ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 363/19

Kanne 26.7.2019 – TestBioTech v. komissio

(asia T-534/19)

(2019/C 363/27)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: TestBioTech eV (München, Saksa) (edustaja: K. Smith, QC)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan 20.5.2019 tehdyn komission päätöksen, jossa kieltäydytään peruuttamasta tai muuttamasta 19.12.2018 annettua komission täytäntöönpanopäätöstä 2018/2046 (1)

— velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

1) Ensimmäinen kanneperuste, jossa väitetään, että on tehty oikeudellinen virhe siinä, että komissio toteutti arviointinsa kyseessä olevasta maissista komission asetuksen (EY) N:o 641/2004 (2) mukaisesti.

2) Toinen kanneperuste, jonka mukaan tieteellisessä arvioinnissa on tehty ilmeisiä virheitä.

3) Kolmas kanneperuste, jonka mukaan komissio jätti lainvastaisesti pyytämättä tapahtumakohtaista markkinoille saattamisen jälkeen toteutettavaa seurantasuunnitelmaa.

(1) Muuntogeenistä maissia MON 87427 × MON 89034 × 1507 × MON 88017 × 59122 sisältävien, siitä koostuvien tai siitä valmistettujen tuotteiden sekä muunnostapahtumista MON 87427, MON 89034, 1507, MON 88017 ja 59122 kahden, kolmen tai neljän yksittäistapahtuman yhdistelmänä saadun muuntogeenisen maissin markkinoille saattamisen sallimisesta ja päätöksen 2011/366/EU kumoamisesta 19.12.2018 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2018/2046 (tiedoksiannettu numerolla C(2018) 8238) (EUVL 2018, L 327, s. 70).

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1829/2003 koskevista täytäntöönpanosäännöistä, joita sovelletaan uusia muuntogeenisiä elintarvikkeita ja rehuja koskeviin lupahakemuksiin, olemassa olevia tuotteita koskeviin ilmoituksiin sekä sellaisiin muuntogeenisiin aineksiin, joiden esiintyminen on satunnaista tai teknisesti mahdotonta välttää ja joiden riskinarvioinnin tulokset ovat myönteiset, 6.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 641/2004 (EUVL 2004, L 102, s. 14).
1)

Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että riidanalaisessa päätöksessä on tehty ilmeinen oikeudellinen virhe, koska asetuksen (EY) N:o 141/2000 (2) 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettua käsitettä ”tyydyttävä menetelmä” tulkittaessa trecondista on vaadittu kyseisen säännöksen vastaisesti tietoja niiden melfalaanin ja syklofosfamidin käyttöaiheiden osalta, joihin ei ole saatu lupaa.
5.

Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on laiminlyönyt perustella syyt, joiden perusteella on valittu kaava, jonka nojalla on katsottu, että palmuöljy on suuren ILUC-riskin raaka-aine.
1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin ja virkamiesten asemapaikasta riippumattoman ostovoiman vastaavuusperiaatteen loukkaamiseen. Kantajat väittävät ensinnäkin, että riidanalaisesta päätöksestä puuttuvat kokonaan perustelut, minkä vuoksi he eivät voi ymmärtää sitä eikä unionin yleinen tuomioistuin voi harjoittaa valvontaansa. Toiseksi kantajat katsovat, että he suorittavat tehtäviään samojen ehtojen mukaisesti kuin heidän kollegansa, joiden asemapaikka on Euroopan komission Pariisin edustustossa, ja että heidän näin ollen kuuluisi saada viimeksi mainittujen tavoin kiinteämääräinen tehtäväkorvaus. Lopuksi he katsovat, että ostovoiman vastaavuusperiaatteen noudattaminen on ristiriidassa sen kanssa, että virkamiehiin, joiden asemapaikka on Pariisissa, Strasbourgissa, Marseillessa ja Valenciassa, sovelletaan samaa korjauskerrointa.
Kanne 15.7.2019 — DH v. komissio

(asia T-507/19)

