YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (toinen jaosto)

12 päivänä joulukuuta 1996

Asia T-132/95

Peter Gammeltoft

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Määräaikaiset toimenhaltijat — Entinen kansallinen asiantuntija — Entinen ylimääräinen toimenhaltija — Asettautumiskorvaus — Muuttokulukorvaus”

Täydellinen teksti ranskan kielellä II-1633

Aihe:

Kanne, jossa vaaditaan erityisesti kumoamaan 15.9.1994 tehty komission päätös, jolla komissio kieltäytyi myöntämästä kantajalle asettautumiskorvausta ja muuttokulukorvausta.

Lopputulos:

Kumoaminen siltä osin kuin kysymyksessä on asettautumiskorvaus ja muuttokulukorvaus. Tutkimatta jättäminen muilta osin.

Tuomion lyhennelmä

Kantaja, joka oli ennen Tanskan ympäristöministeriön virkamies ja toimi kansallisena asiantuntijana komissiossa Brysselissä, nimitettiin komission ylimääräiseksi toimenhaltijaksi ja myöhemmin hänet otettiin palvelukseen määräaikaiseksi toimenhaltijaksi.

Toimiessaan komissiossa kansallisena asiantuntijana kantaja sai palkkansa edelleen tanskalaiselta työnantajaltaan. Kansallisiin asiantuntijoihin sovellettavien säännösten ja määräysten mukaan hänen on asuttava asemapaikkansa paikkakunnalla tai sellaisen välimatkan päässä siitä, ettei välimatka häiritse hänen tehtäviensä hoitamista.

Toimiessaan komissiossa kansallisena asiantuntijana kantaja asui Brysselissä. Kantaja omistaa puolisonsa kanssa asunnon Kööpenhaminassa, missä he ja heidän poikansa asuivat ennen kuin kantaja siirrettiin kansalliseksi asiantuntijaksi. Kyseisen siirron alussa kantajan puoliso ja hänen poikansa jäivät Kööpenhaminaan. He muuttivat kantajan luo Brysseliin ennen kuin kantaja oli nimitetty ylimääräiseksi toimenhaltijaksi.

Komissio määritti kantajan, joka oli tällöin ylimääräinen toimenhaltija, pąlvelukseenottopaikaksi Brysselin ja paikaksi, josta kantaja oli lähtöisin, Frederiksbergin (Tanska). Komissio kieltäytyi myöntämästä kantajalle asettautumiskorvausta, matkakulukorvausta, muuttokulukorvausta ja päivärahoja. Sitä vastoin hänelle myönnettiin ulkomaankorvaus.

Kantaja, josta oli tullut määräaikainen toimenhaltija, lähetti komissiolle 8.9.1994 kirjeen, jossa hän korosti olevansa oikeutettu saamaan asettautumiskorvauksen ja muuttokulukorvauksen.

Komissio lähetti kantajalle 15.9.1994 ilmoituksen, jonka mukaan kantajan hakemusta ei voitu hyväksyä.

Kantaja teki 18.11.1994 valituksen tästä päätöksestä.

Komissio hylkäsi kyseisen valituksen.

Tutkittavaksi ottaminen

Siltä osin kuin kanteessa pyritään kumoamaan komission päätös olla myöntämättä kantajalle päivärahoja tai matkakuluja, kanne on jätettävä tutkimatta, koska sen kohde ei ole sama kuin valituksen.

Viittaukset: asia T-545/93, Kschwendt v. komissio, 13.7.1995 (Kok. H. 1995, s. II-565, 28-31 kohta).

Pääasia

Asettautumiskorvaus

Liitteessä VII olevan 5 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan (liite VII ja henkilöstösäännöt) mukaan virkamiehellä on oikeus asettautumiskorvaukseen, jos hän täyttää toisen kahdesta seuraavasta vaihtoehtoisesta edellytyksestä: hänen on täytettävä ulkomaankorvauksen saamista koskevat edellytykset tai näytettävä toteen, että hänen oli vaihdettava asuinpaikkaansa voidakseen täyttää henkilöstösääntöjen 20 artiklan mukaiset velvoitteet (50 kohta).

Kantaja saa ulkomaankorvausta, joka hänelle on myönnetty lainvoimaisella komission päätöksellä. Hänellä on siten oikeus saada asettautumiskorvaus (52 ja 53 kohta).

Tällaisen oikeuden saadakseen virkamiehen ei tarvitse näyttää toteen tämän lisäksi, että hän on joutunut vaihtamaan asuinpaikkaa (53 kohta).

Asianomaisen henkilön ei tarvitse myöskään näyttää toteen todellisten kulujen olemassaoloa (54 kohta).

Viittaukset: asia 140/77, Verhaaf v. komissio, 9.11.1978 (Kok. 1978, s. 2117); asia 90/81, Burg v. yhteisöjen tuomioistuin, julkisasiamies Slynnin ratkaisuehdotus 18.3.1982 (Kok. 1982, s. 983, 995); asia T-42/89, Yorck von Wartenburg v. parlamentti, 30.1.1990 (Kok. 1990, s. II-31, 21-23 kohta).

