Asia C-298/00 P





Italian tasavalta

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio





«Muutoksenhaku – Valtiontuki – Tavaroiden maantiekuljetukset – Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja kilpailun vääristyminen – Olemassa olevat tuet tai uudet tuet – Suhteellisuusperiaate ja luottamuksensuojan periaate – Perustelut»

Julkisasiamies S. Alberin ratkaisuehdotus 15.5.2003

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 29.4.2004

Tuomion tiivistelmä

1. Kumoamiskanne – Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt – Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet – Edellytys, jonka yhteisöjen tuomioistuimet tutkivat viran puolesta

(EY:n perustamissopimuksen 173 artikla (josta on muutettuna tullut EY 230 artikla))

2. Kumoamiskanne – Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt – Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet – Komission päätös, jolla kielletään toimialakohtainen tukijärjestelmä – Tästä järjestelmästä myönnettyä takaisinperittäväksi määrättyä yksittäistä tukea saaneen yrityksen kanne – Tutkittavaksi ottaminen

(EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan neljäs kohta (josta on muutettuna tullut EY 230 artiklan neljäs kohta))

3. Valtiontuki – Komission päätös, jolla ilmoittamatta jätetty valtiontuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi – Perusteluvelvollisuuden laajuus

(EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohta ja 190 artikla (joista on tullut EY 88 artiklan 3 kohta ja EY 253 artikla))

4. Valtiontuki – Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan – Kilpailua rajoittava vaikutus – Tuet, joilla on vähäinen merkitys yksittäistapauksissa mutta joita myönnetään alalla, jolla on kova kilpailu

(EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohta (josta on tullut EY 87 artiklan 1 kohta))

5. Valtiontuki – Kilpailua rajoittava vaikutus – Valtion toimenpiteet, joilla pyritään lähentämään talouselämän tietyn sektorin kilpailuolosuhteita muissa jäsenvaltioissa vallitseviin olosuhteisiin

(EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohta (josta on muutettuna tullut EY 87 artiklan 1 kohta))

6. Valtiontuki – Sääntöjenvastaisen tuen takaisin periminen – Suhteellisuusperiaatetta ei ole loukattu – Komission harkintavalta

(EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta (josta on tullut EY 88 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta))

7. Valtiontuki – Sääntöjenvastaisen tuen takaisin periminen – Sellaisen säännön puuttuminen ennen asetuksen N:o 659/1999 voimaantuloa, jossa määrätään komission toimivaltuuksien käytölle vanhentumisaika – Oikeusvarmuutta koskevien vaatimusten huomioon ottaminen

(EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta (josta on tullut EY 88 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta))

8. Yhteisön oikeus – Tulkinta – Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Perustelujen huomioon ottaminen

1.

Jos päätös ei koske luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä erikseen perustamissopimuksen 173 artiklassa (josta on muutettuna tullut EY 230 artikla) tarkoitetulla tavalla, mikä on olennainen edellytys asiavaltuudelle nostaa kanne yhteisön säädöksen, päätöksen tai muun toimen saattamiseksi tuomioistuimen valvontaan, tällainen kanne on jätettävä tutkimatta ja tämä tutkimatta jättämisen syy on näin ollen ehdoton peruste, jonka yhteisöjen tuomioistuin voi ottaa ja joka sen jopa on otettava huomioon viran puolesta.

(ks. 35 kohta)

2.

Päätös koskee erikseen muita kuin niitä, joille se on osoitettu, ainoastaan silloin, kun tämä päätös vaikuttaa niihin niille tunnusomaisten erityispiirteiden tai sellaisen tosiasiallisen tilanteen takia, jonka perusteella ne erottuvat kaikista muista ja ne voidaan näin ollen yksilöidä samalla tavalla kuin se, jolle päätös on osoitettu. Näin ollen yritys ei voi pääsääntöisesti vaatia toimialakohtaisen tukijärjestelmän kieltämisestä tehdyn komission päätöksen kumoamista, jos päätös koskee tätä yritystä vain siten, että yritys toimii kysymyksessä olevalla alalla ja voisi mahdollisesti olla kyseisen järjestelmän edunsaaja.

Tällainen päätös on nimittäin kantajana olevan yrityksen kannalta yleisesti sovellettava toimenpide, joka koskee objektiivisesti määriteltyjä tilanteita ja jonka oikeusvaikutukset kohdistuvat yleisesti ja abstraktisti määriteltyyn henkilöryhmään. Erilaisessa tilanteessa on kuitenkin yritys, jota asianomainen päätös ei koske ainoastaan kyseisellä sektorilla toimivana yrityksenä, joka mahdollisesti saa etuuksia kyseisestä tukijärjestelmästä, vaan myös tämän järjestelmän perusteella myönnetyn yksilöllisen tuen, jonka takaisin perimisestä komissio on määrännyt, tosiasiallisena saajana.

