Asia C-46/03

Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

Rakennerahastot – Määrien vapauttaminen – Edellytykset – Manchester/Salford/Trafford 2 -toimintaohjelma (MST 2)

Julkisasiamies C. Stix-Hacklin ratkaisuehdotus 9.6.2005

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 1.12.2005

Tuomion tiivistelmä

Taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus – Rakennerahastojen interventio – Yhteisön myöntämä rahoitus – Hallinto ja valvonta – Siirtymäsäännökset – Määräaika, jossa myönnettyjen määrien lopullinen maksupyyntö on esitettävä – Lopullinen maksupyyntö – Käsite – Jäsenvaltion antama todistus, jossa on vahvistettu maksupyyntöön ja kertomuksiin sisältyvät tiedot, ei kuulu lopulliseen maksupyyntöön – Viran puolesta tapahtuvaa määrän vapauttamista ei voida hyväksyä sillä perusteella, ettei mainittua todistusta ole esitetty lopullisen maksupyynnön esittämiselle säädetyssä määräajassa

(Neuvoston asetuksen N:o 4253/88 21 artiklan 4 kohdan kolmas luetelmakohta ja neuvoston asetuksen N:o 1260/1999 52 artiklan 1 ja 5 kohta)

Kun komissio on suorittanut viran puolesta menoihin myönnetyn sellaisen määrän vapauttamisen, joka liittyy yhteisön taloudelliseen tukeen sillä perusteella, ettei jäsenvaltio ollut ennen rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä annetun asetuksen N:o 1260/1999 52 artiklan 5 kohdassa säädetyn lopullisen maksupyynnön esittämiselle varatun määräajan päättymistä esittänyt sille rakennerahastojen päämääristä ja tehokkuudesta ja niiden toiminnan yhteensovittamisesta keskenään sekä Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden kanssa annetun asetuksen N:o 2052/88 soveltamisesta annetun asetuksen N:o 4253/88 21 artiklan 4 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitetulla tavalla vahvistusta toimitetuista tiedoista, se on menetellyt virheellisesti mainitun 52 artiklan 5 kohdan soveltamisessa, ja kyseisen toimielimen päätös tämän summan vapauttamisesta on näin ollen kumottava.

Nimittäin, vaikka kyseisen 52 artiklan 5 kohdassa tarkoitetuissa, jäsenvaltioiden komissiolle esittämissä lopullisissa maksupyynnöissä on oltava ainakin tiedot, joiden perusteella komissio voi saattaa hankkeet lopullisesti päätökseen ja maksaa vaaditut määrät, tähän säännökseen ei sisälly mitään mainintaa, jonka mukaan kaikki mainitun asetuksen N:o 4253/88 21 artiklan 4 kohdassa säädetyt ja taloudellisen tuen myöntämistä koskevassa päätöksessä määrätyt muotomääräykset, joista jokaisen sitoumuksen loppuosan maksaminen on riippuvainen, on välttämättä täytyttävä, jotta vältetään niiden määrien, joiden maksamiseen on sitouduttu, ensiksi mainitun säännöksen nojalla tapahtuva vapauttaminen. Muutoin asetuksen N:o 1260/1999 52 artiklan 5 kohdassa mainittu ilmaisu ”lopullinen maksupyyntö” vastaa enemmän asetuksen N:o 4253/88 21 artiklan 4 kohdan ensimmäisessä ja kolmannessa luetelmakohdassa esitettyä ilmaisua ”maksupyyntö”. Viimeksi mainitun säännöksen sanamuodosta käy selvästi ilmi, että jäsenvaltion antama todistus, jossa vahvistetaan maksupyyntöön ja kertomuksiin sisältyvät tiedot ja josta on kyse mainitun artiklan 4 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa, ei varsinaisesti kuulu maksupyyntöön. Näin ollen ei voida katsoa, että asetuksen N:o 1260/1999 52 artiklan 5 kohdassa velvoitetaan jäsenvaltio viran puolesta tapahtuvan vapauttamisen uhalla täyttämään ennen tiettyä päivämäärää annettuja tietoja koskevan todistuksen esittämistä koskevan kaltainen muotomääräys, jos tällaisesta velvollisuudesta ei ole selvästi säädetty mainitussa säännöksessä.