(2019/C 295/110)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: DH (edustaja: asianajaja E. Bonanni)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa komission 13.9.2018 tekemän päätöksen, koska tohtori X:ää ei ole jäävätty parhaillaan perustettavana olevan lääketieteellisen komitean mahdollisesta menettelystä, ja tämän johdosta nimittää toisen riippumattoman lääkärin asioihin T-38/19 ja T-316/19 liittyvissä menettelyissä ja ilmoittaa tästä viipymättä

— velvoittaa komission maksamaan 500 000 euroa tai muun unionin yleisen tuomioistuimen kohtuulliseksi katsoman summan

— velvoittaa hakemuksessa D/462/17 vaaditun mukaisesti komission ilmoittamaan unionin yleiselle tuomioistuimelle ja/tai kantajalle sen valitun lääkärin nimen, joka on tutustunut kantajaa koskevaan koko asiakirja-aineistoon nimettömänä ja antanut kielteisen lausunnon kantajan esittämästä terveydenhoitopalvelun korvaamista koskevasta hakemuksesta Euroopan yhteisöjen virkamiesten tapaturma- ja ammattitautivakuutuksesta annettujen yhteisten sääntöjen ennakkoluvan tarvetta koskevan 10 artiklan yhteydessä

— velvoittaa joka tapauksessa komission korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja esittää kanteensa tueksi, että tässä tapauksessa kyseessä on ammatillisten ja eettisten käytäntöjen vastainen menettely lääketieteellisen komitean uusimisen yhteydessä.

Kantaja väittää kärsineensä vahinkoa yhtäältä sen vuoksi, että menettelyt ovat viivästyneet ja toisaalta sen vuoksi, että kyseessä olevan lääkärin menettely on ollut ammatillisten ja eettisten käytäntöjen vastaista, minkä lisäksi uhrin kunniaa ja ihmisarvoa on loukattu, toimielimen toimimatta jättäminen on lainvastaista, kun otetaan huomioon, että asiayhteys, johon tämä kanne liittyy, perustuu kantajan ammattitaudin pahenemista koskevaan 7.6.2000 tehtyyn hakemukseen ja siihen, että komissio on tuomittu kahteen otteeseen asioissa T-201/01 ja T-551/16.
—

Kantaja väittää tältä osin, että Euroopan parlamentin tiedonanto on lainvastainen, koska sen osalta on tehty vakavia virheitä ja ilmeisiä laiminlyöntejä pääasiassa menettelyllisissä kysymyksissä, ja erityisesti, että kyseisen päätöksen on tehnyt finanssiasioista vastaava pääosasto eikä Euroopan parlamentin puhemiehistö, kuten Euroopan parlamentin työjärjestyksen 11 a artiklan 6 kohdassa ja 25 artiklan 3 kohdassa edellytetään. Kantaja toteaa, ettei kyseistä tiedonantoa ole lainkaan perusteltu siltä osin kuin on kyse niistä syistä, joiden vuoksi se on annettu ja joiden mukaan italialaista mietintöä olisi sovellettava automaattisesti.
2)

Toinen kanneperuste: Arvonlisäverovelvollista koskevien säännösten (direktiivin 2006/112/EY (2) 9 ja 13 artikla) ja arvonlisäveron kantamisesta vastaavaa viranomaista koskevien säännösten (direktiivin 2006/112/EY 206 ja 250 artikla) rikkominen, jäsenvaltioiden kansallisten valtiosääntöjen ja niiden rakenteiden kunnioittamatta jättäminen (SEU 4 artiklan 2 kohta) ja asetuksen N:o 1303/2013 69 artiklan 3 kohdan c alakohdan rikkominen. Kantajan mukaan on lainvastaista katsoa, että Ministero dello Sviluppo Economicon (MiSE, talouskehitysministeriö) ostojen yhteydessä EAKR:n rahoitusosuuden tuensaajana suorittama arvonlisävero voidaan palauttaa sillä perusteella, että toinen ministeriö (valtionvarainministeriö) on saanut nämä määrät verotuloina.
—

