ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Siirtotyöläisten sosiaaliturva – Unionin säännöstö – Asiallinen soveltamisala – Sairausetuudet – Käsite

(Neuvoston asetuksen N:o 1408/71 4 artiklan 1 kohdan a alakohta)

2. Henkilöiden vapaa liikkuvuus – Työntekijät – Yhdenvertainen kohtelu – Sosiaaliset edut

(Neuvoston asetuksen N:o 1612/68 7 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

1. Etuutta pidetään sosiaaliturvaetuutena, jos sen myöntäminen etuudensaajille perustuu tiettyyn laissa määriteltyyn tilanteeseen yksilöllisestä tarveharkinnasta riippumatta ja jos etuus liittyy johonkin asetuksen N:o 1408/71 4 artiklan 1 kohdassa nimenomaisesti mainittuun vakuutustapahtumaan. Etuuksien, jotka myönnetään objektiivisesti laissa määritellyn tilanteen perusteella ja joilla pyritään parantamaan hoidon tarpeessa olevien henkilöiden terveydentilaa ja elämänlaatua, keskeisenä tarkoituksena on täydentää sairausvakuutuksesta maksettavia etuuksia, minkä vuoksi niitä on pidettävä mainitun asetuksen 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuina ”sairausetuuksina”. Tästä on kysymys niiden etuuksien osalta, joita tietyt Saksan liittotasavallan osavaltiot suorittavat lainsäädäntönsä nojalla sokeille, kuuroille ja vammaisille, koska niillä pyritään kattamaan kiinteämääräisen tuen muodossa ylimääräisiä kuluja, joita tällaisille henkilöille aiheutuu vamman johdosta heidän jokapäiväisessä elämässään.

(ks. 27–29 kohta)

2. Työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella annetun asetuksen N:o 1612/68 7 artiklaan otetulla yhdenvertaista kohtelua koskevalla säännöllä ei kielletä ainoastaan kansalaisuuteen perustuvaa ilmeistä syrjintää vaan myös kaikki sellaiset peitellyn syrjinnän muodot, joilla tosiasiallisesti päädytään samaan lopputulokseen muita erotteluperusteita käyttämällä. Kansallisen oikeuden säännöstä, jollei se ole objektiivisesti perusteltu ja oikeassa suhteessa tavoiteltuun oikeutettuun päämäärään, on pidettävä välillisesti syrjivänä, jos sen vaikutukset kohdistuvat sen ominaislaadun vuoksi enemmän siirtotyöläisiin kuin kotimaisiin työntekijöihin ja jos säännöksellä saatetaan siksi kohdella ensiksi mainittuja huonommin. Näin on sen asumista koskevan edellytyksen osalta, jonka täyttymistä kansallisessa lainsäädännössä vaaditaan sokeille, kuuroille ja vammaisille tarkoitettujen etuuksien myöntämiseltä sosiaalisina etuina ja jonka täyttäminen on helpompaa kotimaisille työntekijöille kuin muiden jäsenvaltioiden työntekijöille.

(ks. 34–38 kohta)
Asia C-423/10

Delphi Deutschland GmbH

vastaan

Hauptzollamt Düsseldorf

(Finanzgericht Düsseldorfin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

”Yhteinen tullitariffi — Yhdistetty nimikkeistö — Tariffiluokittelu — Sähköiset liittimet — Alanimike 8536 69 — Pistotulpat ja pistorasiat”

Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 18.5.2011 I - 4005

Tuomion tiivistelmä

Yhteinen tullitariffi – Tullinimikkeet – Metallista valmistetut sähköiset liittimet, jotka ovat ainoastaan myöhemmin valmistettavien pistotulppien ja pistorasioiden osia ja joissa ei ole eristettä, jolla eristetään liitäntäkohta

(Neuvoston asetuksen N:o 2658/87 liite I; komission asetus N:o 1810/2004; komission asetus N:o 1719/2005; komission asetus N:o 1549/2006)

Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun asetuksen N:o 2658/87 liitteeseen I sisältyvän yhdistetyn nimikkeistön, sellaisena kuin se on muutettuna vuosien 2005, 2006 ja 2007 osalta asetuksilla N:o 1810/2004, N:o 1719/2005 ja N:o 1549/2006, alanimikettä 8536 69 on tulkittava siten, että sähköiset liittimet, jotka on valmistettu taotusta metallista (kuparista, messingistä, teräslevystä), joita ei ole eristetty, joista on käytetty nimitystä ”terminal” ja jotka on jaettu alaryhmiin ”female terminals” (naarasliittimet) ja ”male terminals” (urosliittimet), eivät jää kyseisen alanimikkeen ulkopuolelle sen vuoksi, että niissä ei ole eristettä, jolla eristetään johdon liitäntäkohta, tai sen vuoksi, että ne ovat ainoastaan myöhemmin valmistettavien pistotulppien ja pistorasioiden osia, koska ne mahdollistavat monihaaraisen yhteyden esimerkiksi laitteiden, kaapeleiden ja liitinlevyjen välillä kytkemällä liitetyt pistotulpat liitettyihin pistorasioihin ilman kokoamistyötä.

(ks. 30 kohta ja tuomiolauselma)
Asia C-78/10

Marc Berel, Port Angot Développementin edustajana, ym.

vastaan

Administration des douanes de Rouen ym.

(Cour d’appel de Rouenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

”Yhteisön tullikoodeksi — 213, 233 ja 239 artikla — Usean velallisen yhteisvastuu samasta tullivelasta — Tuontitullien peruuttaminen — Tullivelan lakkaaminen — Yhteisvastuulliselta yhteisvelalliselta puuttuva mahdollisuus vedota toiselle yhteisvelalliselle myönnettyyn peruutukseen”

Julkisasiamies V. Trstenjakin ratkaisuehdotus 16.12.2010 I - 719

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 17.2.2011 I - 745

Tuomion tiivistelmä

Euroopan unionin omat varat – Tuonti- tai vientitullien palauttaminen tai peruuttaminen – Useat velalliset – Yhteisön tullikoodeksin 239 artiklan perusteella yhteisvelalliselle myönnetty tullien peruuttaminen – Vastaavaa velan lakkaamista ei voida hyväksyä kaikkien yhteisvastuullisten yhteisvelallisten osalta

(Neuvoston asetuksen N:o 2913/92 213, 233 ja 239 artikla)

Yhteisön tullikoodeksista annetun asetuksen N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 82/97, 213, 233 ja 239 artiklaa on tulkittava siten, että on niiden vastaista soveltaa tilanteessa, jossa useat yhteisvelalliset ovat 213 artiklassa tarkoitetussa yhteisvastuussa tullivelasta, kansallisen oikeuden periaatetta, josta seuraa, että kaikki muut yhteisvelalliset voivat vedota yhdelle yhteisvelalliselle 239 artiklan perusteella myönnettyyn osittaiseen tullien peruuttamiseen sillä tavoin, että saman koodeksin 233 artiklan ensimmäisen kohdan b alakohdassa tarkoitettu velan lakkaaminen koskee velkaa sellaisenaan ja näin ollen vapauttaa kaikki yhteisvastuulliset yhteisvelalliset kyseisen velan maksamisesta myönnetyn peruutuksen määrään asti.

Kyseisen 239 artiklan järjestelmästä nimittäin seuraa, että tähän säännökseen perustuvaan tullien peruutuspäätökseen voidaan vedota vain peruutushakemuksen tekijän eduksi. Asianomaisen vilpillisen menettelyn tai ilmeisen laiminlyönnin puuttuminen, joka asetetaan kyseisessä artiklassa tuontitullien peruutuksen myöntämisen edellytykseksi, on tutkittava ottamalla huomioon tullivelan synnyttävään tapahtumaan liittyvät merkitykselliset erityisolosuhteet jokaisen yhteisvelallisen osalta sekä yhteisvelallisen ammatillinen kokemus ja huolellisuus niiden toimien osalta, joista yhteisvelallista moititaan ja jotka ovat perusteena yhteisvastuulle.