(ks. 30 ja 43–46 kohta)

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (toinen jaosto)

1 päivänä joulukuuta 2005 ( )

Rakennerahastot – Määrien vapauttaminen – Edellytykset – Manchester/Salford/Trafford 2 ‑toimintaohjelma (MST 2)

Asiassa C‑46/03,

jossa on kyse EY 230 artiklaan perustuvasta kumoamiskanteesta, joka on nostettu 31.1.2003,

Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, asiamiehinään P. Ormond, R. Caudwell ja K. Manji, avustajinaan D. Lloyd-Jones, QC, ja barrister S. Lee,

kantajana,

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään L. Flynn, prosessiosoite Luxemburgissa,

vastaajana,

jota tukee

Euroopan unionin neuvosto, asiamiehinään M. Balta, F. Florindo Gijón ja J. Carbery,

väliintulijana,

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (toinen jaosto),

toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans (esittelevä tuomari) sekä tuomarit J. Makarczyk, R. Silva de Lapuerta, P. Kūris ja G. Arestis,

julkisasiamies: C. Stix-Hackl,

kirjaaja: johtava hallintovirkamies M. Ferreira,

ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä ja 28.4.2005 pidetyssä istunnossa esitetyn,

kuultuaan julkisasiamiehen 9.6.2005 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,

on antanut seuraavan

tuomion

1 Kanteessaan Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

– kumoaa

a) Euroopan yhteisöjen komission 22.11.2002 päivättyyn kirjeeseen sisältyneen päätöksen vapauttaa Manchester/Salford/Trafford 2 ‑toimintaohjelmalle (jäljempänä MST 2) varattujen menojen perusteella 11 632 600 euron suuruinen summa

b) myöhemmin Yhdistyneelle kuningaskunnalle tuntemattomana päivänä vuoden 2002 joulukuussa tai vuoden 2003 tammikuussa tehdyn päätöksen vapauttaa tämä summa

c) kaikki tämän päätöksen mukaisesti toteutetut toimenpiteet mukaan luettuna kyseisen summan vapauttamista koskevan toimenpiteen

d) mainittuun 22.11.2002 päivättyyn kirjeeseen sisältyneen komission päätöksen periä takaisin Yhdistyneelle kuningaskunnalle Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) varoista MST 2 ‑ohjelmalle varattujen menojen perusteella jo maksettu 9 272 767 euron suuruinen summa, ja

e) kaikki tämän päätöksen mukaisesti toteutetut toimenpiteet

– katsoo EY 231 artiklan nojalla kunkin näistä päätöksistä ja toimenpiteistä pätemättömäksi

– katsoo EY 241 artiklan nojalla, että jos komission tulkinta rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21 päivänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 (EYVL L 161, s. 1) 52 artiklan 5 kohdasta ja/tai 6.7.1992 tehdyn komission päätöksen C(92) 1358/8 liitteessä olevasta 10 artiklasta on oikea, kyseisiä säännöksiä ja määräyksiä ei voida soveltaa Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.

Asiaa koskevat oikeussäännöt

2 Rakennerahastojen päämääristä ja tehokkuudesta ja niiden toiminnan yhteensovittamisesta keskenään sekä Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden kanssa annetun asetuksen (ETY) N:o 2052/88 soveltamisesta 19 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4253/88 (EYVL L 374, s. 1) 21 artiklan, jotka otsikkona on ”Maksut”, 4 kohdassa säädetään seuraavaa:

”Maksusitoumusten loppumaksu suoritetaan, jos:

