ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Asia C-279/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Espanja) on esittänyt 24.4.2018 – Magdalena Molina Rodríguez v. Servicio Público de Empleo Estatal (SEPE)

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Espanja) on esittänyt 24.4.2018 – Magdalena Molina Rodríguez v. Servicio Público de Empleo Estatal (SEPE)

(Asia C-279/18)

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Magdalena Molina Rodríguez

Vastaaja: Servicio Público de Empleo Estatal (SEPE)

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä annetun direktiivin 79/7 ( 1 ) 4 artiklan 1 kohdassa säädettyä sukupuoleen perustuvan välillisen syrjinnän kieltoa tulkittava siten, että se on esteenä yleisen sosiaaliturvalain (Ley General de la Seguridad Social) 215 §:n 1 momentin 3 kohdan (hyväksytty kuninkaan asetuksella (Real Decreto Legislativo) 1/94) kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jossa, sellaisena kuin se on muutettuna 15.3.2013 annetulla kuninkaan asetuksella (Real Decreto Ley), asetetaan yli 55-vuotiaiden työntekijöiden työttömyysavustuksen piiriin pääsemiselle uusi vaatimus – se, etteivät perheen yhteiset tulot ylitä tiettyä enimmäismäärää –, kun tämä aiheuttaa kyseisen avustuksen piiriin pääsemiselle rajoituksen, joka on naispuolisten mahdollisten avustuksensaajien ryhmässä merkittävästi suurempi (kuin miespuolisten), kuten toimitetuista tilastotiedoista ilmenee?

( 1 ) EYVL 1979, L 6, s. 24.
Asia C-213/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale ordinario di Roma (Italia) on esittänyt 26.3.2018 – Adriano Guaitoli ym. v. easyJet Airline Co. Ltd

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale ordinario di Roma (Italia) on esittänyt 26.3.2018 – Adriano Guaitoli ym. v. easyJet Airline Co. Ltd

(Asia C-213/18)

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale ordinario di Roma

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Adriano Guaitoli, Concepción Casan Rodriguez, Alessandro Celano Tomassoni, Antonia Cirilli, Lucia Cortini, Mario Giuli ja Patrizia Padroni

Vastaaja: easyJet Airline Co. Ltd

Ennakkoratkaisukysymykset

1) Jos asianosainen, jonka lento on viivästynyt tai peruutettu, vaatii samanaikaisesti sekä asetuksen (EY) N:o 261/2004 ( 1 ) 5, 7 ja 9 artiklan mukaisia kiinteämääräisiä ja yhdenmukaistettuja korvauksia että saman asetuksen 12 artiklan mukaista vahingonkorvausta, onko asiaan sovellettava Montrealin yleissopimuksen 33 artiklaa vai säännelläänkö tuomioistuimen toimivaltaa (sekä kansainvälisesti että alueellisesti) asetuksen N:o 44/2001 ( 2 ) 5 artiklalla?

2) Onko ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitetussa ensimmäisessä tapauksessa Montrealin yleissopimuksen 33 artiklaa tulkittava siten, että siinä määrätään ainoastaan toimivallan jaosta valtioiden välillä, vai siten, että siinä määrätään myös yksittäisen valtion sisäisestä alueellisesta toimivallasta?

3) Onko toisessa kysymyksessä tarkoitetussa ensimmäisessä tapauksessa Montrealin yleissopimuksen 33 artiklan soveltaminen ”yksinomaista” siten, että se on esteenä asetuksen N:o 44/2001 5 artiklan soveltamiselle, vai voidaanko molempia artikloja soveltaa yhdessä niin, että voidaan suoraan määrittää sekä valtion toimivalta että sen tuomioistuinten sisäinen alueellinen toimivalta?

( 1 ) Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL L 46, s. 1).

