ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
166

Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan perustelujen on oltava kyseessä olevan toimenpiteen luonteen mukaisia ja niistä on selkeästi ja yksiselitteisesti ilmettävä toimenpiteen tehneen unionin toimielimen päättely siten, että niille, joita toimenpide koskee, selviävät sen syyt ja että unionin tuomioistuin voi tutkia toimenpiteen laillisuuden. Perusteluvelvollisuuden täyttymistä arvioitaessa on otettava huomioon asiaan liittyvät olosuhteet, muun muassa toimen sisältö, esitettyjen perustelujen luonne ja se tarve, joka niillä, joille kyseinen toimi on osoitettu tai joita se koskee suoraan ja erikseen, voi olla saada selvennystä tilanteeseen. Perusteluissa ei tarvitse esittää kaikkia asiaan liittyviä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevia yksityiskohtia, sillä tutkittaessa sitä, ovatko toimen perustelut vaatimusten mukaisia, on otettava huomioon toimen sanamuodon lisäksi myös asiayhteys ja kaikki asiaa koskevat oikeussäännöt (tuomio 2.4.1998, komissio v. Sytraval ja Brink’s France, C‑367/95 P, EU:C:1998:154, 63 kohta; tuomio 26.10.2011, Dufour v. EKP, T-436/09, EU:T:2011:634, 47 kohta ja tuomio 26.4.2018, European Dynamics Luxembourg ja Evropaïki Dynamiki v. komissio, T-752/15, ei julkaistu, EU:T:2018:233, 22 ja 23 kohta).
1

Nyt esillä olevissa kanteissa vaaditaan kumoamaan 14.9.2015 tehdyt parlamentin päätökset A(2015) 8324 C, A(2015) 8463 C, A(2015) 8627 C, A(2015) 8682 C, A(2015) 8594 C, A(2015) 8551 C, A(2015) 8732 C, A(2015) 8681 C, A(2015) 8334 C, A(2015) 8327 C ja A(2015) 8344 C, 15.9.2015 tehdyt parlamentin päätökset A(2015) 8656 C, A(2015) 8678 C, A(2015) 8361 C, A(2015) 8663 C, A(2015) 8360 C, A(2015) 8486 C ja A(2015) 8305 C, 16.9.2015 tehdyt parlamentin päätökset A(2015) 8602 C, A(2015) 8554 C, A(2015) 8490 C, A(2015) 8659 C, A(2015) 8547 C, A(2015) 8552 C, A(2015) 8553 C, A(2015) 8661 C, A(2015) 8684 C ja A(2015) 8672 C ja 14.1.2016 tehty parlamentin päätös A(2015) 13844 C, joilla parlamentti hylkäsi Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (EYVL 2001, L 145, s. 43) perusteella kantajien, joita ovat Maria Psara, Tina Kristan, Tanja Malle, Wojciech Cieśla, Staffan Dahllof, Delphine Reuter, České centrum pro investigativní žurnalistiku o.p.s., Harry Karanikas, Crina Boros, Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica, Balazs Toth, Minna Knus-Galán, Atanas Tchobanov, Dirk Liedtke, Nils Mulvad, Hugo van der Parre, Guia Baggi, Marcos García Rey, Mark Lee Hunter, Kristof Clerix, Rui Araujo, Anuška Delić, Jacob Borg, Matilda Bačelić ja Gavin Sheridan, esittämät uudistetut hakemukset, joissa vaaditaan oikeutta tutustua parlamentin asiakirjoihin, jotka sisältävät parlamentin jäsenten korvauksia koskevia tietoja (jäljempänä kanteiden kohteena olevat päätökset).
99

Komissio katsoo, että riidanalainen päätös on riittävästi perusteltu. Se katsoo esittäneensä selvästi ja yksiselitteisesti käyttämänsä päättelyn mahdollistaen näin, että kantaja on voinut sen ymmärtää ja unionin yleinen tuomioistuin harjoittaa tuomioistuinvalvontaansa. Komissio väittää jo täsmentäneensä, että tilanteessa, jossa kaikki velkojat, joista valtaosa on yksityisiä, päättävät nimenomaisesti, että on niiden taloudellisten intressien mukaista sallia konkurssissa olevan yrityksen toiminnan jatkaminen, tämä päätös ei ole valtiosta johtuva siitä pelkästä syystä, että tuomioistuin vahvistaa sen sittemmin ja tekee siitä pakottavan. Komission mukaan kantaja voi toki olla eri mieltä tämän lähestymistavan hyväksyttävyydestä, mutta se ei voi väittää, ettei se ole ymmärtänyt komission johtopäätöksen perustana olevaa logiikkaa, koska – vaikka riidanalainen päätös on tästä kysymyksestä varsin suppea – tämä päättely ilmenee selvästi riidanalaisesta päätöksestä ja erityisesti sen 102–104 perustelukappaleesta.
100

Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantaja väittää, että riidanalainen toimi on tehty ultra vires, sillä ECHAlla ei sen mukaan ole mitään oikeusperustetta laatia, koota, antaa tai lähettää riidanalaisen toimen kaltaisia ”toteamuksia vaatimusten täyttymättä jäämisestä”. Vaikka riidanalaisella toimella olisi oikeusperusta, kuten asetuksen N:o 1907/2006 42 artiklan 1 kohta, se oli kantajan mukaan laadittu asetuksen N:o 1907/2006 41 ja 51 artiklan menettelyllisten vaatimusten vastaisesti. Toisen kanneperusteen mukaan suhteellisuusperiaatetta on loukattu ja kolmannen mukaan oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteita on loukattu. Neljännessä, viidennessä, kuudennessa, seitsemännessä ja kahdeksannessa kanneperusteessa kantaja vetoaa siihen, että oikeutta tulla kuulluksi ja puolustautumisoikeuksia on loukattu, hyvän hallinnon periaatetta on loukattu, perusteluvelvollisuutta on laiminlyöty, oikeutta yhdenvertaiseen oikeudenkäyntimenettelyyn on loukattu sekä säännöksiä, jotka koskevat vaatimuksen toimittaa rekisteröidyn aineen kehitysmyrkyllisyystutkimus laillisuutta, on rikottu.
67

Parlamentin työjärjestyksen 22 artiklassa kuitenkin myönnetään toimielimen puhemiehelle toimivalta, joka on tarpeen yleisen turvallisuuden varmistamiseksi parlamentin tiloissa, parlamentaarisen toiminnan moitteettomaan toimintaan kohdistuvien häiriöiden ennaltaehkäisemiseksi ja keskeyttämiseksi sekä toimielimen arvokkuuden suojaamiseksi. Lisäksi parlamentti väittää perustellusti, ettei se ole velvollinen suosimaan tiloissaan kolmannen maan puolueen poliittista toimintaa. Kantajat ovat todenneet tämän oikeudenkäynnin yhteydessä toimittamissaan muistioissa. Näin ollen parlamentilla ei ole velvollisuutta vastaanottaa tällaisen puolueen jäseniä tai kannattajia, jotta nämä voivat tuoda sen tiloissa esille näkemyksiään. Yleisemmin SEU 14 artiklasta käy ilmi, että oikeus toimia lainsäätäjänä ja budjettivallan käyttäjänä, huolehtia poliittisesta valvonnasta ja antaa neuvoja parlamentissa kuuluu vain unionin kansalaisten edustajille, jotka valitaan yleisillä, välittömillä, vapailla ja salaisilla vaaleilla, kun taas erityisissä määräyksissä, kuten SEU 15 artiklan 6 kohdan d alakohdassa ja SEUT 230 artiklan ensimmäisessä kohdassa taataan erikseen Eurooppa-neuvoston puheenjohtajalle ja Euroopan komissiolle oikeus tulla siellä kuulluksi. Lisäksi vaikka parlamentin työjärjestyksen 115 artiklan mukaisesti keskustelut ovat julkisia ja valiokuntien kokoukset myös ovat yleensä julkisia, kyseisen työjärjestyksen 157 artiklassa täsmennetään, että lehteriltä istuntoa seuraavan yleisön on istuttava hiljaa paikoillaan. Myös perussopimusten ja niiden täytäntöönpanoa varten annettujen asiakirjojen yleisestä rakenteesta sekä tarpeesta taata parlamentille myönnettyjen toimivaltuuksien vapaa käyttäminen seuraa, ettei parlamentti ole paikka, jossa kaikella yleisöllä on täysi oikeus ilmaista itseään.
27