(ks. 52, 61 ja 66 kohta sekä tuomiolauselma)
27

Tällaisten rikosten vakavuus ilmenee myös direktiivin 2011/93 3 artiklasta, jonka 4 kohdan mukaan seksuaalisesta kanssakäymisestä lapsen kanssa, joka ei ole saavuttanut seksuaalista itsemääräämisoikeutta koskevaa suojaikärajaa, on säädettävä vankeusrangaistus, jonka enimmäiskesto on vähintään viisi vuotta, kun taas saman artiklan 5 kohdan i alakohdan mukaan kyseisen kaltaisesta teosta käytettäessä väärin tunnustettua luottamus- tai auktoriteettiasemaa tai vaikutusvaltaa lapseen on säädettävä vankeusrangaistus, jonka enimmäiskesto on vähintään kahdeksan vuotta. Saman 5 kohdan iii alakohdan mukaan vankeusrangaistuksen enimmäiskeston on oltava vähintään kymmenen vuotta, jos kyseiset teot on tehty pakottamalla, voimakeinoin tai uhkailemalla. Saman direktiivin 9 artiklan b ja g alakohdan mukaan raskauttavina seikkoina on pidettävä sitä, että rikoksen tekijä on lapsen perheenjäsen, asuu lapsen kanssa tai on käyttänyt väärin tunnustettua luottamus- tai auktoriteettiasemaansa, ja sitä, että rikoksen teossa on käytetty törkeää väkivaltaa tai rikoksesta on aiheutunut lapselle vakavaa vahinkoa.
1)

Italian tasavalta ei ole noudattanut EY 249 artiklan neljännen kohdan ja valtiontuesta C 13/07 (ex NN 15/06 ja N 734/06), jonka Italia on myöntänyt New Interlinelle, 16.4.2008 tehdyn komission päätöksen 2008/697/EY 2 ja 3 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole asetetussa määräajassa toteuttanut kaikkia kyseisen päätöksen täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä.
17

Vakiintuneessa oikeuskäytännössä on päätelty ETY:n ja Turkin välisen assosiaatiosopimuksen 12 artiklan sanamuodosta ja lisäpöytäkirjan – joka allekirjoitettiin 23.11.1970 Brysselissä, joka on kyseisen sopimuksen liitteenä ja joka tehtiin, hyväksyttiin ja vahvistettiin yhteisön puolesta annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2760/72 (EYVL L 293, s. 1) – 36 artiklan sanamuodosta sekä päätöksen N:o 1/80 tavoitteesta, että EY:n perustamissopimuksen 48 ja 49 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 39 ja EY 40 artikla) ja EY:n perustamissopimuksen 50 artiklan (josta on tullut EY 41 artikla) yhteydessä hyväksytyt periaatteet on saatettava koskemaan mahdollisuuksien mukaan Turkin kansalaisia, joilla on mainitussa päätöksessä tunnustetut oikeudet (ks. vastaavasti mm. asia C-434/93, Bozkurt, tuomio , Kok., s. I-1475, 14, 19 ja 20 kohta ja asia C-275/02, Ayaz, tuomio , Kok., s. I-8765, 44 kohta).
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne – Valtiontukea koskevan komission päätöksen noudattamatta jättäminen – Velvollisuus periä takaisin myönnetty tuki – Takaisinperinnälle asetettu määräaika (EY 88 artiklan 2 kohta sekä EY 226 ja EY 249 artikla) (ks. 34 ja 37 kohta)

2. Valtiontuki – Sääntöjenvastaisen tuen takaisinperintä – Konkurssin tehneet tuensaajayritykset – Tuen merkitseminen saataviin aikaisemman tilanteen palauttamiseksi (EY 88 artiklan 2 kohta) (ks. 35 ja 36 kohta)

3. Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne – Valtiontukea koskevan komission päätöksen noudattamatta jättäminen – Puolustautumisperusteet – Päätöksen laillisuuden riitauttaminen – Tutkimatta jättäminen – Rajat – Mitätön toimi (EY 88 artiklan 2 kohta sekä EY 226, EY 227, EY 230 ja EY 232 artikla) (ks. 41 kohta)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Valtiontuesta C 13/07 (ex NN 15/06), jonka Italia on myöntänyt New Interlinelle (tiedoksiannettu numerolla K(2008) 1321), 16.4.2008 tehdyn komission päätöksen 2008/697/EY 2, 3 ja 4 artiklan noudattamiseksi tarvittavien toimenpiteiden toteuttamatta jättäminen asetetussa määräajassa

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

1) Italian tasavalta ei ole noudattanut EY 249 artiklan neljännen kohdan ja valtiontuesta C 13/07 (ex NN 15/06 ja N 734/06), jonka Italia on myöntänyt New Interlinelle, 16.4.2008 tehdyn komission päätöksen 2008/697/EY 2 ja 3 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole asetetussa määräajassa toteuttanut kaikkia kyseisen päätöksen täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä.

2) Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Liikenne – Tieliikenne – Sosiaalilainsäädäntö – Poikkeukset – Ajopiirturin asennus- ja käyttövelvollisuus

(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 561/2006 13 artiklan 1 kohdan d alakohdan toinen luetelmakohta)

Tiivistelmä

Tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta ja asetusten N:o 3821/85 ja N:o 2135/98 muuttamisesta sekä asetuksen N:o 3820/85 kumoamisesta annetun asetuksen N:o 561/2006 13 artiklan 1 kohdan d alakohdan toisessa luetelmakohdassa olevaa käsitettä ”materiaali” on tulkittava siten, ettei sitä sovelleta pakkausmateriaaliin, kuten tyhjiin juomapulloihin, joita liikettä harjoittava, kerran viikossa asiakkailleen kotiinkuljetuspalvelua tarjoava ja samassa yhteydessä tyhjiä juomapakkauksia keräävä viini- ja juomakauppias kuljettaa viedäkseen ne tukkukauppiaalleen.

Mainitun kauppiaan kuljettamat pullot eivät näet ole hänen päätyössään tarvitsemia tavaroita. Kyseisiä pulloja ei yhtäältä työstetä tai käsitellä eikä niitä lisätä toiseen tuotteeseen tai käytetä jossakin työssä. Niitä ei toisaalta tarvita ainesosina, raaka-aineina tai aineksina mihinkään tällaisen kauppiaan valmistamaan tuotteeseen tai kyseisen kauppiaan suorittamiin töihin. Ne eivät lopuksi ole minkään tuotteen valmistamiseen tarvittavia laitteita tai välineitä.

(ks. 26 ja 41 kohta sekä tuomiolauselma)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Kilpailu – Unionin oikeussäännöt – Yhteistyötä sekä sakoista vapauttamista ja sakkojen lieventämistä koskevat komission tiedonannot – Euroopan kilpailuviranomaisten verkoston puitteissa laadittu leniency-malliohjelma

(SEUT 101 ja SEUT 102 artikla; komission tiedonannot 2004/C 101/03 ja 2006/C 298/11)

2. Kilpailu – Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt – Kilpailua rajoittava vaikutus

(SEUT 101 artikla; neuvoston asetus N:o 1/2003)

Tiivistelmä

1. Yhteistyöstä kilpailuviranomaisten verkostossa annettu komission tiedonanto sekä sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa annettu komission tiedonanto eivät ole jäsenvaltioita sitovia. Viimeksi mainittu tiedonanto koskee lisäksi ainoastaan komission itsensä täytäntöön panemia leniency-ohjelmia. Myöskään Euroopan kilpailuviranomaisten verkoston puitteissa laadittu leniency-malliohjelma, jolla pyritään yhdenmukaistamaan tietyt kansallisiin leniency-ohjelmiin liittyvät seikat, ei sido jäsenvaltioiden tuomioistuimia.

(ks. 21 ja 22 kohta)

2. Kartelleja koskevia unionin oikeuden säännöksiä ja määräyksiä sekä erityisesti asetusta N:o 1/2003 on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä sille, että unionin kilpailuoikeuden rikkomisen vuoksi vahinkoa kärsinyt henkilö, joka vaatii vahingonkorvausta, saa oikeuden tutustua kyseiseen rikkomiseen syyllistynyttä henkilöä koskevaan leniency-menettelyyn liittyviin asiakirjoihin. Jäsenvaltioiden tuomioistuinten asiana on kuitenkin määrittää kansallisen oikeutensa perusteella edellytykset, joiden mukaisesti tällainen oikeus on annettava tai evättävä, punnitsemalla unionin oikeudella suojeltuja intressejä.

