ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Asia C-152/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 19.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Consorzio Italian Management ja Catania Multiservizi SpA v. Rete Ferroviaria Italiana SpA (Ennakkoratkaisupyyntö — Vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alan hankintamenettelyt — Direktiivi 2004/17/EY — Hinnan tarkistamisvelvollisuus hankintasopimuksen tekemisen jälkeen — Tällaista velvollisuutta ei ole direktiivissä 2004/17/EY, eikä se johdu SEUT 56 artiklan ja direktiivin 2004/17/EY taustalla olevista yleisistä periaatteista — Rautatieliikenteeseen liittyvät puhtaanapito- ja ylläpitopalvelut — SEU 3 artiklan 3 kohta — SEUT 26, SEUT 57, SEUT 58 ja SEUT 101 artikla — Pääasian oikeusriitaan liittyviä tosiseikkoja ja syitä, joiden vuoksi vastaus ennakkoratkaisukysymyksiin on tarpeen, koskevien riittävien täsmennysten puuttuminen — Tutkimatta jättäminen — Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 artikla — Kansallisen oikeuden säännökset, joilla ei sovelleta unionin oikeutta — Toimivallan puuttuminen)

Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 19.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Consorzio Italian Management ja Catania Multiservizi SpA v. Rete Ferroviaria Italiana SpA

(Asia C-152/17) ( 1 )

”(Ennakkoratkaisupyyntö — Vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alan hankintamenettelyt — Direktiivi 2004/17/EY — Hinnan tarkistamisvelvollisuus hankintasopimuksen tekemisen jälkeen — Tällaista velvollisuutta ei ole direktiivissä 2004/17/EY, eikä se johdu SEUT 56 artiklan ja direktiivin 2004/17/EY taustalla olevista yleisistä periaatteista — Rautatieliikenteeseen liittyvät puhtaanapito- ja ylläpitopalvelut — SEU 3 artiklan 3 kohta — SEUT 26, SEUT 57, SEUT 58 ja SEUT 101 artikla — Pääasian oikeusriitaan liittyviä tosiseikkoja ja syitä, joiden vuoksi vastaus ennakkoratkaisukysymyksiin on tarpeen, koskevien riittävien täsmennysten puuttuminen — Tutkimatta jättäminen — Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 artikla — Kansallisen oikeuden säännökset, joilla ei sovelleta unionin oikeutta — Toimivallan puuttuminen)”

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Consiglio di Stato

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Consorzio Italian Management ja Catania Multiservizi SpA

Vastapuoli: Rete Ferroviaria Italiana SpA

Tuomiolauselma

Vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2004/17/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 30.11.2011 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 1251/2011, ja sen taustalla olevia yleisiä periaatteita on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä pääasiassa kyseessä olevien kaltaisille kansallisen oikeuden säännöille, joissa ei säädetä hintojen säännöllisestä tarkistamisesta tässä direktiivissä tarkoitettuja aloja koskevien hankintasopimusten tekemisen jälkeen.

( 1 ) EUVL C 213, 3.7.2017.
Asia C-537/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 31.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Berlin – Saksa) – Claudia Wegener v. Royal Air Maroc SA (Ennakkoratkaisupyyntö — Lentoliikenne — Asetus (EY) N:o 261/2004 — 3 artiklan 1 kohta — Soveltamisala — Suoraan toisiinsa liittyvien lentojen käsite — Jäsenvaltion alueella sijaitsevalta lentoasemalta lähtevä lento, joka sisältää liittymälennon kolmannen valtion alueella sijaitsevalla lentoasemalla ja jonka lopullisena määräpaikkana on kyseisen kolmannen valtion toinen lentoasema)

Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 31.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Berlin – Saksa) – Claudia Wegener v. Royal Air Maroc SA

(Asia C-537/17) ( 1 )

”(Ennakkoratkaisupyyntö — Lentoliikenne — Asetus (EY) N:o 261/2004 — 3 artiklan 1 kohta — Soveltamisala — Suoraan toisiinsa liittyvien lentojen käsite — Jäsenvaltion alueella sijaitsevalta lentoasemalta lähtevä lento, joka sisältää liittymälennon kolmannen valtion alueella sijaitsevalla lentoasemalla ja jonka lopullisena määräpaikkana on kyseisen kolmannen valtion toinen lentoasema)”

