ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 155/11

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 14.3.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Helsingin käräjäoikeus — Suomi) — Metirato Oy:n konkurssipesä v. Suomen valtio/Verohallinto ja Viron valtio/Maksu- ja Tolliamet

(asia C-695/17) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2010/24/EU - Keskinäinen avunanto veroihin, maksuihin ja muihin toimenpiteisiin liittyvien saatavien perinnässä - 13 artiklan 1 kohta - 14 artiklan 2 kohta - Pyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion viranomaiset ovat ulosmitanneet avunantoa pyytäneen jäsenvaltion saatavia - Menettely, jossa on vaadittu näiden saatavien maksun peräyttämistä pyynnön vastaanottaneeseen jäsenvaltioon sijoittautuneen yhtiön konkurssipesään - Menettelyn vastaaja - Määrittäminen)

(2019/C 155/13)

Oikeudenkäyntikieli: suomi

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Helsingin käräjäoikeus

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Metirato Oy:n konkurssipesä

Vastaajat: Suomen valtio/Verohallinto ja Viron valtio/Maksu- ja Tolliamet

Tuomiolauselma

Keskinäisestä avunannosta veroihin, maksuihin ja muihin toimenpiteisiin liittyvien saatavien perinnässä 16.3.2010 annetun neuvoston direktiivin 2010/24/EU 13 artiklan 1 kohtaa ja 14 artiklan 2 kohtaa on tulkittava yhtäältä siten, että näitä säännöksiä sovelletaan menettelyyn, jossa on kyse avunantoa pyytäneen jäsenvaltion pyynnöstä perittyjen saatavien maksun peräyttämisestä pyynnön vastaanottaneeseen jäsenvaltioon sijoittautuneen yhtiön konkurssipesään, silloin kun tällainen menettely perustuu direktiivin 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun täytäntöönpanotoimien riitauttamiseen, ja toisaalta siten, että näissä säännöksissä tarkoitettu pyynnön vastaanottanut jäsenvaltio on katsottava vastaajaksi tällaisessa menettelyssä, eikä merkitystä tässä yhteydessä ole sillä, pidetäänkö näiden saatavien määrä erillään tämän jäsenvaltion varoista vai sekoittuuko se näihin varoihin.

(1) EUVL C 83, 5.3.2018.
Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 23.1.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesgerichtshof – Saksa) – Walbusch Walter Busch GmbH & Co. KG v. Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main

(Asia C-430/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Kuluttajansuoja - Direktiivi 2011/83/EU - Etäsopimukset - 6 artiklan 1 kohdan h alakohta - Velvollisuus ilmoittaa peruuttamisoikeudesta - 8 artiklan 4 kohta - Sopimus, joka on tehty käyttäen etäviestintä, jossa on rajoitetusti tilaa tai aikaa tietojen näyttämistä varten - Käsite ”rajoitetusti tilaa tai aikaa tietojen näyttämistä varten” - Aikakauslehden sisällä oleva kokoontaitettava lehtinen - Sellainen tilauskortti postittamista varten, joka sisältää hyperlinkin peruuttamisoikeutta koskeviin tietoihin))

(2019/C 93/16)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Walbusch Walter Busch GmbH & Co. KG

Vastapuoli: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main

Tuomiolauselma

Sen arvioiminen, onko etäviestimessä tietyssä konkreettisessa tapauksessa rajoitetusti tilaa tai aikaa tietojen näyttämistä varten kuluttajan oikeuksista, neuvoston direktiivin 93/13/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/44/EY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 85/577/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/7/EY kumoamisesta 25.10.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/83/EU 8 artiklan 4 alakohdassa tarkoitetulla tavalla, on tehtävä huomioiden kaikki elinkeinonharjoittajan kaupallisen viestinnän tekniset ominaisuudet. Tämän osalta kansallisen tuomioistuimen on selvitettävä, voidaanko kaikki kyseisen direktiivin 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot esittää objektiivisesti kyseisessä viestimessä, kun otetaan huomioon viestimessä käytettävissä oleva tila ja aika sekä vähimmäiskirjasinkoko, joka on asianmukainen keskivertokuluttajalle, jolle viestintä on suunnattu.