( 2 ) Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001 (EYVL L 12, s. 1).
Asia C-241/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale di Napoli (Italia) on esittänyt 5.4.2018 – easyJet Airline Co. Ltd v. Regione Campania

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale di Napoli (Italia) on esittänyt 5.4.2018 – easyJet Airline Co. Ltd v. Regione Campania

(Asia C-241/18)

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Commissione tributaria provinciale di Napoli

Pääasian asianosaiset

Kantaja: easyJet Airline Co. Ltd

Vastaaja: Regione Campania

Ennakkoratkaisukysymykset

Unionin tuomioistuinta pyydetään lausumaan SEUT 267 artiklan mukaisen toimivaltansa nojalla, onko direktiivin 30/2002/EY ( 1 ) 4 ja 5 artiklaa ja sen liitettä II tulkittava siten, että Regione Campanian lain nro 5/2013 1 §:n 169–174 momentti on ristiriidassa mainittujen unionin oikeussääntöjen kanssa siltä osin kuin ennen veron määräämistä ei ollut laadittu kattavaa suunnitelmaa toimenpiteestä, jonka avulla lentokenttien kiitoteiden ja niiden lähialueiden melupäästöjä rajoitettaisiin direktiivin 5 artiklassa ja sen liitteessä II tarkoitetulla tavalla?

( 1 ) Meluun liittyvien toimintarajoitusten asettamista yhteisön lentoasemilla koskevien sääntöjen ja menettelyjen vahvistamisesta 26.3.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/30/EY (EUVL 2002, L 85, s. 40).
Asia C-203/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Saksa) on esittänyt 20.3.2018 – Deutsche Post AG ja Klaus Leymann v. Land Nordrhein-Westfalen

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Saksa) on esittänyt 20.3.2018 – Deutsche Post AG ja Klaus Leymann v. Land Nordrhein-Westfalen

(Asia C-203/18)

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Deutsche Post AG ja Klaus Leymann

Vastapuoli: Land Nordrhein-Westfalen

Ennakkoratkaisukysymykset

1) Onko 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 561/2006 ( 1 ) 13 artiklan 1 kohdan d alakohtaan, sellaisena kuin se on muutettuna 4.2.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 165/2014 ( 2 ) 45 artiklan 2 kohdalla, sisältyvää poikkeussäännöstä tulkittava siten, että se koskee ainoastaan ajoneuvoja tai ajoneuvoyhdistelmiä, joita käytetään yksinomaan yleispalvelussa lähetysten toimittamiseen, vai voivatko sen soveltamisedellytykset täyttyä myös silloin, jos ajoneuvoja tai ajoneuvoyhdistelmiä käytetään myös, pääosin tai muulla tavoin määräytyvän osuuden osalta, yleispalvelussa lähetysten toimittamiseen?

2) Onko edellä 1 kohdassa mainitun poikkeussäännöksen yhteydessä arvioitaessa sitä, käytetäänkö ajoneuvoja tai ajoneuvoyhdistelmiä yksinomaan tai – mahdollisesti – myös, pääosin tai muulla tavoin määräytyvän osuuden osalta, yleispalvelussa lähetysten toimittamiseen, lähtökohdaksi otettava ajoneuvon tai ajoneuvoyhdistelmän yleinen käyttö vai ajoneuvon tai ajoneuvoyhdistelmän konkreettinen käyttö yksittäisellä matkalla?

( 1 ) Tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 3821/85 ja (EY) N:o 2135/98 muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 kumoamisesta 15.3.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 561/2006 (EUVL 2006, L 102, s. 1).

( 2 ) Tieliikenteessä käytettävistä ajopiirtureista, tieliikenteen valvontalaitteista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3821/85 kumoamisesta sekä tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 561/2006 muuttamisesta 4.2.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 165/2014 (EUVL 2014, L 60, s. 1).
—

On todettava, että Kroatian tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 2008/98 ( 1 ) 5 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole vahvistanut, että Biljane Donjeen sijoitettu kivimurske on jätettä eikä sivutuote, ja siitä on huolehdittava jätteenä
—

kyseinen ”sale and lease back” -liiketoimi on puhtaasti rahoituksellinen liiketoimi, jonka tarkoituksena on lisätä verovelvollisen välittömästi käytettävissä olevia varoja;
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 166/19