toissijaisesti kumoamaan valtiontuesta SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) 28.5.2018 annetun päätöksen C(2018) 3166 siltä osin kuin sen mukaan suurten sähkönkuluttajien, joiden vuosittainen energiankulutus on vähintään 7 000 käyttötuntia, on maksettava takaisin 20 prosentin, suurten sähkönkuluttajien, joiden vuosittainen energiankulutus on vähintään 7 500 käyttötuntia, on maksettava takaisin 15 prosentin, ja suurten sähkönkuluttajien, joiden vuosittainen energiankulutus on vähintään 8 000 käyttötuntia, 10 prosentin ylittävä osuus julkaistuista verkkomaksuista
—

yhtäältä kanteen kohteena oleva toimi on annettu vastoin Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskevia sääntöjä, jotka on vahvistettu 28.9.2005 tehdyllä Euroopan parlamentin päätöksellä 2005/684/EY, Euratom (EUVL 2005, L 262, s. 1) (jäljempänä säännöt). Kanteen kohteena oleva toimi on erityisesti sääntöjen 27 artiklan, jossa säädetään ”hankittujen oikeuksien” ja ”odotusoikeuksien” säilymisestä, vastainen
C 155/47

Kanne 7.3.2019 — Jap Energéticas y Medioambientales v. komissio

(asia T-145/19)

(2019/C 155/57)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantaja: Jap Energéticas y Medioambientales SL (Valencia, Espanja) (edustaja: asianajaja G. Alabau Zabal)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan komission toimen, jolla vahvistettiin määrä, joka kantajan on maksettava takaisin Life 11 -ohjelman puitteissa tukikelpoisen määrän pienenemisen vuoksi.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Nyt käsiteltävänä oleva kanne on nostettu 14.1.2019 päivätyn Euroopan komission toimesta, joka on annettu tiedoksi 24.1.2019 ja jossa vahvistetaan määrä, joka kantajan on maksettava takaisin sillä perusteella, että LIFE 11 ENVYES/000593-H2AL RECYCLING -hankkeeseen liittyvät tukikelpoiset kustannukset ovat vähentyneet, ja joka sisälsi maksumääräyksen.

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

1) Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu olennaisten menettelymääräysten rikkomiseen. — Kantajan mukaan komissio ei ole esittänyt argumentteja taikka tietoja, joiden perusteella kantaja voisi kiistää sen väitteet tammikuussa 2017 päivätyn alkuperäisen kirjeen sisällöstä; kyseisessä kirjeessä komissio oli ilmoittanut, ettei se ota kuluja vastattavikseen, koska se on kaikissa tiedonannoissaan vain toistanut samat argumentit.

2) Toinen kanneperuste, joka perustuu perussopimuksen tai sen soveltamissäännösten rikkomiseen. — Euroopan unionin säännösten mukaan toimet, joilla rajoitetaan subjektiivisia oikeuksia tai oikeutettuja intressejä, on perusteltava, koska muussa tapauksessa voi olla kyseessä suhteellisuusperiaatteen, luottamuksensuojan, yhdenvertaisen kohtelun ja mielivallan kiellon periaatteiden kaltaisten, Euroopan unionin oikeudessa tunnustettujen periaatteiden vastaisesti toimen toteuttajan mielivaltainen menettely ja toimivallan väärinkäyttö.
C 139/81

Kanne 13.2.2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (CNTX)

(asia T-98/19)

(2019/C 139/82)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Puola) (edustajat: asianajajat E. Skrzydło-Tefelska ja K. Gajek)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: MasterCard International, Inc. (New York, New York, Yhdysvallat)

Menettely EUIPO:ssa

Hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröitävä kuviomerkki CNTX — Rekisteröintihakemus nro 15 368 954

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 7.12.2018 asiassa R 1064/2018-2 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa riidanalaisen päätöksen

— velvoittaa EUIPO:n ja MasterCard International Incorporatedin vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien EUIPO:ssa käydyssä menettelyssä aiheutuneet kulut.