Direktiivin 2011/83 6 artiklan 1 kohdan h alakohtaa ja 8 artiklan 4 kohtaa on tulkittava siten, että kun on kyse sopimuksesta, joka on tehty käyttäen etäviestintä, jossa on rajoitetusti tilaa tai aikaa tietojen näyttämistä varten, ja kun peruuttamisoikeus on olemassa, elinkeinonharjoittajan on ilmoitettava kuluttajalle kyseisellä viestimellä ennen sopimuksen tekemistä tiedot, jotka koskevat kyseisen oikeuden käyttämiseen liittyviä ehtoja, määräaikoja ja menettelyjä. Tällaisessa tapauksessa elinkeinonharjoittajan on toimitettava kuluttajalle kyseisen direktiivin liitteessä I olevassa B osassa oleva malliperuuttamislomake selkeällä ja ymmärrettävällä kielellä muuta lähdettä käyttäen.

(1) EUVL C 347, 16.10.2017.
C 112/5

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 30.1.2019 – Valittajana Belgian kuningaskunta ja muuna osapuolena Euroopan komissio

(Asia C-587/17 P) (1)

((Muutoksenhaku - Euroopan maatalouden tukirahasto (maataloustukirahasto) - Asetus (EY) N:o 1290/2005 - Asetus (EU) N:o 1306/2013 - Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Aiheettomasti maksetut vientituet - Takaisinperintä - Se, ettei kaikkia oikeussuojakeinoja ole käytetty - Kassaatiovalituksen tekemättä jättäminen asianajajan, jolla on valtuudet toimia Cour de cassationissa (ylin tuomioistuin, Belgia), annettua asiasta kielteisen lausunnon - SEUT 267 artikla - Se, ettei unionin tuomioistuimelta ole pyydetty ennakkoratkaisua - Jäsenvaltion laiminlyönti))

(2019/C 112/06)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: Belgian kuningaskunta (asiamiehet: J.-C. Halleux, M. Jacobs ja C. Pochet, avustajinaan E. Grégoire ja J. Marian, avocats)

Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Bouquet ja B. Hofstötter)

Tuomiolauselma

1) Unionin yleisen tuomioistuimen 20.7.2017 antama tuomio Belgia vastaan komissio (T-287/16, ei julkaistu, EU:T:2017:531) kumotaan.

2) Asia T-287/16 palautetaan unionin yleiseen tuomioistuimeen.

3) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

(1) EUVL C 412, 4.12.2017.
Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 19.12.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Högsta domstolen – Ruotsi) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on Imran Syed

(Asia C-572/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Tekijänoikeus ja lähioikeudet - Direktiivi 2001/29/EY - 4 artiklan 1 kohta - Levitysoikeus - Tavaramerkkioikeuden loukkaaminen - Myyntiin tarkoitetut tavarat, joissa on tekijänoikeudella suojattu osatekijä - Varastointi kaupallisessa tarkoituksessa - Myymälästä erillinen varastointi))

(2019/C 65/20)

Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Högsta domstolen

Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

Imran Syed

Tuomiolauselma

Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY 4 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että sitä, että elinkeinonharjoittaja varastoi tavaroita, joihin on sisällytetty tekijänoikeudella varastointijäsenvaltiossa suojattu osatekijä, voidaan pitää kyseisessä säännöksessä tarkoitetun, tekijänoikeuden haltijalla olevan yksinomaisen levitysoikeuden loukkaamisena, kun elinkeinonharjoittaja tarjoaa ilman oikeudenhaltijan lupaa myymälässä myyntiin tavaroita, jotka ovat samanlaisia kuin hänen varastoimansa tavarat, jos varastoidut tavarat on todella tarkoitettu myyntiin jäsenvaltiossa, jossa kyseinen osatekijä on suojattu. Varastointipaikan ja myyntipaikan välinen etäisyys ei itsessään voi olla ratkaiseva seikka sen kannalta, onko varastoidut tavarat tarkoitettu myytäviksi kyseisessä jäsenvaltiossa.