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landgericht Berlin

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Claudia Wegener

Vastaaja: Royal Air Maroc SA

Tuomiolauselma

Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 3 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että kyseistä asetusta sovelletaan matkustajan kuljetukseen, joka tapahtuu yhden ainoan varauksen perusteella ja johon sisältyy – matkustajan jäsenvaltion alueella sijaitsevalta lentoasemalta tapahtuvan lähdön ja tämän kolmannen valtion alueella sijaitsevalle lentoasemalle tapahtuvan saapumisen välillä – suunniteltu välilasku unionin ulkopuolella lentokoneen vaihtoineen.

( 1 ) EUVL C 424, 11.12.2017.
1)

Unionin tuomioistuimelle esitettyjen pätevyyttä koskevien kysymysten tarkastelussa ei ole ilmennyt mitään sellaista, mikä vaikuttaisi lopullisen polkumyyntitullin ottamisesta uudelleen käyttöön tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka on valmistanut Buckinghan Shoe Mfg Co., Ltd., Buildyet Shoes Mfg., DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd, Dongguan Stella Footwear Co Ltd, Dongguan Taiway Sports Goods Limited, Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co., Jianle Footwear Industrial, Sihui Kingo Rubber Shoes Factory, Synfort Shoes Co. Ltd., Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd., Wei Hao Shoe Co. Ltd., Wei Hua Shoe Co. Ltd., Win Profile Industries Ltd, ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta sekä unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-659/13 ja C-34/14 antaman tuomion täytäntöön panemisesta 18.8.2016 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/1395 tai myöskään lopullisen polkumyyntitullin ottamisesta uudelleen käyttöön tiettyjen Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka on valmistanut Best Royal Co. Ltd, Lac Cuong Footwear Co., Ltd, Lac Ty Co., Ltd, Saoviet Joint Stock Company (Megastar Joint Stock Company), VMC Royal Co Ltd, Freetrend Industrial Ltd ja siihen etuyhteydessä oleva yritys Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd., Fulgent Sun Footwear Co., Ltd, General Shoes Ltd, Golden Star Co, Ltd, Golden Top Company Co., Ltd, Kingmaker Footwear Co. Ltd., Tripos Enterprise Inc. tai Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd, ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta sekä unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-659/13 ja C-34/14 antaman tuomion täytäntöön panemisesta 13.9.2016 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/1647 pätevyyteen.
1)

Unionin yleisen tuomioistuimen 26.5.2016 antama tuomio Ranska ja IFP Énergies nouvelles vastaan komissio (T-479/11 ja T-157/12, EU:T:2016:320) kumotaan siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin kumosi kyseisellä tuomiolla valtiontuesta C 35/08 (ex NN 11/08), jota Ranska on myöntänyt julkisoikeudelliselle laitokselle Institut Français du Pétrole, 29.6.2011 annetun komission päätöksen 2012/26/EU 1 artiklan 3–5 kohdan ja 2–12 artiklan.
2)

Direktiivin 95/46 4 ja 28 artiklaa on tulkittava siten, että silloin kun Euroopan unionin ulkopuolelle sijoittautuneella yrityksellä on useita toimipaikkoja eri jäsenvaltioissa, jäsenvaltion valvontaviranomainen on toimivaltainen käyttämään sillä kyseisen direktiivin 28 artiklan 3 kohdan mukaan olevia toimivaltuuksia mainitun yrityksen kyseisen jäsenvaltion alueella sijaitsevan toimipaikan osalta, vaikka konsernin sisäisen tehtävänjaon mukaan yhtäältä kyseinen toimipaikka vastaa vain mainospaikkojen myynnistä ja muusta markkinoinnista kyseisen jäsenvaltion alueella ja toisaalta yksinomainen vastuu henkilötietojen keräämisestä ja käsittelystä koko Euroopan unionin alueella on jonkin toisen jäsenvaltion alueella sijaitsevalla toimipaikalla.
Asia C-480/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 21.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Østre Landsret – Tanska) – Fidelity Funds ym. v. Skatteministeriet (Ennakkoratkaisupyyntö — Pääomien ja maksujen vapaa liikkuvuus — Rajoitukset — Arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittaville yrityksille (yhteissijoitusyrityksille) maksettujen osinkojen verotus — Jäsenvaltiossa asuvien yhtiöiden ulkomaisille yhteissijoitusyrityksille maksamat osingot — Jäsenvaltiossa asuvien yhtiöiden kotimaisille yhteissijoitusyrityksille maksamien osinkojen vapauttaminen verosta — Oikeuttamisperusteet — Verotusvallan tasapainoinen jako jäsenvaltioiden välillä — Verojärjestelmän johdonmukaisuus — Oikeasuhteisuus)

