FI Euroopan unionin virallinen lehti C 71/9

Valitus, jonka Jean-François Giordano on tehnyt 31.12.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-114/11, Giordano v. komissio, 7.11.2012 antamasta tuomiosta

(Asia C-611/12 P)

2013/C 71/15

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: Jean-François Giordano (edustajat: asianajajat D. Rigeade ja A. Scheuer)

Muu osapuoli: Euroopan komissio

Vaatimukset

— kumottava unionin yleisen tuomioistuimen 7.11.2012 asiassa T-114/11 antama tuomio.

Tämän seurauksena

— todettava, että Euroopan yhteisöjen komission 12.6.2008 antaman yhteisön asetuksen (EY) N:o 530/2008 (1) antaminen on aiheuttanut vahinkoa Jean-François Giordanolle

— velvoitettava komissio suorittamaan Jean-François Giordanolle vahingonkorvauksena viisisataaneljäkymmentäkaksituhatta viisisataayhdeksänkymmentäneljä (542 594) euroa laillisine korkoineen, jotka on lisättävä pääomaan

— velvoitettava komissio korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja vetoaa valituksensa tueksi kuuteen valitusperusteeseen.

Ensinnäkin valittaja katsoo unionin yleisen tuomioistuimen menetelleen virheellisesti katsoessaan, ettei vahinko, johon hän on vedonnut, ole todellinen ja varma, vaikka kalastuksen ennenaikaisesta lopettamisesta aiheutuu hänelle vahinkoa siksi, ettei hän ole voinut kalastaa kiintiönsä mukaista määrää kokonaan.

Toiseksi valittaja katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin on soveltanut virheellisesti asetuksen (EY) N:o 2371/2002 (2) 7 artiklan 1 kohtaa ja tehnyt ilmeisen arviointivirheen. Kyseisen asetuksen 7 artiklan mukaan komissiolla on oikeus toteuttaa kiireellisiä toimenpiteitä vain siinä tapauksessa, että vesiluonnonvarojen säilyttämiseen kohdistuu vakava uhka. Valittajan mukaan komissio ei ole osoittanut, että tonnikalaa olisi kalastusvuonna 2008 kalastettu yli kiintiöiden.

Kolmanneksi asetuksen (EY) N:o 530/2008 antamisesta on aiheutunut kantajan elinkeinotoiminnan rajoitus vastoin perusoikeuskirjan 15 artiklan 1 kohtaa, jonka mukaan jokaisella on oikeus tehdä työtä ja harjoittaa vapaasti valitsemaansa tai hyväksymäänsä ammattia.

Neljänneksi asetuksen (EY) N:o 530/2008 antaminen merkitsee oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamista, koska asetuksessa N:o 530/2008 kiellettiin tonnikalan kalastus 16.6.2008 lähtien, vaikka lainkäytön piiriin kuuluvien on voitava nojautua selkeisiin ja pysyviin sääntöihin.

Viidenneksi asetuksen (EY) N:o 530/2008 antaminen merkitsee luottamuksensuojan periaatteen loukkaamista. Valittajan mukaan lainkäytön piiriin kuuluvan on voitava kohtuullisella varmuudella luottaa saatuihin sitoumuksiin. Valittaja on voinut perustellusti luottaa siihen, että hän voi harjoittaa kalastuselinkeinoaan 30.6.2008 asti, kun tonnikalan kalastus oli alun perin sallittu Ranskassa 30.6.2008 asti.

Lopuksi asetuksen (EY) N:o 530/2008 antaminen on loukannut valittajan omaisuudensuojaa, vaikka omaisuudensuoja on turvattu Euroopan ihmisoikeussopimuksen ensimmäisen pöytäkirjan 1 artiklassa. Kalastamalla saatu tonnikala on kyseisessä artiklassa tarkoitettua omaisuutta, joten kalastuksen ennenaikainen lopettaminen aiheuttaa valittajalle vakavaa taloudellista vahinkoa ja odotettavissa olleen saatavan menetyksen.

(1) Tonnikalaa Atlantin valtamerellä pituuspiirin 45 ° läntistä pituutta itäpuolella sekä Välimerellä kalastavia kurenuotta-aluksia koskevista kiireellisistä toimenpiteistä 12.6.2008 annettu komission asetus (EY) N:o 530/2008 (EUVL L 155, s. 9).

(2) Elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2371/2002 (EYVL L 358, s. 59).