ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Verotus - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Liikevaihtovero - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Kuudennessa direktiivissä säädetyt vapautukset - Sairaanhoidon, lääkärinhoidon sekä niihin läheisesti liittyvien toimien vapautus - Läheisesti liittyvien toimien käsite - Näytteiden toimittaminen lääketieteellistä analyysiä varten

(Neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan b alakohta)

Tiivistelmä

$$Jäsenvaltio ei ole noudattanut jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan b alakohdan mukaisia velvoitteitaan kantaessaan arvonlisäveroa kiinteämääräisistä palkkioista, joita maksetaan näytteiden toimittamisesta lääketieteellistä analyysiä varten.

Kun tarkastellaan sitä, onko lääketieteellisten näytteiden toimittaminen mahdollisesti vapautettava arvonlisäverosta edellä mainitun sairaanhoidon, lääkärinhoidon sekä niihin läheisesti liittyvien toimien vapautusta koskevan 13 artiklan nojalla, on syytä ottaa huomioon tarkoitus, jota varten näitä näytteitä otetaan. Kun asianmukaisen pätevyyden omaava terveydenhoitoalan ammattilainen määrää diagnoosin tekemistä ja tulevaa hoitoa varten, että hänen potilaastaan on tehtävä analyysi, näytteen toimittamista, joka tapahtuu luonnollisesti näytteen ottamisen ja varsinaisen näytteen analysoinnin välillä, on pidettävä analyysiin läheisesti liittyvänä toimena ja se on näin ollen vapautettava arvonlisäverosta.

( ks. 24 kohta sekä tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Maatalous Yhteinen markkinajärjestely Pellava ja hamppu Tuki pellavalle, joka on tuotettu sellaisten lajikkeiden siemenistä, jotka ovat tutkittavina niiden merkitsemiseksi pellavalajikkeiden luetteloon Niitä kylvöaloja ei ole rajoitettu, joille voidaan myöntää tukea Kokeilukylvön rajat

(Komission asetuksen N:o 1164/89 2 artiklan toinen luetelmakohta)

Tiivistelmä

$$Kuitupellavan ja hampun tukea koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen N:o 1164/89 2 artiklan toisessa luetelmakohdassa, jonka nojalla tuki myönnetään pellavalle, joka on tuotettu sellaisten lajikkeiden siemenistä, jotka ovat jäsenvaltion viranomaisten tutkittavina niiden merkitsemiseksi pellavalajikkeiden kansalliseen luetteloon, sen paremmin kuin saman asetuksen muissakaan säännöksissä, ei säädetä minkäänlaista rajoitusta niiden kylvöalojen osalta, joille tukea voidaan myöntää. Vaikka tässä asetuksessa ei sallitakaan kysymyksessä olevien tukien myöntämistä rajoittamattoman suurelle alalle tehtäville kokeilukylvöille, jäsenvaltion, jonka valvonnassa tukia hallinnoidaan, on huolehdittava siitä, että väärinkäyttöä ei tapahdu ja että kylvö toteutetaan aiotun tutkimuksen kannalta järkevissä rajoissa.

( ks. 32 ja 35 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Henkilöstö - Palvelukseen ottaminen - Menettelyt - Ylennykselle, siirrolle ja sisäiselle kilpailulle annettava etusija

(Henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

$$Henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohdassa käytetty sana "voidaanko" ilmaisee selvästi, että nimittävän viranomaisen ei avointa virkaa täytettäessä tarvitse välttämättä suorittaa ylennystä tai siirtoa vaan sen täytyy ainoastaan tutkia tapauskohtaisesti, voidaanko virkaan nimittää näillä toimenpiteillä mahdollisimman pätevä, tehokas ja ehdottoman luotettava henkilö. Vaikka henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohdan jakaminen eri alakohtiin merkitseekin, että nimittävän viranomaisen on tutkittava ylentämismahdollisuuksia erittäin huolellisesti ennen seuraavaan vaiheeseen siirtymistä, se ei kuitenkaan estä kyseistä viranomaista harkitsemasta tällaisen tutkimuksen aikana myös sitä, voitaisiinko muita tässä kohdassa mainittuja menettelyjä käyttäen saada parempia hakijoita.

