Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Kilpailu – Yrityskeskittymät – Komission suorittama tutkinta – Velvollisuus antaa siirtopyyntöä koskeva ratkaisu kymmenen päivän määräajassa

(Neuvoston asetuksen N:o 139/2004 22 artiklan 3 kohta)

2. Kilpailu – Yrityskeskittymät – Komission suorittama tutkinta

(Neuvoston asetus N:o 139/2004)

3. Kilpailu – Yrityskeskittymät – Komission suorittama tutkinta – Yhteisönlaajuisiin hankkeisiin rajoittuva komission toimivalta

(EY 10 artikla; neuvoston asetuksen N:o 139/2004 1 artiklan 1 kohta ja 21 artikla)

4. Kilpailu – Yrityskeskittymät – Komission suorittama tutkinta – Komission velvollisuudet sellaista kantelijaa kohtaan, joka antaa ilmi ilmoitusvelvollisuuden noudattamatta jättämisen

(Neuvoston asetus N:o 139/2004)

5. Kilpailu – Yrityskeskittymät – Yhteisönlaajuinen keskittymä – Arviointiperusteet

(Neuvoston asetuksen N:o 139/2004 5 artikla)

6. Kilpailu – Yrityskeskittymät – Yhteisönlaajuinen keskittymä – Arviointiperusteet

(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1606/2002 4 artikla; neuvoston asetuksen N:o 139/2004 5 artikla; komission asetus N:o 707/2004)

7. Kilpailu – Yrityskeskittymät – Yhteisönlaajuinen keskittymä – Arviointiperusteet

(Neuvoston asetus N:o 139/2004; komission tiedonanto 98/C 66/04)

8. Kilpailu – Yrityskeskittymät – Yhteisönlaajuinen keskittymä – Arviointiperusteet

(EY 95 artiklan 1 kohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus N:o 1606/2002; neuvoston asetuksen N:o 139/2004 1 ja 5 artikla)

9. Kilpailu – Yrityskeskittymät – Yhteisönlaajuinen keskittymä – Arviointiperusteet

(Neuvoston asetus N:o 139/2004; komission tiedonannon 98/C 66/04 26 ja 27 kohta)

10. Kilpailu – Yrityskeskittymät – Yhteisönlaajuinen keskittymä – Arviointiperusteet

(Neuvoston asetus N:o 139/2004; komission tiedonannon 98/C 66/04 26 ja 27 kohta)

11. Kilpailu – Yrityskeskittymät – Yhteisönlaajuinen keskittymä – Arviointiperusteet

(Neuvoston asetuksen N:o 139/2004 5 artiklan 1 kohta; komission tiedonannon 98/C 66/04 9 ja 13 kohta)

Tiivistelmä

1. Yrityskeskittymien valvonnasta annetun asetuksen N:o 139/2004 22 artiklan 3 kohdassa velvoitetaan komissio ratkaisemaan kymmenen päivän määräajassa siirtopyyntö ja säädetään, että jos komissio ei tee päätöstä määräajassa, tästä on seurauksena implisiittinen siirron hyväksyminen.

Jos kyse on väitteestä, joka koskee keskittymähankkeen yhteisönlaajuista ulottuvuutta, komission ei ole otettava kantaa kyseiseen ulottuvuuteen ennen siirtopyyntöä koskevan päätöksen tekemistä, koska jos näin olisi, se ei kykenisi tutkimaan mainittua kysymystä kaikella vaadittavalla huolella.

(ks. 64 kohta)

2. Yrityskeskittymien valvonnasta annetussa asetuksessa N:o 139/2004 ei säädetä erityisestä menettelystä keskittymän yhteisönlaajuisen ulottuvuuden vahvistamisen osalta. Se, että komissio ei informoinut kantelijaa menettelystä, jota se aikoi noudattaa tutkiessaan, oliko keskittymä yhteisönlaajuinen vai ei, voisi vaikuttaa tämän menettelyn jälkeen tehdyn päätöksen laillisuuteen vain siinä tapauksessa, että sen seurauksena olisi puolustautumisoikeuksien loukkaaminen.

(ks. 72 ja 73 kohta)

3. Siitä, että komissiolla on yksinomainen toimivalta tutkia yhteisönlaajuisia keskittymähankkeita, ei automaattisesti seuraa, että sillä on yksinomainen toimivalta ratkaista, onko keskittymä yhteisönlaajuinen.

