YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kolmas jaosto)

24 päivänä syyskuuta 1996

Asia T-182/94

Ricardo Marx Esser ja Casto Del Amo Martinez

vastaan

Euroopan parlamentti

”Henkilöstö — Edustus — Henkilöstökomitea — Vaalit — Luettelo äänioikeutetuista toimenhaltijoista — Sellaisten toimenhaltijoiden poistaminen luettelosta, jotka ovat henkilökohtaisista syistä myönnetyllä lomalla”

Täydellinen teksti ranskan kielellä II-1197

Aihe:

Kanne henkilöstökomitean vaalin kumoamiseksi.

Lopputulos:

Hylkääminen.

Tuomion lyhennelmä

Parlamentin sihteeristön henkilöstökokous päätti 3.3.1993, että henkilöstökomitean vaalit pidettäisiin 21.5.-27.5.1993, ja totesi, että äänioikeutettuja oli 3583 ja kahden kolmasosan suuruinen päätösvaltaisuuden raja oli 2389 henkilöä.

Äänten laskennan mahdollistamiseksi hallintoviranomaiset toimittivat ääntenlaskijoiden kollegiolle 21.5.1993 eli äänestyksen aloittamispäivänä ajanmukaistetun luettelon äänioikeutetuista toimenhaltijoista.

Parlamentin oikeudellinen neuvonantaja katsoi 27.5.1993 eli viimeisenä äänestyspäivänä, että 96:ta toimenhaltijaa, jotka olivat henkilökohtaisista syistä myönnetyllä lomalla 21.5.1993, ei ollut syytä pitää äänioikeutettuina, joten heidät poistettiin ajanmukaistetusta äänioikeutettujen luettelosta. Tämän jälkeen äänioikeutettuja oli 3496 ja päätösvaltaisuuden raja oli 2331 henkilöä.

Kun vaaliuurnat avattiin 1.6.1993, ääntenlaskijoiden kollegio totesi, että ääniä oli annettu 2359, joten 2331 äänen päätösvaltaisuuden raja saavutettiin, ja se saattoi ryhtyä laskemaan ääniä.

Kantajat valittivat 10.6.1993 kollegiolle 2.6.1993 tehdystä asiakirjasta PE 170.650, jossa kollegio toteaa, että äänioikeutettujen toimenhaltijoiden määrä oli 3496, päätösvaltaisuuteen tarvittava määrä oli 2331 ja annettujen äänten määrä oli 2359. Kantajat toteavat, että annettujen äänten määrä on 30 äänen verran alle päätösvaltaisuuteen tarvittavan määrän, jonka henkilöstökokous oli vahvistanut 3.3.1993.

Kollegio hylkäsi kantajien valituksen 6.7.1993 sillä perusteella, että yleiskokouksessa mainitut luvut olivat pelkästään suuntaa-antavia, joten ne on pitänyt ajanmukaistaa äänestyksen ensimmäisenä päivänä vallinneen tilanteen mukaisiksi.

Kantajat väittivät parlamentin puhemiehelle osoittamassaan, 21.9.1993 päivätyssä kirjeessä, että äänioikeutettujen luettelo on vahvistettava ennen vaaleja ja että tämä luettelo on ajanmukaistettu sääntöjenvastaisesti, koska henkilökohtaisista syistä myönnetyllä lomalla olleet toimenhaltijat on poistettu siitä.

Parlamentin puhemies hylkäsi kantajien valitukset 3.2.1994 toteamalla, että sääntöjenmukainen päätösvaltaisuudelle vaadittu määrä ääniä oli annettu.

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimivalta

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa, että se on toimivaltainen ratkaisemaan asian, koska sen on valvottava vaaleihin liittyviä asioita, joihin kuuluvat kanteet, jotka koskevat nimittävän viranomaisen toimenpiteitä tai laiminlyöntejä (29 ja 30 kohta).

Viittaukset: asia 54/75, De Dapper ym. v. parlamentti, 29.9.1976 (Kok. 1976, s. 1381, 23 kohta); yhdistetyt asiat 146/85 ja 431/85, Diezler ym. v. TSK, 27.10.1987 (Kok. 1987, s. 4283, 5 kohta).

Kanteen tutkittavaksi ottaminen

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin muistuttaa, että sen tehtävänä on jo viran puolesta valvoa, että henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklan määräyksiä noudatetaan; nämä määräykset kuuluvat yleiseen järjestykseen (ordre public), joten asianosaisten on noudatettava niitä (31 kohta).

Viittaukset: asia T-34/91, Whitehead v. komissio, 11.5.1992 (Kok. 1992, s. II-1723,19 kohta).

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa ensiksi, että kantajien 21.9.1993 päivätty kirje on henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu valitus, koska sillä pyritään saamaan nimittävä viranomainen korjaamaan laiminlyöntinsä kumota riidanalaiset vaalitoimitukset (33 kohta).

Viittaukset: em. asia De Dapper ym. v. parlamentti, 28-32 kohta ja em. asia Diezler ym. v. TSK, 8 kohta).

Toiseksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa, että nimittävän viranomaisen toimenpide on parlamentin puhemiehen 3.2.1994 tekemä päätös, joka on itsenäinen, päätöksensä, joka kuuluu toimielimen velvollisuuksiin vaalitoimenpiteiden sääntöjenmukaisuuden valvomisessa (34 kohta).

Viittaukset: asia T-28/89, Maindiaux ym. v. TSK, 8.3.1990 (Kok. 1990, s. II-59, 32 kohta); asia T-534/93, Grynberg ja Hall v. komissio, 14.7.1994 (Kok. H. 1994, s. II-595, 21 kohta).