Näin ollen nimittävä viranomainen voi vapaasti tutkia myös muita mahdollisuuksia ja siirtyä palvelukseenottomenettelyn myöhempään vaiheeseen siinäkin tapauksessa, että yksi tai useampi sellainen hakija, joka täyttää kaikki virkaa koskevassa ilmoituksessa esitetyt edellytykset ja vaatimukset, on jo hakenut virkaa.

Nimittävä viranomainen ei ole myöskään velvollinen tekemään hylkäyspäätöstään ennen myöhempään vaiheeseen siirtymistä. Siirtyessään tietystä palvelukseenottomenettelyn vaiheesta sitä seuraavaan vaiheeseen se nimittäin pyrkii saamaan lisää valinnanvaraa mahdollisimman pätevän, tehokkaan ja ehdottoman luotettavan hakijan löytämiseksi; olisi tämän tavoitteen vastaista, jos nimittävän viranomaisen pitäisi ennen myöhempään vaiheeseen siirtymistä hylätä aikaisemmissa vaiheissa esitetyt hakemukset voimatta verrata niitä myöhemmissä vaiheissa esitettyihin hakemuksiin.

Kun toimielimessä avoinna oleva virka on täytettävä henkilöstösääntöjen mukaisesti, nimittävän viranomaisen on noudatettava henkilöstösääntöjen 7 artiklan 1 kohdassa säädettyä velvollisuutta nimittää virkamiehet ainoastaan yksikön etu huomioon ottaen ja kansallisuudesta riippumatta sekä 27 artiklan kolmannen kohdan sisältämää kieltoa varata virkoja tietyn jäsenvaltion kansalaisille ja 29 artiklan 1 kohdassa säädettyä järjestystä. Näitä säännöksiä on noudatettava palvelukseenottomenettelyn kaikissa vaiheissa ja etenkin silloin, kun yleisen kilpailun tuloksena laaditaan varallaololuetteloa, jonka perusteella palvelukseenottaminen voidaan mahdollisesti toteuttaa.

Nimittävän viranomaisen on siinä tapauksessa, ettei se pidä mahdollisesti ylennettäviä tai siirrettäviä hakijoita tyydyttävinä, tutkittava henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa tarjottuja mahdollisuuksia ennen palvelukseenottomenettelyn jatkamista.

( ks. 38-45 ja 50 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Liikenne - Maantieliikenne - Sosiaalilainsäädäntö - Viikoittainen lepoaika - Siirtäminen - Edellytykset

(Neuvoston asetuksen N:o 3820/85 8 artiklan 5 kohta)

Tiivistelmä

$$Tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun neuvoston asetuksen N:o 3820/85 8 artiklan 5 kohtaa on tulkittava siten, että kuljettajan, joka haluaa siirtää viikoittaisen lepoaikansa sitä viikkoa seuraavalle viikolle, jonka perusteella oikeus lepoaikaan on syntynyt, on pidettävä tällä jälkimmäisellä viikolla kaksi viikoittaista lepoaikaa yhtäjaksoisesti ja keskeytyksettä.

( ks. 20 kohta ja tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Muutoksenhaku - Perusteet - Tosiseikkojen virheellinen arviointi - Tutkimatta jättäminen

(EY:n perustamissopimuksen 168 a artikla (josta on tullut EY 225 artikla); EY:n tuomioistuimen perussäännön 51 artiklan ensimmäinen kohta)

Tiivistelmä

$$EY:n perustamissopimuksen 168 a artiklasta (josta on tullut EY 225 artikla) ja EY:n tuomioistuimen perussäännön 51 artiklan ensimmäisestä kohdasta johtuu, että valituksessa saadaan tukeutua vain oikeussääntöjen rikkomista koskeviin perusteisiin eikä valitusta siis miltään osin saa kohdistaa tosiasiakysymysten arviointiin.

Näin ollen on jätettävä tutkimatta valitus, jossa ainoa valitusperuste merkitsee sen arvioinnin riitauttamista, jonka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt tosiseikoista, joita se on pitänyt objektiivisina, asiaankuuluvina ja yhdensuuntaisina, minkä vuoksi se on päätynyt riidanalaisten päätösten kumoamiseen perustamissopimuksen 176 artiklan (josta on tullut EY 233 artikla) ja harkintavallan väärinkäytön perusteella.