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italia) on esittänyt 1.2.2018 – Vitali SpA v. Autostrade per l’Italia SpA

(Asia C-63/18)

(2018/C 166/24)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Vitali SpA

Vastapuoli: Autostrade per l’Italia SpA

Ennakkoratkaisukysymys

Ovatko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 49 ja 56 artiklassa tarkoitetut sijoittautumisvapautta ja palvelujen tarjoamisen vapautta koskevat periaatteet, 26.2.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/24 (1) 71 artikla, jossa ei säädetä alihankinnan määrällisistä rajoituksista, sekä unionin oikeuden suhteellisuusperiaate esteenä 18.4.2016 annetun asetuksen nro 50 105 §:n 2 momentin kolmanteen virkkeeseen sisältyvän italialaisen lainsäädännön kaltaisen julkisia hankintoja koskevan kansallisen lainsäädännön, jonka mukaan alihankinta ei saa ylittää 30 prosentin osuutta rakennusurakoita tai palvelu- tai tavarahankintoja koskevan sopimuksen kokonaissummasta, soveltamiselle?

(1) Julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta 26.2.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/24/EU (EUVL 2014, L 94, s. 65).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 161/40

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 23.2.2018 – Regards Photographiques SARL v. Ministre de l’Action et des Comptes publics

(Asia C-145/18)

(2018/C 161/44)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d’État

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Regards Photographiques SARL

Vastapuoli: Ministre de l’Action et des Comptes publics

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 103 ja 311 artiklaa sekä direktiivin liitteessä IX olevan A osan 7 kohtaa tulkittava siten, että niissä edellytetään ainoastaan, että taiteilija ottaa ja vedostaa tai hänen valvonnassaan vedostetaan signeeratut ja numeroidut valokuvat, joiden määrä on rajoitettu kolmeenkymmeneen kaikki koot ja esitystavat mukaan lukien, jotta voidaan soveltaa alennettua arvonlisäverokantaa?

Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, voivatko jäsenvaltiot kuitenkin jättää alennetun arvonlisäverokannan soveltamisen ulkopuolelle valokuvat, joilla ei lisäksi ole taiteellista luonnetta?

Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, mitä muita edellytyksiä valokuvien on täytettävä, jotta niihin voidaan soveltaa alennettua arvonlisäverokantaa? Pitääkö niillä olla erityisesti taiteellinen luonne?

Onko näitä edellytyksiä tulkittava yhdenmukaisesti Euroopan unionissa vai viitataanko niillä kunkin jäsenvaltion lainsäädäntöön erityisesti immateriaalioikeuksien alalla?

(1) Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL 2006, L 347, s. 1).
—

ja neuvosto on velvoitettava 1. maksamaan valittajalle 2 516 221,50 euroa korvauksena aineellisesta ja aineettomasta vahingosta, joka on aiheutunut siitä, että valittajan nimi otettu asetuksen (EY) N:o 423/2007 (1) liitteessä V ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 (2) liitteessä VIII olevaan henkilöiden, yhteisöjen ja elinten luetteloon 2. maksamaan valittajalle viivästyskorkoa, jonka suuruus on laskettava Euroopan keskuspankin pääasiallisille jälleenrahoitustoimenpiteille vahvistaman korkotason mukaan korotettuna kahdella prosentilla, 17.10.2015 alkaen siihen saakka, kunnes toisessa kohdassa mainittu summa on maksettu kokonaisuudessaan 3. korvaamaan asian käsittelystä aiheutuneet kustannukset ja etenkin valittajalle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 152/15

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Alankomaat) on esittänyt 12.2.2018 – T. Boer & Zonen BV v. Staatssecretaris van Economische Zaken

(Asia C-98/18)

(2018/C 152/18)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

College van Beroep voor het Bedrijfsleven

Pääasian asianosaiset

Valittaja: T. Boer & Zonen BV

Vastapuoli: Staatssecretaris van Economische Zaken

Ennakkoratkaisukysymys

Onko asetuksen N:o 853/2004 (1) liitteessä III olevan I jakson VII luvun 1 ja 3 kohdan säännöksiä tulkittava siten, että lihan jäähdyttämien on suoritettava itse teurastamossa, joten lihan kuormaaminen kylmäkuljetusautoon saadaan aloittaa vasta, kun liha on saavuttanut enintään 7 oC:n lämpötilan, vai saako lihan jäähdyttää myös kylmäkuljetusautossa, kunhan kyseinen auto ei ole vielä poistunut teurastamon alueelta?

