ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Liikenne - Meriliikenne - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Säännölliset merikabotaasipalvelut - Hallinnollisen ennakkoluvan asettaminen edellytykseksi - Kyseisen luvan saamista ja voimassa pitämistä koskeva sellainen edellytys, jonka avulla voidaan valvoa laivanvarustajan vakavaraisuutta - Sallittavuuden edellytykset

(Neuvoston asetuksen N:o 3577/92 1 ja 4 artikla)

2. Liikenne - Meriliikenne - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Säännölliset merikabotaasipalvelut - Julkisen palvelun velvoitteet ja julkista palvelua koskevat sopimukset - Kyseisten menettelytapojen päällekkäinen soveltaminen - Sallittavuuden edellytykset

(Neuvoston asetuksen N:o 3577/92 2 artiklan 3 kohta ja 4 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

1. Palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta meriliikenteeseen jäsenvaltioissa (meriliikenteen kabotaasi) annetun asetuksen N:o 3577/92 4 ja 1 artiklassa yhdessä tarkasteltuina sallitaan se, että edellytykseksi säännöllisten merikabotaasipalvelujen tarjoamiselle saarille, saarilta sekä niiden välillä asetetaan hallinnollinen ennakkolupa, ainoastaan, jos

- voidaan osoittaa, että on olemassa julkista palvelua koskeva todellinen tarve sen takia, että vapaassa kilpailutilanteessa säännölliset kuljetuspalvelut jäisivät riittämättömiksi

- voidaan myös osoittaa, että kyseinen hallinnollinen ennakkolupajärjestelmä on tarpeellinen ja oikeassa suhteessa tavoitteeseensa nähden

- tällainen järjestelmä perustuu objektiivisiin perusteisiin, jotka ovat syrjimättömiä ja jotka ovat etukäteen asianomaisten yritysten tiedossa.

Yhteisön oikeuden mukaan jäsenvaltio voi lisäksi sisällyttää sellaisen hallinnollisen ennakkoluvan myöntämistä ja voimassa pitämistä koskeviin edellytyksiin, jolla yhteisön laivanvarustajalle asetetaan julkisen palvelun velvoitteita, edellytyksen, jonka avulla on mahdollista arvioida kyseisen laivanvarustajan vakavaraisuutta, kuten vaatimuksen siitä, että laivanvarustaja on maksanut veroihin tai sosiaaliturvamaksuihin liittyvät velkansa, mikä antaa näin ollen mainitulle jäsenvaltiolle mahdollisuuden valvoa kyseisen laivanvarustajan "palvelun tarjoamisen kapasiteettia", edellyttäen, että kyseistä edellytystä sovelletaan ketään syrjimättä.

( ks. 40 ja 51 kohta sekä tuomiolauselman 1-2 kohta )

2. Palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta meriliikenteeseen jäsenvaltioissa (meriliikenteen kabotaasi) annetun asetuksen N:o 3577/92 4 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että siinä sallitaan jäsenvaltion asettaa meriliikenneyrityksille julkisen palvelun velvoitteita saman laivalinjan tai -reitin osalta ja tehdä päällekkäisellä tavalla muiden yritysten kanssa kyseisen asetuksen 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja julkista palvelua koskevia sopimuksia osallistumisesta samaan säännölliseen liikenteeseen saarille, saarilta sekä niiden välillä, edellyttäen, että voidaan osoittaa julkista palvelua koskeva todellinen tarve, että kyseinen päällekkäinen soveltaminen toteutetaan ketään syrjimättä ja että se on oikeutettu suhteessa yleistä etua koskevaan tavoitteeseen.

