Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Yhteinen kauppapolitiikka - Polkumyynniltä suojautuminen - Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Romanian välinen Eurooppa-sopimus - Menettelysäännöt - Komissiolle kuuluva velvollisuus ilmoittaa assosiaationeuvostolle polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamisesta - Velvollisuutta tehdä ilmoitus uudelleen ennen väliaikaisen asetuksen antamista ei ole

(Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Romanian välisen Eurooppa-sopimuksen 34 artiklan 3 kohdan b alakohta; neuvoston asetus N:o 384/96)

2 Yhteinen kauppapolitiikka - Polkumyynniltä suojautuminen - Polkumyyntimarginaali - Normaaliarvon määrittäminen - Huomattavien määrien myynti yksikkökohtaista tuotantokustannusta alhaisemmilla hinnoilla - Vaihtoehtoiset määrittelyperusteet - Polkumyynnin vastaisen perusasetuksen säännösten yhteensopivuus GATTin polkumyyntikoodin kanssa

(Neuvoston asetuksen N:o 384/96 2 artiklan 4 kohdan kolmas alakohta; tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen VI artiklan soveltamisesta tehdyn sopimuksen eli vuoden 1994 polkumyyntikoodin 2.2.1 kohta ja selitys N:o 5)

3 Yhteinen kauppapolitiikka - Polkumyynniltä suojautuminen - Polkumyyntimarginaali - Normaaliarvon määrittäminen - Laskentamenetelmän valinta - Yhteisön toimielinten harkintavalta - Suhteellisuusperiaatteen noudattaminen - Tuomioistuinvalvonnan rajat

(Neuvoston asetus N:o 384/96)

4 Yhteinen kauppapolitiikka - Polkumyynniltä suojautuminen - Polkumyyntimarginaali - Normaaliarvon ja vientihinnan vertailu - Polkumyynnin vastaisen perusasetuksen säännösten GATTin polkumyyntikoodin mukainen tulkinta - Rajat - Yhteisöjen toimielimillä ei ole velvollisuutta selostaa syitä, joiden perusteella ne ovat valinneet menetelmän, joka paljastaa polkumyynnin tosiasiallisen laajuuden symmetrisiä menetelmiä paremmin

(Neuvoston asetuksen N:o 384/96 2 artiklan 11 kohta; tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen VI artiklan soveltamisesta tehdyn sopimuksen eli vuoden 1994 polkumyyntikoodin 2.4.2 kohta)

5 Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Perustelut - Perusteluvelvollisuuden laajuus - Asetukset, joilla otetaan käyttöön polkumyyntitulleja

(EY:n perustamissopimuksen 190 artikla (josta on tullut EY 253 artikla))

6 Yhteinen kauppapolitiikka - Polkumyynniltä suojautuminen - Yhteisöjen toimielinten arviointi yhteisön teollisuudenalan tilanteesta - Tuomioistuinvalvonnan rajat

7 Yhteinen kauppapolitiikka - Polkumyynniltä suojautuminen - Polkumyynnin vastainen menettely - Viejien puolustautumisoikeudet - Oikeus saada lopullisella ilmoituksella tietoja niistä huomioista, jotka koskevat yhteisön etua, ei ole ristiriidassa polkumyynnin vastaisen perusasetuksen kanssa

(Neuvoston asetuksen N:o 384/96 20 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

1 Vaikka Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Romanian välisen Eurooppa-sopimuksen 34 artiklan 3 kohdan b alakohdan noudattamiseksi yhteisöjen on annettava tällä sopimuksella perustetulle assosiaationeuvostolle kaikki asian kannalta merkitykselliset tiedot ajoissa, jotta assosiaationeuvosto voi etsiä kummankin osapuolen kannalta hyväksyttävän ratkaisun polkumyyntitapauksissa, tästä samasta artiklasta ei kuitenkaan seuraa, että komission velvollisuutena olisi saattaa asia assosiaationeuvoston käsiteltäväksi toisen kerran ennen väliaikaisen polkumyyntiasetuksen antamista.

Polkumyynnin vastaisen perusasetuksen N:o 384/96 mukaisessa järjestelmässä, jossa ainoastaan neuvostolle annetaan toimivalta ottaa käyttöön lopullisia suojatoimenpiteitä, riittää, kun nämä tiedot ilmoitetaan viimeistään 30 päivää ennen sellaisen asetuksen antamista, jolla polkumyyntitullit vahvistetaan lopullisesti.

2 Tuotteen normaaliarvon määrittämistä varten polkumyynnin vastaisen perusasetuksen N:o 384/96 2 artiklan 4 kohdan kolmatta alakohtaa on tulkittava siten, että siinä asetetaan kaksi vaihtoehtoista kriteeriä, joiden avulla määritellään, onko yksikkökohtaisia tuotantokustannuksia alhaisemmalla hinnalla tapahtunutta myyntiä pidettävä määrältään huomattavana. Riittää, että toinen näistä kriteereistä täyttyy, jotta tällaista myyntiä pidettäisiin määrältään huomattavana.

Tämä tulkinta, joka nimenomaisesti perustuu tämän säännöksen sanamuotoon, ei ole ristiriidassa GATTin vuoden 1994 polkumyyntikoodin 2.2.1 kohdan kanssa, kun sitä luetaan yhdessä selityksen nro 5 kanssa.

