31

Tässä tilanteessa Fővárosi Törvényszék on päättänyt lykätä ratkaisun antamista ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset: ”1) Onko jäsenvaltion veroviranomaisen käytäntö [perusoikeuskirjan] 47 artiklassa yleiseksi oikeusperiaatteeksi tunnustetun oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevan oikeuden sekä oikeusvarmuutta, oikeasuhteisuutta ja luottamuksensuojaa koskevien yleisten periaatteiden mukainen, kun sen nojalla veroilmoituksen jälkitarkastuksessa – ilman että olisi arvioitu, onko verovelvollinen rikkonut konkreettista kirjanpitosäännöstä tai tarkastuksen kohteena olevaan veroon liittyvää aineellista oikeussääntöä ja ilman, että olisi muutettu suoritettavaa veron määrää siitä, joka on otettu ilmoitukseen niiltä vuosilta, joihin liiketoiminta kohdistuu – veroviranomainen vahvistaa perusteluja esittämättä verovelvolliselle jäännösveron pelkästään siitä syystä, että tämä ei ole ilmoitusta laatiessaan ottanut huomioon jäsenvaltion kirjanpitolakiin otettujen kirjanpitoperiaatteiden joukosta kahta verotuksellista periaatetta veroviranomaisen edellyttämällä tavalla vaan on oman harkintansa mukaisesti nojautunut muihin periaatteisiin, joiden se on katsonut sääntelevän liiketoimintansa kirjanpitoa? 2) Voidaanko [neljännen direktiivin] 2 artiklan 3 kohtaa ja 31 artiklaa tulkita perusoikeuskirjan 47 artiklassa tunnustetun oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevan oikeuden sekä unionin oikeuden yleisiksi oikeusperiaatteiksi vahvistettujen oikeusvarmuutta, oikeasuhteisuutta ja luottamuksensuojaa koskevien yleisten periaatteiden valossa siten, että jos kyseessä on liiketoiminta, joka kohdistuu useisiin tilikausiin, ja veroviranomainen soveltaa verovelvollisen valitsemien kirjanpitoperiaatteiden sijasta muita kirjanpitoperiaatteita ja ottaa kirjanpidossa ajallisesti eri tavalla huomioon tietyt erät, mikä vaikuttaa myös lähivuosien veroilmoituksiin, veroviranomaisen on ulotettava tarkastuksensa myös niihin tilikausiin, joihin liiketoiminta kohdistuu ja joihin näin ollen vaikuttavat ne veroviranomaisen päätelmät, jotka se on tehnyt tarkastuksen kohteena olevien tilikausien osalta? Onko veroviranomaisen otettava verovelvollisen ilmoituksen jälkitarkastusta suorittaessaan huomioon tarkastuksen kohteena olevan tilikauden osalta erät, joita on muutettu edellistä vuotta koskevalla lisäveroilmoituksella sillä seurauksella, että verovelvollinen on maksanut liikaa veroa maksettuaan veron ennen sen erääntymispäivää, vai onko edellä mainittujen periaatteiden ja perusoikeuskirjan 54 artiklan mukaisen oikeuden väärinkäyttöä koskevan kiellon mukaista menetellä siten, että veroviranomainen toteaa, että verovelvollisella on verovelka, joka sen on suoritettava, vaikka se on maksanut liikaa veroa? 3) Voidaanko oikeasuhteisena seuraamuksena mahdollisesti virheellisen kirjanpitomenetelmän valitsemisesta pitää verovelaksi katsotun jäännösveron vahvistamista ja siihen perustuvan verotuksellisen seuraamusmaksun – vaikka se on suuruudeltaan vain 10 prosenttia [verovelan määrästä] – sekä viivästyskoron määräämistä, kun riidan kohteena oleva vero on maksettu ennen sen erääntymistä ja se on ollut koko menettelyn ajan sen päättymiseen saakka liikamaksuna valittajan verotilillä, jolloin Unkarin verohallinnolle ei ole aiheutunut minkäänlaista tulonmenetystä, eikä väärinkäytökseen viittaavia seikkoja ole tullut ilmi? 4) Voidaanko perustellun luottamuksen(suojan) periaatetta tulkita siten, että sen objektiivinen perusta eli kirjanpitokohteluun liittyvät verovelvollisen odotukset on olemassa, jos veroviranomainen on tehnyt aikaisemmin verovelvollisen toimipaikassa tarkastuksen, jossa se on katsonut, että tositteet oli kirjattu ja kirjanpito laadittu säännösten mukaisesti, tätä erikseen mainitsematta tai vaikka tämä on vain implisiittisesti pääteltävissä sen menettelystä, vai voiko verovelvollinen vedota luottamuksensuojan periaatteeseen vain sellaisessa veroviranomaisen toimittamassa jälkitarkastuksessa, joka koskee päättyneisiin kausiin liittyviä ilmoituksia ja jonka se ulottaa koskemaan kaikenlaisia veroja ja maksuja ja toteaa nimenomaisesti hyväksyvänsä verovelvollisen kirjanpitokäytännön? Toimiiko veroviranomainen oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteiden mukaisesti, jos se määrää myöhemmillä päätöksillä vero-oikeudellisia seuraamuksia kirjanpitosääntöjen rikkomisesta vetoamalla aikaisemman tarkastuksen muodollisuuteen tai epätäydellisyyteen taikka nimenomaisen hyväksyvän lausuman puuttumiseen välttyäkseen tunnustamasta sitä, että valittaja olisi voinut perustellusti luottaa siihen, että sen aikaisempi kirjanpitokäytäntö oli oikea?”