19.

Vilniaus miesto apylinkės teismas katsoi, että oikeusriidan ratkaiseminen edellyttää direktiivin 2009/72 eri säännösten selkeyttämistä, ja päätti 11.4.2017 antamallaan tuomiolla, joka saapui unionin tuomioistuimeen 9.5.2017, keskeyttää oikeudenkäynnin ja esittää seuraavat kysymykset unionin tuomioistuimelle ennakkoratkaisun saamiseksi: ”1) Onko direktiivin 2009/72/EY mukaisia sääntelytehtäviä hoitavalle sääntelyviranomaiselle direktiivin 2009/72/EY 36 artiklan f alakohdassa asetettua tavoitetta, joka on ”sen varmistaminen, että verkonhaltijoille ja verkonkäyttäjille tarjotaan sekä lyhyellä että pitkällä aikavälillä asianmukaisia kannustimia lisätä verkon suorituskykyä ja edistää markkinoiden yhdentymistä”, tulkittava siten, että se on esteenä sille, ettei kannustimia tarjota (ettei julkisen edun mukaisesta palvelusta makseta korvausta) tai että kannustimia rajoitetaan? 2) Kun otetaan huomioon, että direktiivin 2009/72 3 artiklan 2 kohdassa säädetään, että julkisen palvelun velvoitteiden on oltava selkeästi määriteltyjä, avoimia, syrjimättömiä ja todennettavia, ja että saman artiklan 6 kohdassa säädetään, että tällaisten velvoitteiden täyttämisestä maksettava rahallinen korvaus on toteutettava syrjimättömällä ja avoimella tavalla, on tarpeen selventää seuraavia seikkoja: 2.1) Onko direktiivin 2009/72 3 artiklan 2 ja 6 kohtaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä julkisen palvelun tarjoajille tarjottavien kannustimien rajoittamiselle, jos nämä täyttävät asianmukaisesti julkisen palvelun tarjoamiseen liittyvät velvoitteensa? 2.2) Onko kansallisessa lainsäädännössä säädettyä velvoitetta keskeyttää julkisen palvelun korvausten maksaminen julkisen palvelun tarjoajille riippumatta siitä, onko julkisen palvelun tarjoaja hoitanut tehtävänsä ja täyttänyt velvoitteensa, kun tämän oikeussäännön mukaan julkisen palvelun korvauksen maksamisen rajoittamisen (keskeyttämisen) peruste riippuu siitä, onko henkilö, joka on etuyhteydessä julkisen palvelun tarjoajaan (koska samalla yrityksellä on määräysvallan antava osuus tässä henkilössä ja julkisen palvelun tarjoajassa) toteuttanut oman kulutuksensa perusteella laskutettujen julkisen palvelun korvausten maksamista koskevat toimet ja velvoitteet, pidettävä syrjivänä, epäselvänä ja vilpitöntä kilpailua rajoittavana direktiivin 2009/72 3 artiklan 2 ja 6 kohdassa tarkoitetulla tavalla? 2.3) Onko kansallisessa lainsäädännössä säädettyä velvoitetta keskeyttää julkisen palvelun korvauksen maksaminen julkisen palvelun tarjoajille, kun julkisen palvelun tarjoajat ovat edelleen velvollisia täyttämään täysimääräisesti julkisen palvelun tarjoamista koskevat velvoitteensa ja niihin liittyvät sopimusvelvoitteet sähköä ostaviin yrityksiin nähden, pidettävä syrjivänä, epäselvänä ja vilpitöntä kilpailua rajoittavana direktiivin 2009/72 3 artiklan 2 ja 6 kohdassa tarkoitetulla tavalla? 3) Direktiivin 2009/72 3 artiklan 15 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kahden vuoden välein kaikista yleispalvelun sekä julkisen palvelun velvoitteiden täyttämiseksi hyväksyttyjä toimenpiteitä koskevista muutoksista; onko jäsenvaltion sen nojalla ilmoitettava komissiolle uudesta säännöstöstä, jossa säädetään julkisen palvelun tarjoajille maksettavan julkisen palvelun korvauksen rajoittamista koskevista perusteista, säännöistä ja mekanismista? 4) Kun jäsenvaltio säätää kansallisessa lainsäädännössä julkisen palvelun tarjoajille maksettavan korvauksen rajoittamista koskevista perusteista, säännöistä ja mekanismista, toimiiko se direktiivin 2009/72 täytäntöönpanon tavoitteiden ja unionin oikeuden yleisten periaatteiden (oikeusvarmuus, luottamuksensuoja, oikeasuhteisuus, avoimuus ja syrjimättömyys) vastaisesti?”