Yrityskeskittymien valvonnasta annetun asetuksen N:o 139/2004 mukaan on tältä osin ensisijaisesti kyseessä olevien yritysten tehtävänä suorittaa ensimmäinen arviointi keskittymän ulottuvuudesta ja ratkaista näin ollen, mille viranomaisille keskittymähankkeesta on ilmoitettava. Jos keskittymähankkeesta ei ole ilmoitettu komissiolle vaan yhden tai useamman jäsenvaltion viranomaisille, näiden asiana on tämän jälkeen vahvistaa, että niille esitetty keskittymä ei ole yhteisönlaajuinen, ottaen huomioon erityisesti EY 10 artiklasta johtuva lojaalin yhteistyön velvoite ja kyseisen asetuksen 21 artikla, jossa säädetään komission yksinomaisesta toimivallasta tutkia yhteisönlaajuisten keskittymien yhteensoveltuvuutta ja kielletään jäsenvaltioita vastaavasti soveltamasta kansallista kilpailulainsäädäntöään mainittuihin keskittymiin, kuitenkin sillä varauksella, että komissiolla on aina mahdollisuus päättää jäsenvaltioiden viranomaisten mielipiteen vastaisesti, että keskittymä on yhteisönlaajuinen ja kuuluu sen yksinomaiseen toimivaltaan.

(ks. 98 ja 99 kohta)

4. Yrityskeskittymien valvonnasta annettu asetus N:o 139/2004 ei sisällä erityistä säännöstä, jossa asetettaisiin nimenomaisesti komissiolle velvoite varmistaa viran puolesta, että keskittymähanke, jota ei ole ilmoitettu sille, ei todellakaan ole yhteisönlaajuinen. Jos yritys tekee kantelun komissiolle ja katsoo, että keskittymä, jota ei ole ilmoitettu komissiolle, on yhteisönlaajuinen, komission on annettava ratkaisu sen toimivaltaa valvontaviranomaisena koskevasta periaatteesta. Tässä yhteydessä kantelijan on pääsääntöisesti osoitettava kantelunsa aiheellisuus, kun taas komission tehtävänä on hyvän hallintotavan mukaisesti tutkia huolellisesti ja puolueettomasti sille tehdyt kantelut ja vastata perustellusti kantelijan esittämiin argumentteihin, joilla pyritään osoittamaan, että keskittymä kuuluu komission yksinomaiseen toimivaltaan.

(ks. 100 kohta)

5. Komissiota ei keskittymähankkeen yhteisönlaajuisen ulottuvuuden määrittämisen osalta voida pitää velvollisena varmistumaan viran puolesta kaikissa tapauksissa siitä, että sille esitetyt vahvistetut tilinpäätökset kuvastavat luotettavasti todellisuutta, ja tutkimaan kaikkia ajateltavissa olevia mukautuksia. Ainoastaan silloin, kun komissio kiinnittää huomionsa erityisiin ongelmiin, sen on tutkittava nämä.

(ks. 115 kohta)

6. Yrityskeskittymien valvonnasta annetussa asetuksessa N:o 139/2004 viitataan keskittymähankkeen yhteisönlaajuisen ulottuvuuden määrittämisen osalta käytännön syistä välttämättä edellisen tilikauden tilinpäätökseen. Syynä tähän on se, että normaalisti vahvistettuja tilinpäätöksiä ei ole olemassa kuin edelliseltä täydeltä tilikaudelta, koska tuoreempia ajanjaksoja koskevilta tilinpäätöksiltä puuttuvat vahvistettujen tilinpäätösten tarjoamat takeet.