Tämä toimenpide on kiistatta kantajille vastainen henkilöstösääntöjen 91 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, koska sillä hylätään heidän 21.9.1993 tekemänsä valitus ja kieltäydytään kumoamasta riidanalaisia vaaleja (35 kohta).

Viittaukset: asia T-6/93, Pérez Jiménez v. komissio, 15.6.1994 (Kok. H. 1994, s. II-497, 34 kohta).

Koska tämä toimenpide liittyy mutkikkaaseen menettelyyn ja koska riidanalaisten vaalitoimitusten toimenpiteet ovat sidoksissa toisiinsa, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi tutkia, ovatko kollegion toimenpiteet, jotka liittyvät läheisesti riidanalaiseen päätökseen, mahdollisesti lainvastaisia (37 kohta).

Viittaukset: asia C-448/93 P, komissio v. Noonan, 11.8.1995 (Kok. 1995, s. I-2321, 17 kohta).

Kantajien oikeussuojaintressi

Kantajat olivat äänioikeutettuja riidanalaisissa vaaleissa ja vetoavat tähän ominaisuuteensa vaatiessaan vaalien tuloksen oikeudellista valvontaa, joten kantajilla on oikeudellisesti suojattu intressi siihen, että heidän äänioikeudellaan on vaikutuksensa sovellettavien sääntöjen mukaisilla edellytyksillä, vaikka riidanalaisilla vaaleilla valittu henkilöstökomitea on aloittanut toimikautensa kanteen nostamisen jälkeen. Kantajilla on lisäksi oikeussuojaintressi sen välttämiseksi, että riidanalaisten vaalitoimitusten väitetty laittomuus ei toistu tulevaisuudessa (40 ja 41 kohta).

Viittaukset: em. asia Diezler ym. v. TSK, 9 kohta; asia 207/86, Apesco v. komissio, 26.4.1988 (Kok. 1988, s. 2151, 16 kohta); em. asia Grynberg ja Hall v. komissio, 29 kohta.

Pääasia

Kollegion toimivallan puuttumista koskeva kanneperuste

Vaikka kantajat esittivät tämän kanneperusteen ensimmäistä kertaa istunnossa, jolloin sitä on pidettävä uutena kanneperusteena ja se siis olisi jätettävä tutkimatta, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tutkii sen viran puolesta, koska se kuuluu yleiseen järjestykseen (ordre public) (42 ja 43 kohta).

Viittaukset: asia 14/59, Société des fonderies de Pont-à-Mousson v. korkea viranomainen, 17.12.1959 (Kok. 1959, s. 445 ja 473).

Henkilöstösääntöjen liitteessä II olevan 1 artiklan toisessa kohdassa annetaan henkilöstökokoukselle toimivalta vahvistaa äänioikeutettujen toimenhaltijoiden ryhmät. Koska henkilökohtaisista syistä myönnetyllä lomalla 3.3.1993 olleet toimenhaltijat olivat henkilöstökokouksen vahvistamassa äänioikeutettujen toimenhaltijoiden luettelossa, kollegiolla ei ollut toimivaltaa poistaa heitä siitä (45 ja 48 kohta).

Vaalisäännön 7 artiklan rikkomista koskeva kanneperuste

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin arvioi, että vaikka se on samaa mieltä parlamentin kanssa siitä, että vaalisäännön 7 artiklan mukaan äänestyksen alkamisen jälkeen on vielä mahdollista ajanmukaistaa äänioikeutettujen toimenhaltijoiden luetteloa, kollegio ei missään tapauksessa voinut poistaa äänioikeutettujen luettelosta mielivaltaisesti - henkilökohtaisista syistä myönnetyllä lomalla olevien toimenhaltijoiden koko ryhmää kuulematta ensin huomautuksia, joita äänioikeutetuilla on oikeus 7 artiklan mukaan esittää kollegiolle äänioikeutettujen luettelosta.

Henkilöstösääntöjen liitteessä II olevan 1 artiklan viidennen kohdan ja vaalisäännön 6 artiklan 6 kohdan rikkomista koskeva kanneperuste

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa, että äänestäneiden määrä eli 2359 henkilöä on selvästi alempi kuin päätösvaltaisuuden raja, joka on laskettu hallintoviranomaisten 21.5.1993 ajanmukaistaman äänioikeutettujen luettelon perusteella ja josta kollegio ei voinut laillisesti poistaa 96:ta henkilökohtaisista syistä myönnetyllä lomalla olevaa toimenhaltijaa.

Koska kollegio on laskenut äänet ja julistanut äänestyksen tulokset huolimatta siitä, että sääntöjenmukaista päätösvaltaisuudelle vaadittua määrää ääniä ei ollut annettu, se on rikkonut mainittuja kahta määräystä, joiden mukaan silloin, kun sääntöjenmukaista päätösvaltaisuudelle vaadittua määrää ääniä ei anneta, äänestys on järjestettävä uudelleen.

Koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on todennut, että kollegion päätökset, joista toinen on asiakirjassa PE 170.650 ja toisella hylätään kantajien ensimmäinen valitus, ovat lainvastaisia, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa parlamentin puhemiehen päätöksen, jolla kantajien toinen valitus hylättiin.

Ratkaisu:

Euroopan parlamentin puhemiehen 3.2.1994 tekemä päätös, jolla kantajien valitus hylättiin ja jolla kieltäydyttiin kumoamasta riidanalaisia vaalitoimituksia, kumotaan.