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 21.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Østre Landsret – Tanska) – Fidelity Funds ym. v. Skatteministeriet

(Asia C-480/16) ( 1 )

”(Ennakkoratkaisupyyntö — Pääomien ja maksujen vapaa liikkuvuus — Rajoitukset — Arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittaville yrityksille (yhteissijoitusyrityksille) maksettujen osinkojen verotus — Jäsenvaltiossa asuvien yhtiöiden ulkomaisille yhteissijoitusyrityksille maksamat osingot — Jäsenvaltiossa asuvien yhtiöiden kotimaisille yhteissijoitusyrityksille maksamien osinkojen vapauttaminen verosta — Oikeuttamisperusteet — Verotusvallan tasapainoinen jako jäsenvaltioiden välillä — Verojärjestelmän johdonmukaisuus — Oikeasuhteisuus)”

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Østre Landsret

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Fidelity Funds, Fidelity Investment Funds ja Fidelity Institutional Funds

Vastaaja: Skatteministeriet

Muu osapuoli: NN (L) SICAV

Tuomiolauselma

SEUT 63 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasioissa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion säännöstölle, jonka mukaan tässä jäsenvaltiossa asuvan yhtiön ulkomaiselle yhteissijoitusyritykselle jakamista osingoista pidätetään lähdevero, kun taas tässä samassa jäsenvaltiossa asuvalle yhteissijoitusyritykselle jaetut osingot on vapautettu tällaisesta lähdeverosta edellyttäen, että tämä yritys jakaa osakkailleen voittoa tietyn vähimmäismäärän tai määrittää teknisen vähimmäisvoitonjaon ja pidättää osakkailtaan veroa tästä tosiasiallisesta tai fiktiivisestä vähimmäisvoitonjaosta.

( 1 ) EUVL C 419, 14.11.2016.
Asia C-566/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 17.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Nyíregyházi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Unkari) – Dávid Vámos v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Ennakkoratkaisupyyntö — Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä — Direktiivi 2006/112/EY — 282 – 292 artikla — Pienten yritysten erityisjärjestelmä — Verovapautusjärjestelmä — Velvollisuus valita erityisjärjestelmän soveltaminen viitevuoden kuluessa)

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 17.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Nyíregyházi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Unkari) – Dávid Vámos v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

(Asia C-566/16) ( 1 )

”(Ennakkoratkaisupyyntö — Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä — Direktiivi 2006/112/EY — 282 – 292 artikla — Pienten yritysten erityisjärjestelmä — Verovapautusjärjestelmä — Velvollisuus valita erityisjärjestelmän soveltaminen viitevuoden kuluessa)”

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Nyíregyházi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Dávid Vámos

Vastaaja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Tuomiolauselma

Unionin oikeutta on tulkittava siten, että se ei ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan erityisjärjestelmää, jossa pienille yrityksille myönnetään arvonlisäverovapautus ja joka on otettu käyttöön yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY XII osaston 1 luvun 2 jakson säännösten mukaisesti, ei voida soveltaa verovelvolliseen, joka täyttää kaikki järjestelmän soveltamisen aineelliset edellytykset mutta joka ei ole käyttänyt mahdollisuuttaan valita tämän järjestelmän soveltaminen siinä yhteydessä, kun se on ilmoittanut liiketoimintansa aloittamisesta veroviranomaisille.