Kantaja esittää kanteensa tueksi muodollisesti kuusi kanneperustetta. Kantaja väittää ensimmäisessä kanneperusteessaan, että on tehty oikeudellinen virhe, koska Tunisiassa vireillä oleva häneen kohdistuva oikeudellinen tutkinta ei muodosta riittävän vankkaa tosiseikkaperustaa hänen nimensä säilyttämiselle päätöksen 2011/72 liitteessä. Ensimmäisessä kanneperusteessa on kaksi osaa, joista ensimmäisen mukaan neuvosto jätti ottamatta huomioon kantajaa Tunisiassa koskevissa eri tuomioistuinmenettelyissä tapahtuneen suotuisan kehityksen, ja toisen mukaan kyseinen toimielin ei ottanut huomioon sitä, että edellä mainitun oikeudellisen tutkinnan yhteydessä loukattiin periaatetta oikeudesta oikeudenkäyntiin kohtuullisen ajan kuluessa. Toisen kanneperusteen mukaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 47 artiklaa on rikottu, koska neuvosto itse loukkasi periaatetta oikeudesta oikeudenkäyntiin kohtuullisen ajan kuluessa. Kantaja väittää kolmannessa kanneperusteessaan, että päätöksellä 2015/157 ei ole kohdetta. Kyseisen kanneperusteen ensimmäisen osan mukaan on tehty ilmeisiä arviointivirheitä siltä osin kuin kyse on Tunisian demokratiaprosessin kehityksestä ja tämän kolmannen maan kansalaisiin, jotka ovat vastuussa valtion varojen väärinkäytöstä, kohdistettavien rajoittavien toimenpiteiden tarpeesta. Kantaja vetoaa toissijaisesti perusteluiden puuttumiseen. Tämän kanneperusteen toisen osan mukaan on tehty oikeudellinen virhe siltä osin kuin neuvosto katsoi, että Tunisian viranomaisten esittämät seikat osoittivat, että kantaan kohdistui syytetoimia. Neljännessä kanneperusteessa on kaksi osaa, joiden mukaan yhtäältä perusoikeuskirjan 48 artiklaa on rikottu ja toisaalta sen 41 artiklan 1 kohtaa on rikottu. Kantaja väittää tämän kanneperusteen ensimmäisessä osassa, että syyttömyysolettamaa on loukattu neuvoston 31.1.2011 päivätyn lehdistötiedotteen vuoksi. Kantaja väittää tämän kanneperusteen toisessa osassa, että hyvän hallinnon periaatetta ja erityisesti oikeutta puolueettomaan kohteluun on loukattu. Kantaja esittää toissijaisesti sen varalta, että edellä mainitut kanneperusteet hylätään, viidennen kanneperusteen, jonka mukaan on tehty ”ilmeinen arviointivirhe”, koska neuvosto ei ole ottanut riittävällä tavalla huomioon päätöksen 2015/157 ”rikosoikeudellista osatekijää”. Kuudennen kanneperusteen mukaan omaisuudensuojaa on loukattu ja perusoikeuskirjan 17 artiklaa on rikottu.
155

On vielä todettava, että julkisten varojen väärinkäytön kaltaisten talousrikosten tutkinta on tärkeä keino lahjonnan torjumiseksi ja että lahjonnan torjuminen on unionin ulkoisen toiminnan kontekstissa oikeusvaltion käsitteeseen kuuluva periaate. On toisaalta todettava, että rikos, johon kantajan väitetään syyllistyneen, liittyy laajempaan kontekstiin, jossa merkittävää osaa Ukrainan entisestä johdosta epäillään vakavista rikoksista julkisten varojen hoidossa, mikä uhkasi vakavasti maan institutionaalisia ja oikeudellisia perustuksia ja erityisesti horjutti laillisuusperiaatetta, toimeenpanovallan väärinkäytön kieltoa, tehokasta tuomioistuinvalvontaa ja yhdenvertaisuutta lain edessä (ks. vastaavasti tuomio 15.9.2016, Klyuyev v. neuvosto, T‑340/14, EU:T:2016:496, 117 kohta). Tästä seuraa, että kokonaisuudessaan – ja kun otetaan huomioon kantajan tehtävät Ukrainan entisessä johdossa – kyseessä olevat rajoittavat toimenpiteet myötävaikuttavat tehokkaasti sen tutkinnan helpottamiseen, joka kohdistuu julkisten varojen väärinkäyttörikoksiin, jotka on tehty ukrainalaisten instituutioiden vahingoksi, ja niiden avulla Ukrainan viranomaisten on helpompi saada väärinkäytön tuotot takaisin. Siinä tapauksessa, että syytteet osoittautuvat perustelluiksi, tämä mahdollistaa sen, että entisen hallinnon jäsenten tekemiksi väitetyistä lahjontarikoksista rangaistaan tuomioistuimen keinoin, jolloin myötävaikutetaan oikeusvaltion tukemiseen tässä maassa (ks. vastaavasti tuomio 15.9.2016, Klyuyev v. neuvosto, T‑340/14, EU:T:2016:496, 118 kohta).
56

Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 134 artiklan 1 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska komissio on hävinnyt asian, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut kantajan vaatimusten mukaisesti. Työjärjestyksen 138 artiklan 1 kohdan mukaisesti asiassa väliintulijoina olleet jäsenvaltiot ja toimielimet vastaavat kukin omista oikeudenkäyntikuluistaan. Tästä seuraa, että Puolan tasavalta, neuvosto ja parlamentti vastaavat kukin omista oikeudenkäyntikuluistaan.
86

Heinäkuun 12. päivänä 2012 annetussa tuomiossa Pimix (C‑146/11, EU:C:2012:450) unionin tuomioistuin on nimittäin katsonut, että asetuksen N:o 1972/2003 4 artiklassa säädetty muiden maataloustuotteiden kuin sokerin ylijäämävarastomaksun maksuvelvollisuus määräytyi liittymispäivänä hallinnassa olleiden varastojen perusteella, ja että sen vuoksi maksupäätöksen tekopäivällä ei ollut vaikutusta kyseisen maksuvelvollisuuden perustavaan tapahtumaan. Tätä huomiota ei voida soveltaa nyt käsillä olevaan tapaukseen, sillä asetuksen N:o 1972/2003 4 artiklassa ja asetuksen N:o 60/2004 6 artiklan 3 kohdassa säädetty velvollisuus suorittaa maksu ylijäämävarastoista ovat syntyneet eri aikoina. Näin ollen on niin, että asetuksessa N:o 1972/2003 tarkoitettu maksu tuli maksettavaksi pelkän liittymispäivänä tapahtuneen ylijäämävarastojen hallussapidon perusteella, kun taas asetuksessa N:o 60/2004 tarkoitettua maksua ei voitu vaatia maksettavaksi pelkän tuona päivänä tapahtuneen ylijäämävarastojen hallussapidon perusteella. Toimijoilla oli mahdollisuus välttää maksu poistamalla hallinnassaan olleet ylijäämävarastot. Kyseinen maksuvelvollisuus johtui todellisuudessa toimijoille asetetun, mainittujen varastojen poistamista koskevan velvollisuuden laiminlyönnistä.
24

Kuitenkin on niin – kuten EUIPO on korostanut –, että ranskankielinen versio on yksi harvoista, joissa on tämä sanamuoto, koska säännöksen useimmissa muissa kieliversioissa puhutaan tavaroista ja palveluista, joihin väite perustuu. Englanninkielisessä versiossa mainitaan nimittäin ”the goods and services on which the opposition is based”, saksankielisessä ”die Waren und Dienstleistungen, auf die sich der Widerspruch stützt”, italiankielisessä ”i prodotti e i servizi sui quali si basa l’opposizione” ja espanjankielisessä ”los productos y servicios en los que se basa la oposición”.
6.

Valtiontuki – Kielto – Poikkeukset – Komission harkintavalta – Komissio on antanut suuntaviivat, joilla se on luonut puitteet sen tutkimiselle, ovatko tuet yhteismarkkinoille soveltuvia – Seuraukset – Komissio on itse rajoittanut harkintavaltaansa (SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohta; komission tiedonanto 2008/C 155/02) (ks. 232–234 kohta)
2.

Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Perustelut – Perusteluvelvollisuuden laajuus – Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyn yhteydessä tehty päätös olla hyväksymättä tarjousta – Velvollisuus ilmoittaa kirjallisesta pyynnöstä valitun tarjouksen ominaisuudet ja suhteelliset edut ja sopimuspuoleksi valitun tarjoajan nimi – Velvollisuus antaa yksityiskohtainen yhteenveto tavasta, jolla hylätyn tarjouksen jokainen yksityiskohta on otettu huomioon sitä arvioitaessa, taikka velvollisuus suorittaa valitun tarjouksen ja hylätyn tarjoajan tarjouksen yksityiskohtainen vertailu – Velvollisuutta toimittaa selvitykset, jotka valittu tarjoaja on toimittanut niitä valintaperusteita varten, joilla osoitetaan sen taloudellinen, rahoituksellinen, tekninen tai ammatillinen kyky, ei ole (SEUT 296 artiklan toinen kohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 966/2012 113 artiklan 2 kohta; komission asetuksen N:o 1268/2012 161 artiklan 2 kohta) (ks. 49, 50 ja 57 kohta)
2.