(1) Eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 853/2004 (EUVL 2004, L 139, s. 55).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 152/17

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 14.2.2018 – Sandoz Ltd ja Hexal AG v. G.D. Seale LLC ja Janssen Sciences Ireland

(Asia C-114/18)

(2018/C 152/20)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Sandoz Ltd ja Hexal AG

Vastapuolet: G.D. Seale LLC ja Janssen Sciences Ireland

Ennakkoratkaisukysymys

Jos [asetuksen N:o 469/2009] (1) nojalla annetun lääkkeen lisäsuojatodistuksen kohteena olevan tuotteen ainoa vaikuttava aine kuuluu sellaisten yhdisteiden ryhmään, jotka patenttivaatimuksessa kuuluvat Markush-määritelmään, ja jos kaikki kyseiseen ryhmään kuuluvat yhdisteet edustavat patentin keskeistä keksinnöllistä teknistä edistystä, onko lisäsuojatodistusasetuksen 3 artiklan a alakohdan kannalta riittävää, että rakenteensa tarkastelun perusteella yhdiste tunnistettaisiin välittömästi kyseiseen ryhmään kuuluvaksi (ja sitä näin ollen suojattaisiin patentilla kansallisen patenttilainsäädännön nojalla), vai onko substituenttien, joita tarvitaan vaikuttavan aineen muodostamiseen, oltava sellaisia, jotka ammattimies voisi yhteisen yleistiedon perusteella johtaa patenttivaatimuksista?

(1) Lääkkeiden lisäsuojatodistuksesta 6.5.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 469/2009 (EUVL 2009, L 152, s. 1)
2)

Onko 21.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY, erityisesti sen 8, 23 ja 51 artiklan, sekä syrjintäkieltoa, suhteellisuutta, palvelujen tarjoamisen vapautta ja sijoittautumisvapautta koskevien periaatteiden ja perussopimusten määräysten asianmukaisen soveltamisen esteenä sellainen kansallinen lainsäädäntö, josta säädetään 24.2.1998 annetun asetuksen nro 58 (Testo unico delle disposizioni in materia di intermediazione finanziaria, ai sensi degli articoli 8 e 21 della legge 6 febbraio 1996, n. 52,), myöhempine muutoksineen, 55 §:n 2 momentissa sekä Commissione Nazionale per le Società e la Borsa – Consobin 29.10.2007 antaman päätöksen nro 16190 (Regolamento recante norme di attuazione del decreto legislativo 24 febbraio 1998, n. 58 in materia di intermediari) 111 §:n 2 momentissa ja jossa a) sallitaan se, että sidonnaisasiamiehen (neuvonantajan, jolla on lupa harjoittaa toimintaa toimipaikan ulkopuolella) toiminnan harjoittaminen voidaan ”harkinnan mukaan” kieltää sellaisten seikkojen perusteella, jotka eivät merkitse kansallisessa oikeudessa määritellyn hyvämaineisuuden menettämistä ja jotka eivät samanaikaisesti liity direktiivin täytäntöönpanosäännösten noudattamiseen b) sallitaan se, että sidonnaisasiamiehen (neuvonantajan, jolla on lupa harjoittaa toimintaa toimipaikan ulkopuolella) toiminnan harjoittaminen voidaan ”harkinnan mukaan” kieltää enintään vuoden ajaksi menettelyssä, jolla pyritään estämään huomio, joka aiheutuisi syytteestä rikosoikeudellisessa menettelyssä, joka yleensä kestää paljon pidempään kuin vuoden?
2)

Onko määritettäessä maahantuotujen tavaroiden tullausarvoa yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 30 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti mahdollista soveltaa joustavasti 90 päivän määräaikaa, josta on säädetty tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 152 artiklan 1 kohdan b alakohdassa?
1.