( 1 ) EUVL C 104, 3.4.2017.
Asia C-382/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 31.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Rheinland-Pfalz – Saksa) – Hornbach-Baumarkt AG v. Finanzamt Landau (Ennakkoratkaisupyyntö — Sijoittautumisvapaus — Yhteisövero — Jäsenvaltion säännöstö — Yhtiöiden verotettavan tulon määrittäminen — Jäsenvaltiossa asuvan yhtiön ulkomailla asuvalle yhtiölle, johon se on keskinäisessä riippuvuussuhteessa, ilmaiseksi myöntämä etu — Jäsenvaltiossa asuvan yhtiön verotettavien tulojen oikaiseminen — Verotettavien tulojen oikaisematta jättäminen silloin, kun jäsenvaltiossa asuva yhtiö myöntää saman edun toiselle samassa jäsenvaltiossa asuvalle yhtiölle, johon se on tällaisessa suhteessa — Sijoittautumisvapauden rajoitus — Oikeuttaminen)

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 31.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Rheinland-Pfalz – Saksa) – Hornbach-Baumarkt AG v. Finanzamt Landau

(Asia C-382/16) ( 1 )

”(Ennakkoratkaisupyyntö — Sijoittautumisvapaus — Yhteisövero — Jäsenvaltion säännöstö — Yhtiöiden verotettavan tulon määrittäminen — Jäsenvaltiossa asuvan yhtiön ulkomailla asuvalle yhtiölle, johon se on keskinäisessä riippuvuussuhteessa, ilmaiseksi myöntämä etu — Jäsenvaltiossa asuvan yhtiön verotettavien tulojen oikaiseminen — Verotettavien tulojen oikaisematta jättäminen silloin, kun jäsenvaltiossa asuva yhtiö myöntää saman edun toiselle samassa jäsenvaltiossa asuvalle yhtiölle, johon se on tällaisessa suhteessa — Sijoittautumisvapauden rajoitus — Oikeuttaminen)”

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Finanzgericht Rheinland-Pfalz

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Hornbach-Baumarkt AG

Vastaaja: Finanzamt Landau

Tuomiolauselma

EY 43 artiklaa (josta on tullut SEUT 49 artikla), luettuna yhdessä EY 48 artiklan (josta on tullut SEUT 54 artikla) kanssa, on tulkittava siten, ettei se ole lähtökohtaisesti esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion säännöstölle, jonka mukaan kyseisessä jäsenvaltiossa asuvan yhtiön, joka on myöntänyt toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelle yhtiölle, johon se on keskinäisessä riippuvuussuhteessa, etuja ehdoin, jotka poikkeavat ehdoista, joista toisistaan riippumattomat kolmannet olisivat sopineet keskenään samoissa tai samankaltaisissa olosuhteissa, tulot on määritettävä sellaisiksi kuin ne olisivat muodostuneet sovellettaessa ehtoja, joista tällaiset kolmannet olisivat sopineet, ja niitä on oikaistava, vaikka verotettavia tuloja ei oikaistakaan tällä tavalla silloin, kun kyseisessä jäsenvaltiossa asuva yhtiö on myöntänyt nämä samat edut toiselle samassa jäsenvaltiossa asuvalle yhtiölle, johon se on keskinäisessä riippuvuussuhteessa. Kansallisen tuomioistuimen on kuitenkin vielä tarkastettava, annetaanko pääasiassa kyseessä olevassa säännöstössä kyseisessä jäsenvaltiossa asuvalle verovelvolliselle mahdollisuus osoittaa, että ehdoista on sovittu liiketaloudellisista syistä, jotka perustuvat sen asemaan ulkomailla asuvan yhtiön osakkaana.