( ks. 15-16 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Sokeri - Interventiohinnat ja johdetut interventiohinnat - Määräpäivä interventiohintojen vahvistamiselle - Määräpäivää ei ole noudatettu - Seuraukset

(Neuvoston asetukset N:o 1785/81, N:o 1360/98 ja N:o 1361/98)

2. Yhteisön oikeus - Periaatteet - Luottamuksensuoja - Rajat - Yhteistä markkinajärjestelyä koskevan säännöstön muuttaminen - Valkoisen sokerin johdettua interventiohintaa ei ole vahvistettu Italiaa varten - Yhteisön toimielinten harkintavalta

(Neuvoston asetus N:o 1785/81)

3. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Perustelut - Perusteluvelvollisuuden laajuus - Asetukset

(EY:n perustamissopimuksen 190 artikla (josta on tullut EY 253 artikla))

Tiivistelmä

1. Sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen N:o 1785/81 3 artiklan 4 ja 5 kohdassa oleva määräpäivä 1.8. valkoisen sokerin interventiohinnan ja johdetun interventiohinnan vahvistamiselle ei ole ehdoton. Näin ollen se, ettei kyseistä määräpäivää ole noudatettu, ei tee pätemättömäksi asetuksia N:o 1360/98 ja N:o 1361/98, joissa vahvistetaan markkinointivuoden 1998/1999 osalta interventiohinnat 1.8. jälkeen.

( ks. 25 ja 29 kohta )

2. Vaikka perustellun luottamuksen suoja kuuluu yhteisön perusperiaatteisiin, taloudelliset toimijat eivät kuitenkaan voi perustellusti luottaa sellaisen olemassa olevan tilanteen säilymiseen, jota voidaan muuttaa yhteisön toimielinten harkintavallan rajoissa; näin on erityisesti yhteisten markkinajärjestelyjen kaltaisella alalla, jolla tavoitteiden saavuttaminen edellyttää jatkuvaa sopeutumista taloudellisen tilanteen vaihteluihin.

Koska sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetussa asetuksessa N:o 1785/81 edellytetään, että neuvosto ja komissio määrittävät joka vuosi uudelleen interventiohinnat, vähimmäishinnat ja korotetut hinnat muun muassa tuotannon ja kulutuksen kehityksen perusteella, taloudelliset toimijat eivät voi perustellusti luottaa siihen, että edellisille markkinointivuosille vahvistettujen hintojen voimassaoloa jatkettaisiin.

( ks. 42 ja 45 kohta )

3. Perustamissopimuksen 190 artiklassa (josta on tullut EY 253 artikla) edellytettyjen perustelujen on määräydyttävä kyseisen toimenpiteen luonteen mukaan ja niistä on selkeästi ja yksiselitteisesti ilmettävä riidanalaisen toimenpiteen toteuttaneen toimielimen päättely siten, että niille, joita toimenpide koskee, selviävät sen syyt, ja jotta yhteisöjen tuomioistuimet voivat tutkia toimenpiteen laillisuuden. Perusteluvelvollisuutta on arvioitava ottaen huomioon toimen sanamuodon lisäksi sen asiayhteys sekä kaikki asiaa koskevat oikeussäännöt. Perusteluissa ei tarvitse esittää tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevia yksityiskohtia, jotka huomioon ottaen kyseiset asetukset on annettu ja jotka ovat usein hyvin monilukuisia ja mutkikkaita, koska ne ovat osa asiaa koskevaa systemaattista kokonaisuutta.

( ks. 58 ja 59 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Verotus - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Liikevaihtovero - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Kuudes direktiivi - Soveltamisala - Tavaran käyttäminen liiketoimintaan ja yksityisiin tarkoituksiin - Verovelvollisella oleva mahdollisuus pitää tavara yksityisomaisuutenaan ja jättää se täysin arvonlisäverojärjestelmän ulkopuolelle

(Neuvoston direktiivi 77/388/ETY)

2. Verotus - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Liikevaihtovero - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Kuudes direktiivi - Soveltamisala - Tavaran käyttäminen liiketoimintaan ja yksityisiin tarkoituksiin - Se, että verovelvollinen lukee tavaran yksityisomaisuuteen tai liikeomaisuuteen - Vaikutus verojärjestelmään silloin, kun hän myy tavaran

(Neuvoston direktiivin 77/388/ETY 2 artiklan 1 kohta, 5 artiklan 6 kohta ja 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohta)

Tiivistelmä

$$1. Verovelvollinen, joka hankkii investointitavaran käytettäväksi sekä liiketoimintaan että yksityisiin tarkoituksiin, voi pitää sen kokonaisuudessaan yksityisomaisuutenaan ja jättää sen täten täysin arvonlisäverojärjestelmän ulkopuolelle.

