Asia C‑4/14

Christophe Bohez

vastaan

Ingrid Wiertz

(korkeimman oikeuden esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

”Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Asetus (EY) N:o 44/2001 — 1 artiklan 2 kohta ja 49 artikla — Tuomioistuimen toimivalta ja tuomioiden täytäntöönpano siviili- ja kauppaoikeuden alalla — Soveltamisalaan kuulumattomat asiat — Perheoikeus — Asetus (EY) N:o 2201/2003 — 47 artiklan 1 kohta — Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano vanhempainvastuuta koskevissa asioissa — Tapaamisoikeutta koskeva päätös, jossa määrätään uhkasakko — Uhkasakon täytäntöönpano”

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 9.9.2015

Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa – Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa – Asetus N:o 2201/2003 – Tunnustaminen ja täytäntöönpano – Päätös, jolla oikeusriidan yhteydessä määrätään uhkasakko, jolla pyritään varmistamaan tapaamisoikeuden noudattaminen – Täytäntöönpano – Edellytys – Tuomiojäsenvaltion tuomioistuinten on vahvistettava uhkasakon rahamäärä lopullisesti

(Neuvoston asetuksen N:o 44/2001 1 artiklan 2 kohdan a alakohta ja asetus N:o 2201/2003)

Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa – Tuomioistuimen toimivalta ja tuomioiden täytäntöönpano siviili- ja kauppaoikeuden alalla – Asetus N:o 44/2001 – Soveltamisala – Soveltamisalaan kuulumattomat asiat – Luonnollisten henkilöiden oikeudellinen asema, oikeuskelpoisuus ja oikeustoimikelpoisuus – Päätös, jolla oikeusriidan yhteydessä määrätään uhkasakko, jolla pyritään varmistamaan tapaamisoikeuden noudattaminen, ei kuulu soveltamisalaan – Tällainen päätös kuuluu asetuksen N:o 2201/2003 soveltamisalaan

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla annetun asetuksen N:o 44/2001 1 artiklaa on tulkittava siten, että mainittua asetusta ei sovelleta pantaessa jäsenvaltiossa täytäntöön toisessa jäsenvaltiossa annetussa päätöksessä määrätty uhkasakko, joka koskee oikeutta lapsen huoltoon ja tapaamisoikeutta ja joka on asetettu sen varmistamiseksi, että lapsen huoltaja noudattaa tapaamisoikeutta. Tällainen uhkasakko on nimittäin luonteeltaan liitännäinen suhteessa lapsen huoltajalla olevaan velvoitteeseen toimia yhteistyössä kyseisessä päätöksessä myönnetyn tapaamisoikeuden toteutumiseksi. Asetuksen N:o 44/2001 1 artiklan 2 kohdan a alakohdassa kuitenkin suljetaan nimenomaisesti kyseisen asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle luonnollisten henkilöiden oikeudellinen asema, ja tämä käsite kattaa vanhempainvastuun käyttämisen lapseen nähden. Tämän johdosta kyseinen uhkasakko, jonka täytäntöönpanoa on pyydetty, on liitännäinen toimenpide, jolla pyritään varmistamaan sellaisen oikeuden toteutuminen, joka ei kuulu asetuksen N:o 44/2001 vaan tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen N:o 1347/2000 kumoamisesta annetun asetuksen N:o 2201/2003 soveltamisalaan. (ks. 35–37, 38 ja 40 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)

Uhkasakon, jonka tuomiojäsenvaltion tuomioistuin, joka on ratkaissut tapaamisoikeutta koskevan asiakysymyksen, on asettanut kyseisen oikeuden tehokkuuden takaamiseksi, täytäntöönpanoon sovelletaan samaa täytäntöönpanojärjestelmää kuin mainitulla uhkasakolla taattua tapaamisoikeutta koskevaan päätökseen, ja tällainen uhkasakko on tässä ominaisuudessa todettava täytäntöönpanokelpoiseksi tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen N:o 1347/2000 kumoamisesta annetussa asetuksessa N:o 2201/2003 olevien sääntöjen mukaisesti. Tällaista uhkasakkoa ei voida arvioida yksinään siten, että se muodostaisi itsenäisen velvoitteen, vaan sitä on arvioitava erottamattomasti yhdessä sen tapaamisoikeuden kanssa, jonka noudattaminen sillä taataan. Tästä syystä kyseisen uhkasakon perimiseen on sovellettava samaa täytäntöönpanojärjestelmää kuin siihen tapaamisoikeuteen, joka sillä taataan, eli asetuksen N:o 2201/2003 28 artiklan 1 kohdassa ja 41 artiklan 1 kohdassa säädettyjä sääntöjä. Uhkasakon täytäntöönpanojärjestelmän erottaminen tapaamisoikeutta koskevasta täytäntöönpanojärjestelmästä sen alistamiseksi itse täytäntöönpanomenettelylle, joka asetuksen N:o 2201/2003 47 artiklan 1 kohdan mukaan tapahtuu täytäntöön panevan jäsenvaltion lain mukaisesti, merkitsisi sitä, että viimeksi mainitun valtion tuomioistuimet saisivat itse varmistua siitä, onko tapaamisoikeutta laiminlyöty. Tällainen valvonta, joka toteutettaisiin täytäntöönpanovaltion sääntöjen mukaisesti ja joka edellyttäisi kyseisen valtion tuomioistuimen arviointia asian olosuhteista, olisi vastoin unionin lainsäätäjän tahtoa luoda kyseisellä alalla annetuille ratkaisuille yhdenmukainen ja kevennetty täytäntöönpanojärjestelmä, jossa täytäntöönpanosta vastaava tuomioistuin ei saa mitenkään sekaantua asiakysymykseen ja joka perustuu luottamukseen tuomiovaltion tuomioistuimeen sinä tuomioistuimena, joka on määritetty toimivaltaiseksi ratkaisemaan tapaamisoikeutta koskeva kysymys. (ks. 49–53 kohta ja tuomiolauselman 2 kohta)