ja maitotuotealan lisämaksusta 28.12.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3950/92, sellaisena kuin se on muutettuna 17.5.1999 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1256/1999, 2 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että silloin kun jäsenvaltio päättää jakaa käyttämättömät viitemäärät uudelleen, uudelleenjako on suoritettava viitemääränsä ylittäneiden tuottajien kesken suhteessa tuottajakohtaisiin viitemääriin.

(1) EUVL C 394, 20.8.2018.
Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 10.7.2019 — Valittajana Euroopan komissio sekä muina osapuolina NEX International Limited, Icap Management Services Ltd ja Icap New Zealand Ltd

(asia C-39/18 P) (1)

(Muutoksenhaku - Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Jenimääräisten korkojohdannaisten ala - SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkomisen toteava päätös - Yrityksen vastuu roolistaan kartellin edesauttajana - Sakon laskeminen - Perusteluvelvollisuus)

(2019/C 305/15)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Mongin, M. Farley, T. Christoforou ja V. Bottka)

Muut osapuolet: NEX International Limited, aiemmin Icap plc (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta), Icap Management Services Ltd (Lontoo) ja Icap New Zealand Ltd (Wellington, Uusi-Seelanti) (edustajat: C. Riis-Madsen, advokat, ja S. Frank, avocat)

Tuomiolauselma

1) Valitus hylätään.

2) Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

(1) EUVL C 142, 23.4.2018.
C 230/12

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 8.5.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Nejvyšší správní soud — Tšekki) — A-PACK CZ s. r. o. v. Odvolací finanční ředitelství

(asia C-127/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Direktiivi 2006/112/EY - 90 ja 273 artikla - Velallinen on jättänyt kauppahinnan kokonaan tai osittain maksamatta arvonlisäverovelvolliselle arvonlisäverollisen liiketoimen yhteydessä - Veron peruste - Alentaminen - Neutraalisuusperiaate ja suhteellisuusperiaate)

(2019/C 230/14)

Oikeudenkäyntikieli: tšekki

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Nejvyšší správní soud

Pääasian asianosaiset

Valittaja: A-PACK CZ s. r. o.

Muu osapuoli: Odvolací finanční ředitelství

Tuomiolauselma

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 90 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan arvonlisäverovelvollinen ei saa oikaista arvonlisäveron perustetta, kun velallinen on jättänyt kauppahinnan kokonaan tai osittain maksamatta arvonlisäverollisen liiketoimen yhteydessä, jos velallinen ei ole enää arvonlisäverovelvollinen.

(1) EUVL C 152, 30.4.2018.
1)

Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteenä I, sellaisena kuin se on muutettuna 19.9.2008 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1031/2008, olevan yhdistetyn nimikkeistön 90 ryhmän 2 huomautuksen a alakohtaa, luettuna yhdessä yhdistetyn nimikkeistön yleisten tulkintasääntöjen 1 ja 6 kanssa, on tulkittava niin, että siinä olevalla ilmaisulla ”osat ja tarvikkeet, jotka kuuluvat tämän ryhmän nimikkeisiin tai 84, 85 tai 91 ryhmän nimikkeisiin” tarkoitetaan ainoastaan kyseisten lukujen nelinumeroisia nimikkeitä.
C 93/17

Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 17.1.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt korkein hallinto-oikeus – Suomi) – Asia, jonka on pannut vireille A

(Asia C-74/18) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2009/138/EY - Vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan aloittaminen ja harjoittaminen - 13 artiklan 13 alakohta - Käsite ”jäsenvaltio, jossa riski sijaitsee” - Jäsenvaltioon sijoittautunut yhtiö, joka tarjoaa jossakin toisessa jäsenvaltiossa yrityskauppoihin liittyviä sopimusperusteisia riskejä koskevia vakuutuspalveluja - 157 artikla - Jäsenvaltio, johon vakuutusmaksuvero suoritetaan))

(2019/C 93/22)