Se, käyttääkö verovelvollinen tosiasiallisesti investointitavaraa liiketoimintaan vai yksityisiin tarkoituksiin, on otettava huomioon arvioitaessa tämän tavaran kuulumista liike- tai yksityisomaisuuteen ainoastaan silloin, jos verovelvollinen vaatii saada vähentää oston yhteydessä suoritetun arvonlisäveron kokonaan tai osittain.

Investointitavaran luovutuksiin sovellettava verojärjestelmä on pidettävä erillään tavaran käytöstä ja huollosta aiheutuneita verotettavia kustannuksia koskevasta järjestelmästä.

( ks. 29 ja 33-34 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta )

2. Jos verovelvollinen on lukenut sekä liiketoimintaan että yksityisiin tarkoituksiin käytetyn investointitavaran kokonaan liikeomaisuuteensa, sen myynnistä on jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen direktiivin 77/388/ETY 2 artiklan 1 kohdan ja 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohdan mukaisesti kannettava arvonlisävero koko myynnin osalta. Jos verovelvollinen on lukenut liikeomaisuuteensa ainoastaan liiketoimintaan käytetyn osan, ainoastaan tämän osan myynnistä kannetaan arvonlisävero. Sillä, että verovelvollinen on ostanut käytetyn tavaran muulta kuin verovelvolliselta ja että hän ei siten ole voinut vähentää sitä rasittavaa arvolisäveron jäännösmäärää, ei ole merkitystä tältä osin. Kuitenkin jos verovelvollinen on ottanut tällaisen tavaran yksityiskäyttöön, on katsottava, että tämä tavara ei oikeuta kuudennen direktiivin 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettuun ostohintaan sisältyvän arvonlisäveron vähennykseen ja että tämän säännöksen mukaan tavaran yksityiskäyttöönottoa ei näin ollen saa verottaa. Jos verovelvollinen myy tämän jälkeen tavaran, hän myy sen yksityishenkilönä, ja myyntitoimi jää täten arvonlisäverojärjestelmän ulkopuolelle.

( ks. 47 kohta ja tuomiolauselman 2 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Kilpailu Sakot Sakkojen asianmukainen suuruus Tuomioistuinvalvonta Seikat, jotka yhteisöjen tuomioistuimet voivat ottaa huomioon Tietojen, jotka eivät sisälly sakon määräämistä koskevaan päätökseen ja jotka eivät ole tarpeen päätöksen perustelemiseksi, huomioon ottaminen

(EY:n perustamissopimuksen 172 ja 190 artikla (joista on tullut EY 229 ja EY 253 artikla); neuvoston asetuksen N:o 17 17 artikla)

2. Kilpailu Sakot Sakkojen määräämistä koskeva päätös Perusteluvelvollisuuden laajuus Niiden arviointiperusteiden ilmoittaminen, joiden avulla komissio on määrittänyt kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuuden ja keston Riittävä ilmoitus Sillä, että tarkemmat tiedot on annettu myöhemmin, ei ole merkitystä

(EY:n perustamissopimuksen 190 artikla (josta on tullut EY 253 artikla); neuvoston asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan toinen alakohta)

Tiivistelmä

1. Kun on kyse sellaisista päätöksistä nostetuista kanteista, joissa komissio on määrännyt yrityksille sakkoja kilpailusääntöjen rikkomisesta, yhteisöjen tuomioistuimilla on toimivalta EY:n perustamissopimuksen 172 artiklassa (josta on tullut EY 229 artikla) ja asetuksen N:o 17 17 artiklassa niille annetun täyden harkintavallan nojalla arvioida, onko sakkojen suuruus asianmukainen. Tämä arviointi saattaa edellyttää sellaisten lisätietojen esittämistä ja huomioon ottamista, joita EY:n perustamissopimuksen 190 artiklassa (josta on tullut EY 253 artikla) asetettu perusteluvelvollisuus ei sinänsä edellytä mainitsemaan sakon määräämistä koskevassa päätöksessä.

