ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 18, 19 ja 70–72 kohta)
4.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Kuviomerkki the DoubleF (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 46–49, 60–62, 74, 96, 103, 114 ja 129 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 30.6.2021 – MCM Products vastaan EUIPO – The Nomad Company (NOMAD)

(asia T-285/20)

(EU-tavaramerkki – Mitättömyysmenettely – EU-sanamerkki NOMAD – Ehdottomat hylkäysperusteet – Erottamiskyky – Kuvailevuuden puuttuminen – Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta [joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta])

1. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Ehdottomat mitättömyysperusteet – Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia – Käsite (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 19, 21 ja 22 kohta)

2. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Ehdottomat mitättömyysperusteet – Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia – Tarkoitus – Vapaana pitämisen tarve (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 20 kohta)

3. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Ehdottomat mitättömyysperusteet – Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 23 ja 73 kohta)

4. EU-tavaramerkki – Viraston päätökset – Laillisuus – Viraston aikaisempi päätöskäytäntö (Neuvoston asetus N:o 40/94) (ks. 30 kohta)

5. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Ehdottomat mitättömyysperusteet – Tavaramerkit, joilta puuttuu erottamiskyky – Käsite – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 101–103 kohta)

6. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Ehdottomat mitättömyysperusteet – Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia – Sanamerkki NOMAD (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta) (ks. 65, 66, 74, 90, 116 ja 120 kohta)

Aihe

Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 13.3.2020 tekemästä päätöksestä (asia R 854/2019-4), joka koskee osapuolten MCM Products ja The Nomad Company välistä mitättömyysmenettelyä

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaaran arvioiminen (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 26 ja 27 kohta)
3.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Kuviomerkki The King of SOHO ja sanamerkki SOHO (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 77, 92, 103, 117 ja 131 kohta)
6.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Kuviomerkit MUSEUM OF ILLUSIONS (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 48–56, 59, 60, 67, 70, 72, 80, 81 ja 93–97 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 21.4.2021 – Apologistics vastaan EUIPO – Kerckhoff (APO)

(asia T-282/20)

(EU-tavaramerkki – Mitättömyysmenettely – EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki APO – Ehdottomat hylkäysperusteet – Kuvailevuus – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) – Erottamiskyvyn puuttuminen – Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

1. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Ehdottomat mitättömyysperusteet – Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia – Tarkoitus – Vapaana pitämisen tarve (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 52 artiklan 1 kohdan a alakohta) (ks. 19 kohta)

2. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Ehdottomat mitättömyysperusteet – Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia – Merkin kuvailevuuden arvioiminen – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 52 artiklan 1 kohdan a alakohta) (ks. 20 ja 22 kohta)

3. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Ehdottomat mitättömyysperusteet – Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia – Käsite (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 52 artiklan 1 kohdan a alakohta) (ks. 21 kohta)

4. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Ehdottomat mitättömyysperusteet – Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia – Sanamerkki APO (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 52 artiklan 1 kohdan a alakohta) (ks. 25, 26, 33–39 ja 50 kohta)

5. EU-tavaramerkki – Menettelysäännökset – Tosiseikkojen tutkiminen viran puolesta – Ehdottomia hylkäysperusteita koskeva mitättömyysmenettely – Tutkinnan rajoittaminen perusteisiin, joihin on vedottu (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohta, 52 ja 55 artikla sekä 76 artiklan 1 kohta) (ks. 31 kohta)

6. EU-tavaramerkki – Viraston päätökset – Yhdenvertaisen kohtelun periaate – Hyvän hallinnon periaate – Viraston aikaisempi päätöskäytäntö – Laillisuusperiaate – Tiukan ja kattavan tutkinnan välttämättömyys jokaisessa konkreettisessa tapauksessa (Neuvoston asetus N:o 207/2009) (ks. 42 kohta)

Aihe

Kanne, joka on nostettu EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 25.2.2020 tekemästä päätöksestä (asia R 982/2019-5), joka koskee Markus Kerckhoffin ja Apologisticsin välistä mitättömyysmenettelyä

