Asia C-574/17 P

Euroopan komissio

vastaan

Combaro SA

Muutoksenhaku – Tulliliitto – Asetus (ETY) N:o 2913/92 – 239 artikla – Tuontitullien peruuttaminen – Pellavakankaiden tuonti Latviasta vuosina 1999–2002 – Erityistilanne – Valvonta- ja tarkastusvelvollisuudet – Tulliviranomaisten väitetty korruptio – Epäaito tavaratodistus – Keskinäinen luottamus

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 25. heinäkuuta 2018

Euroopan unionin omat varat – Tuonti- tai vientitullien palauttaminen tai peruuttaminen – Erityistilanteen olemassaolo – Se, että viejäjäsenvaltion viranomaiset ilmoittavat tarkastuksen tuloksista komissiolle hallinnollisen yhteistyön puitteissa – Kyseinen ilmoittaminen ei ole sitovaa – Komission päätös, joka perustuu viejävaltion viranomaisten jälkikäteen suorittamaan EUR.1 -todistusten aitouden tarkastukseen – Komissio ei ole tarkastanut puutteellisesti ETY-Latvia-assosiaatiosopimuksen asianmukaista soveltamista

(ETY-Latvia-assosiaatiosopimuksen pöytäkirjan N:o 3 17 ja 32 artikla; neuvoston asetuksen N:o 2913/92 239 artikla)

Pöytäkirjalla, jolla vahvistetaan unionin ja kolmannen valtion välillä tehdyn sopimuksen liitteessä tavaroiden alkuperää koskevat säännöt, käyttöön otettu hallinnollisen yhteistyön järjestelmä perustuu keskinäiseen luottamukseen tuojajäsenvaltioiden viranomaisten ja viejävaltion viranomaisten välillä. Viejämaan antamien EUR.1-todistusten jälkitarkastuksen osalta siis viejämaan viranomaisten lainmukaisesti tekemät päätelmät ja arviot lähtökohtaisesti sitovat tuojajäsenvaltion viranomaisia. Nämä periaatteet ovat täysin merkityksellisiä Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Latvian tasavallan välisestä assosioinnista tehdyn Eurooppa-sopimuksen soveltamisessa, ja niitä on lisäksi soveltuvilta osin sovellettava komission ja viejämaan tulliviranomaisten suhteisiin silloin, kun kyseinen toimielin lausuu tavaratodistusten aitoudesta arvioidakseen, onko kyseessä yhteisön tullikoodeksista annetun asetuksen N:o 2913/92 239 artiklassa tarkoitettu erityistilanne.

Tällainen luottamus viejämaan tulliviranomaisiin ei merkitse sitä, että komissio ei missään tapauksessa voi joutua suorittamaan tutkimuksia arvioidakseen tavaratodistusten aitoutta. Unionin tuomioistuin on siten katsonut, että komissio voi olla velvollinen ryhtymään konkreettisiin toimenpiteisiin tarkastaakseen tavaratodistusten aitouden ja että tätä koskeva laiminlyönti saattaa muodostaa erityistilanteen. Kyseinen ratkaisu on kuitenkin annettu sellaisten erittäin erityislaatuisten olosuhteiden vallitessa, jotka liittyivät siihen, että viejämaan tulliviranomaiset olivat esittäneet kyseisiin todistuksiin liittyviä arvioita, jotka olivat epäselviä ja epäjohdonmukaisia. Kyseistä luottamusta ei sitä vastoin voida kyseenalaistaa jonkin riidanalaisiin todistuksiin liittyvän seikan arvioinnin perusteella, kuten niissä olevien leimojen perusteella. Lisäksi se, että viejämaan tulliviranomaisten päätelmissä esitetään vain lyhyitä toteamuksia ja ettei ole vahvistettu, että myöhempi vahvistus olisi perustunut uusiin tarkastuksiin, ei voi viedä kyseisten viranomaisten omaksumilta kannoilta niiden arvoa, koska mainitussa assosiaatiosopimuksessa ei määrätä mistään erityisestä muodollisuudesta tältä osin ja koska jälkitarkastuksen tulokset sitovat unionin tulliviranomaisia silloinkin, kun ne on ilmoitettu ilman mitään perusteluja tai Euroopan petostentorjuntaviraston tutkimuksen päätteeksi laaditun pöytäkirjan allekirjoituksen muodossa.

(ks. 50–53, 57–59, 72 ja 76 kohta)