Oikeudenkäyntikieli: suomi

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Korkein hallinto-oikeus

Pääasian asianosaiset

A Ltd

Muu osapuoli: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

Tuomiolauselma

Vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta (Solvenssi II) 25.11.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/138/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 11.12.2013 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2013/58/EU, 157 artiklan 1 kohdan ensimmäistä alakohtaa on tulkittava yhdessä direktiivin 2009/138 13 artiklan 13 alakohdan kanssa siten, että kun jäsenvaltion alueelle sijoittautunut vakuutusyhtiö tarjoaa yrityskaupassa osakkeiden arvoon ja ostajan maksaman kauppahinnan oikeellisuuteen liittyvät sopimusperusteiset riskit kattavan vakuutuksen, tällaisessa tilanteessa tehdyn vakuutussopimuksen vakuutusmaksuista suoritetaan välilliset verot ja veronluonteiset lisämaksut yksinomaan siihen jäsenvaltioon, johon vakuutuksenottaja on sijoittautunut.

(1) EUVL C 142, 23.4.2018.
2)

Direktiivin 93/13 4 artiklan 1 kohtaa ja 6 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että vaikka on niin, että sellaisen sopimusehdon kohtuuttomuutta arvioitaessa, joka on ollut kuluttajan esittämien vaatimusten perustana, huomioon on otettava kaikki muut sellaisen sopimuksen ehdot, jonka kuluttaja on tehnyt elinkeinonharjoittajan kanssa, tällainen huomioon ottaminen ei sellaisenaan merkitse sitä, että asiaa käsittelevällä kansallisella tuomioistuimella on velvollisuus tutkia viran puolesta kaikkien näiden ehtojen mahdollinen kohtuuttomuus.
3)

Ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden virallisen valvonnan järjestämistä koskevista erityissäännöistä 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 854/2004, sellaisena kuin se on muutettuna 27.7.2011 annetulla komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 739/2011, liitteessä I olevan I jakson II luvun D osan 1 kohtaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä sille, että toimivaltainen viranomainen poistaa siipikarjanruhojen tarkastamista varten ne teurastuslinjalta ja suorittaa näiden ruhojen sekä ulkoisen että sisäisen tarkastuksen poistamalla tarpeen vaatiessa niiden sidekudoksen edellyttäen, että tämä tarkastus ei ylitä sitä, mikä on tarpeen tämän valvonnan tehokkuuden takaamiseksi, mikä kansallisen tuomioistuimen on varmistettava.
1)

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 132 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on tulkittava siten, että lääketieteelliseen hoitoon liittyvät palvelut, joista on kyse pääasiassa ja jotka tarjoaa kliinisen kemian ja laboratoriodiagnostiikan erikoislääkäri, voidaan vapauttaa arvonlisäverosta kyseisen direktiivin 132 artiklan 1 kohdan c alakohdan nojalla, jos ne eivät täytä kaikkia mainitun direktiivin 132 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun vapautuksen soveltamisedellytyksiä.
Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 10.7.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bezirksgericht Villach — Itävalta) — Norbert Reitbauer ym. v. Enrico Casamassima

(asia C-722/17) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue - Asetus (EU) N:o 1215/2012 - Tuomioistuimen toimivalta siviili- ja kauppaoikeuden alalla - Yksinomainen toimivalta - 24 artiklan 1 ja 5 alakohta - Esineoikeutta kiinteään omaisuuteen ja tuomioiden täytäntöönpanoa koskevat oikeusriidat - Kiinteistön pakkohuutokauppaa koskeva menettely - Kyseisen pakkohuutokaupan tuoton jaon osalta nostettu täytäntöönpanon riitauttamista koskeva kanne)

(2019/C 305/12)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bezirksgericht Villach

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Norbert Reitbauer, Dolinschek GmbH, B.T.S. Trendfloor Raumausstattungs-GmbH, Elektrounternehmen K. Maschke GmbH, Klaus Egger ja Architekt DI Klaus Egger Ziviltechniker GmbH

Vastaaja: Enrico Casamassima

Tuomiolauselma

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 12.12.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1215/2012 24 artiklan 1 ja 5 alakohtaa on tulkittava siten, että velkojan kiinteistön pakkohuutokaupasta saadun tuoton jaon osalta nostama täytäntöönpanon riitauttamista koskeva kanne, jossa vaaditaan toteamaan yhtäältä, että kilpaileva saaminen on lakannut kuittauksella, ja toisaalta, että viimeksi mainitun saamisen täytäntöönpanon vakuutena oleva panttioikeus on tehoton, ei kuulu sen jäsenvaltion, jossa kiinteistö sijaitsee, tai pakkotäytäntöönpanopaikan tuomioistuinten yksinomaiseen toimivaltaan.