( ks. 37 ja 39 kohta )

2. Asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaan "sakon suuruutta määriteltäessä on otettava huomioon rikkomuksen vakavuuden lisäksi sen kesto". Perusteluvelvollisuudesta johtuvat aineelliset vaatimukset täyttyvät näin ollen, jos komissio ilmoittaa päätöksessään ne arviointiperusteet, joiden avulla se on määrittänyt kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuuden ja keston. Mikäli näitä arviointiperusteita ei ole ilmoitettu, päätöstä rasittaa perustelujen puutteellisuus.

Se, että näitä arviointiperusteita tarkempia tietoja, kuten yritysten liikevaihto tai komission käyttämät alennusprosentit, on annettu myöhemmin lehdistötilaisuudessa tai oikeudenkäynnin kuluessa, ei heikennä päätöksen perustelujen riittävyyttä. Tarkennukset, joita kanteen kohteena olevan päätöksen tekijä tekee ja joilla täydennetään jo sinänsä riittäviä perusteluja, eivät varsinaisesti kuulu perusteluvelvollisuuden noudattamiseen, vaikka niistä saattaa olla hyötyä siinä päätöksen perustelujen sisällön tutkimisessa, jonka yhteisöjen tuomioistuimet suorittavat, siinä mielessä, että niiden avulla toimielin voi selventää päätöksen perustana olevia syitä.

( ks. 4041 ja 43 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Ympäristö Luonnonvaraisten lintujen suojelu Direktiivi 79/409/ETY Erityissuojelualueiden osoittaminen Jäsenvaltioiden velvoite Arviointi Ulottuvuus

(Neuvoston direktiivin 79/409/ETY 4 artikla)

2. Ympäristö Luonnonvaraisten lintujen suojelu Direktiivi 79/409/ETY Erityisalueeksi luokittelun laiminlyönti Seuraukset Kaksi suojelujärjestelmää

(Neuvoston direktiivin 79/409/ETY 4 artiklan 1, 2 ja 4 kohta ja neuvoston direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 24 kohta ja 7 artikla)

Tiivistelmä

1. Luonnonvaraisten lintujen suojelun kannalta tärkeiden alueiden luettelointiin joka tunnetaan paremmin nimellä IBA (Inventory of Important Bird Areas in the European Community) on voitu nojautua sen tieteellisen pätevyyden takia arvioitaessa sitä, onko jäsenvaltio noudattanut velvoitettaan luokitella erityissuojelualueiksi lukumäärältään ja kooltaan sopivimmat alueet suojeltujen lajien suojelemiseksi, vaikkei luettelo oikeudellisesti sidokaan asianomaisia jäsenvaltioita. Direktiivin 79/409/ETY 4 artiklan rakenteesta seuraa, että aina silloin kun tietty alue täyttää erityissuojelualueeksi luokittelemisen kriteerit, alueella on toteutettava erityiset suojelutoimet, joilla kyetään turvaamaan tämän direktiivin liitteessä I mainittujen lintulajien eloonjääminen ja lisääntyminen.

( ks. 2526 kohta )

2. Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetun direktiivin 92/43/ETY 7 artiklassa säädetään nimenomaisesti, että sen 6 artiklan 24 kohtaa sovelletaan direktiivin 79/409/ETY 4 artiklan 4 kohdan ensimmäisen virkkeen sijasta lintudirektiivin 4 artiklan 1 tai 2 kohdan nojalla suojeltaviksi alueiksi luokiteltuihin alueisiin. Tästä seuraa, että direktiivin 92/43/ETY 7 artiklan sanamuodon mukaisen tulkinnan mukaan ainoastaan erityissuojelualueiksi luokitellut alueet kuuluvat tämän direktiivin 6 artiklan 24 kohdan soveltamisalaan. Se, että direktiivin 79/409/ETY 4 artiklan 4 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaista suojelujärjestelmää sovelletaan alueisiin, joita ei ole luokiteltu erityissuojelualueiksi, vaikka ne olisi pitänyt luokitella sellaisiksi, ei sellaisenaan merkitse sitä, että direktiivin 92/43/EY 6 artiklan 24 kohdassa tarkoitettu suojelujärjestelmä korvaa ensin mainitun järjestelmän näiden alueiden osalta.