Kanneperusteet

— Euroopan unionin tavaramerkistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 täydentämisestä ja delegoidun asetuksen (EU) 2017/1430 kumoamisesta 5.3.2018 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2018/625 71 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan kanssa, rikkominen

— Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 94 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan kanssa, rikkominen

— yhdenvertaisen kohtelun ja hyvän hallinnon periaatteiden loukkaaminen
Kanne 21.1.2019 – Portugali v. komissio

(Asia T-38/19)

(2019/C 103/67)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Asianosaiset

Kantaja: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Inez Fernandes, P. Barros da Costa, P. Estêvão ja J. Saraiva de Almeida)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Portugalin tasavalta vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 16.11.2018 annetun ja 19.11.2018 tiedoksi annetun komission täytäntöönpanopäätöksen C(2018) 7424 (1) siltä osin kuin sillä jätettiin Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle Portugalin tasavallan täydentävien ehtojen osalta varainhoitovuosilta 2014 ja 2016 ilmoittamat 8 703 417,29 euron menot

— velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen pääasialliseen ja yhteen toissijaiseen kanneperusteeseen.

Ensimmäinen kanneperuste: oikeudellinen virhe siitä syystä, että Portugalin järjestelmän todettiin olevan liian lempeä – asetuksen (EY) N:o 73/2009 (2) 24 artiklan ja asetuksen (EY) N:o 1122/2009 (3) 54 artiklan 1 kohdan c alakohdan toisen alakohdan sekä 71 artiklan virheellinen soveltaminen

Toinen kanneperuste

— rahoitusoikaisun laskeminen – komission oikeudellinen virhe, luottamuksensuojan periaatteen ja kohtuullisuusperiaatteen loukkaaminen sekä asetuksen (EY) N:o 1306/2013 52 artiklan virheellinen soveltaminen

— suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen

Toissijainen kanneperuste

— keskimääräinen seuraamus ja komission asiakirjan C(2015) 3675 (liite A.5) tekninen epätäsmällisyys – oikeudellinen virhe ja suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen.

(1) Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 16.11.2018 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2018/1841 (tiedoksiannettu numerolla C(2018) 7424) (EUVL 2018, L 298, s. 34).

(2) Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (EY) N:o 1290/2005, (EY) N:o 247/2006, (EY) N:o 378/2007 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1782/2003 kumoamisesta 19.1.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 73/2009 (EUVL 2009, L 30, s. 16).

(3) Neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä mainitussa asetuksessa säädettyjen viljelijöiden suorien tukien järjestelmien mukaisten täydentävien ehtojen, tuen mukauttamisen ja yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän osalta sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä viinialalle säädetyn tukijärjestelmän mukaisten täydentävien ehtojen osalta (EUVL 2009, L 316, s. 65).
C 93/78

Kanne 25.1.2019 – Kreikka v. komissio

(Asia T-46/19)

(2019/C 93/100)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Asianosaiset

Kantaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou ja A. E. Vasilopoulou)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä asetetaan tarkastuksen AA/2016/013/GR seurauksena Helleenien tasavallalle kertaluonteisia ja kiinteitä rahoitusoikaisuja, joiden bruttomäärä on 25 092 988,84 euroa ja nettomäärä 24 851 438,56 euroa, pinta-alatukien osalta hakuvuosille 2015/16 (varainhoitovuodet 2016 ja 2017, yhteenvetokertomuksen s. 63–74), ja velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

1. Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio rikkoi asetuksen N:o 1307/2013 (1) 4 artiklan 1 kohdan h alakohtaa pysyvien nurmien käsitteen tulkinnan ja soveltamisen osalta.

2. Toinen kanneperuste, jonka mukaan perusteluvelvollisuutta on laiminlyöty SEUT 296 artiklan, asetuksen N:o 640/2014 (2) 18 artiklan 5 kohdan, viljelylohkojen tunnistamisjärjestelmän laadunvarmentamista koskevien suuntaviivojen (Executable Test Suite (ETS) LPIS data quality measures, version 6.0) ja suhteellisuusperiaatteen vastaisesti.

3. Kolmas kanneperuste, jonka mukaan perusteluvelvollisuutta on laiminlyöty kertaluonteisten ja kiinteiden rahoitusoikaisujen määräämisen osalta.