Merten aluesuunnittelun puitteista 23.7.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/89/EU 15 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on saatettava kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 18.9.2016. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Koska komissiolle ei ole ilmoitettu direktiivin täytäntöönpanemiseksi toteutettuja kansallisia toimenpiteitä, se on päättänyt saattaa asian unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi.
1)

Onko kyse yhteisön tavaramerkkiasetuksen (1) / EU-tavaramerkkiasetuksen (2) 9 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tai tavaramerkkidirektiivin (3) 5 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetusta oikeuksia loukkaavasta yksilöllisen tavaramerkin käytöstä, jos — yksilöllinen tavaramerkki on kiinnitetty tavaraan, jota varten yksilöllistä tavaramerkkiä ei ole suojattu, — kohdeyleisö mieltää kolmannen osapuolen kiinnittämän yksilöllisen tavaramerkin niin kutsutuksi testimerkiksi, toisin sanoen siten, että tavaramerkin haltijan määräysvallan ulkopuolella oleva kolmas on valmistanut tavaran ja saattanut sen markkinoille mutta tavaramerkin haltija on testannut tavaran tietyt ominaisuudet ja antanut tavaralle tämän testin perusteella tietyn, testimerkissä ilmoitetun tuloksen, — ja yksilöllinen tavaramerkki on rekisteröity muun muassa seuraavaa palvelua varten: ”kuluttajavalitus ja -neuvonta tavaroiden ja palvelujen valinnassa, erityisesti käytettäessä testi- ja tutkimustuloksia sekä laatuarvioita”?
2)

a) Onko asetuksen (EY) N:o 1225/2009 15 artiklan 2 kohtaan sisältyvää käsitettä ”asiaa koskevat tiedot” tulkittava siten, että se sisältää Euroopan unioniin sijoittautuneen itsenäisen maahantuojan, joka tuo kyseisessä säännöksessä tarkoitetun tutkimuksen kohteena olevia tavaroita, vastauksen komission toteamuksiin, jos tämä maahantuoja on saanut komissiolta tiedon tutkimuksesta, se on toimittanut komissiolle pyydetyt tiedot ja jos sille on annettu siihen tilaisuus, se on vastannut ajoissa komission toteamuksiin? b) Mikäli toisen ennakkoratkaisukysymyksen b kohtaan on vastattava myöntävästi, voiko maahantuoja vedota asetuksen (EY) N:o 1225/2009 15 artiklan 2 kohdan rikkomiseen, jos sen toimittamaa vastausta ei ole esitetty samassa säännöksessä tarkoitetulle neuvoa-antavalle komitealle viimeistään 10 työpäivää ennen sen kokousta? c) Mikäli toisen ennakkoratkaisukysymyksen b kohtaan on vastattava myöntävästi, seuraako asetuksen (EY) N:o 1225/2009 15 artiklan 2 kohdan rikkomisesta, että päätös on lainvastainen eikä sitä pidä soveltaa?
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 32/13

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supremo Tribunal de Justiça (Portugali) on esittänyt 18.10.2017 – J. Portugal Ramos Vinhos SA v. Adega Cooperativa de Borba CRL

(Asia C-629/17)

(2018/C 032/20)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Supremo Tribunal de Justiça

Pääasian asianosaiset

Valittaja: J. Portugal Ramos Vinhos SA

Vastapuoli: Adega Cooperativa de Borba CRL

Ennakkoratkaisukysymys

Onko direktiivin 2008/95/EY (1) [3] artiklan 1 kohdan c alakohdassa olevaa ilmaisua ”merkinnät, jotka voivat elinkeinotoiminnassa osoittaa muita tavaroiden ominaisuuksia” – kun sitä sovelletaan tutkittaessa sitä, voidaanko merkit tai merkinnät, joita on tarkoitus käyttää viinialan tuotteiden tunnusmerkkinä, rekisteröidä – tulkittava siten, että se kattaa tavaramerkkinä käytetyissä nimityksissä, jotka sisältävät viinin alkuperänimityksenä suojatun maantieteellisen nimen, tehdyt viittaukset sanaan ”adega” ilmaisuna, jota käytetään yleisesti yksilöimään viinialan tuotteiden valmistusprosessissa käytetyt laitteet ja valmistuspaikat tavaramerkkinä käytetyssä nimityksessä, tilanteissa, joissa tällainen ilmaisu (adega) on yksi useista sanoista, jotka muodostavat tavaramerkin rekisteröintiä hakeneen oikeushenkilön toiminimen?