(1) EUVL C 268, 30.7.2018.
Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 29.7.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Corte suprema di cassazione — Italia) — Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS) v. Azienda Napoletana Mobilità SpA

(asia C-659/17) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Valtiontuet - Työllisyystuet - Vapautus koulutus- ja työsopimuksiin liittyvistä sosiaaliturvamaksuista - Päätös 2000/128/EY - Työllisyyden edistämiseen tähtäävät Italian tukitoimenpiteet - Tuet, jotka ovat osittain soveltumattomia sisämarkkinoille - Päätöksen 2000/128/EY sovellettavuus yritykseen, joka tarjoaa yksinoikeudella julkista paikallisliikennetoimintaa, jonka kunta on antanut suoraan sen tehtäväksi - SEUT 107 artiklan 1 kohta - ”Kilpailun vääristymisen” käsite - Jäsenvaltioiden väliseen ”kauppaan kohdistuvan vaikutuksen” käsite)

(2019/C 319/11)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Corte suprema di cassazione

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

Vastapuoli: Azienda Napoletana Mobilità SpA

Tuomiolauselma

Jollei tarkistuksista, jotka ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on toteutettava, muuta johdu, työllisyyden edistämiseen tähtäävistä Italian tukitoimenpiteistä 11.5.1999 tehtyä komission päätöstä 2000/128/EY on tulkittava siten, että sitä sovelletaan pääasiassa kyseessä olevan kaltaiseen yritykseen, joka on tarjonnut kunnan suoran tehtäväksiannon perusteella yksinoikeudella julkisia paikallisliikenteen palveluita ja joka on saanut sosiaaliturvamaksujen alennuksia sellaisen kansallisen lainsäädännön perusteella, joka kyseisessä päätöksessä on todettu osittain yhteensoveltumattomaksi SEUT 107 artiklan 1 kohdassa määrätyn kiellon kanssa.

(1) EUVL C 52, 12.2.2018.
2)

Mikäli kansallisia säännöksiä ei voida tulkita direktiivin 2000/78 mukaisella tavalla, kansallisella tuomioistuimella on toimivaltansa rajoissa velvollisuus varmistaa, että yksityiset oikeussubjektit saavat sen oikeussuojan, joka heille tällä direktiivillä myönnetään, ja taata sen täysi vaikutus jättämällä tarpeen vaatiessa soveltamatta sen kanssa ristiriidassa olevia kansallisia säännöksiä. Unionin oikeutta on tulkittava siten, että kun unionin oikeuden vastainen syrjintä on todettu ja niin kauan kuin yhdenvertaisen kohtelun palauttavia toimenpiteitä ei ole toteutettu, yhdenvertaisen kohtelun palauttaminen merkitsee pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tapauksessa sitä, että aikaisemmalla palkkoja ja palkkatasoilla etenemistä koskevalla järjestelmällä epäedulliseen asemaan saatetuille sopimussuhteisille työntekijöille annetaan ennen 18 vuoden ikää täyttyneiden työskentelykausien huomioon ottamisen mutta myös palkkatasoilla etenemisen osalta edut, jotka ovat samoja kuin edut, jotka kyseisellä järjestelmällä edulliseen asemaan saatetut sopimussuhteiset työntekijät ovat voineet saada, ja se merkitsee näin ollen epäedulliseen asemaan saatetuille sopimussuhteisille työntekijöille myönnettävää taloudellista hyvitystä, jonka määrä vastaa sen palkan, joka kyseessä olevan sopimussuhteisen työntekijän olisi pitänyt saada, jos häntä ei olisi kohdeltu syrjivästi, ja hänen tosiasiallisesti saamansa palkan välistä eroa.
C 187/22

Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 27.3.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesgerichtshof — Saksa) — slewo — schlafen leben wohnen GmbH v. Sascha Ledowski

(asia C-681/17) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Kuluttajansuoja - Direktiivi 2011/83/EU - 6 artiklan 1 kohdan k alakohta ja 16 artiklan e alakohta - Etäsopimus - Peruuttamisoikeus - Poikkeukset - Käsite ”sinetöidyt tavarat, joita ei voida palauttaa terveydensuojelu- tai hygieniasyistä ja joiden sinetti on avattu toimituksen jälkeen” - Patja, jonka suojauksen kuluttaja on poistanut toimituksen jälkeen)

(2019/C 187/25)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: slewo — schlafen leben wohnen GmbH

Vastapuoli: Sascha Ledowski

Tuomiolauselma

Kuluttajan oikeuksista, neuvoston direktiivin 93/13/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/44/EY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 85/577/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/7/EY kumoamisesta 25.10.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/83/EU 16 artiklan e alakohtaa on tulkittava siten, että tässä säännöksessä tarkoitettu käsite ”sinetöidyt tavarat, joita ei voida palauttaa terveydensuojelu- tai hygieniasyistä ja joiden sinetti on avattu toimituksen jälkeen” ei kata patjan kaltaista tavaraa, jonka suojauksen kuluttaja on poistanut tavaran toimituksen jälkeen.

(1) EUVL C 112, 26.3.2018.
2)

Asetuksen N:o 207/2009 9 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja direktiivin 2008/95 5 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että niissä oikeutetaan testimerkistä muodostuvan laajalti tunnetun yksilöllisen tavaramerkin haltija kieltämään kolmatta osapuolta panemasta merkkiä, joka on sama tai samankaltainen kuin kyseinen tavaramerkki, tavaroihin, jotka eivät ole samoja eivätkä samankaltaisia kuin tavarat, joita varten kyseinen tavaramerkki on rekisteröity, edellyttäen että asiassa on näytetty, että kyseinen kolmas osapuoli käyttää epäoikeutetusti hyväksi kyseisen tavaramerkin erottamiskykyä tai mainetta taikka aiheuttaa haittaa sen erottamiskyvylle tai maineelle, ja ettei kyseinen kolmas osapuoli tässä tapauksessa ole näyttänyt toteen näissä säännöksissä tarkoitettua perusteltua syytä merkin panemiselle näihin tavaroihin.
2)

Direktiivin 2003/86 11 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevien kaltaisissa olosuhteissa, joissa perheenkokoaja, joka on toissijaisen suojeluaseman saaja, on tehnyt perheenyhdistämistä koskevan hakemuksen sellaisen alaikäisen hyväksi, jonka täti hän on ja jonka huoltaja hän väittää olevansa sekä joka asuu pakolaisena ilman perhesiteitä kolmannessa valtiossa, kyseisen hakemuksen hylkäämiselle pelkästään sillä perusteella, että perheenkokoaja ei ole toimittanut virallisia asiakirjoja, joilla osoitetaan kyseisen alaikäisen biologisten vanhempien kuolema ja tätä myötä perheenkokoajan ja alaikäisen välisen sukulaisuussuhteen todellisuus, ja sille, että toimivaltaiset viranomaiset katsovat, että perheenkokoajan selitys, jolla hän perusteli kykenemättömyyttään toimittaa tällaisia asiakirjoja, ei ollut uskottava yksinomaan niiden yleisten tietojen perusteella, joita kotimaan tilanteesta oli saatavilla, ottamatta huomioon perheenkokoajan ja alaikäisen konkreettista tilannetta sekä niitä erityisiä vaikeuksia, joita mainituilla henkilöillä omien kertomustensa mukaan on ollut ennen kotimaasta pakenemistaan ja sen jälkeen.