(ks. 36, 37 ja 39 kohta)

3.

Arvioidessaan uusia tukia, jotka on ilmoitettava komissiolle perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan (josta on tullut EY 88 artiklan 3 kohta) nojalla ennen niiden täytäntöönpanoa, komission ei ole selvitettävä, vaikuttavatko nämä tuet tosiasiallisesti jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja kilpailuun, vaan sen on selvitettävä, voivatko nämä tuet vaikuttaa niihin. Jos komission olisi päätöksessään osoitettava jo myönnettyjen tukien tosiasiallinen vaikutus, tämä suosisi niitä jäsenvaltioita, jotka maksavat tukia perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdassa (josta on tullut EY 88 artiklan 3 kohta) määrättyä ilmoittamisvelvollisuutta noudattamatta, niiden kustannuksella, jotka ilmoittavat tuista suunnitteluvaiheessa.

(ks. 49 kohta)

4.

Tuen suhteellinen vähäisyys tai tuensaajana olevan yrityksen suhteellisen vaatimaton koko ei lähtökohtaisesti sulje pois sitä mahdollisuutta, että tuki vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Suhteellisen vähäinenkin tuki voi vaikuttaa kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, jos sillä alalla, jolla tuensaajayritykset toimivat, on kova kilpailu.

(ks. 54 kohta)

5.

Se, että jäsenvaltio pyrkii yksipuolisin toimin lähentämään talouselämän tietyn sektorin kilpailuolosuhteita toisissa jäsenvaltioissa vallitseviin kilpailuolosuhteisiin nähden, ei muuta sitä, että kyseiset toimet ovat tukea.

(ks. 61 kohta)

6.

Sääntöjenvastaisen tuen poistaminen siten, että tuki peritään takaisin, on johdonmukainen seuraus siitä, että tuki on todettu sääntöjenvastaiseksi. Tästä seuraa, että aiemman tilanteen palauttamiseksi suoritettua sääntöjenvastaisesti myönnetyn valtiontuen perimistä takaisin ei periaatteessa voida pitää suhteettomana toimenpiteenä perustamissopimuksen valtiontukia koskevien määräysten tavoitteisiin nähden.

Palauttaessaan tuen tuensaaja menettää edun, joka hänellä oli markkinoilla ollut kilpailijoihinsa verrattuna, ja tuen maksamista edeltänyt tilanne palautuu ennalleen. Tästä tuen palauttamisen tehtävästä seuraa myös, että poikkeuksellisia olosuhteita lukuun ottamatta komissio ei yleensä voi käyttää väärin harkintavaltaansa määrätessään jäsenvaltion perimään takaisin sääntöjenvastaisina tukina myönnetyt määrät, sillä näin komissio ainoastaan palauttaa aiemman tilanteen ennalleen.

(ks. 75 ja 76 kohta)

7.

Vanhentumismääräaika on sen tehtävän täyttämiseksi vahvistettava etukäteen ja tämän määräajan ja sitä koskevien soveltamissääntöjen vahvistaminen kuuluu yhteisöjen lainsäätäjän toimivaltaan. Koska se oli kuitenkin vahvistanut perustamissopimuksen mukaisesti myönnettyjen tukien valvontaa koskevat vanhentumisajat vasta 16.4.1999 voimaan tulleella asetuksella N:o 659/1999, vanhentumisaikaan ei voida vedota sellaisen komission päätöksen suhteen, jossa määrätään tätä päivää aikaisemmin lainvastaisten tukien takaisinperimisestä.

Oikeusvarmuuden perustavanlaatuinen vaatimus estää toisaalta sen, että komissio voisi viivyttää loputtomasti toimivaltuuksiensa käyttöä. Se, että komissiolla kestää jonkin aikaa päättää, että tuki on sääntöjenvastainen ja että jäsenvaltion on poistettava se ja perittävä se takaisin, voi poikkeuksellisissa olosuhteissa synnyttää kyseisen tuen saajissa perustellun luottamuksen, joka estää sen, että komissio velvoittaa kyseisen jäsenvaltion määräämään tuen maksettavaksi takaisin.

Joka tapauksessa ilmoittamattomien tukien yhteydessä tällainen viive voidaan katsoa komissiosta johtuvaksi vain siitä lähtien, kun se on saanut tietää yhteismarkkinoille soveltumattomien tukien olemassaolosta.

(ks. 89–91 kohta)

8.

Säädöksen säädösosa ja perustelut tai päätöksen päätösosa ja perustelut ovat erottamaton osa toisistaan, joten niitä on tarvittaessa tulkittava ottaen huomioon säädöksen antamiseen tai päätöksen tekemiseen johtaneet syyt.