– 1 artiklassa tarkoitettu tätä varten nimetty viranomainen on toimittanut komissiolle maksupyynnön kuuden kuukauden kuluessa kyseisen vuoden päättymisestä tai toimen todellisesta päättymisestä;

– komissiolle on esitetty 25 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut kertomukset;

– jäsenvaltio on lähettänyt komissiolle todistuksen, jossa on vahvistettu maksupyyntöön ja kertomuksiin sisältyvät tiedot.”( )

3 Asetuksen N:o 1260/1999 52 artiklassa, jonka otsikkona on ”Siirtymäsäännökset”, säädetään seuraavaa:

”1. Tämä asetus ei estä jatkamasta tai muuttamasta, mukaan lukien sen peruuttaminen kokonaan tai osittain, tukitoimea, jonka neuvosto tai komissio on hyväksynyt asetuksen (ETY) N:o 2052/88, asetuksen (ETY) N:o 4253/88 tai muun kyseiseen tukitoimeen 31 päivänä joulukuuta 1999 sovellettavan lainsäädännön perusteella.

– –

5. Komissio vapauttaa viimeistään 30 päivänä syyskuuta 2001 viran puolesta ennen 1 päivää tammikuuta 1994 hyväksymiinsä toimiin tai ohjelmiin sitomiensa määrien osat, joista komissiolle ei ole toimitettu lopullista maksupyyntöä viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2001, ja aiheettomasti maksetut määrät on maksettava takaisin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta toimien tai ohjelmien keskeyttämistä oikeudellisin perustein.

– – ”

Tosiseikat ja asian käsittelyn vaiheet

4 Komissio teki 6.7.1992 päätöksen C(92) 1358/8 EAKR:sta ja Euroopan sosiaalirahastosta Manchesteria, Salfordia ja Traffordia koskevalle yhdennetylle toimintaohjelmalle tavoitteen 2 kohdealueisiin kuuluvalla Luoteis-Englannin alueella Yhdistyneessä kuningaskunnassa toteutettavia yhteisön rakenteellisia tukitoimia koskevan yhteisön tukikehyksen nojalla myönnettävästä yhteisön tuesta. Kyseinen päätös kattoi ajanjakson 1.1.1992–31.12.1993, ja sen 3 artiklassa EAKR:n rahoitusosuudeksi vahvistettiin 56,51 miljoonaa ecua.

5 Mainitun päätöksen liitteessä olevassa 10 kohdassa säädetään seuraavaa:

”Maksusitoumusten loppuosa maksetaan, jos kaikki seuraavat kumulatiiviset edellytykset täyttyvät:

– tätä varten nimetty viranomainen on toimittanut komissiolle maksupyynnön kuuden kuukauden kuluessa kyseisen vuoden lopusta tai siitä, kun kyseinen toimi on käytännössä päättynyt; pyyntö on laadittu lopullisten tuensaajien todellisten menojen mukaisesti, joista on oltava olemassa vastaavat asiakirjat;

– komissiolle on esitetty asetuksen (ETY) N:o 4253/88 25 artiklan 4 kohdassa mainitut asiaan kuuluvat kertomukset vakiomuodossa, josta on sovittava;

– jäsenvaltio on lähettänyt komissiolle todistuksen, jossa on vahvistettu maksupyyntöön ja kertomuksiin sisältyvät tiedot.”

6 Komission 17.12.1993 tekemällä päätöksellä C(93) 3804 tavoitteeseen nro 2 kuuluvilla alueilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa sovellettavien toimintaohjelmien muuttamisesta kyseisen jäsenvaltion vaatimien muutosten huomioon ottamiseksi siltä osin kuin kyse on yhteisön rakenteellisen tuen vuosittaisesta jakamisesta, sellaisten varojen myöntämisestä, joita ei osoiteta etusijalla oleviin toimenpiteisiin, ja varojen siirtämisestä tiettyjen toimintaohjelmien välillä EAKR:sta MST 2:lle myönnetyn tuen osuus nostettiin 56,51 miljoonasta ecusta 58,163 miljoonaan ecuun.

