Asia C-651/16

DW

vastaan

Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra

(Augstākā tiesan esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

Ennakkoratkaisupyyntö – Sosiaaliturva – Äitiysetuus – Määrän laskeminen vakuutetun 12 kuukauden pituisen viitejakson aikana saamien tulojen perusteella – Henkilö, joka on ollut tämän jakson aikana Euroopan unionin toimielimen palveluksessa – Kansallinen lainsäädäntö, jonka nojalla kyseisen etuuden määräksi vahvistetaan 70 prosenttia keskimääräisen vakuutusmaksun perusteen määrästä – Työntekijöiden vapaan liikkuvuuden rajoitus – Vilpittömän yhteistyön periaate

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 7.3.2018

Henkilöiden vapaa liikkuvuus – Työntekijät – Yhdenvertainen kohtelu – Kansallinen lainsäädäntö, joka koskee äitiysetuuden myöntämistä – Määrän laskeminen – Jaksot, joina henkilö on ollut unionin toimielimen palveluksessa, rinnastetaan sellaiseen jaksoon, jonka aikana ei ole tehty työtä, ja niihin sovelletaan mainitussa jäsenvaltiossa vahvistettua keskimääräistä vakuutusmaksun perustetta – Sitä, että äitiysetuuden määrä pienenee huomattavasti siksi, että työskentely on tapahtunut kyseisen jäsenvaltion ulkopuolella, ei voida hyväksyä

(SEUT 45 artikla)

SEUT 45 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jossa äitiysetuuden määrää määritettäessä keskimääräisen vakuutusmaksun perusteen laskemisessa ne viitejaksoon kuuluvat kuukaudet, joina kyseinen henkilö on ollut unionin toimielimen palveluksessa eikä ole kuulunut tämän jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmään, rinnastetaan sellaiseen jaksoon, jonka aikana ei ole tehty työtä, ja niihin sovelletaan mainitussa jäsenvaltiossa vahvistettua keskimääräistä vakuutusmaksun perustetta, minkä seurauksena tälle henkilölle myönnetyn äitiysetuuden määrä pienenee huomattavasti verrattuna siihen määrään, jonka hän olisi voinut saada, jos hän olisi työskennellyt ainoastaan tässä jäsenvaltiossa.

Tässä yhteydessä on todettava, että vaikka sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä ei sellaisenaan edellytetä äitiysetuutta koskevan oikeuden myöntämiseksi, että asianomaisen henkilön on täytynyt olla vakuutettuna kansallisessa sosiaaliturvajärjestelmässä viitejakson ajan, on kuitenkin niin, että kyseisen etuuden laskentatavan soveltaminen johtaa vastaavanlaiseen tulokseen, koska työntekijälle, joka on ollut unionin toimielimen palveluksessa, myönnetyn etuuden määrä on huomattavasti pienempi kuin etuus, jonka hän olisi voinut saada, jos hän olisi työskennellyt kyseisessä jäsenvaltiossa ja olisi maksanut vakuutusmaksuja tuon jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmään.

Tästä seuraa, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen lainsäädäntö on omiaan rajoittamaan ja siten estämään työskentelyä kyseisen jäsenvaltion ulkopuolella, olipa kyseessä sitten työskentely toisessa jäsenvaltiossa tai unionin toimielimen tai jonkin muun kansainvälisen järjestön palveluksessa, koska ottaessaan tällaisen työn vastaan työntekijä, joka on ollut tätä ennen tai on tämän jälkeen vakuutettuna kyseisen jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmässä, saa tästä järjestelmästä määrältään huomattavasti pienemmän etuuden kuin etuus, johon hänellä olisi oikeus, jos hän ei olisi käyttänyt oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen.

(ks. 25, 27 ja 38 kohta sekä tuomiolauselma)