Kun kyse on vuonna 2005 toteutetusta keskittymähankkeesta, edellisen vuoden tilinpäätös asetuksen 5 artiklassa tarkoitetussa merkityksessä on tilikautta 2004 koskeva tilinpäätös. Yrityksellä, jolla on velvollisuus laatia tilinpäätös, joka on vahvistettava, on vain yhdentyyppisiä virallisia tilinpäätöksiä, nimittäin niitä, jotka on laadittu ja vahvistettu sovellettavan lainsäädännön mukaisesti. Kansainvälisten tilinpäätösstandardien soveltamisesta annetun asetuksen N:o 1606/2002 4 artiklan mukaan IFRS-standardit ovat sovellettavissa ja pakollisia vasta tilikaudesta 2005 lähtien. Tilikauden 2004 tilinpäätösten ”yhteensovittamisesta” IFRS-periaatteiden kanssa säädetään tiettyjen kansainvälisten tilinpäätösstandardien hyväksymisestä asetuksen N:o 1606/2002 mukaisesti annetun asetuksen N:o 1725/2003 muuttamisesta annetulla asetuksella N:o 707/2004 ainoastaan entisten ja uusien standardien välisen ylimenokauden helpottamiseksi esittämällä osakkeenomistajille ja sijoittajille viite, johon voidaan verrata tilikauden 2005 tilinpäätöksiä, jotka ovat ensimmäiset uusien standardien mukaan laaditut tilinpäätökset. Sitä paitsi tilikauden 2004 ”yhteensovitetut” tilinpäätökset, jotka on laadittu ainoastaan vertailutarkoituksessa, eivät tarjoa samoja takeita kuin viralliset tilinpäätökset, jotka on laadittu yleisten tilinpäätösperiaatteiden mukaisesti ja jotka on vahvistettava. Tästä seuraa, että se, että uusi IFRS-tilinpäätöslainsäädäntö oli voimassa julkisen ostotarjouksen ilmoittamisajankohtana vuonna 2005, ei ole merkityksellistä.

(ks. 128 ja 129 kohta)

7. Vaikka keskittymiä koskevassa yhteisön järjestelmässä sallitaan ottaa huomioon yrityksen toiminnassa edellisen tilikauden päättämisen jälkeen tapahtuneet seikat, kuten yritysten luovutukset tai hankinnat kuluvan tilikauden aikana, tällä oletuksella pyritään pääsääntöisesti, kuten liikevaihdon laskemisesta yrityskeskittymien valvonnasta annetun neuvoston asetuksen N:o 4064/89 mukaisesti annetusta tiedonannosta seuraa, ottamaan huomioon yrityksen taloudellisessa asemassa tapahtuneet muutokset eikä suorittamaan vakaana pysyneiden taloudellisten tosiasioiden kirjanpidollisen käsittelyn täydellistä tarkastusta. Se, että yhteisön keskittymäasetuksen sovellettavuus riippuisi kaikissa tapauksissa komission suorittamasta asianomaisten yritysten kirjanpidon täydellisestä uudelleentarkastelusta, olisi vastoin oikeusvarmuuden ja nopeuden vaatimuksia, joihin yhteisön lainsäätäjä pyrkii.

(ks. 132 kohta)

8. Tavoitteena oleva yritysten taloudellisen vahvuuden arviointi ei velvoita komissiota suorittamaan yrityskeskittymien valvonnasta annetun asetuksen N:o 139/2004 1 ja 5 artiklan yksittäisessä soveltamistapauksessa yhteisön oikeuden mukaisten tilinpäätöksiä koskevien erilaisten lähestymistapojen ansioiden yleistä arviointia erityisesti, kun on olemassa tilinpäätös, joka on vahvistettu yhden ainoan tällaisen standardin mukaan, ja kun nimenomaan kyseistä standardia edellytettiin sekä kansallisessa oikeudessa että yhteisön oikeudessa, joita sovellettiin kyseisenä ajankohtana.

Toisaalta se seikka, että yhteisön lainsäätäjä on katsonut, että kansainvälisten tilinpäätösstandardien soveltamisesta annetulla asetuksella N:o 1606/2002 hyväksyttyjen kansainvälisten tilinpäätösstandardien avulla pitäisi saada luotettava kuva yritysten taloudellisesta tilanteesta, ei merkitse itsestään selvästi kyseisten standardien teknistä paremmuutta keskittymistä annetun asetuksen N:o 139/2004 5 artiklaa sovellettaessa verrattuna tilinpäätösstandardeihin, joita sovellettiin jäsenvaltioiden lainsäädännön nojalla 1.1.2005 saakka. Asetus N:o 1606/2002, joka on annettu EY 95 artiklan 1 kohdan perusteella, on yhdenmukaistamistoimenpide eikä sisällä mitään erilaisten kansallisten standardien arvoa koskevaa arviointia.