7 Government Office for the North West (jäljempänä GONW) esitti 11.6.1999 ja 31.7.2000 päivätyillä kirjeillä luonnokset MST 2:n loppukertomuksesta.

8 GONW lähetti 26.2.2001 komissiolle kirjeen, jossa se ilmoitti muun muassa seuraavaa:

”Olemme tällä hetkellä valmistelemassa näiden kahden ohjelman lopullisia rahoitustaulukoita. Paul [D.] lähettää ne teille sähköpostitse ensin MST 1:n sen valmistuttua ja sitten MST 2:n sen valmistuttua. Ennen kyseistä sähköpostia liitän tähän oheen jäljennökset alkuperäisistä asiakirjoista, jotta teillä on täydelliset asiakirjat ennen vapauttamista koskevan määräajan päättymistä 31.3.2001.”

9 GONW lähetti 15.3.2001 komissiolle kirjeen, jossa se ilmoitti seuraavaa:

”Ilmoitukseni johdosta, joka oli päivätty 26.2.2001, liitän oheen MST 2:ta koskevat jäljennökset alkuperäisistä asiakirjoista. Paul [D.] lähettää teille sähköpostitse lopulliset MST 1:n ja 2:n rahoitustaulukot, kun Ian [J.] on selvittänyt vielä avoinna olevat kysymykset Manchesterin [kaupunginvaltuuston] kanssa ennen vapauttamista koskevan määräajan päättymistä 31.3.2001. Näiden rahoitustaulukoiden oheen liitetään hakijakohtaisesti ja etusijan mukaan luokiteltuja, hyväksyttyjä hankkeita koskevat luettelot.

Myönnettyjen määrien käyttämistä koskeva taulukko ja rahoitustaulukko osoittavat Yhdistyneen kuningaskunnan maksettavaksi jäävät määrät. Merkitsemme suostumuksemme rahoituksen palauttamista koskevaan muodolliseen pyyntöön, kun teidän rahoitusryhmänne on ottanut kantaa esitettyihin lukuihin.

Kyseiset taulukot kuvastavat tilannetta sellaisena kuin se on tuotu esiin [komissiolle] 31.7.2000 esitetyssä, tarkistetussa kertomuksessa.”

10 MST 2:ta koskeva kertomus, joka otsikkona on ”Final Report” (loppukertomus) oli liitetty mainittuun kirjeeseen.

11 GONW lähetti 21.3.2001 komissiolle seuraavalla tavalla laaditun sähköpostiviestin:

”Oheen on liitetty neljä taulukkoa, jotka Paul [I.] pyysi minua lähettämään teille, jotta voisitte saattaa päätökseen kaksi ohjelmaa.

– – ”

12 Kyseiseen sähköpostiviestiin liitettiin useita liitteitä, jotka sisälsivät erilaisia taulukoita ja MST 2:ta koskevaa rahoituksellista tietoa. Liitteessä 4, joka koski etusijalle hyväksyttyjä hankkeita, esitettiin tukikelpoisten menojen kokonaismääräksi 111 735 335 Englannin puntaa (GBP).

13 Komission ja GONW:n välillä käydyn kirjeenvaihdon johdosta rahoitusta koskeviin taulukoihin tehtiin kesän 2001 aikana joitakin korjauksia ilman, että mainittua tukikelpoisten menojen kokonaismäärää muutettiin.

14 Myöhemmin GONW:n ja komission välillä oli merkittävää kirjeenvaihtoa, ja komissio vaati tässä yhteydessä Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisia toimittamaan lopullisen menoja koskevan todistuksen.

15 GOWN esitti komissiolle 6.2.2002 päivätyssä kirjeessä tällaisen todistuksen. Siinä mainittiin, että tukikelpoisten kustannusten määrä oli 111 735 335 GBP.