(1) Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 22.10.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/95/EY (Kodifioitu toisinto) (EUVL 2008, L 299, s. 25)
2)

Vaihtoehtoisesti: onko oikea arviointiperuste se, että työnantajan työntekijää vastaan nostama kanne kuuluu 18–21 artiklan soveltamisalaan vain, jos velvoite, johon kanne tosiasiallisesti perustuu, on työsopimukseen sisältyvä velvoite? Jos tämä on oikea arviointiperuste, seuraako tästä, että kanne, joka perustuu ainoastaan sellaisen velvoitteen rikkomiseen, joka syntyi työsopimuksesta irrallaan (ja joka ei ole, jos se on merkityksellistä, velvoite, johon työntekijä on ”antanut vapaaehtoisesti suostumuksensa”), ei kuulu 5 jakson soveltamisalaan?
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 402/18

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 28.9.2017 – Openbaar Ministerie v. Samet Ardic

(Asia C-571/17)

(2017/C 402/22)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Rechtbank Amsterdam

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Openbaar Ministerie

Vastaaja: Samet Ardic

Ennakkoratkaisukysymykset

Jos luovutettavaksi pyydetty henkilö on hänen läsnä ollessaan käydyssä menettelyssä todettu lainvoimaisella tuomiolla syylliseksi ja tuomittu vapausrangaistukseen, jonka täytäntöönpanoa on lykätty ehdollisesti, onko myöhempi menettely, jossa tuomioistuin luovutettavaksi pyydetyn henkilön poissa ollessa määrää kyseisen lykkäyksen kumottavaksi, koska asianomainen ei ole noudattanut ehtoja ja hän on vältellyt rikosseuraamustyöntekijän valvontaa ja ohjausta, puitepäätöksen 2002/584/YOS (1) 4 a artiklassa tarkoitettu ”päätökseen johtanut oikeudenkäynti”?

(1) Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehty neuvoston puitepäätös 2002/584/YOS (EYVL 2002, L 190, s. 1).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 402/16

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Østre Landsret (Tanska) on esittänyt 22.9.2017 – 2M-Locatel A/S v. Skatteministeriet

(Asia C-555/17)

(2017/C 402/19)

Oikeudenkäyntikieli: tanska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Østre Landsret

Pääasian asianosaiset

Kantaja: 2M-Locatel A/S

Vastaaja: Skatteministeriet

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko yhdistettyä nimikkeistöä yhteisessä tullitariffissa, sellaisena kuin se on vahvistettu tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (1) liitteen I muuttamisesta 17.10.2006 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1549/2006 (2) liitteessä I,

(i) nimikkeen 8528 alajakoa ”– – videovirittimet”,

(ii) alanimikettä 8528 71 13 sekä

(iii) alanimikettä 8528 71 90

tulkittava siten, että tavara, joka vastaa alanimikkeen 8528 71 13 tavarankuvausta ja joka kykenee vastaanottamaan, avaamaan ja käsittelemään internet-teknologian avulla välitettyjä Live TV -televisiosignaaleja mutta ei kykene vastaanottamaan, avaamaan eikä käsittelemään antennin, kaapelitelevision tai satelliittin välityksellä välitettyjä Live TV-televisiosignaaleja, on luokiteltava alanimikkeeseen 8528 71 13, alanimikkeeseen 8528 71 90 tai johonkin kolmanteen alanimikkeeseen

(1) EYVL 1987, L 256, s. 1.

(2) EUVL 2006, L 301, s. 1.