Vaikka komission esittämillä suuntaviivoilla voi näet olla vaikutuksia kansallisten kilpailuviranomaisten käytäntöön silloin, kun asiaa koskevaa unionin oikeuden sitovaa säännöstöä ei ole annettu, jäsenvaltioiden asiana on kuitenkin vahvistaa kansalliset säännöt kartellin vuoksi vahinkoa kärsineiden henkilöiden oikeudesta saada tutustua leniency-menettelyihin liittyviin asiakirjoihin ja soveltaa näitä sääntöjä. Tutkittaessa jonkun sellaisen henkilön, joka vaatii vahingonkorvausta leniency-ohjelman piiriin kuuluvalta toiselta henkilöltä, tekemää tällaista pyyntöä saada tutustua asiakirjoihin on kuitenkin huolehdittava siitä, että sovellettavat kansalliset säännöt eivät ole epäedullisempia kuin säännöt, jotka koskevat samankaltaisia jäsenvaltion sisäiseen oikeuteen perustuvia vaatimuksia, ja että niillä ei tehdä vahingonkorvauksen saamista käytännössä mahdottomaksi tai suhteettoman vaikeaksi, sekä punnittava niitä intressejä, jotka oikeuttavat leniency-hakijan vapaaehtoisesti toimittamien tietojen toimittamisen tai niiden suojelemisen. Kansalliset tuomioistuimet voivat tehdä tällaisen kansalliseen oikeuteen perustuvan punninnan ainoastaan tapauskohtaisesti ja ottamalla huomioon kaikki asian kannalta merkitykselliset seikat.

(ks. 23 ja 30–32 kohta sekä tuomiolauselma)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Siirtotyöläisten sosiaaliturva – Maksuihin perustumattomat erityisetuudet – Käsite

(Neuvoston asetuksen N:o 1408/71 4 artiklan 2 a kohta ja liite II a)

2. Siirtotyöläisten sosiaaliturva – Maksuihin perustumattomat erityisetuudet – Käsite

(SEUT 48 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1408/71 10 a artikla)

Tiivistelmä

1. Asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 118/97, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 631/2004, ja näin muutetun asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 647/2005, 4 artiklan 2 a kohtaa on tulkittava siten, että vammaisten elämisavustuksen liikkumiskykyyn perustuvaa osaa on pidettävä tässä säännöksessä tarkoitettuna maksuihin perustumattomana rahallisena erityisetuutena, joka mainitaan näiden asetusten liitteessä II a.

(ks. 33 kohta ja tuomiolauselman 1 kohta)

2. Asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 118/97, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 631/2004, ja näin muutetun asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 647/2005, 10 a artiklan tutkinnassa siltä osin kuin tässä artiklassa sallitaan se, että kansallisessa lainsäädännössä säädetyn vammaisten elämisavustuksen liikkumiskykyyn perustuvan osan myöntämiseltä edellytetään asumista ja paikallaoloa kyseisessä jäsenvaltiossa, ei ole henkilöiden vapaata liikkumista koskevien sääntöjen suhteen ilmennyt mitään sellaista, joka voisi vaikuttaa sen pätevyyteen.

Asetuksessa N:o 1408/71 olevat asuinpaikkalausekkeiden poistamista koskevat säännökset ovat SEUT 48 artiklan täytäntöönpanotoimia, jotka on annettu SEUT 45 artiklassa taatun työntekijöiden vapaan liikkuvuuden toteuttamiseksi sosiaaliturvan alalla. Asetuksen N:o 1408/71 liitteessä II a mainittujen maksuihin perustumattomien erityisetuuksien osalta unionin lainsäätäjä voi SEUT 48 artiklan täytäntöönpanon yhteydessä antaa säännöksiä, joilla poiketaan sosiaaliturvaetuuksien maastavientimahdollisuudesta. Tarkemmin sanottuna sosiaaliseen ympäristöön läheisesti liittyvien etuuksien myöntämisen edellytykseksi voidaan oikeutetusti asettaa asuminen siinä jäsenvaltiossa, jossa toimivaltainen laitos sijaitsee.