16 Komissio ilmoitti 18.4.2002 päivätyssä ”Aluepolitiikan” pääosaston pääjohtajan allekirjoittamassa kirjeessä Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisille aikomuksestaan vapauttaa MST 2:n hyväksi EAKR:n tuen loppuosa, joka oli 11 632 600 euroa. Se selvitti, että 6.2.2002 esitettyä asiakirjaa ei ollut hyväksytty maksupyynnöksi sillä perusteella, että sitä ei ollut toimitettu ennen asetuksen N:o 1260/1999 52 artiklan 5 kohdassa säädettyä määräpäivää 31.3.2001. Komissio antoi Yhdistyneelle kuningaskunnalle kahden kuukauden pituisen ajan huomautusten tekemistä varten.

17 Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset vastustivat 12.6.2002 päivätyssä kirjeessä MST 2:lle myönnetyn tuen loppuosan vapauttamista koskevaa ehdotusta. Ne väittivät muun muassa, että loppukertomusta koskeva luonnos oli esitetty heinäkuussa 2000, että rahoitusta koskevat taulukot oli esitetty 21.3.2001 sekä että kaikki asian kannalta merkitykselliset tiedot oli esitetty ennen vahvistetun määräajan päättymistä 31.3.2001.

18 Komissio kiisti mainitut väitteet 22.11.2002 päivätyssä kirjeessä ja myönsi antaneensa toimivaltaiselle yksikölle ohjeet maksamatta olevan 11 632 600 euron loppuosan vapauttamisesta.

19 Yhdistynyt kuningaskunta nosti 31.1.2003 nyt käsiteltävänä olevan kanteen. Komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin jättää kanteen osittain tutkimatta ja muilta osin hylkää sen perusteettomana tai toissijaisesti hylkää kanteen kokonaan perusteettomana.

20 Euroopan unionin neuvoston hakemus saada osallistua oikeudenkäyntiin väliintulijana tukeakseen komission vaatimuksia hyväksyttiin 25.3.2003 annetulla yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä.

Kanne

Kanteen kohde

21 Niiden kumoamista koskevien vaatimusten osalta, jotka on esitetty Yhdistyneen kuningaskunnan vaatimusten ensimmäisen luetelmakohdan d ja e alakohdassa, komissio ilmoittaa vastineessaan tehneensä päätöksen olla enää vaatimatta 9 272 767 euron takaisinmaksua ja että tämä päätös annettiin tiedoksi Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukselle 13.3.2003 päivätyllä kirjeellä.

22 Koska mainittu hallitus ei kiistä saaneensa kyseistä päätöstä, on syytä katsoa, että kanteella ei mainittujen kumoamista koskevien vaatimusten osalta ole enää kohdetta.

Kanteen tutkittavaksi ottaminen

23 Komissio väittää, että Yhdistyneen kuningaskunnan vaatimusten ensimmäisen luetelmakohdan b ja c alakohdassa esitetyt vaatimukset on jätettävä tutkimatta, koska ne koskevat toimenpiteitä, jotka eivät ole itsenäisiä päätöksiä vaan samojen vaatimusten ensimmäisen luetelmakohdan a alakohdassa tarkoitetun 22.11.2002 päivätyn kirjeen väistämättömiä seurauksia.

24 Tältä osin on todettava, että mainitusta kirjeestä käy ilmi, että komissio antoi toimivaltaiselle yksikölle ohjeet maksamatta olevan 11 632 600 euron suuruisen loppuosan vapauttamisesta. Kuten julkisasiamies on todennut ratkaisuehdotuksensa 46 kohdassa, tämä päätös on näin ollen sellainen toimenpide, jolla on oikeusvaikutuksia Yhdistyneelle kuningaskunnalle.

25 Näin ollen kyseisen jäsenvaltion vaatimusten ensimmäisen luetelmakohdan b ja c alakohdassa tarkoitetuissa toimenpiteissä on jo 22.11.2002 päivättyyn kirjeeseen sisältyneeseen päätökseen nähden kyse korkeintaan vahvistavasta toimesta sekä pelkästä täytäntöönpanotoimesta. Ne eivät näin ollen ole erikseen kannekelpoisia.