(1) EUVL C 412, 4.12.2017.
C 16/11

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt korkein oikeus – Suomi) – Luovuttamismenettely, joka koskee Denis Raugeviciusta

(Asia C-247/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Euroopan unionin kansalaisuus - SEUT 18 ja SEUT 21 artikla - Kolmannen valtion jäsenvaltiolle lähettämä pyyntö, joka koskee sellaisen unionin kansalaisen luovuttamista, joka on toisen jäsenvaltion kansalainen ja joka on käyttänyt oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen ensiksi mainitussa jäsenvaltiossa - Pyyntö, joka on esitetty vapausrangaistuksen täytäntöönpanoa eikä syytetoimia varten - Luovuttamiskielto, jota sovelletaan ainoastaan valtion omiin kansalaisiin - Vapaan liikkuvuuden rajoitus - Rankaisematta jäämisen estämiseen perustuva oikeuttamisperuste - Oikeasuhteisuus))

(2019/C 16/13)

Oikeudenkäyntikieli: suomi

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Korkein oikeus

Pääasian asianosainen

Denis Raugevicius

Tuomiolauselma

SEUT 18 ja SEUT 21 artiklaa on tulkittava siten, että silloin kun on kyse kolmannen valtion pyynnöstä, joka koskee liikkumisvapauttaan käyttäneen Euroopan unionin kansalainen luovuttamista vapausrangaistuksen täytäntöönpanoa varten eikä syytetoimia varten, luovuttamispyynnön vastaanottanut jäsenvaltio, jonka kansallisessa lainsäädännössä kielletään sen omien kansalaisten luovuttaminen unionin ulkopuolelle rangaistuksen täytäntöönpanoa varten ja säädetään mahdollisuudesta suorittaa tällainen ulkomailla määrätty rangaistus kyseisen jäsenvaltion alueella, on velvollinen varmistamaan sen, että jos kyseinen unionin kansalainen asuu pysyvästi sen alueella, häntä kohdellaan samalla tavalla kuin sen omia kansalaisia luovuttamista koskevissa kysymyksissä.

(1) EUVL C 239, 24.7.2017.
2)

Asetuksen N:o 44/2001 23 artiklaa on tulkittava siten, että oikeuspaikkalausekkeen soveltaminen vahingonkorvauskanteeseen, jonka jälleenmyyjä on nostanut tavarantoimittajaansa vastaan SEUT 102 artiklan perusteella, ei edellytä, että jäsenvaltion tai unionin viranomainen on jo todennut kilpailuoikeuden rikkomisen.
Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 4.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Administrativen sad – Varna – Bulgaria) – Komisia za zashtita na potrebitelite v. Evelina Kamenova

(Asia C-105/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Kuluttajansuoja - Direktiivi 2005/29/EY - 2 artiklan b ja d alakohta - Direktiivi 2011/83/EU - 2 artiklan 2 alakohta - Käsitteet ”elinkeinonharjoittaja” ja ”kaupalliset menettelyt”))

(2018/C 436/09)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Administrativen sad – Varna

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Komisia za zashtita na potrebitelite

Vastapuoli: Evelina Kamenova

Muu osapuoli: Okrazhna prokuratura – Varna

Tuomiolauselma

Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/29/EY (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) 2 artiklan b ja d alakohtaa sekä kuluttajan oikeuksista, neuvoston direktiivin 93/13/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/44/EY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 85/577/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/7/EY kumoamisesta 25.10.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/83/EU 2 artiklan 2 alakohtaa on tulkittava siten, että pääasian vastapuolen kaltaista luonnollista henkilöä, joka julkaisee verkkosivustolla samanaikaisesti useita uusia ja käytettyjä tavaroita koskevia myynti-ilmoituksia, on pidettävä elinkeinonharjoittajana ja tätä toimintaa kaupallisena menettelynä ainoastaan, jos tämä henkilö toimii tarkoituksessa, joka liittyy hänen elinkeino-, liike-, käsiteollisuus- tai ammattitoimintaansa, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on varmistettava käsiteltävän tapauksen kaikki olosuhteet huomioon ottaen.