(1) Yhteisen maatalouspolitiikan tukijärjestelmissä viljelijöille myönnettäviä suoria tukia koskevista säännöistä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 637/2008 ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 kumoamisesta 17.12.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1307/2013 (EUVL 2013, L 347, s. 608)

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 täydentämisestä yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän sekä suoriin tukiin, maaseudun kehittämistukeen ja täydentäviin ehtoihin sovellettavien maksujen epäämis- ja perumisedellytysten sekä hallinnollisten seuraamusten osalta 11.3.2014 annettu komission delegoitu asetus (EU) N:o 640/2014 (EUVL 2014, L 181, s. 48)
2)

Toissijaisen vaatimuksen tueksi esitetty kanneperuste, jonka mukaan säännöksiä on sovellettu väärin ja käytettävissä ollutta todistusaineistoa on vääristelty — Komissio on tehnyt oikeudellisen virheen ja selvästi vääristellyt käytettävissä ollutta todistusaineistoa, koska se on toissijaisesti riitautetussa päätöksessä todennut, ettei OPS Újpest-lift Kft:n valitus sisältänyt sellaisia uusia tosiseikkoja tai oikeudellisia seikkoja, jotka olisivat voineet muuttaa komission asiassa SA.29432–CP 290/2009 tekemää arviointia. Toissijaisesti riitautetusta päätöksestä seuraa, että kantajalle aiheutuu kansallisista tukitoimista haitallisia vaikutuksia, ja sillä rikotaan näin kantajan SEUT 108 artiklan 2 kohtaan perustuvia menettelyllisiä oikeuksia.
C 54/27

Kanne 7.12.2018 – Apostolopoulou ja Apostolopoulou- Chrysanthaki v. komissio

(Asia T-721/18)

(2019/C 54/41)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Asianosaiset

Kantajat: Zoi Apostolopoulou (Ateena, Kreikka) ja Anastasia Apostolopoulou- Chrysanthaki (Ateena) (edustaja: asianajaja D. Gkouskos)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— hyväksyy kantajien kanteen ja velvoittaa vastaajat yhteisvastuullisesti kullekin kantajalle 500 000 euroa, sen mukaan kuin tämä summa on kanteessa yksilöity;

— velvoittaa vastaajat tulevaisuudessa pidättymään kaikista kantajien henkilöön kohdistuvista loukkauksista;

— velvoittaa ensimmäisen vastaajan korjaamaan kantajien kunniaan ja maineeseen kohdistuneet loukkaukset ilmoituksella Efeteio Athinoniin (Ateenan ylioikeus), jossa on vireillä kantajien 11.9.2017 tekemä valitus – asia 572461/2017 (yleinen diaarinro) ja asia 1898/2017 (erityinen diaarinro) – jossa ensimmäinen vastaaja on esittänyt valheellisia ja loukkaavia lausumia kantajista;

— velvoittaa vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanne on nostettu Euroopan komissiota ja Euroopan unionina vastaan. Koska unionia edustaa unionin tuomioistuimessa aina se toimielin, jonka toteuttama toimi tai jonka menettely on kanteella riitautettu, komissio on katsottava kanteen ainoaksi vastaajaksi.

Kantajat vetoavat kanteensa tueksi neljään kanneperusteeseen.

1) Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio on Monomeles Protodikeio Athinonissa (Ateenan alioikeus) esittämillään loukkaavilla lausumilla syyllistynyt kantajien ihmisarvoon ja henkilöön kohdistuviin loukkauksiin. Lisäksi asiassa on kantajien mukaan loukattu hyvää hallintotapaa vaatimalla pakkotäytäntöönpanoa suhteessa kantajiin.

2) Toinen kanneperuste, jonka mukaan komission väitteellä siitä, että kantajat ovat yhtiökumppaneina vastuussa velvoitteista ja ettei yhtiöllä ollut oikeushenkilöllisyyttä, vaikka komissio oli ollut osapuolena lukuisissa sopimuksissa tietoisena siitä, että Kreikan lainsäädännön ja yhtiön yhtiöjärjestyksen mukaan kantajat eivät olleet henkilökohtaisessa vastuussa yhtiön tekemistä sitoumuksista, on loukattu laillisuusperiaatetta, vilpittömän mielen ja luottamuksensuojan periaatetta.