26 Tästä seuraa, että Yhdistyneen kuningaskunnan vaatimusten ensimmäisen luetelmakohdan b ja c alakohdassa tarkoitetut toimenpiteiden kumoamista koskevat vaatimukset jätetään tutkimatta.

Pääasia

27 Yhdistynyt kuningaskunta vetoaa kannekirjelmässään kanteensa tueksi neljään kanneperusteeseen. Ensimmäinen näistä perusteista perustuu asetuksen N:o 1260/1999 52 artiklan 5 kohdan rikkomiseen. Toisella kanneperusteella Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus esittää mainitun säännöksen ja/tai päätöksen C(92) 1358/8 liitteessä olevan 10 kohdan väitettyyn lainvastaisuuteen perustuvan lainvastaisuusväitteen. Kolmas kanneperuste perustuu luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen sekä EY 10 artiklan rikkomiseen ja neljäs perustuu väitettyyn perustelujen puutteellisuuteen. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on ilmoittanut 23.3.2005 päivätyllä kirjeellä luopuvansa toisesta kanneperusteestaan.

28 Ensimmäisellä kanneperusteellaan Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus väittää, että asiakirjoissa, jotka se toimitti komissiolle helmikuussa ja maaliskuussa 2001, oli kyse, kuten niiden ilmaisuista ja asiayhteydestä käy ilmi, mainitussa säännöksessä tarkoitetusta lopullisesta maksupyynnöstä, jonka perusteella komissio voi saattaa päätökseen MST 2 ‑ohjelman. Sen mukaan kyseinen säännös, kun sitä tulkitaan oikeusvarmuuden periaatteen, suhteellisuusperiaatteen, hyvän hallinnon periaatteen, yhteisön yhteisvastuuperiaatteen ja alueelliseen yhteistyöhön osallistumisen periaatteen sekä EY 10 artiklassa tarkoitetun yhteisön toimielinten ja jäsenvaltioiden välisen yhteistyön periaatteen valossa, edellyttää, että lopullinen maksupyyntö on ehdottomasti tehtävä käyttämällä EAKR:n kustannusten todentamista koskevaa vakiolomaketta. Komissio teki siten oikeudellisen virheen katsoessaan, että koska lopullista maksupyyntöä ei ollut esitetty tässä muodossa ennen 31.3.2001, tämä johti asetuksen N:o 1260/1999 52 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun seuraamuksen soveltamiseen.

29 Komissio vastaa, että mainitun säännöksen tehokas vaikutus edellyttää, että sillä on ennen 31.3.2001 käytettävissään kaikki tarpeellinen näyttö tukitoimen saattamiseksi päätökseen ja että nämä asiakirjat on laadittu vaaditussa muodossa, jotta se voi tämän tehdä. Komission mukaan kustannusselvitystä, jota ei ole todennettu ja joka on lähetetty sähköpostitse ”Excel”‑muotoisena asiakirjana, ei voida katsoa lopulliseksi maksupyynnöksi, koska sitä ei ole esitetty vakiolomakkeen muodossa ja myös koska tällainen pyyntö täytyy asetuksen N:o 4253/88 21 artiklan 4 kohdan ja päätöksen C(92) 1358/8 liitteessä olevan 10 kohdan mukaisesti olla allekirjoitettu ja vahvistettu.

30 Tältä osin on todettava, että asetuksen N:o 1260/1999 52 artiklan 5 kohdassa tarkoitetuissa, jäsenvaltioiden esittämissä lopullisissa maksupyynnöissä on oltava ainakin tiedot, joiden perusteella komissio voi saattaa hankkeet lopullisesti päätökseen ja maksaa vaaditut määrät (ks. vastaavasti asia C‑84/96, Alankomaat v. komissio, tuomio 5.10.1999, Kok. 1999, s. I‑6547, 57 kohta).