(1) EUVL C 144, 8.5.2017.
Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 26.9.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Amtsgericht Köln – Saksa) – Asia, jonka on pannut vireille Josef Baumgartner

(Asia C-513/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Liikenne - Tieliikenne - Asetus (EY) N:o 561/2006 - 19 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta - Hallinnollinen seuraamus, joka koskee yrityksen kotipaikan jäsenvaltion alueella tehtyä rikkomusta ja jonka ovat määränneet sen toisen jäsenvaltion, jossa rikkomus on todettu, toimivaltaiset viranomaiset))

(2018/C 408/37)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Amtsgericht Köln

Pääasian asianosaiset

Josef Baumgartner

Muut osapuolet: Bundesamt für Güterverkehr ja Staatsanwaltschaft Köln

Tuomiolauselma

Tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 3821/85 ja (EY) N:o 2135/98 muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 kumoamisesta 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 561/2006 19 artiklan 2 kohdan ensimmäistä alakohtaa on tulkittava siten, että siinä valtuutetaan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset suoraan määräämään seuraamus yritykselle tai sen johtohenkilölle sen alueella todetusta mainitun asetuksen rikkomisesta, josta ei vielä ole määrätty seuraamusta, vaikka rikkominen olisi tapahtunut sellaisen toisen jäsenvaltion alueella, jossa tämän yrityksen kotipaikka on.

(1) EUVL C 382, 13.11.2017.
C 408/21

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 26.9.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Raad van State – Alankomaat) – X ja Y v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

(Asia C-180/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Turvapaikka-asioita ja toissijaista suojelua koskeva yhteinen politiikka - Direktiivi 2013/32/EU - 46 artikla - Direktiivi 2008/115/EY - 13 artikla - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 18 artikla, 19 artiklan 2 kohta ja 47 artikla - Oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin - Palauttamiskiellon periaate - Päätös, jolla kansainvälistä suojelua koskeva hakemus hylätään ja määrätään paluuvelvoitteesta - Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään valitusoikeudesta toiseen oikeusasteeseen - Suoraan lain nojalla toteutuva lykkäävä vaikutus koskee vain muutoksenhakua ensimmäiseen oikeusasteeseen))

(2018/C 408/25)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Raad van State

Pääasian asianosaiset

Valittajat: X ja Y

Vastapuoli: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

Tuomiolauselma

Kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/32/EU 46 artiklaa ja jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY 13 artiklaa on tulkittava yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 18 artiklan, 19 artiklan 2 kohdan ja 47 artiklan kanssa siten, etteivät ne ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään kyllä valitusoikeudesta sellaiseen ensimmäisen oikeusasteen tuomioon, jolla vahvistetaan päätös kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen hylkäämisestä ja paluuvelvoitteen määräämisestä, mutta ei kuitenkaan säädetä, että tällä oikeussuojakeinolla on suoraan lain nojalla lykkäävä vaikutus, edes sellaisessa tilanteessa, jossa asianomainen henkilö on vedonnut vakavaan vaaraan palauttamiskiellon periaatteen loukkaamisesta.