( 1 ) EUVL C 343, 19.9.2016.
Asia C-645/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 19.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour de cassation – Ranska) – Conseils et mise en relations (CMR) SARL v. Demeures terre et tradition SARL (Ennakkoratkaisupyyntö — Itsenäiset kauppaedustajat — Direktiivi 86/653/ETY — Kauppaedustajan oikeus hyvitykseen tai korvaukseen kauppaedustussopimuksen lakattua — 17 artikla — Hyvityksen saantioikeuden epääminen tilanteessa, jossa sopimus irtisanotaan siinä määrätyn koeajan kuluessa)

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 19.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour de cassation – Ranska) – Conseils et mise en relations (CMR) SARL v. Demeures terre et tradition SARL

(Asia C-645/16) ( 1 )

”(Ennakkoratkaisupyyntö — Itsenäiset kauppaedustajat — Direktiivi 86/653/ETY — Kauppaedustajan oikeus hyvitykseen tai korvaukseen kauppaedustussopimuksen lakattua — 17 artikla — Hyvityksen saantioikeuden epääminen tilanteessa, jossa sopimus irtisanotaan siinä määrätyn koeajan kuluessa)”

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour de cassation

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Conseils et mise en relations (CMR) SARL

Vastapuoli: Demeures terre et tradition SARL

Tuomiolauselma

Jäsenvaltioiden itsenäisiä kauppaedustajia koskevan lainsäädännön yhteensovittamisesta 18.12.1986 annetun neuvoston direktiivin 86/653/ETY 17 artiklaa on tulkittava siten, että sen 2 ja 3 kohdassa kauppaedustussopimuksen lakkaamisen varalta säädettyjä hyvitys- ja korvausjärjestelmiä sovelletaan, kun sopimus lakkaa siinä määrätyn koeajan kuluessa.

( 1 ) EUVL C 70, 6.3.2017.
2)

Sellainen pääasioissa kyseessä olevan kaltainen vero ei ole SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, joka kannetaan vähittäiskaupan suuryksiköiltä pääosin niiden myyntipinta-alan mukaan, siltä osin kuin siitä on vapautettu yksiköt, joiden myyntipinta-ala on alle 4000 m2. Tällainen vero ei ole myöskään kyseisessä määräyksessä tarkoitettua valtiontukea siltä osin kuin siitä on vapautettu yksiköt, jotka toimivat puutarha-alalla taikka ajoneuvojen, rakennusmateriaalien, koneiden tai teollisuustarvikkeiden kaupan alalla ja joiden myyntipinta-ala ei ylitä 10000 m2:ä, koska kyseisistä yksiköistä ei aiheudu yhtä suuria vaikutuksia ympäristöön ja maankäytön suunnitteluun kuin muista yksiköistä, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkastettava.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 142/10

Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 28.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugali) – Imofloresmira – Investimentos Imobiliários SA v. Autoridade Tributária e Aduaneira

(Asia C-672/16) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Arvonlisävero - Arvonlisäverodirektiivi - Kiinteän omaisuuden vuokrauksen vapautus arvonlisäverosta - Verovelvollisella oleva valintaoikeus - Täytäntöönpano jäsenvaltioissa - Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen - Verovelvollisen verollisiin liiketoimiin tarkoitettu käyttö - Alun perin tehdyn vähennyksen oikaiseminen - Oikaisemisen sulkeminen pois))

(2018/C 142/14)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Imofloresmira – Investimentos Imobiliários SA

Vastaaja: Autoridade Tributária e Aduaneira

Tuomiolauselma

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 167, 168, 184, 185 ja 187 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan alun perin vähennetty arvonlisävero on oikaistava siksi, että kiinteistöä, jonka osalta on käytetty oikeutta valita verottaminen ja joka on ollut tyhjillään pidempään kuin kaksi vuotta, ei katsota enää käytettävän verovelvollisen verollisiin liiketoimiin, vaikka on osoitettu, että verovelvollinen on yrittänyt vuokrata kiinteistön kyseisenä aikana.

(1) EUVL C 86, 20.3.2017.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 142/5

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 28.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Naczelny Sąd Administracyjny – Puola) – Stanisław Pieńkowski v. Dyrektor Izby Skarbowej w Lublinie

(Asia C-307/16) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2006/112/EY - Arvonlisävero - 131 artikla - 146 artiklan 1 kohdan b alakohta - 147 artikla - Maastaviennin vapautukset - 273 artikla - Jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa vapautuksen edellytykseksi asetetaan joko vähintään tietynsuuruisen liikevaihdon toteuttaminen tai sopimuksen tekeminen sellaisen toimijan kanssa, joka on oikeutettu palauttamaan arvonlisäveroja matkustajille))

(2018/C 142/06)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Naczelny Sąd Administracyjny