31 Asiakirjoista käy ilmi, että määräaikaan, joka päättyi 31.3.2001, mennessä Yhdistynyt kuningaskunta lähetti komissiolle runsaasti MST 2:een liittyviä tietoja 26.2.2001 ja 15.3.2001 päivätyissä kirjeissä, joita täydennettiin liitteillä ja 21.3.2001 lähetetyllä sähköpostiviestillä.

32 On syytä huomauttaa, kuten komissio täsmensi suullisessa käsittelyssä, että se ei moiti Yhdistynyttä kuningaskuntaa siitä, että tämä toimitti sille tiettyjä tietoja sähköpostitse.

33 Komissio ei myöskään väitä, että ilmoitetuissa luvuissa olisi ollut ristiriitaisuuksia, jotka olisivat estäneet sitä saattamasta päätökseen kyseistä ohjelmaa tai että tiedot olisi toimittanut sille viranomainen, jolla ei ollut tähän toimivaltaa.

34 Komissio väittää kuitenkin, että kertomus, joka, kuten käy ilmi Yhdistyneen kuningaskunnan esittämistä asiakirjoista, oli liitetty 15.3.2001 päivättyyn kirjeeseen, oli väliaikainen kertomus.

35 Tältä osin on todettava, että asiakirjoista ei käy ilmi, että mainittu kertomus, jonka otsikkona on ”Final Report” (loppukertomus), olisi ollut väliaikainen kertomus. Samoin komissio ei täsmennä, miltä osin tämä kertomus olisi ollut puutteellinen.

36 Lisäksi kesän 2001 aikana tietoihin tehtyjen korjausten osalta, jotka Yhdistynyt kuningaskunta luokitteli vähäisiksi ilman, että komissio on tätä vakavasti kiistänyt, on syytä todeta, että joka tapauksessa asiakirjoista ja erityisesti 18.4.2002 päivätystä kirjeestä ei käy ilmi, että mainituilla korjauksilla olisi voinut olla osuutta komission tekemään päätökseen suorittaa vapauttaminen.

37 Komissio katsoo nimittäin, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ollut ennen 31.3.2001 esittänyt asetuksen N:o 1260/1999 52 artiklan 5 kohdassa tarkoitetulla tavalla lopullista maksupyyntöä sillä perusteella, että kyseinen jäsenvaltio ei ollut ennen kyseistä päivämäärää esittänyt todistusta toimitetuista tietoista.

38 Komission mukaan asetuksen N:o 1260/1999 52 artiklan 5 kohdassa säädetty velvollisuus ennen mainitun määräajan päättymistä todentaa ilmoitetut tiedot johtuu asetuksen N:o 4253/88 21 artiklan 4 kohdan kolmannesta luetelmakohdasta ja päätöksen C(92) 1358/8 liitteessä olevan 10 kohdan kolmannesta luetelmakohdasta, joissa säädetään, että jäsenvaltioiden on lähetettävä komissiolle todistus, jossa vahvistetaan maksupyyntöön ja kertomuksiin sisältyvät tiedot.

39 Tätä komission väitettä ei kuitenkaan voida hyväksyä.

40 Totta tosin on, että asetuksen N:o 4253/88 21 artiklan 4 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa, jolla, kuten käy ilmi asetuksen N:o 1260/1999 52 artiklan 1 kohdasta, jatketaan nyt käsiteltävänä olevassa asiassa kyseessä olevan kaltaisten tukitoimien sääntelyä, sekä päätöksen C(92) 1358/8 liitteessä olevan 10 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa asetetaan Yhdistyneelle kuningaskunnalle kunkin sitoumuksen loppumaksun saamiseksi joukko muotomääräyksiä, joihin kuuluu sellaisen todistuksen esittäminen komissiolle, jossa on vahvistettu maksupyyntöön ja kertomuksiin sisältyvät tiedot.