(1) EUVL C 202, 26.6.2017.
C 328/20

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 25.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Förvaltningsrätten i Malmö – Ruotsi) – A v. Migrationsverket

(Asia C-404/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Turvapaikkapolitiikka - Direktiivi 2013/32/EU - 31 artiklan 8 kohta ja 32 artiklan 2 kohta - Ilmeisen perusteeton kansainvälistä suojelua koskeva hakemus - Turvallisen alkuperämaan käsite - Mainittua käsitettä koskevien kansallisten sääntöjen puuttuminen - Hakijan esittämät tiedot, joita pidetään luotettavina mutta riittämättöminä hakijan alkuperämaan tarjoaman suojan riittävyyden osalta))

(2018/C 328/24)

Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Förvaltningsrätten i Malmö

Pääasian asianosaiset

Hakija: A

Vastapuoli: Migrationsverket

Tuomiolauselma

Kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/32/EU 31 artiklan 8 kohdan b alakohtaa, luettuna yhdessä kyseisen direktiivin 32 artiklan 2 kohdan kanssa, on tulkittava niin, että sen perusteella kansainvälistä suojelua koskevaa hakemusta ei voida pitää ilmeisen perusteettomana pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa yhtäältä hakijan alkuperämaata koskevista tiedoista ilmenee, että hänelle voidaan taata siellä hyväksyttävä suoja, ja toisaalta kyseinen hakija on toimittanut riittämättömät tiedot, jotta hänelle voitaisiin myöntää kansainvälistä suojelua, silloin, kun jäsenvaltio, jossa mainittu hakemus on tehty, ei ole antanut sääntöjä turvallisen alkuperämaan käsitteen täytäntöönpanosta.

(1) EUVL C 293, 4.9.2017.
1)

Julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21.12.1989 annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna käyttöoikeussopimusten tekemisestä 26.2.2014 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2014/23/EU, 2 artiklan 6 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle prosessilainsäädännölle, jossa asetetaan sen edellytykseksi, että siviilioikeudellinen vaatimus voidaan esittää tapauksessa, jossa julkisia hankintoja ja hankintasopimusten sopimuspuolten valintaa koskevia sääntöjä on rikottu, että välityslautakunta tai tuomioistuin – joka tutkii välityslautakunnan ratkaisun tuomioistuinvalvonnan yhteydessä – on todennut kyseisen rikkomisen lopullisesti.
C 328/11

Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 25.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa – Espanja) – Gardenia Vernaza Ayovi v. Consorci Sanitari de Terrassa

(Asia C-96/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus - Työntekijästä johtuneen mutta perusteettomaksi todetun irtisanomisen seuraukset - Työehtojen käsite - Toistaiseksi palvelukseen otettu tilapäinen työntekijä - Vakituisen työntekijän ja määräajaksi tai toistaiseksi palvelukseen otetun tilapäisen työntekijän erilainen kohtelu - Työntekijän ottaminen takaisin palvelukseen tai vahingonkorvauksen myöntäminen))

(2018/C 328/12)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Gardenia Vernaza Ayovi

Vastaaja: Consorci Sanitari de Terrassa

Tuomiolauselma

Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY liitteenä olevan määräaikaisesta työstä 18.3.1999 tehdyn puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan sen jälkeen, kun julkishallinnon vakituisen työntekijän irtisanominen työntekijästä johtuvasta syystä on todettu perusteettomaksi, asianomainen työntekijä on otettava takaisin palvelukseen, mutta samassa tilanteessa tilapäisessä tai toistaiseksi voimassa olevassa muttei vakituisessa palvelussuhteessa oleva työntekijä, joka suorittaa samoja työtehtäviä kuin mainittu vakituinen työntekijä, voidaan jättää ottamatta takaisin palvelukseen ja hänelle voidaan sen sijasta maksaa korvaus.

(1) EUVL C 151, 15.5.2017.
Asia C-2/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 28.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Espanja) – Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) v. Jesús Crespo Rey (Ennakkoratkaisupyyntö — Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Sveitsin valaliiton välinen sopimus henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta — Siirtotyöläisten sosiaaliturva — Asetus (EY) N:o 883/2004 — Liitteen XI Espanjaa koskevan osan 2 kohta — Vanhuuseläke — Laskutapa — Teoreettinen määrä — Merkityksellinen vakuutusmaksuperuste — Erityissopimus — Vakuutusmaksuperusteen valinta — Kansallinen säännöstö, jolla työntekijä velvoitetaan suorittamaan eläkevakuutusmaksuja vähimmäismaksuperusteiden mukaisesti)

Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 28.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Espanja) – Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) v. Jesús Crespo Rey

(Asia C-2/17) ( 1 )

”(Ennakkoratkaisupyyntö — Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Sveitsin valaliiton välinen sopimus henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta — Siirtotyöläisten sosiaaliturva — Asetus (EY) N:o 883/2004 — Liitteen XI Espanjaa koskevan osan 2 kohta — Vanhuuseläke — Laskutapa — Teoreettinen määrä — Merkityksellinen vakuutusmaksuperuste — Erityissopimus — Vakuutusmaksuperusteen valinta — Kansallinen säännöstö, jolla työntekijä velvoitetaan suorittamaan eläkevakuutusmaksuja vähimmäismaksuperusteiden mukaisesti)”

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Superior de Justicia de Galicia

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

Vastapuoli: Jesús Crespo Rey

Muu osapuoli: Tesorería General de la Seguridad Social

Tuomiolauselma

Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Sveitsin valaliiton sopimusta henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta, joka allekirjoitettiin 21.6.1999 Luxemburgissa, on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion säännöstölle, jolla velvoitetaan kyseessä olevan jäsenvaltion sosiaaliturvaviranomaisen kanssa erityissopimuksen tehnyt siirtotyöläinen maksamaan eläkevakuutusmaksuja vähimmäismaksuperusteen mukaisesti, jolloin mainitun jäsenvaltion toimivaltainen laitos rinnastaa kyseisen erityissopimuksen piiriin kuuluvan ajanjakson samassa jäsenvaltiossa täyttyneeseen ajanjaksoon, kun se laskee kyseisen työntekijän vanhuuseläkkeen teoreettisen määrän, ja ottaa kyseisessä laskelmassa huomioon ainoastaan mainitun työntekijän kyseisen sopimuksen perusteella suorittamat eläkevakuutusmaksut, vaikka mainittu työntekijä oli suorittanut kyseisessä jäsenvaltiossa eläkevakuutusmaksuja vähimmäisperusteita korkeampien maksuperusteiden mukaisesti ennen kuin hän käytti oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen, ja kun otetaan vielä huomioon, että tällaisen sopimuksen tekevällä kotimaahansa jäävällä työntekijällä, joka ei ole käyttänyt oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen, on mahdollisuus suorittaa eläkevakuutusmaksuja vähimmäismaksuperusteita korkeampien vakuutusmaksuperusteiden mukaisesti.

( 1 ) EUVL C 104, 3.4.2017.
1)

Elatusvelvoitteisiin sovellettavasta laista 23.11.2007 tehdyn Haagin pöytäkirjan, joka hyväksyttiin Euroopan yhteisön puolesta 30.11.2009 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2009/941/EY, 4 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että — se, että tuomioistuinvaltio on sama kuin valtio, jossa on elatusapuun oikeutetun asuinpaikka, ei estä tämän määräyksen soveltamista, kun tähän määräykseen sisältyvässä toissijaisessa liittymäsäännössä tarkoitettu laki ei ole sama kuin kyseisen pöytäkirjan 3 artiklaan sisältyvässä ensisijaisessa liittymäsäännössä tarkoitettu laki — tilanteessa, jossa elatusapuun oikeutettu, joka on vaihtanut asuinpaikkaa, esittää uuden asuinpaikkavaltionsa tuomioistuimessa elatusvelvollista vastaan elatusapuvaatimuksen takautuvasti ajanjaksolta, jolloin hän asui toisessa jäsenvaltiossa, tuomioistuinvaltion lakia, joka on myös hänen uuden asuinpaikkavaltionsa laki, voidaan soveltaa, jos tuomioistuinjäsenvaltion tuomioistuimilla oli toimivalta käsitellä näitä asianosaisia koskevia ja asianomaiseen ajanjaksoon liittyviä elatusapua koskevia asioita.