Maatalous–Yhteinen maatalouspolitiikka–Suoran tuen järjestelmät–Yhteiset säännöt–Tilatukijärjestelmä–Pysyvä laidun–Käsite–Alat, joilla on vähäinen määrä puuvartisia kasveja, kuuluvat mainitun käsitteen alaan (Neuvoston asetus N:o 1782/2003 ja neuvoston asetus N:o 73/2009; komission asetuksen N:o 796/2004 2 artiklan ensimmäisen kohdan 2 alakohta ja komission asetuksen N:o 1120/2009 2 artiklan c alakohta) (ks. 54–56, 68 ja 74 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 10.4.2018 – Alcogroup ja Alcodis vastaan komissio

(asia T‑274/15)

(Kumoamiskanne – Kilpailu – Kartellit ja muut yhteistoimintajärjestelyt – Bioetanolin ja etanolin markkinat – Hallinnollinen menettely – Päätös, jossa määrätään tarkastuksesta – Komission tarkastusvalta – Asianajajien ja asiakkaiden välisen yhteydenpidon luottamuksellisuuden suoja – Aikaisemman tarkastuksen jälkeen vaihdetut asiakirjat – Komissio on kieltäytynyt keskeyttämästä kyseisiä rikkomismenettelyjä – Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena – Tutkimatta jättäminen)

1. Kumoamiskanne–Laillisuusvalvonta–Perusteet–Pelkästään riidanalaisen toimen toteuttamisajankohtana olemassa olevien tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen huomioon ottaminen (SEUT 263 artikla) (ks. 61 kohta)

2. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet–Päätös–Pätevyys–Arviointi riippumatta mahdollisista lainvastaisuuksista täytäntöönpanossa (ks. 63 kohta)

3. Kumoamiskanne–Kannekelpoiset toimet–Käsite–Toimet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia–Valmistelevat toimet eivät ole kannekelpoisia toimia (SEUT 263 artikla) (ks. 71–75 ja 80 kohta)

4. Kumoamiskanne–Kanne päätöksestä, jolla kieltäydytään peruuttamasta tai muuttamasta aikaisempaa toimea–Tutkittavaksi ottamista arvioidaan suhteessa mahdollisuuteen nostaa kanne asianomaisesta toimesta (SEUT 263 artikla) (ks. 76 kohta)

5. Kumoamiskanne–Kannekelpoiset toimet–Toimet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia–Kilpailusääntöjen soveltamista koskeva hallinnollinen menettely–Tarkastusmenettelyn kuluessa toteutetut toimenpiteet–Mahdollisuus nostaa kanne komission kilpailusääntöjen nojalla tekemästä lopullisesta päätöksestä (SEUT 263 artikla) (ks. 91 kohta)

6. Euroopan unionin oikeus–Periaatteet–Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan–Toimista, joilla ei ole sitovia oikeusvaikutuksia, nostettu kumoamiskanne jätetään tutkimatta–Asianomaisten mahdollisuus riitauttaa tällaiset toimet unionin sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskevalla kanteella (SEUT 263 artikla ja SEUT 340 artiklan toinen kohta) (ks. 92 kohta)

Aihe

SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus siitä, että on kumottava 12.3.2015 tehty komission päätös C(2015) 1769 final, joka on osoitettu Alcogroupille ja kaikille suoraan tai välillisesti sen määräysvallassa oleville yrityksille, mukaan lukien Alcodis, ja joka koskee neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 20 artiklan 4 kohdan mukaista menettelyä (AT.40244 – Bioethanol), ja 8.5.2015 päivätty komission kirje, joka on osoitettu Alcogroupille ja joka koskee tutkimuksia AT.40244 – Bioethanol ja AT.40054 – Oil and Biofuel Markets

Ratkaisu

1) Kanne jätetään tutkimatta.

2) Alcogroup ja Alcodis vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.
Asianosaisen ei tarvitse vedota nimenomaisesti säännöksiin, joihin se perustaa esittämänsä kanneperusteet. On riittävää, että kannekirjelmässä esitetään riittävän selvästi kyseisen asianosaisen vaatimuksen kohde sekä pääasialliset tosiseikat ja oikeudelliset seikat, joihin vaatimus perustuu. Tämä pätee soveltuvin osin silloin, kun säännösten, joihin kanneperusteet perustuvat, yksilöinnissä on virhe.