3 Polkumyynnin vastaisessa perusasetuksessa N:o 384/96 säädettyjen normaaliarvon erilaisten laskentamenetelmien välillä tehtävä valinta edellyttää monitahoisten taloudellisten tilanteiden arviointia, joten yhteisöjen tuomioistuinten suhteellisuusperiaatteen noudattamisen osalta harjoittaman valvonnan on tällä alalla rajoituttava koskemaan sitä, ettei valittu menetelmä ole tavoitellun päämäärän saavuttamiseen ilmeisen sopimaton.

4 Vaikka polkumyynnin vastaisen perusasetuksen N:o 384/96 säännöksiä on tulkittava vuoden 1994 polkumyyntikoodin valossa, polkumyyntitoimenpiteiltä suojautumista koskevasta järjestelmästä säädetään pelkästään tässä asetuksessa.

Polkumyyntimarginaalin määrittelemiseksi valitun menetelmän osalta on todettava, että koska GATTin polkumyyntikoodin 2.4.2 kohtaa ei sellaisenaan voida pitää sovellettavana normina ja koska polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdassa ei mainita erityistä velvollisuutta selittää syytä, jonka perusteella painotetun keskiarvon vertaaminen yksittäisiin vientihintoihin paljastaisi symmetrisiä menetelmiä paremmin polkumyynnin tosiasiallisen laajuuden, yhteisöjen toimielinten ei voida väittää laiminlyöneen tällaisen selityksen antamista.

5 Perustamissopimuksen 190 artiklassa (josta on tullut EY 253 artikla) edellytetyistä perusteluista on selkeästi ja yksiselitteisesti ilmettävä riidanalaisen toimenpiteen tehneen yhteisön toimielimen päättely siten, että niille, joita toimenpide koskee, selviävät sen syyt, jotta he voivat puolustaa oikeuksiansa, ja että yhteisöjen tuomioistuin voi tutkia toimenpiteen laillisuuden. Perusteluvelvollisuuden laajuutta arvioitaessa on otettava huomioon asiayhteys ja menettely, joissa asetus on annettu, samoin kuin kaikki asiaa koskevat oikeussäännöt.

Tältä osin on todettava, että sellaisen asetuksen perusteluja, jolla otetaan käyttöön lopullisia polkumyyntitulleja, on arvioitava ottaen erityisesti huomioon yhteisöjen toimielinten hallinnollisessa menettelyssä viejille antamat tiedot ja viejien kyseisessä menettelyssä esittämät huomautukset.

Neuvosto ei ole velvollinen erikseen perustelemaan sitä, että osapuolten hallinnollisessa menettelyssä esittämiä erilaisia väitteitä ei ole otettu huomioon. Riittää, kun kyseisessä asetuksessa perustellaan selvästi niitä tärkeimpiä seikkoja, joita on käytetty yhteisöjen teollisuudenalan tilanteen analysoinnissa, kunhan näistä perusteluista voidaan saada selville ne syyt, joiden johdosta neuvosto on hylännyt osapuolten hallinnollisessa menettelyssä tältä osin esittämät väitteet.

6 Yhteisön teollisuudenalan tilanteen analysointi polkumyynnin vastaisen menettelyn yhteydessä edellyttää, että yhteisöjen toimielimet arvioivat monitahoisia taloudellisia tilanteita, joten tuomioistuimen on rajoitettava valvontansa koskemaan sen tarkastamista, että menettelysääntöjä on noudatettu, että tosiseikat pitävät asiallisesti paikkansa, että näitä tosiseikkoja ei ole arvioitu ilmeisen virheellisesti tai että harkintavaltaa ei ole käytetty väärin.

7 Polkumyynnin vastaisen perusasetuksen N:o 384/96 20 artiklan 2 kohtaa, joka koskee tietojen antamista osapuolille, on tulkittava perusasetuksen yleisen rakenteen ja yhteisön oikeuden yleisten periaatteiden perusteella siten, että viejillä, jotka ovat osapuolia, jotka voivat pyytää lopullista ilmoitusta, on oikeus saada vähintään tiivistetysti tietoja yhteisön etua koskevista huomioista.

Tässä artiklassa säädetty oikeus tulla kuulluksi on yksi yhteisön oikeudessa tunnustetuista perusoikeuksista, ja se käsittää oikeuden saada tietoja niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella suunnitellaan lopullisten polkumyyntitullien käyttöönottamista. Nämä tosiasiat ja huomiot kuitenkin liittyvät paitsi polkumyynnin ja vahingon olemassaolon toteamiseen, niin myös yhteisön edun arviointiin.

Polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 20 artiklan tällainen tulkinta ei ole ristiriidassa kyseisen asetuksen yhteisön etua koskevan 21 artiklan kanssa. Se seikka, että 21 artiklan 3, 4 ja 6 kohdassa annetaan niissä mainituille osapuolille (eli valituksen tekijöille, tuojille ja niitä edustaville yhdistyksille samoin kuin käyttäjiä ja kuluttajia edustaville järjestöille) erityinen oikeus tulla kuulluksi yhteisön edusta, ei merkitse, että tämän säännöksen johdosta muilla asianomaisilla henkilöillä, erityisesti viejillä, ei olisi oikeutta tulla kuulluksi tästä seikasta 20 artiklan 1 tai 2 kohdan nojalla.