Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Tavaramerkit - Direktiivi 89/104/ETY - Uuden tavaramerkin rekisteröiminen - Samankaltaisella tavaramerkillä varustettujen tavaroiden tai palvelujen samanlaisuus tai samankaltaisuus - Sekaannusvaara uuden tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä - Tavaroiden tai palvelujen samankaltaisuuden arviointi - Tavaramerkin erottamiskyky tai laaja tunnettuus - Vaikutus

(Neuvoston direktiivin 89/104/ETY 4 artiklan 1 kohdan b alakohta)

2 Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Tavaramerkit - Direktiivi 89/104/ETY - Uuden tavaramerkin rekisteröiminen - Samankaltaisella tavaramerkillä varustettujen tavaroiden tai palvelujen samanlaisuus tai samankaltaisuus - Sekaannusvaara uuden tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä - Tavaroiden tai palvelujen samankaltaisuus - Arviointiperusteet

(Neuvoston direktiivin 89/104/ETY 4 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta)

3 Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Tavaramerkit - Direktiivi 89/104/ETY - Uuden tavaramerkin rekisteröiminen - Samankaltaisella tavaramerkillä varustettujen tavaroiden tai palvelujen samanlaisuus tai samankaltaisuus - Sekaannusvaara uuden tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä - Yleisön erehtyminen tavaroiden tai palvelujen alkuperästä - Arviointiperusteet

(Neuvoston direktiivin 89/104/ETY 2 artikla ja 4 artiklan 1 kohdan b alakohta)

Tiivistelmä

1 Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä annetun ensimmäisen direktiivin 89/104/ETY 4 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että aikaisemman tavaramerkin erottamiskyky ja erityisesti sen laaja tunnettuus on otettava huomioon arvioitaessa sitä, ovatko ne tavarat tai palvelut, joita varten kyseiset kaksi tavaramerkkiä on tarkoitettu, niin samankaltaisia, että sekaannusvaara saattaa syntyä.

Sekaannusvaaraa on arvioitava kokonaisuutena ja huomioon on otettava kaikki tekijät, jotka ovat merkityksellisiä kyseisessä yksittäistapauksessa. Tämä kokonaisarviointi merkitsee huomioon otettavien tekijöiden tiettyä keskinäistä riippuvuutta ja erityisesti sitä, että tavaramerkkien samankaltaisuus on vuorovaikutussuhteessa niiden tavaroiden tai palvelujen samankaltaisuuteen, joita varten nämä tavaramerkit on tarkoitettu. Niinpä tavaramerkillä varustettujen tavaroiden tai palvelujen vähäisen samankaltaisuuden saattaa korvata niitä varten tarkoitettujen tavaramerkkien merkittävä samankaltaisuus ja päinvastoin. Koska sekaannusvaara on sitä suurempi, mitä erottamiskykyisempi aikaisempi tavaramerkki on, sellaisia tavaramerkkejä, jotka ovat erittäin erottamiskykyisiä joko ominaispiirteidensä vuoksi tai sen vuoksi, että ne tunnetaan markkinoilla, suojataan laajemmin kuin niitä, joiden erottamiskyky on heikompi.

Tästä syystä on mahdollista, että tavaramerkin rekisteröintiä koskeva hakemus on hylättävä direktiivin 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan perusteella siitä huolimatta, että ne tavarat tai palvelut, joita varten kyseiset kaksi tavaramerkkiä on tarkoitettu, eivät ole kovin samankaltaisia, jos tavaramerkit ovat hyvin samankaltaisia ja jos aikaisempi tavaramerkki on erittäin erottamiskykyinen ja erityisesti laajalti tunnettu. Vaikka edellä esitetty tulkinta merkitsisikin rekisteröintimenettelyn tuntuvaa pidentymistä, on joka tapauksessa oikeusvarmuuteen ja hyvään hallintotapaan liittyvistä syistä varmistuttava siitä, ettei sellaisia tavaramerkkejä rekisteröidä, joiden käyttö voitaisiin menestyksekkäästi riitauttaa tuomioistuimissa.

2 Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä annetun ensimmäisen direktiivin 89/104/ETY 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamiseksi on - siinäkin tapauksessa, että kyseessä oleva tavaramerkki on sama kuin tavaramerkki, joka on erityisen erottamiskykyinen - edelleen välttämätöntä näyttää toteen niiden tavaroiden tai palvelujen samankaltaisuus, joita varten kyseiset kaksi tavaramerkkiä on tarkoitettu. Direktiivin 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa - toisin kuin esimerkiksi 4 artiklan 4 kohdan a alakohdassa, joka koskee nimenomaisesti tapauksia, joissa tavarat tai palvelut eivät ole samankaltaisia - nimittäin säädetään, että sekaannusvaara edellyttää, että tavaramerkillä varustetut tavarat tai palvelut ovat samoja tai samankaltaisia. Tavaroiden tai palvelujen samankaltaisuuden arvioimiseksi on otettava huomioon kaikki kyseisten tavaroiden tai palvelujen väliseen suhteeseen liittyvät merkitykselliset tekijät. Näihin tekijöihin kuuluvat erityisesti tavaroiden ja palvelujen luonne, käyttötarkoitus, käyttötavat sekä se, ovatko ne keskenään kilpailevia vai toisiaan täydentäviä.

3 Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä annetun ensimmäisen direktiivin 89/104/ETY 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu sekaannusvaara on kyseessä silloin, jos yleisö saattaa erehtyä kyseisten tavaroiden tai palvelujen alkuperästä. Direktiivin 2 artiklasta käy nimittäin ensinnäkin ilmi, että tavaramerkin on oltava sellainen, että sillä voidaan erottaa yrityksen tavarat tai palvelut muiden yritysten tavaroista tai palveluista; lisäksi direktiivin kymmenennessä perustelukappaleessa täsmennetään, että tavaramerkin antaman suojan tarkoituksena on erityisesti taata, että tavaramerkki osoittaa alkuperän. Tavaramerkin keskeinen tehtävä on taata kuluttajalle tai loppukäyttäjälle se, että tietyllä tavaramerkillä varustettujen tavaroiden tai palvelujen alkuperä on sama, antamalla kuluttajalle tai loppukäyttäjälle tilaisuus erottaa ilman sekaannuksen mahdollisuutta kyseinen tavara tai palvelu muualta peräisin olevista tavaroista ja palveluista. Lisäksi tavaramerkin on oltava takeena siitä, että kaikki tavarat tai palvelut, joissa sitä käytetään, on tuotettu yhden ja saman, niiden laadusta vastaavan yrityksen valvonnassa, jotta tavaramerkki voisi toimia keskeisessä tehtävässään siinä vääristymättömän kilpailun järjestelmässä, joka perustamissopimuksella pyritään luomaan.

Direktiivin 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu sekaannusvaara saattaa siis syntyä siinäkin tapauksessa, että yleisön käsityksen mukaan kyseiset tavarat ja palvelut tuotetaan eri paikoissa. Sekaannusvaaraa ei sitä vastoin ole silloin, jos on selvää, että yleisö ei oleta kyseisten tavaroiden tai palvelujen olevan peräisin samasta yrityksestä tai mahdollisesti taloudellisessa etuyhteydessä olevista yrityksistä.