Yhteisön kasvilajikevirastolla on laaja harkintavalta siltä osin kuin kyse on yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista annetun asetuksen N:o 2100/94 20 artiklassa tarkoitetusta kasvinjalostajanoikeuksien mitättömäksi julistamisesta. Ainoastaan vakavat epäilyt siitä, täyttyivätkö kyseisen asetuksen 7 tai 10 artiklassa vahvistetut edellytykset tämän asetuksen 54 ja 55 artiklassa säädettyjen tutkinnan ja tutkimuksen tekohetkellä, voivat siis oikeuttaa suojatun lajikkeen tutkimisen uudelleen asetuksen N:o 2100/94 20 artiklaan perustuvassa mitättömyysmenettelyssä. Tässä asiayhteydessä kolmannen, joka vaatii kasvinjalostajanoikeuksien mitättömäksi julistamista, on esitettävä olennaiset todisteet ja tosiseikat, jotka ovat omiaan luomaan vakavia epäilyjä siitä, onko kyseisen asetuksen 54 ja 55 artiklassa säädettyjen tutkinnan ja tutkimuksen jälkeen myönnetyt kasvinjalostajanoikeudet myönnetty lainmukaisesti.

Yksityiskohtaisista säännöistä asetuksen N:o 2100/94 soveltamiseksi menettelyssä yhteisön kasvilajikevirastossa annetun asetuksen N:o 874/2009 51 artiklan nojalla yhteisön kasvilajikevirastossa (CPVO) noudatettavia menettelyjä on sovellettava valitusmenettelyyn soveltuvin osin. Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista annetun asetuksen N:o 2100/94 76 artiklassa vahvistettua tosiseikkojen viran puolesta tutkimisen periaatetta on näin ollen sovellettava myös CPVO:n valituslautakunnassa käytävässä tällaisessa menettelyssä. Toisaalta valituslautakuntaa sitoo myös hyvän hallinnon periaate, jonka nojalla sen on tutkittava huolellisesti ja puolueettomasti kaikki sen käsiteltävänä olevan asian merkitykselliset tosiseikat ja oikeudelliset seikat.

Näin ollen kun on esitetty väite, jonka mukaan ehdokaslajikkeen erotettavuus on todettu vertailulajikkeen tietojen perusteella, jotka kävivät ilmi kyseisen lajikkeen virallisesta kuvauksesta, eikä suoritetuista vertailevista viljelykokeista saatujen tulosten perusteella, valituslautakunnan on käytettävä laajennettuja tutkintavaltuuksia, jotka sille on annettu asetuksen N:o 2100/94 76 artiklassa, varmistaakseen vertailulajikkeen niiden luokittelupisteiden alkuperän, jotka on esitetty erotettavuutta koskevan vertailevan selvityksen toiseksi viimeisessä ja viimeisessä versiossa ja tehdäkseen niistä johtopäätöksensä. Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdassa vahvistetun hyvän hallinnon periaatteen mukaisesti valituslautakunnan on nimittäin tutkittava huolellisesti ja puolueettomasti kaikki merkitykselliset seikat, kun se arvioi yhteisön kyseisen kasvinjalostajanoikeuden voimassaoloa, ja kerättävä kaikki harkintavaltansa käyttämistä varten tarvittavat tosiseikat ja oikeudelliset seikat.

(ks. 72–74, 76 ja 77 kohta)
2.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Aikaisempi tavaramerkki, joka on EU-tavaramerkki – Rekisteröimisen epääminen, vaikka suhteellinen hylkäysperuste on olemassa ainoastaan osassa unionia (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 25 kohta)
5.

Euroopan unionin toimielimet – Yleisön oikeus tutustua asiakirjoihin – Asetus N:o 1049/2001 – Poikkeukset oikeudesta tutustua asiakirjoihin – Tarkastus-, tutkinta- ja tilintarkastustoimien tarkoitusten suoja – Ulottuvuus – Soveltaminen valtiontukien valvontamenettelyjä koskeviin hallinnollisiin asiakirja-aineistoihin (SEUT 108 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmas luetelmakohta; neuvoston asetuksen N:o 659/1999 20 artikla) (ks. 54–57 kohta)
1.

EU-tavaramerkki-EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen-Suhteelliset hylkäysperusteet-Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten-Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä-Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 16 ja 35 kohta)