3) Kolmas kanneperuste, jonka mukaan oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen on loukattu, koska kantajat eivät olleet asianosaisina menettelyissä, joissa täytäntöönpanoperusteet vahvistettiin.
—

Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 2 kohdan c alakohtaa on rikottu.
2)

Toinen kanneperuste, jonka mukaan asiassa on rikottu asetuksen (EY) N:o 1107/2009 (2) liitteessä II olevaa 2.2. kohtaa ja loukattu suhteellisuusperiaatetta sen tehoaineen, jolle hyväksyntää on haettu, osalta tiedoissa olleiden puutteiden takia.
1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 (asetus N:o 1306/2013) 52 artiklan 1 kohdan rikkomiseen. Komissio katsoo virheellisesti, että ajanjakso niiden käyntien välillä, jotka valvontaviranomaiset toteuttavat samassa maatilayrityksessä, ei saa ylittää Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 soveltamissäännöistä yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän, maaseudun kehittämistoimenpiteiden ja täydentävien ehtojen osalta 17.7.2014 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 809/14 (asetus N:o 809/14) 25 artiklassa säädettyä määräaikaa.
C 352/36

Kanne 29.6.2018 – ITSA v. komissio

(Asia T-396/18)

(2018/C 352/43)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) (Sunbury on Thames, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja F. Scanvic)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan tupakkatuotteiden jäljitettävyysjärjestelmän osana tehtävien tiedontallennussopimusten keskeisistä tekijöistä 15.12.2017 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2018/573, teknisistä standardeista tupakkatuotteiden jäljitettävyysjärjestelmän perustamista ja toimintaa varten 15.12.2017 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/574 ja tupakkatuotteisiin lisättävien turvaominaisuuksien teknisistä standardeista 15.12.2017 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2018/576.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen ainoaan kanneperusteeseen, joka perustuu tupakkatuotteiden laittoman kaupan poistamista koskevan, Soulissa 12.11.2012 allekirjoitetun Maailman terveysjärjestön pöytäkirjan 8 artiklan rikkomiseen; artiklassa kielletään tupakkatuotteiden merkitsemisen antaminen tupakkateollisuuden tehtäväksi. Tästä kantaja toteaa, että vaikka kyseinen pöytäkirja ei vielä ole tullut voimaan, Euroopan unioni on tehnyt ja allekirjoittanut sen, mikä estää sitä ryhtymästä pöytäkirjan vastaisiin toimenpiteisiin.

Lisäksi kantaja toteaa, että tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä sekä direktiivin 2001/37/EY kumoamisesta 3.4.2014 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä N:o 2014/40 (EUVL 2014, L 127, s. 1), jonka perusteella riidanalainen asetus on annettu, voidaan ja pitää tulkita siten, että sen sisältö on sopusoinnussa edellä mainitun pöytäkirjan kanssa riippumatta siitä, että viimeksi mainitussa ei nimenomaisesti kielletä kyseessä olevien toimenpiteiden antamista tupakkateollisuuden tehtäväksi.

Mikäli tämä tulkinta ei ole mahdollinen, kyseinen direktiivi itsessään on pöytäkirjan ja siten Euroopan unionin perussopimusten vastainen.
5)

Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että SEUT 107 artiklan 1 kohtaa on rikottu, koska komissio on virheellisesti katsonut, että lentokentän ja kantajien välillä tehdyt sopimukset antoivat etua viimeksi mainituille. Komissio on virheellisesti hylännyt sen mahdollisuuden, että osa markkinointipalveluista on hankittu yleisen edun perusteella, se on virheellisesti kieltäytynyt hyväksymästä kantajien esittämää vertailevaa analyysiä, se on tehnyt ilmeisiä arviointivirheitä eikä se ole perustellut kannattavuusanalyysiään, perustaen siten päätelmänsä epätäydellisiin, epäluotettaviin ja epäasianmukaisiin tietoihin; se ei myöskään ole arvottanut asianmukaisesti markkinointipalvelusopimusten puitteissa suoritettuja palveluja, se on virheellisesti hylännyt markkinapalvelujen ostoa koskevan päätöksen taustalla olevat lentokentän perustelut ja se on virheellisesti jättänyt ottamatta huomioon Ryanairin toiminnasta lentokentälle aiheutuvat edut laajemmassa mittakaavassa.