Erityisesti on todettava, että sillä, että päätöksen 2005/387 8 artiklan 3 kohdassa viitataan EU 34 artiklan 2 kohdan c alakohtaan, ei ole tässä yhteydessä merkitystä, koska neuvoston nimenomainen valinta olla mainitsematta päätöksissä 2013/129 ja 2013/496 viimeksi mainittua määräystä ja mainita sitä vastoin EUT-sopimus ja päätöksen 2005/387 8 artiklan 3 kohta osoittaa selvästi, että päätökset 2013/129 ja 2013/496 perustuvat tähän viimeksi mainittuun säännökseen sellaisenaan.

Näin ollen näiden päätösten sanamuodon, jossa pitää perusteluvelvollisuuden täyttämiseksi lähtökohtaisesti mainita oikeudellinen perusta, jonka nojalla ne on annettu, perusteella ei voida katsoa, että mainitut päätökset on annettu EU 34 artiklan nojalla.

Vaikka näet on totta, että perussopimuksissa määrätään, että parlamentti ja neuvosto määrittävät tiettyjä komission täytäntöönpanovallan käyttöä koskevia sääntöjä, on kuitenkin niin, että perussopimuksissa määrätyt täytäntöönpanotoimien antamista koskevat erityiset säännöt sitovat toimielimiä samalla perusteella kuin lainsäädäntötoimien antamista koskevat erityiset säännöt, eikä niistä voida siten poiketa johdetun oikeuden toimilla.

Koska unionin toimen laillisuutta on arvioitava toimen antamisajankohtana olemassa olleiden tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen perusteella, uusia psykoaktiivisia aineita koskevasta tietojenvaihdosta, riskienarvioinnista ja valvonnasta tehdyn päätöksen 2005/387 8 artiklan 3 kohdan laillisuutta on arvioitava niiden määräysten perusteella, joilla säänneltiin kyseisen päätöksen antamisajankohtana yleisesti sovellettavien toimien täytäntöönpanoa poliisiyhteistyön ja rikosasioissa tehtävän oikeudellisen yhteistyön alalla, eli EU 34 artiklan 2 kohdan c alakohdan ja EU 39 artiklan 1 kohdan perusteella.

Näistä määräyksistä seuraa, että neuvosto, joka tekee ratkaisunsa määräenemmistöllä, toteuttaa parlamenttia kuultuaan toimenpiteet, jotka ovat tarpeen poliisiyhteistyön ja rikosasioissa tehtävän oikeudellisen yhteistyön alalla annettujen päätösten täytäntöön panemiseksi.

Tässä yhteydessä on tosin todettava, että päätöksen 2005/387 8 artiklan 3 kohdan sanamuodossa ei säädetä neuvoston velvollisuudesta kuulla parlamenttia ennen tässä säännöksessä säädettyjen kyseisen päätöksen täytäntöönpanotoimien antamista.

Unionin johdetun oikeuden tointa on kuitenkin tulkittava niin pitkälti kuin mahdollista siten, että sen sisältö on sopusoinnussa perussopimusten määräysten kanssa.

Koska näin ollen yhtäältä velvollisuus tulkita johdetun oikeuden tointa primaarioikeuden mukaisesti on seurausta yleisestä tulkintaperiaatteesta, jonka mukaan säännöstä on tulkittava niin pitkälle kuin mahdollista tavalla, joka ei aseta sen laillisuutta kyseenalaiseksi, ja koska toisaalta päätöksen 2005/387 8 artiklan 3 kohdan laillisuutta on arvioitava erityisesti EU 39 artiklan 1 kohdan perusteella, ensin mainittua säännöstä on tulkittava viimeksi mainitun määräyksen mukaisesti.

Näin ollen päätöksen 2005/387 8 artiklan 3 kohtaa on tulkittava EU 39 artiklan 1 kohdan mukaan siten, että siinä sallitaan neuvoston antavan toimen, jolla uusi psykoaktiivinen aine saatetaan valvontatoimenpiteiden piiriin, vasta sen kuultua parlamenttia.

Lisäksi EU 39 artiklan 1 kohdan kumoaminen päätöksen 2005/387 8 artiklan 3 kohdan antamisen jälkeen ei poista velvollisuutta tulkita viimeksi mainittua säännöstä EU 39 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

(ks. 45–50 ja 67 kohta)