41 Kuitenkaan mainittujen säännösten ja kyseisen 52 artiklan 5 kohdan perusteella ei voida päätyä siihen, että kyseinen todistus olisi tullut lähettää ennen 31.3.2001.

42 Asetuksen N:o 4253/88 21 artiklan 4 kohdan kolmannen luetelmakohdan ja päätöksen C(92) 1358/8 liitteessä olevan 10 kohdan kolmannen luetelmakohdan osalta on ensinnäkin riittävää todeta, että niissä ei säädetä tai määrätä määräaikaa päättymään 31.3.2001.

43 Toiseksi asetuksen N:o 1260/1999 52 artiklan 5 kohdan osalta on todettava, että mainittuun säännökseen ei sisälly mitään mainintaa, jonka mukaan kaikki asetuksen N:o 4253/88 21 artiklan 4 kohdassa säädetyt ja päätöksen C(92) 1358/8 liitteessä olevan 10 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa määrätyt muotomääräykset, joista jokaisen sitoumuksen loppuosan maksaminen on riippuvainen, on välttämättä täytyttävä, jotta vältetään niiden määrien, joiden maksamiseen on sitouduttu, ensiksi mainitun säännöksen nojalla tapahtuva vapauttaminen.

44 Muutoin asetuksen N:o 1260/1999 52 artiklan 5 kohdassa mainittu ilmaisu ”lopullinen maksupyyntö” vastaa enemmän asetuksen N:o 4253/88 21 artiklan 4 kohdan ensimmäisessä ja kolmannessa luetelmakohdassa ja päätöksen C(92) 1358/8 liitteessä olevassa 10 kohdassa esitettyä ilmaisua ”maksupyyntö”. Näiden kahden viimeksi mainitun säännöksen sanamuodosta käy selvästi ilmi, että todistus, josta on kyse niiden kolmannessa luetelmakohdassa, ei varsinaisesti kuulu maksupyyntöön.

45 Näin ollen ei voida katsoa, että asetuksen N:o 1260/1999 52 artiklan 5 kohdassa velvoitetaan jäsenvaltio viran puolesta tapahtuvan vapauttamisen uhalla täyttämään ennen tiettyä päivämäärää annettuja tietoja koskevan todistuksen esittämistä koskevan kaltainen muotomääräys, jos tällaisesta velvollisuudesta ei ole selvästi säädetty mainitussa säännöksessä.

46 Edellä olevasta seuraa, että komissio on menetellyt virheellisesti asetuksen N:o 1260/1999 52 artiklan 5 kohdan soveltamisessa suorittaessaan viran puolesta vapauttamisen sillä perusteella, ettei Yhdistynyt kuningaskunta ollut ennen 31.3.2001 esittänyt sille asetuksen N:o 4253/88 21 artiklan 4 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa ja päätöksen C(92) 1358/8 liitteessä olevan 10 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitetulla tavalla vahvistusta toimitetuista tiedoista.

47 Ensimmäinen kanneperuste, johon Yhdistynyt kuningaskunta on vedonnut, on siten perusteltu.

48 Näillä perusteilla ja ilman, että on tarpeen tutkia muita kyseisen jäsenvaltion esittämiä kanneperusteita, sen kanne on hyväksyttävä.

Oikeudenkäyntikulut

49 Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Yhdistynyt kuningaskunta on vaatinut komission velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut. Koska komissio on hävinnyt asian, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. Saman artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan nojalla neuvosto, joka on väliintulijana nyt käsiteltävänä olevassa asiassa, vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

Näillä perusteilla yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:

1) Euroopan yhteisöjen komission 22.11.2002 päivättyyn kirjeeseen sisältynyt päätös Manchester/Salford/Trafford 2 ‑toimintaohjelmasta aiheutuvina menoina varatun 11 632 600 euron suuruisen summan vapauttamisesta kumotaan.

2) Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

3) Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

Allekirjoitukset