(ks. 38, 40 ja 42 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Tulliliitto – Unionin tullialue – Monacon ruhtinaskunta

(SEUT 34 ja SEUT 36 artikla; neuvoston asetuksen N:o 2913/92 3 artiklan 2 kohdan b alakohta)

2. Tavaroiden vapaa liikkuvuus – Määrälliset rajoitukset – Vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet

(SEUT 34 artikla)

Tiivistelmä

1. Yhteisön tullikoodeksista annetun asetuksen N:o 2913/92 3 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaan Monacon ruhtinaskunnan katsotaan kuuluvan unionin tullialueeseen. Koska tulleja ja vaikutukseltaan vastaavia maksuja ei näin ollen saada soveltaa Monacon ja jäsenvaltioiden välisessä kaupassa, Monacosta peräisin olevia suoraan jäsenvaltioon vietyjä tavaroita on kohdeltava samalla tavalla kuin jos ne olisivat jäsenvaltioista peräisin. Monacosta peräisin olevien tavaroiden rinnastaminen tällä tavalla jäsenvaltioista peräisin oleviin tavaroihin merkitsee sitä, että niihin sovelletaan tavaroiden vapaata liikkuvuutta koskevia perussopimuksen sääntöjä.

(ks. 14 kohta)

2. SEUT 34 artiklaa on tulkittava niin, että sen vastaista ei ole se, että jäsenvaltion lainsäädännössä edellytetään, että kantaja, jolla on Monacon kansalaisuus ja joka on pannut jossakin asianomaisen jäsenvaltion yksityisoikeudellisia asioita käsittelevässä tuomioistuimessa vireille kanteen sen kansalaista vastaan saadakseen maksun laskuista, jotka koskevat yhteisötavaroihin rinnastettavien tavaroiden toimitusta, asettaa cautio judicatum solvi -vakuuden, mutta kyseisen jäsenvaltion kansalaisille ei ole asetettu tällaista vaatimusta.

Tämänkaltaisessa säännöksessä asetetaan kanteen vireille panevat taloudelliset toimijat erilaisen menettelyllisen järjestelmän piiriin sen mukaan, ovatko nämä asianomaisen jäsenvaltion kansalaisia vai eivät. Se seikka, että muiden jäsenvaltioiden kansalaiset epäröisivät siksi myydä tuotteita ostajille, jotka ovat sijoittautuneet tähän jäsenvaltioon ja joilla on sen kansalaisuus, on kuitenkin liian sattumanvarainen ja välillinen, jotta kyseisen kansallisen säännöksen voitaisiin katsoa estävän jäsenvaltioiden välistä kauppaa, eikä mahdollisen vaikutuksen yhteisön sisäiseen kauppaan ja kyseisen erilaisen kohtelun välistä syy-yhteyttä siten voida katsoa näytetyksi toteen.

(ks. 17 ja 21 kohta sekä tuomiolauselma)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne – Oikeudenkäyntiä edeltävä menettely – Tarkoitus

(SEUT 258 artikla)

Tiivistelmä

Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteen yhteydessä oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn tarkoituksena on antaa asianomaiselle jäsenvaltiolle yhtäältä tilaisuus täyttää unionin oikeuden mukaiset velvoitteensa ja toisaalta tilaisuus puolustautua asianmukaisesti komission esittämiä väitteitä vastaan. Se, että asianomaisella jäsenvaltiolla on mahdollisuus esittää huomautuksensa, muodostaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyllä sopimuksella tavoitellun olennaisen takeen, vaikka jäsenvaltio päättäisikin olla käyttämättä tätä mahdollisuutta, ja tämän takeen noudattaminen on jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen toteamista koskevan menettelyn sääntöjenmukaisuutta koskeva olennainen menettelymääräys.

