FI Euroopan unionin virallinen lehti C 129/8

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 13.3.2009 — The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs v Weald Leasing Limited

(Asia C-103/09)

2009/C 129/13

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Court of Appeal

Pääasian asianosaiset

Kantaja: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

Vastaaja: Weald Leasing Limited

Ennakkoratkaisukysymykset

1) Onko nyt käsiteltävänä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa verosta suurimmaksi osaksi vapautettu yhtiö ottaa käyttöön leasingjärjestelyn, jossa käytetään välissä olevaa kolmatta osapuolta sen sijaan, että se ostaisi omaisuuden suoraan, leasingjärjestelyn tai jonkin sen osan seurauksena sellaisen verotuksellisen edun saaminen, jonka myöntäminen olisi vastoin kuudennen direktiivin (1) tarkoitusta yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-255/02, Halifax ym., antaman tuomion (jäljempänä Halifax-tuomio) 74 kohdassa tarkoitetulla tavalla?

2) Kun otetaan huomioon, että kuudennessa arvonlisäverodirektiivissä tarkastellaan verosta kokonaan tai osittain vapautetun yrityksen toimesta tapahtuvaa omaisuuden vuokrausta, ja kun otetaan huomioon yhteisöjen tuomioistuimen viittaus ”tavanomaiseen liiketoimintaan” Halifax-tuomion 69 ja 80 kohdassa sekä asiassa C-162/07, Ampliscientifica, annetun tuomion 27 kohdassa ja se, että asiassa C-425/06, Part Service, annetussa tuomiossa ei ole tällaista viittausta, onko sitä, että verosta kokonaan tai osittain vapautettu yritys toimii tällä tavalla siitä huolimatta, että tavanomaisessa liiketoiminnassaan se ei tee leasingsopimuksia, pidettävä oikeuksien väärinkäyttönä?

3) Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, a) mikä on ”tavanomaisen liiketoiminnan” merkitys Halifax-tuomion 74 ja 75 kohdassa: onko sillä merkitystä 74 kohdan, 75 kohdan vai molempien kohtien osalta; b) viitataanko ”tavanomaisella liiketoiminnalla” (1) toimiin, joihin kyseinen veronmaksaja tavallisesti ryhtyy, (2) toimiin, joihin kaksi tai useampia osapuolia ryhtyy tavanomaisten kaupan edellytysten mukaisesti, (3) kaupallisesti järkeviin toimiin, (4) toimiin, joiden perusteella syntyy kaupallinen vastuu ja riskejä, joita niihin liittyviin kaupallisiin etuihin tavallisesti liittyy, (5) toimiin, jotka eivät ole keinotekoisia eli joilla on kaupallista sisältöä, (6) muunlaisiin toimiin tai toimien ryhmään?

4) Jos leasingjärjestelyä tai sen osaa pidetään oikeuksien väärinkäyttönä, miten se on määriteltävä uudelleen? Erityisesti, onko kansallisen tuomioistuimen tai veroviranomaisen a) jätettävä huomioon ottamatta välissä oleva kolmas osapuoli ja määrättävä, että arvonlisävero on maksettava käypien markkinavuokrien perusteella, b) määriteltävä leasingjärjestely uudelleen suoriksi ostoiksi, vai c) määriteltävä toimet uudelleen jollakin muulla tavalla, jota kansallinen tuomioistuin tai veroviranomainen pitää asianmukaisena keinona tilanteen palauttamiseksi sellaiseksi, jollainen se olisi ollut ilman oikeuksien väärinkäyttönä pidettäviä toimia?

(1) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1)