8

Asetuksen N:o 800/1999 20 artiklassa, joka kuuluu kyseisen asetuksen II osaston 1 luvun 3 jaksoon, jonka otsikko on ”Erityistoimenpiteet yhteisön taloudellisten etujen suojelemiseksi”, säädetään seuraavaa: ”1. Kun a) tuotteen todellisesta määräpaikasta on vakavia epäilyksiä; tai b) tuotetta voidaan jälleentuoda yhteisöön, koska vietyyn tuotteeseen sovellettava tuki ja samankaltaiseen tuotteeseen sovellettava etuuskohteluun oikeuttamaton tuontitulli ovat erisuuruisia vienti-ilmoituksen vastaanottamispäivänä; tai c) epäillään konkreettisesti, että tuote jälleentuodaan yhteisöön tuontitullitta tai alennetuin tuontitullein sellaisenaan tai sen jälkeen, kun sitä on jalostettu kolmannessa maassa; yhtenäistä tukea tai 18 artiklan 2 kohtaan tarkoitetun tuen osa maksetaan ainoastaan, jos tuote on poistunut yhteisön tullialueelta 7 artiklan säännösten mukaisesti, i) jos vaihtelemattoman tuen tapauksessa tuote on tuotu kolmanteen maahan vienti-ilmoituksen vastaanottamispäivää seuraavien 12 kuukauden aikana tai sitä on käsitelty tai jalostettu merkittävästi mainitun ajan kuluessa [yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston] asetuksen (ETY) N:o 2913/92 [(EYVL L 302, s. 1; jäljempänä tullikoodeksi)] 24 artiklan mukaisesti; tai ii) jos määräpaikan mukaan vaihtelevan tuen tapauksessa tuote on tuotu sellaisenaan vienti-ilmoituksen vastaanottamispäivää seuraavien 12 kuukauden aikana määriteltyyn kolmanteen maahan. Kolmanteen maahan tuonnin osalta sovelletaan 15 ja 16 artiklan säännöksiä. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat lisäksi vaatia kaikkien tukien osalta lisätodisteita, jotka vakuuttavat toimivaltaiset viranomaiset siitä, että tuote on tosiasiallisesti saatettu markkinoille tuontimaana olevassa kolmannessa maassa tai sitä on käsitelty taikka jalostettu merkittävästi [tullikoodeksin] 24 artiklan mukaisesti. – – 4. Edellä 1 kohdan säännöksiä sovelletaan ennen tuen maksamista. Tuki katsotaan kuitenkin perusteettomaksi ja se on maksettava takaisin, jos toimivaltaiset viranomaiset toteavat myös tuen maksamisen jälkeen: a) että tuote on tuhoutunut tai pilaantunut ennen kuin se on saatettu kolmannen maan markkinoille tai ennen kuin sitä on käsitelty tai jalostettu merkittävästi kolmannessa maassa [tullikoodeksin] 24 artiklan mukaisesti, jollei viejä voi toimivaltaisia viranomaisia tyydyttävällä tavalla osoittaa, että vienti on tapahtunut sellaisin taloudellisin edellytyksin, että tuotetta olisi voitu kohtuudella pitää kaupan kolmannen maan markkinoilla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 21 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan säännösten soveltamista; b) että tuote on kolmannessa maassa tullisuspensiomenettelyyn asetettuna 12 kuukautta sen jälkeen, kun se on viety yhteisöstä ilman, että sitä on merkittävästi käsitelty tai jalostettu kolmannessa maassa [tullikoodeksin] 24 artiklan mukaisesti ja että vienti ei ole tapahtunut tavanomaisena kaupallisena toimena; c) että viety tuote on jälleentuotu yhteisöön ilman, että sitä on merkittävästi käsitelty tai jalostettu kolmannessa maassa [tullikoodeksin] 24 artiklan mukaisesti, ja että etuuskohteluun oikeuttamaton tuontitulli on myönnettyä tukea pienempi ja että vienti ei ole tapahtunut tavanomaisena kaupallisena toimena; d) että liitteessä V tarkoitetut tuotteet tuodaan takaisin yhteisöön: — sen jälkeen, kun niille on kolmannessa maassa suoritettu valmistus tai käsittely, joka on tasoltaan alempi kuin [tullikoodeksin] 24 artiklassa säädetty käsittelyaste, ja — niihin sovelletaan etuuskohteluun oikeuttamatonta tullia alempaa tuontitullia tai tullittomuutta. – –”