(ks. 144 ja 145 kohta)

9. Liikevaihdon laskemisesta yrityskeskittymien valvonnasta annetun neuvoston asetuksen N:o 4064/89 mukaisesti annetusta tiedonannosta ilmenee, että asianomaisten yritysten liikevaihto on laskettava luotettavien, objektiivisten ja helposti tunnistettavien lukujen perusteella. Vaikka tiedonannon 26 kohdassa täsmennetään, että komissio ”käyttää pääsääntöisesti vahvistettuja tai muita lopullisia tilinpäätöksiä – – ” ja että komission ”suhtautuminen yrityksen johdon laatimien tai muiden väliaikaisten laskelmien käyttöön on poikkeuksellisia olosuhteita lukuun ottamatta varauksellista”, tämä ei kuitenkaan tarkoita, että tiedonannossa asetetaan vahvistetut tilinpäätökset ja ”muut lopulliset tilinpäätökset” samalle tasolle. Tiedonannon 26 kohtaa ei voida tulkita siten, että siinä esitettäisiin useita vaihtoehtoja, joiden joukosta olisi mahdollista vapaasti valita, vaan siten, että siinä pyritään kattamaan erityistilanteet, joissa vahvistettu tilinpäätös edelliseltä tilikaudelta puuttuu. Tiedonannon 27 kohdassa viitataan sitä paitsi ainoastaan viimeisen tilikauden vahvistettuun tilinpäätökseen eikä ”muuhun lopulliseen tilinpäätökseen”.

(ks. 146 kohta)

10. Liikevaihdon laskemisesta yrityskeskittymien valvonnasta annetun neuvoston asetuksen N:o 4064/89 mukaisesti annetun tiedonannon 26 ja 27 kohdassa mainitut poikkeukselliset olosuhteet, joissa komissio voi turvautua yrityksen johdon laatimiin tai muihin väliaikaisiin laskelmiin, viittaavat yksinomaan, Euroopan unionin ulkopuolisten valtioiden tilinpäätösstandardeihin nähden esiintyviä eroja lukuun ottamatta, tarpeeseen ottaa huomioon merkittävät ja pysyvät muutokset, jotka vaikuttavat asianomaisten yritysten taloudelliseen todellisuuteen (tilinpäätöksen vahvistamisen jälkeen tapahtuneet hankinnat tai luovutukset, tehtaan sulkeminen).

(ks. 179 kohta)

11. Kuten liikevaihdon laskemisesta yrityskeskittymien valvonnasta annetun neuvoston asetuksen N:o 4064/89 mukaisesti annetun tiedonannon 9 kohdassa on todettu, asetuksen 5 artiklassa säädetty liikevaihdon käsite viittaa nimenomaisesti ”tuottoihin, jotka ovat kertyneet tuotteiden myynnistä ja palvelujen tarjoamisesta”.

Tiedonannossa on otettu huomioon mahdollisuus poikkeuksellisesti määrittää tietyissä olosuhteissa liikevaihto muutoin kuin viittaamalla tuotteiden myynnin ja palvelujen tarjoamisen kokonaisuuteen. Tiedonannon 13 kohdassa täsmennetään tältä osin, että välittäjänä toimivan palveluyrityksen liikevaihto voi muodostua kokonaan sen saamista välityspalkkioista. Tämä tiedonannon kohta koskee sellaisten välittäjien erityistä luokkaa, jotka kuuluvat yksinomaan palvelualalle ja joiden ainoa korvaus on niiden saama välityspalkkio. Niin muodoin on kysymys poikkeuksesta yleiseen sääntöön, jonka mukaan asiaankuuluva liikevaihto on määritettävä myynnin kokonaismäärän perusteella. Tämän vuoksi kyseistä välittäjän käsitettä on tulkittava suppeasti.

Tästä seuraa, että jakelijoiden toimintaa, johon sisältyy muun muassa sähkön tai kaasun ostaminen niiden toimittajilta ja huolehtiminen niiden jakelusta ja myynnistä loppukäyttäjille, ei voida määritellä palvelujen tarjoamiseksi, joka rajoittuu tuotteen toimittamiseen tuottajien tai muiden toimijoiden lukuun. Tällaista jakeluyritystä ei siis voida oikeudellisesta näkökulmasta pitää pelkkänä välittäjänä tiedonannon 13 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä, eikä siinä tarkoitettu poikkeus voi pääsääntöisesti koskea sitä, koska sen jakelusta saamat tulot vastaavat sen tavanomaista toimintaa asetuksen N:o 139/2004 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

(ks. 203, 208, 210, 211 ja 216 kohta)