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Stanisław Pieńkowski

Vastapuoli: Dyrektor Izby Skarbowej w Lublinie

Tuomiolauselma

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 131 artiklaa, 146 artiklan 1 kohdan b alakohtaa sekä 147 ja 273 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan tilanteessa, jossa on kyse matkustajien henkilökohtaisissa matkatavaroissa kuljetettavien tavaroiden luovuttamisesta vientiin, arvonlisäverovelvollisen myyjän edellytetään toteuttaneen vähintään tietynsuuruisen liikevaihdon edeltävänä verovuonna tai tehneen sopimuksen sellaisen toimijan kanssa, joka on oikeutettu palauttamaan arvonlisäveroja matkustajille, silloin, kun näiden edellytysten täyttämättä jättäminen johtaa siihen, että kyseinen luovutus jää lopullisesti vapauttamatta verosta.

(1) EUVL C 335, 12.9.2016.
1)

Mikäli tämän tuomion 1 kohdassa todettu jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen jatkuu tämän tuomion julistamispäivänä, Helleenien tasavalta on velvoitettava maksamaan Euroopan komissiolle uhkasakkoa 3 276 000 euroa kultakin puolivuotiskaudelta, jonka 24.6.2004 annetun tuomion komissio vastaan Kreikka (C-119/02, ei julkaistu, EU:C:2004:385) noudattamisen edellyttämien toimenpiteiden täytäntöönpano viivästyy, nyt annettavan tuomion julistamispäivästä lähtien siihen saakka, kunnes 24.6.2004 annettu tuomio komissio vastaan Kreikka (C-119/02, ei julkaistu, EU:C:2004:385) on pantu täysimääräisesti täytäntöön, ja sen tosiasiallinen määrä on laskettava kunkin puolivuotiskauden päättyessä vähentämällä kutakin tällaista ajanjaksoa koskevasta kokonaismäärästä prosenttiosuus, joka vastaa niiden asukasvastinelukujen yksikkömäärän, jotka tosiasiallisesti on saatettu 24.6.2004 annetun tuomion komissio vastaan Kreikka (C-119/02, ei julkaistu, EU:C:2004:385) mukaisiksi Thriasio Pedion alueella kyseisen ajanjakson päättyessä, osuutta niiden asukasvastinelukujen yksikkömäärästä, joita ei ole saatettu 24.6.2004 annetun tuomion komissio vastaan Kreikka (C-119/02, ei julkaistu, EU:C:2004:385) mukaisiksi kyseisellä alueella nyt annettavan tuomion julistamispäivänä.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 83/4

Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 18.1.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – Stadion Amsterdam CV v. Staatssecretaris van Financiën

(Asia C-463/16) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Arvonlisävero - Direktiivi 77/388/ETY - 12 artiklan 3 kohdan a alakohdan kolmas alakohta - Alennettu arvonlisäveroverokanta - Liitteessä H oleva 7 ryhmä - Yksi ainoa suoritus, joka muodostuu kahdesta erillisestä osatekijästä - Alennetun arvonlisäverokannan soveltaminen valikoivasti toiseen näistä osatekijöistä - ”World of Ajax” -niminen tutustumiskierros - Vierailu AFC Ajaxin museossa))

(2018/C 083/05)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Hoge Raad der Nederlanden

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Stadion Amsterdam CV

Vastapuoli: Staatssecretaris van Financiën

Tuomiolauselma

Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annettua kuudetta neuvoston direktiiviä 77/388/ETY on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisesta yhdestä ainoasta suorituksesta, joka muodostuu kahdesta erillisestä osatekijästä, joista toinen on pääasiallinen ja toinen liitännäinen ja joihin sovellettaisiin eri arvonlisäverokantoja, jos ne tarjottaisiin erillisinä palveluina, on kannettava vero tähän yhteen ainoaan suoritukseen sovellettavan, sen pääasiallisen osatekijän perusteella määritettävän yhden ainoan arvonlisäverokannan mukaan, ja näin on myös silloin, kun kuluttajan tästä suorituksesta maksaman kokonaishinnan muodostavien molempien osatekijöiden hinta voidaan yksilöidä.

(1) EUVL C 410, 7.11.2016.