( ks. 4445 ja 49 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Verotus - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Liikevaihtoverot - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Perusteettomasti laskutetun veron oikaiseminen - Oikaisemisedellytysten määrittäminen - Jäsenvaltioiden toimivalta ja sen laajuus ja rajat

(Neuvoston direktiivi 77/388/ETY)

Tiivistelmä

$$Koska kuudennessa arvonlisäverodirektiivissä 77/388/ETY ei ole säännöstä, joka koskisi sitä, että laskun laatija oikaisisi perusteettomasti laskutetun arvonlisäveron, lähtökohta on, että jäsenvaltiot määrittävät ne edellytykset, joiden täyttyessä perusteettomasti laskutettu vero voidaan oikaista. Kuitenkin siinä tapauksessa, että laskun laatija on oikea-aikaisesti täysin poistanut uhan verotulojen menettämisestä, arvonlisäveron neutraalisuusperiaate edellyttää, että perusteettomasti laskutettu arvonlisävero voidaan oikaista ilman, että tällaisen oikaisun edellytykseksi voitaisiin asettaa kyseisen laskun laatijan vilpitöntä mieltä. Näin ollen silloin, kun tällainen uhka on poistettu, perusteettomasti laskutetun arvonlisäveron oikaiseminen ei saa olla veroviranomaisten harkintavallasta riippuvainen.

( ks. 48-49, 58, 60, 63, 68 ja 70 kohta sekä tuomiolauselman 1-2 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Sosiaalipolitiikka - Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Yrityksen luovutus - Työntekijöiden oikeuksien turvaaminen - Direktiivi 77/187/ETY - Soveltamisala - Valtionhallintoon kuuluvan julkisen laitoksen hoitaman yksikön luovuttaminen yksityisoikeudelliselle yhtiölle, jonka osakekannan omistaa julkinen yritys, kuuluu direktiivin soveltamisalaan - Edellytys - Asianomaisten on pitänyt aiemmin olla kansallisessa lainsäädännössä suojattuja työntekijöitä

(Neuvoston direktiivin 77/187/ETY 1 artiklan 1 kohta)

2. Sosiaalipolitiikka - Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Yrityksen luovutus - Työntekijöiden oikeuksien turvaaminen - Direktiivi 77/187/ETY - Luovutuksensaajan velvollisuus ottaa huomioon työntekijöiden koko palvelusaika laskettaessa palvelusajan perusteella määräytyviä rahamääräisiä oikeuksia - Raja - Muissa kuin luovutustilanteissa tapahtuva kansallisen oikeuden sallima työsopimuksen muuttaminen

(Neuvoston direktiivin 77/187/ETY 3 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

1. Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 77/187/ETY 1 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että sitä voidaan soveltaa tilanteessa, jossa valtionhallintoon kuuluvan julkisen laitoksen hoitama, yleisön käyttöön tarkoitettuja televiestintäpalveluja tarjoava kokonaisuus luovutetaan viranomaisten tekemien hallinnollista toimilupaa koskevien päätösten perusteella vastiketta vastaan sellaiselle yksityisoikeudelliselle yhtiölle, jonka on perustanut ja jonka koko osakekannan omistaa toinen julkinen laitos. Niiden henkilöiden, joita luovutus koskee, on kuitenkin täytynyt alun perin olla kansallisessa työlainsäädännössä suojattuja työntekijöitä.

( ks. 41 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta )

2. Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 77/187/ETY 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että kun luovutuksensaaja määrittää rahamääräisiä oikeuksia, kuten työsuhteen päättymisen johdosta maksettavaa korvausta tai palkankorotuksia, jotka luovutuksensaajan palveluksessa määräytyvät työntekijöiden palvelusajan mukaan, sillä on velvollisuus ottaa huomioon kaikki ne vuodet, jotka siirretty henkilöstö on ollut sekä luovutuksensaajan että luovuttajan palveluksessa, jos tämä velvollisuus oli ollut olemassa tämän henkilöstön ja luovuttajan välisessä työsuhteessa, ja niiden edellytysten mukaisesti, joista tässä suhteessa oli sovittu. Direktiivin 77/187/ETY vastaista ei kuitenkaan ole se, että luovutuksensaaja muuttaa tämän työsuhteen ehtoja, jos tällainen muuttaminen on kansallisen lainsäädännön mukaan mahdollista muissa kuin yrityksen luovutustilanteissa.

( ks. 53 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta )