FI Euroopan unionin virallinen lehti C 20/34

Kanne 15.12.2006 — Pegler v. komissio

(Asia T-386/06)

(2007/C 20/51)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Pegler Ltd (Doncaster, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: R. Thompson, QC, ja solicitor A. Collinson )

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

— päätöksen COMP/F-1/38.121 1 ja 3 artikla on kumottava kantajan osalta ja

— päätöksen 2 artiklan h kohta on kumottava sikäli kuin siinä asetetaan kantajalle yhteisvastuullinen sakko

— toissijaisesti päätöksen 2 artiklan h kohdassa asetettua sakkoa on alennettava 5,2 miljoonaan euroon ja

— sakkoa, josta kantaja on velvoitettu vastaamaan yhteisvastuullisesti 2 h artiklassa, on alennettava 1,7 miljoonaan euroon;

— vastaaja on molemmissa tapauksissa velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vaatii komission asiassa COMP/F-1/38.121 — Liittimet — 20.9.2006 tekemän päätöksen K(2006) 4180 lopullinen osittaista kumoamista, jossa päätöksessä komissio totesi, että kantaja yhdessä muiden yritysten kanssa on rikkonut EY 81 artiklaa ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 53 artiklaa sopimalla yhdessä hintojen vahvistamisesta, sopimalla sovellettavista hinnastoista, sopimalla alennuksista ja paljousalennuksista, sopimalla hinnankorotuksiin sovellettavista järjestelmistä, jakamalla kansallisia markkinoita ja asiakkaita sekä vaihtamalla muita liiketoimintaan liittyviä tietoja.

Kantaja vetoaa kanteensa tueksi siihen, että komissio ei ole ottanut huomioon kantajan esittämää tosiasioihin perustuvaa asiakirjanäyttöä ja että riitautettu päätös olisi pitänyt osoittaa ainoastaan kantajan entiselle emoyhtiölle Tomkinsille seuraavilla perusteilla.

Ajanjakson 31.12.1988 — 20.1.1989 osalta komissio on kantajan mukaan katsonut kantajan olevan vastuussa ainoastaan sen vuoksi, että se on 20.1.1989 hankkinut nimen ’Pegler Ltd’ ja sen vuoksi, että sillä oli edustussopimus Tomkins-konsernin yhtiön FHT Holdings Ltd:n ('FHT') kanssa sellaisissa olosuhteissa, joissa kantaja ei hankkinut varoja, työntekijöitä tai velkoja ja pysyi äänettömänä, eikä saanut korvausta toimiessaan FHT:n edustajana.

Ajanjakson 20.1.1989–29.10.1993 osalta kantaja esittää, että komissio on katsonut kantajan olen vastuussa toimenpiteistä, jotka se olisi voinut suorittaa ainoastaan FHT:n edustajana sellaisissa olosuhteissa, joissa FHT omisti kaikki ’Pegler-liiketoiminnan’ varat, työntekijät ja velat.

Komissio ei ole kantajan mukaan pystynyt yksilöimään riitautetun päätöksen vastaanottajaa ja on sen sijaan osoittanut päätöksensä samojen tosiasioiden pohjalta kahdelle eri yritykselle.

Kantaja väittää lisäksi, että komissio on yhdenvertaisen kohtelun periaatteen, asetuksen 1/2003 (1) 23 artiklan ja komission sakkojen määrän laskennasta antamien suuntaviivojen (2) vastaisesti asettanut kahdelle eri yritykselle yhteisvastuullisen velvollisuuden maksaa sakko, jota ei ole laskettu niiden yksilöllisten olosuhteiden perusteella, vaan pikemminkin vain toisen niistä, eli Tomkinsin, yksilöllisten olosuhteiden perusteella.

Toissijaisesti kantaja esittää, että komissio ei ole noudattanut sakkojen määrän laskennasta annettuja suuntaviivoja, omaa vakiintunutta käytäntöään ja syrjintäkiellon ja yhdenvertaisuuden periaatteita, kun se laski kantajalle asetetun sakon eri yrityksen, eli Tomkinsin, yksilöllisten olosuhteiden perusteella. Lisäksi kantaja väittää, että komissio teki virheen sakon laskennassa.

(1) Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003 L 1, s. 1).

(2) Komission 14.1.1998 antama tiedonanto, jonka otsikko on ”Suuntaviivat asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan ja EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan 5 kohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennassa” (EYVL 1998 C 9, s. 3).