Euroopan yhteisöjen muihin toimenhaltijoihin sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 24 artiklasta käy ilmi, että sellaisen määräaikaisen toimenhaltijan asema, joka on otettu palvelukseen kolmeksi vuodeksi ja jolle maksetaan perheenhuoltajan lisää, rinnastetaan sellaisen vakinaistetun virkamiehen asemaan, jolla on oikeus liitteessä VII olevan 5 artiklan 1 kohdan mukaiseen asettautumiskorvaukseen. Yhteisön lainsäätäjä on siten katsonut, että tällaiselle määräaikaiselle toimenhaltijalle aiheutuu tiettyjä lisäkustannuksia, erityisesti jotta hän voi sisustaa asuntonsa asianmukaisesti ainakin kolmen vuoden oleskelua varten, ja nämä kustannukset ovat verrattavissa sellaiselle vakinaistetulle virkamiehelle aiheutuviin kustannuksiin, jonka on hankittava vakituinen asunto asemapaikallaan (55 kohta).

Viittaukset: asia T-33/95, Lozano Palacios v. komissio, 12.12.1996 (Kok. 1996, s. II-1535, 63 kohta).

Kantajan tilanne on Euroopan yhteisöjen muihin toimenhaltijöihin sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 24 artiklan päämäärän mukainen, erityisesti sen vuoksi, että kun hänet otettiin palvelukseen määräaikaisena toimenhaltijana, hän joutui hankkimaan vakituisen asuinpaikan voidakseen asua asemapaikallaan kolmen vuoden ajan, kun taas ennen hänen asemansa oli epävarma ja hänen tarvitsi hankkia ainoastaan väliaikainen asunto (56 kohta).

Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 5 artiklan 3 kohdassa edellytetään näyttöä pelkästään siitä, että virkamies ja mahdollisesti hänen perheensä ovat asettautuneet virkamiehen asemapaikkaan, toisin sanoen että he asuvat siellä (57 kohta).

Komission päätös kumotaan siltä osin kuin siinä kieltäydytään myöntämästä kantajalle henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 5 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaista asettautumiskorvausta (59 kohta).

Muuttokulukorvaus

Liitteessä VII olevan 9 artiklan 1 kohdan tarkoituksena on mahdollistaa se, että virkamies pystyy maksamaan aikaisemmasta asuinpaikastaan asemapaikkaansa tehdyn muuton kustannukset. Kyseisessä säännöksessä säädetään vain todellisten kulujen korvaamisesta etukäteen hyväksytyn tarjouksen perusteella (62 kohta).

Sen määrittelemiseksi, onko kantaja joutunut muuttamaan asuntoansa noudattaakseen henkilöstösääntöjen 20 artiklan säännöksiä, yhteisöjen tuomioistuimen edellä mainitussa asiassa parlamentti vastaan Vienne antaman tuomion 21 kohdassa esittämää näkemystä, joka koskee ilmaisun ”on vaihdettava asuntoa” merkitystä liitteessä VII olevan 10 artiklan mukaisten päivärahojen yhteydessä, on sovellettava analogisesti (63 kohta).

Viittaukset:asia C-43/94P, parlamenttiv. Vienne, 11.8.1995(Kok. 1995, s. 1-2441,21 kohta).

Siten liitteessä VII olevan 9 artiklan 1 kohdan mukaisena asuntona on otettava huomioon asunto, jonne asianomaisen henkilön intressit ovat keskittyneet. Muuttokulukorvauksen saadakseen asianomaisen henkilön on ainoastaan näytettävä, ettei hän voi enää asua entisessä asuinpaikassaan ja että hänen on täytynyt muuttaa hankkiakseen uuden asunnon asemapaikallaan (64 kohta).

Siihen asti kunnes kantaja otettiin palvelukseen määräaikaisena toimenhaltijana, hän säilytti aikaisemman asuinpaikkansa Kööpenhaminassa, jossa hän säilytti työsuhteen työnantajaansa ja ylläpiti perhe- ja muita sosiaalisia suhteita (65 ja 66 kohta).

Näissä olosuhteissa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo, että liitteessä VII olevan 9 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi ”aikaisempana asuinpaikkana” on otettava huomioon Kööpenhaminassa sijaitseva asuinpaikka (68 kohta).

Viittaukset: em. asia parlamentti v. Vienne, 21 kohta.

Kantaja on siten joutunut vaihtamaan asuinpaikkaansa liitteessä VII olevan 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti, ja hänellä on siten oikeus saada kyseisen säännöksen mukainen muuttokulukorvaus (69 kohta).

Jotta asianomaisella henkilöllä olisi tällaisissa olosuhteissa oikeus saada muuttokulukorvaus, hänen on näytettävä toteen, että a) hänen asemapaikan asuinpaikkansa oli luonteeltaan väliaikainen siten, että hän asui kyseisessä asuinpaikassa vain hoitaakseen tietyn ajan tehtävänsä kansallisena asiantuntijana sen maan työnantajan siirtämänä, josta hän on lähtöisin, ja sitten hoitaakseen lyhyen ajan tehtäviään määräaikaisena toimenhaltijana yhä sen maan työnantajan luvalla, josta hän on lähtöisin, ja että b) hän on säilyttänyt entisen asuntonsa sillä paikalla, jonne hänen intressinsä ovat keskittyneet maassa, josta hän on lähtöisin, ja että c) nimityksensä johdosta hän ei voi enää asua entisessä asuinpaikassaan (72 kohta).

Komission päätös kumotaan siltä osin kuin siinä kieltäydytään myöntämästä kantajalle matkakulukorvausta (74 kohta).

Ratkaisu:

Kanne jätetään tutkimatta siltä osin kuin siinä vaaditaan päivärahoja ja matkakulukorvausta.

15.9.1994 tehty komission päätös kumotaan siltä osin kuin päätöksessä kieltäydytään myöntämästä kantajalle henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 5 artiklan 1 kohdan mukaista asettautumiskorvausta ja mainitun liitteen 9 artiklan 1 kohdan mukaista muuttokulukorvausta.