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
160

Tässä yhteydessä on muistettava, että kantajat ovat esittäneet vastauskirjelmässään, että he olivat pyytäneet 20.6.2019 päivätyssä kirjeessään parlamentin entistä puhemiestä yhtäältä tekemään kiireellisesti aloitteen heidän erioikeuksiensa ja vapauksiensa vahvistamiseksi työjärjestyksen 8 artiklan nojalla ja toisaalta puolustamaan näitä erioikeuksia ja vapauksia kyseisen työjärjestyksen 9 artiklan perusteella. He olivat lisäksi korostaneet kyseisessä kirjeessä työjärjestyksen 8 artiklaa lähinnä vain painottaakseen kiireellistä tilannetta, johon he olivat joutuneet. He väittävät lisäksi, että työjärjestyksen 8 ja 9 artiklalla ei oteta käyttöön erillisiä menettelyjä, eikä ole näin ollen tarpeen erottaa toisistaan pyyntöä, jonka mukaan erioikeudet ja vapaudet on vahvistettava kiireellisesti tämän työjärjestyksen 8 artiklassa tarkoitetulla tavalla, pyynnöstä, joka koskee näiden erioikeuksien ja vapauksien puolustamista saman työjärjestyksen 9 artiklassa tarkoitetulla tavalla.
1

Kantajat Fondazione Cassa di Risparmio di Pesaro, Montani Antaldi Srl, Fondazione Cassa di Risparmio di Fano, Fondazione Cassa di Risparmio di Jesi ja Fondazione Cassa di Risparmio della Provincia di Macerata väittävät SEUT 340 artiklan toisen kohdan mukaisen sopimussuhteen ulkopuolisen Euroopan unionin vastuun syntyneen sillä perusteella, että Euroopan komissio on estänyt väitetysti lainvastaisella menettelyllään, muun muassa Italian viranomaisiin ja erityisesti Italian tasavallan keskuspankkiin Banca d’Italiaan (jäljempänä Italian keskuspankki) kohdistamallaan epäasianmukaisella painostuksella, Banca delle Marchen pelastamisen; kantajat olivat Banca delle Marchen osakkeenomistajia ja toissijaisten joukkolainojen haltijoita, joten niille oli aiheutunut tästä vahinkoa. Tarkemmin sanottuna komissio on kantajien mukaan estänyt Fondo interbancario di tutela dei depositia (pankkien välinen talletussuojarahasto, jäljempänä FITD), joka on omia varoja hallinnoivien pankkien välinen yksityisoikeudellisen konsortion muodossa toimiva italialainen talletusvakuusjärjestelmä, suorittamasta tätä pelastamista, minkä vuoksi Italian viranomaiset ja erityisesti Italian keskuspankki, joka on kansallinen toimivaltainen viranomainen, joutuivat aloittamaan Banca delle Marchen kriisinratkaisumenettelyn niiden Italian lainsäädännön säännösten nojalla, joilla luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten elvytys- ja kriisinratkaisukehyksestä sekä neuvoston direktiivin 82/891/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 2001/24/EY, 2002/47/EY, 2004/25/EY, 2005/56/EY, 2007/36/EY, 2011/35/EU, 2012/30/EU ja 2013/36/EU ja asetusten (EU) N:o 1093/2010 ja (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 15.5.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/59/EU (EUVL 2014, L 173, s. 190) on saatettu kansallisen lainsäädännön osaksi.
96

Koska nämä uudet vahingon perusteet johtuivat hallinnon väitetyistä virheistä, niiden on siten oltava uuden oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn kohteena. Tässä yhteydessä on muistutettava, että tällaisessa tapauksessa tämä menettely on välttämättä aloitettava henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla pyynnöllä, jossa työsopimusten tekemiseen toimivaltaista viranomaista kehotetaan korjaamaan väitetty vahinko, minkä jälkeen kyseisen pyynnön hylkäämistä koskevasta päätöksestä on tarvittaessa valitettava (ks. vastaavasti määräys 25.3.2020, Lucaccioni v. komissio, T-507/19, ei julkaistu, EU:T:2020:118, 54 ja 55 kohta).
206

Kyseessä on 8.5.2015 annettu päätös C(2015) 3064 final valtiontuesta SA.34528 (2015/NN) (ex-2012/CP) – Viro – Laivalla myytävien juomien vapauttaminen pantista ja pakkausten valmisteverosta (Decision C(2015) 3064 final of 8 May 2015 on State aid SA.34528 (2015/NN) (ex-2012/CP) – Estonia – Exemption from packaging deposit and packaging excise duty with respect to beverages delivered on board ships).
61

Tältä osin vakiintuneessa oikeuskäytännössä on katsottu, että koska viranomaisella, jolla on oikeus tehdä palvelukseen ottamista koskevia päätöksiä, on laaja harkintavalta, kun kyseessä on virhe, jonka perusteella väliaikainen toimihenkilö on perusteltua irtisanoa, mikään ei velvoita sitä aloittamaan kurinpitomenettelyä viimeksi mainittua vastaan sen sijaan, että se turvautuisi muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 47 artiklan c alakohdassa säädettyyn mahdollisuuteen irtisanoa sopimus yksipuolisesti, ja vain siinä tapauksessa, että viranomainen, jolla on oikeus tehdä palvelukseen ottamista koskevia päätöksiä, aikoo irtisanoa väliaikaisen toimihenkilön ilman irtisanomisaikaa, koska tämä on laiminlyönyt velvoitteensa vakavalla tavalla, on aloitettava muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 49 artiklan 1 kohdan mukaisesti kurinpitomenettely, josta säädetään henkilöstösääntöjen liitteessä IX, jota sovelletaan analogisesti väliaikaisiin toimihenkilöihin (ks. tuomio 2.4.2019, Fleig v. Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH), T‑492/17, EU:T:2019:211, 97 kohta (ei julkaistu) oikeustapausviittauksineen).
99

Sen mukaan se, että kyseiset tavarat todettiin samoiksi, on osoitus kyseessä olevien erilaisten markkinoiden puutteellisesta ymmärtämisestä. Erityisesti siltä osin kuin on kyse kolikkokäyttöisistä laitteista (pelit) kantaja korostaa, että niihin kohdistuva toiminta on erittäin säänneltyä, ja se on suunnattu aikuisille, jotka poikkeavat siitä kohderyhmästä, jolle lelut ja seurapelit on tarkoitettu. Se lisää, että kolikkokäyttöisellä laitteella pelattaessa on selvitettävä, onko kyseistä laitetta pidettävä pelinä vai leluna. Tästä syystä käsiteltävässä asiassa kyseessä olevan kaltainen hakemusjärjestelmä herättää väistämättä kysymyksiä, koska tavarat eivät kuulu selvästi johonkin luokkaan.
26

Kansalaisen, joka on tehnyt ehdotuksen eurooppalaiseksi kansalaisaloitteeksi, on nimittäin kyettävä ymmärtämään perusteet, joiden vuoksi komissio ei ole rekisteröinyt aloitetta, joten komission, jolle ehdotus kansalaisaloitteeksi on jätetty, tehtävänä on arvioida ehdotus mutta myös täsmentää hylkäävän päätöksen eri perustelut, kun otetaan huomioon päätöksen merkitys perussopimuksessa taatun oikeuden tehokkaan käyttämisen kannalta. Tämä seuraa jo kyseisen oikeuden luonteesta, kuten asetuksen N:o 211/2011 johdanto-osan ensimmäisessä perustelukappaleessa todetaan, sillä tällä oikeudella vahvistetaan unionin kansalaisuuden merkitystä ja edistetään unionin demokraattista toimintaa mahdollistamalla kansalaisten osallistuminen demokratian toteuttamiseen unionissa (ks. tuomio 3.2.2017, Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe v. komissio, T-646/13, EU:T:2017:59, 18 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
65

Oikeuskäytännön mukaan asetuksen N:o 207/2009 60 artiklaa (josta on tullut asetuksen 2017/1001 68 artiklan 1 kohta) on tulkittava yhtenäisesti siten, että valitusmaksu on maksettava, jotta valitus katsottaisiin tehdyksi, joten maksu liittyy valitusilmoituksen jättämiseen ja se on suoritettava kahden kuukauden kuluessa valituksen kohteena olevan päätöksen tiedoksiantamisesta valitusilmoituksen jättämisen tavoin. Neljän kuukauden määräaika, joka alkaa päätöksen tiedoksiantamisesta, koskee ainoastaan valituksen perusteet sisältävän kirjelmän jättämistä eikä valitusmaksun maksamista (tuomio 21.5.2014, Melt Water v. SMHV (NUEVA), T-61/13, EU:T:2014:265, 31 kohta).
60

Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 134 artiklan 1 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska EKP on hävinnyt asian ja kantaja on vaatinut oikeudenkäyntikulujensa korvaamista, EKP on velvoitettava korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.
8.

Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Perustelut – Perusteluvelvollisuus – Ulottuvuus – Kilpailusääntöjen soveltamisesta tehty päätös – Rikkomisen toteava päätös, joka on tehty samaa kohdetta koskeneen aikaisemman päätöksen kumoamisen jälkeen – Päätös, josta ilmenee päättely, jota on noudatettu sen osoittamiseksi, että uuden päätöksen tekeminen on perusteltua (SEUT 101 ja SEUT 102 artikla; Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohta; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohta) (ks. 225–230, 233–237 ja 239–243 kohta)
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 29–31 kohta)
3.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Kyseessä olevien tavaramerkkien samankaltaisuus – Arviointiperusteet – Yhdistelmämerkki (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 57, 94–96 ja 98 kohta)
1.

Euroopan unionin talousarvio – Unionin taloudellinen tuki – Tuensaajan velvollisuus noudattaa tuen myöntämisedellytyksiä – Seitsemäs tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelma (2007–2013) – Avustussopimus – Marsol‑hanke – Tukikelpoiset kustannukset – OLAFin tutkintakertomus, jossa todetaan, etteivät tietyt aiheutuneet kustannukset ole tukikelpoisia – Rahoitus kattaa ainoastaan tosiasiallisesti syntyneet kustannukset – Ilmoitettujen kulujen tosiasiallisuuden osoittaminen – Todistustaakan jako (SEUT 317 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1906/2006 31 artiklan 3 kohdan a ja c alakohta; komission asetuksen N:o 2342/2002 172 a artiklan 1 kohta) (ks. 46–51, 52, 55, 59, 60 ja 62 kohta)
2.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 40, 41 ja 133–135 kohta)
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 19, 20 ja 67 kohta)
4.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 23, 24, 97, 99 ja 100 kohta)
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 25 ja 26 kohta)
2.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Sekaannusvaaran arvioiminen – Kohdeyleisön määrittäminen – Yleisön tarkkaavaisuuden taso (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 49 kohta)
3.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Aikaisempi tavaramerkki, joka on EU-tavaramerkki – Rekisteröimisen epääminen, vaikka suhteellinen hylkäysperuste on olemassa ainoastaan osassa unionia (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 1 artiklan 2 kohta ja 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 44 ja 46 kohta)
2.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Kuviomerkki Idealogistic Verhoeven Greatest care in getting it there – Sanamerkit idéa logistique, IDEA ja groupe idea – Kuviomerkit iDÉA (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 46, 50, 72 ja 79–81 kohta)
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 17, 18 ja 44 kohta)
75

Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 134 artiklan 1 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska kantajat ovat hävinneet asian ja komissio on vaatinut oikeudenkäyntikulujensa korvaamista, kantajat on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut komission vaatimusten mukaisesti.
220

On muistutettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen kaikissa sellaisissa menettelyissä, jotka on saatettu vireille tiettyä henkilöä vastaan ja joiden päätteeksi voidaan tehdä tälle henkilölle vastainen päätös, on unionin oikeuden perusperiaate, jota on noudatettava myös kyseistä menettelyä koskevan nimenomaisen sääntelyn puuttuessa. Tämä periaate edellyttää, että henkilöt, joille päätös on osoitettu ja joiden etuihin se merkittävästi vaikuttaa, voivat tehokkaasti ilmaista kantansa. Oikeus tulla kuulluksi, jota on noudatettava tiettyä henkilöä koskevassa hallinnollisessa menettelyssä, liittyy läheisesti puolustautumisoikeuksiin (ks. tuomio 12.12.2014, Xeda International v. komissio, T-269/11, ei julkaistu, EU:T:2014:1069, 107 ja 108 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).