Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Kumoamiskanne – Kannekelpoiset toimet – Käsite – Toimet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia – Toimielimen laatima kirje

(EY 230 artikla)

2. Kumoamiskanne – Kanne, joka kohdistuu sellaiseen päätökseen, jolla vahvistetaan aiemmin tehty päätös, josta ei ole nostettu ajoissa kannetta – Tutkimatta jättäminen – Aikaisemman päätöksen vahvistavan päätöksen käsite – Päätös, joka on hyväksytty aiemman päätöksen uudelleen tarkastelun sekä uusien seikkojen perusteella, ei ole vahvistava päätös

(EY 230 artikla)

3. Kilpailu – Sakot – Maksuhelpotukset – Hallinnollisella menettelyllä, jossa sakon maksutavat tutkitaan uudelleen, ei voida korvata välitoimimenettelyä

Tiivistelmä

1. EY 230 artiklan mukaisen kumoamiskanteen kohteena voivat olla ainoastaan sellaiset toimet tai päätökset, joilla on pakottavia oikeusvaikutuksia kantajan etuihin siksi, että ne muuttavat ilmeisellä tavalla hänen oikeusasemaansa. Määritettäessä, onko toimella tai päätöksellä mainitunlaisia vaikutuksia, on kiinnitettävä huomiota sen sisältöön. Tältä osin se, että yhteisöjen toimielin on lähettänyt kirjeen vastaanottajalle vastaukseksi tämän tekemään kysymykseen, ei riitä siihen, että kirje katsottaisiin EY 230 artiklassa tarkoitetuksi päätökseksi, minkä johdosta asiassa voitaisiin nostaa kumoamiskanne.

(ks. 39 ja 40 kohta)

2. Kumoamiskanne, joka kohdistuu sellaiseen toimeen, jolla ainoastaan vahvistetaan aiemmin tehty päätös, josta on tullut lopullinen, on jätettävä tutkimatta. Toimi on pelkkä aiemman päätöksen vahvistava päätös, jos se ei sisällä aiempaan päätökseen verrattuna mitään uutta ja jos sen, jolle aiempi päätös on osoitettu, tilannetta ei ole tutkittu uudelleen ennen myöhemmän päätöksen tekemistä.

Sitä, onko toimi luonteeltaan vahvistava, ei kuitenkaan voida arvioida pelkästään vertaamalla sen sisältöä sen aiemman päätöksen sisältöön, jonka se vahvistaa. Riidanalaisen toimen luonnetta on näet syytä arvioida myös sen vaatimuksen luonteen pohjalta, johon se on annettu vastauksena. Etenkin, jos toimi on katsottava vastaukseksi sellaiseen vaatimukseen, jossa vedotaan uusiin ja olennaisiin seikkoihin ja jolla viranomaisia pyydetään tarkastelemaan uudelleen aiempaa päätöstä, tätä toimea ei voida pitää pelkästään vahvistavana siltä osin kuin siinä annetaan ratkaisu näiden seikkojen osalta ja siihen sisältyy aiempaan päätökseen verrattuna jotain uutta. Uudet ja olennaiset seikat voivat olla perusteena sellaisen vaatimuksen esittämiselle, joka koskee lopulliseksi tulleen aiemman päätöksen uudelleentarkastelua.

Kyseessä olevalla toimielimellä on velvollisuus tarkastella lopulliseksi tullutta päätöstä uudelleen, jos tätä koskeva vaatimus perustuu uusiin ja olennaisiin seikkoihin, ja sellaista päätöstä vastaan nostettu kanne, jolla tällaisissa olosuhteissa kieltäydytään tarkastelemasta päätöstä uudestaan, on otettava tutkittavaksi. Jos vaatimus uudelleentarkastelusta ei sitä vastoin perustu uusiin ja olennaisiin seikkoihin, sellaista päätöstä vastaan nostettu kanne, jolla kieltäydytään vaaditusta uudelleentarkastelusta, on jätettävä tutkimatta.

Tätä päättelyä voidaan soveltaa myös tilanteeseen, jossa toimielin on – sen sijaan, että se olisi kieltäytynyt pyydetystä uudelleentarkastelusta – riidanalaisella toimenpiteellä kyllä vastannut kantajan pyyntöön mutta väittänyt, että kyseinen vastaus ei ollut luonteeltaan päätös, koska siinä ainoastaan vahvistettiin aiempi lopulliseksi tullut päätös.

(ks. 51–55 kohta)

3. Hallinnollinen menettely, jossa tarkastellaan uudelleen komission sakon maksutavoista tekemää päätöstä, ei luonteeltaan tai painoarvoltaan vastaa välitoimimenettelyä. Sikäli kuin välitoimista päättävä tuomari tutkisi sekä kiireellisyyden että fumus boni juriksen arvioituna suhteessa sakkojen määräämispäätöksestä nostettuun pääasian kanteeseen, komission olisi puolestaan hallinnollisessa menettelyssä rajoituttava kiireellisyyden ja kantajan taloudellisen tilanteen arviointiin. Jos hyväksyttäisiin välitoimimenettelyn korvaaminen tällaisella hallinnollisella menettelyllä, sallittaisiin kiertää välitoimimenettelyä koskevia säännöksiä, joiden mukaisessa arvioinnissa nimenomaisesti ei oteta huomioon ainoastaan asian taloudellisia seikkoja.

ETY:n perustamissopimuksen nojalla määrättyjen sakkojen ja uhkasakkojen perimiseen liittyvien komission sisäisen työjärjestyksen säännösten 7 artiklan osalta, jonka mukaan komission kyseisessä asiassa toimivaltaisella jäsenellä on oikeus myöntää maksamiselle lisäaikaa ja tarvittaessa hyväksyä maksun suorittaminen osissa päätöksen adressaatin kirjallisen ja asianmukaisesti perustellun pyynnön nojalla, on todettava, että vaikka kyseisellä säännöksellä luodaankin itsenäinen hallinnollinen menettely, säännöstä sovelletaan komission määräämien sakkojen varsinaiseen perimiseen. Oikeussuoja, joka liittyy kieltäytymiseen myöntää edellä mainitussa 7 artiklassa tarkoitettuja maksuhelpotuksia, taataan välitoimimenettelyssä (EY 242 artikla) tai menettelyssä, jossa vaaditaan sen päätöksen täytäntöönpanon lykkäämistä, jolla sakot on määrätty (EY 256 artiklan neljäs kohta).

(ks. 65 ja 67 kohta)