(ks. 15 ja 16 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Yhteinen tullitariffi – Tullinimikkeet – Rollaattorit, joissa on alumiiniputkesta valmistettu runko neljän pyörän varassa, kääntyvät etupyörät, kädensijat ja jarrut ja jotka on suunniteltu avuksi henkilöille, joilla on kävelyvaikeuksia

(Komission asetus N:o 729/2004)

Tiivistelmä

Tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön annettu asetus N:o 729/2004, sellaisena kuin se on 7.5.2004 julkaistun oikaisun mukaisessa versiossaan, on pätemätön siltä osin kuin yhtäältä oikaisulla on laajennettu alkuperäisen asetuksen soveltamisalaa rollaattoreihin, joissa on alumiiniputkesta valmistettu runko neljän pyörän varassa, kääntyvät etupyörät, kädensijat ja jarrut ja jotka on suunniteltu avuksi henkilöille, joilla on kävelyvaikeuksia, ja toisaalta siinä luokitellaan kyseiset rollaattorit yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 8716 80 00.

Tästä on todettava, että 7.5.2004 julkaistu oikaisu menee pidemmälle kuin pelkkä kirjoitus- tai laskuvirheen korjaaminen ja sillä on tosiasiassa muutettu asetusta N:o 729/2004 niin, että sitä sovelletaan rollaattoreihin.

Tällaisia tavaroita ei voida luokitella yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 8716. Kuljetusvälineen, jossa on yksi tai useampia pyöriä, on oltava tarkoitettu tavara- tai henkilökuljetukseen, jotta se luokitellaan tähän nimikkeeseen. Kyseisillä rollaattoreilla ei kuitenkaan ole tällaisia ominaispiirteitä. Ne on suunniteltu erityisesti sitä varten, että henkilöt, joilla on motorinen vamma, voivat liikkua yksin, ja rollaattoreilla kompensoidaan täten kävelemiselle välttämättömän tasapainon puuttuminen. Kyseiset rollaattorit täyttävät näin ollen samankaltaisen tehtävän kuin kainalosauvat, mikä on merkityksellinen tekijä niiden luokittelemiseksi yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 9021.

(ks. 36, 46, 53, 55 ja 59 kohta sekä tuomiolauselma)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Henkilöiden vapaa liikkuvuus – Sijoittautumisvapaus – Pääomien vapaa liikkuvuus – Rajoitukset – Yhtiöoikeus

(SEUT 49 ja SEUT 63 artikla; neuvoston direktiivi 68/151)

Tiivistelmä

Niiden takeiden yhteensovittamisesta samanveroisiksi, joita jäsenvaltioissa vaaditaan perustamissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilta yhtiöiltä niiden jäsenten sekä ulkopuolisten etujen suojaamiseksi, annettua ensimmäistä direktiiviä 68/151 on tulkittava niin, että se ei ole esteenä kansalliselle säännökselle, jonka mukaan sellaisen lainsäädännön ja sellaisten ammattieettisten sääntöjen rikkomisesta säädetyt sakot, joilla säännellään televisioasemien toimintaa, määrätään yhteisvastuullisesti ja täysimääräisesti ei ainoastaan sille yhtiölle, jolla on lupa perustaa televisioasema ja harjoittaa toimintaa sillä, vaan myös kaikille osakkeenomistajalle, joiden osakeomistusosuus on suurempi kuin 2,5 prosenttia.

SEUT 49 ja SEUT 63 artiklaa on sitä vastoin tulkittava niin, että ne ovat esteenä edellä mainitun kaltaiselle kansalliselle säännökselle.

Tällaisella säännöksellä on nimittäin ehkäisevä vaikutus sijoittajiin, sillä vaikutetaan niiden pääsyyn yritysten osuuksien markkinoille ja rajoitetaan siten sekä sijoittautumisvapautta että pääomien vapaata liikkuvuutta. Vaikka kyseisellä rajoituksella tavoitellaan hyväksyttävää päämäärää saada televisioyhtiöt noudattamaan lainsäädäntöä ja toimittajia koskevia ammattieettisiä sääntöjä, jotta vältettäisiin erityisesti loukkaamasta sellaisten henkilöiden kunniaa ja yksityiselämän suojaa, joiden kuva esiintyy tai joiden nimi mainitaan televisiossa, ei voida katsoa, että sillä voidaan saavuttaa sillä tavoiteltu päämäärä, tai ei varsinkaan voida katsoa, ettei sillä ylitetä sitä, mikä on tarpeen sen saavuttamiseksi.

(ks. 46, 56, 60, 63, 65 ja 70 kohta sekä tuomiolauselman 1 ja 2 kohta)