( ks. 71 kohta sekä tuomiolauselman 3 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Maatalous Yhteinen markkinajärjestely Vientituki Vaihtelematon vientituki Tuotteet, jotka on välittömästi uudelleen tuotu yhteisöön sen jälkeen kun tullimuodollisuudet kulutukseen saattamiseksi kolmannessa maassa on täytetty Tukioikeuden menettämisen edellytykset Väärinkäytön osoittavien seikkojen olemassaolo Kansallisen tuomioistuimen tutkintavelvollisuus

(Komission asetuksen N:o 2730/79 9 artiklan 1 kohta, 10 artiklan 1 kohta ja 20 artiklan 26 kohta; komission asetus N:o 568/85)

Tiivistelmä

$$Maataloustuotteiden vientitukijärjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen N:o 2730/79, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 568/85, 9 artiklan 1 kohtaa, 10 artiklan 1 kohtaa ja 20 artiklan 26 kohtaa on tulkittava siten, että yhteisön viejä voi menettää oikeutensa vaihtelemattomaan vientitukeen, kun kolmanteen maahan sijoittautuneelle ostajalle myyty tuote, jolle vientitukea on maksettu, tuodaan yhteisön ulkoisessa passitusmenettelyssä uudelleen yhteisöön välittömästi sen jälkeen, kun se on saatettu kulutukseen kyseisessä kolmannessa maassa ilman, että todettaisiin säännösten rikkomista tapahtuneen, ja se saatetaan yhteisössä kulutukseen kantamalla tullit ja tuontimaksut, ja kun tämä liiketoimi merkitsee yhteisön viejän taholta väärinkäyttöä.

Sen toteaminen, että kysymys on väärinkäytöstä, edellyttää, että yhteisön viejällä on ollut tahto saavuttaa yhteisön säännöstön soveltamisesta johtuva etuus toteuttamalla keinotekoisesti edellytykset tämän etuuden saamiseksi. Todisteet tästä on esitettävä kansallisessa tuomioistuimessa kansallisen oikeuden sääntöjen mukaisesti, esimerkiksi näyttämällä toteen, että kyseinen viejä ja tavaran kolmannessa maassa oleva maahantuoja toimivat salaisessa yhteisymmärryksessä.

Se seikka, että kolmanteen maahan sijoittautunut ostaja ennen tuotteen jälleentuontia yhteisöön jälleenmyi tuotteen niin ikään tähän maahan sijoittautuneelle yritykselle, jonka kanssa se oli sekä henkilötasolla että taloudellisesti sidoksissa, on yksi niistä tosiseikoista, jotka kansallinen tuomioistuin voi ottaa huomioon tutkiakseen, täyttyvätkö tukien palauttamisvelvollisuuden edellytykset.

( ks. 59 kohta ja tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Maatalous Yhteinen markkinajärjestely Viini Pöytäviinien pakollinen tislaaminen Asetuksen N:o 822/87 39 artiklan 3, 4 ja 11 kohta ja asetus N:o 343/94 Pätevyyden arviointi Yhteisön lainsäädäntö, jossa italialaiset tuottajat velvoitetaan tislaamaan tietty määrä pöytäviiniä viinivuonna 1993/1994, ei ole lainvastainen

(Neuvoston asetuksen N:o 822/87 39 artiklan 3, 4 ja 11 kohta; komission asetus N:o 343/94)

Tiivistelmä

$$Viinikaupan yhteisestä järjestämisestä annetun asetuksen N:o 822/87, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1566/93, 39 artiklan 3, 4 ja 11 kohdan sekä asetuksen N:o 822/87 39 artiklassa säädetystä pakollisesta tislauksesta ja sitä koskevista tietyistä soveltamissäännöistä viinivuonna 1993/1994 poikkeamisesta annetun asetuksen N:o 343/94 pätevyyteen ei vaikuta väite, jonka mukaan viinivuoden 1993/1994 saatavuuden ja tavanomaisen käytön välisen suhteen huomattavaa muuttumista viiteviinivuosiin nähden ei ole näytetty toteen asetuksen N:o 343/94 1 artiklan osalta, minkä vuoksi perusteluvelvollisuutta olisi laiminlyöty, tai väite, jonka mukaan komission laskema, tätä viinivuotta koskeva viiteprosenttimäärä on virheellisesti mukautettu, eikä myöskään väite, jonka mukaan viiteprosenttimäärän mukauttamista koskeva laskentatapa, sellaisena kuin siitä on säädetty asetuksessa N:o 1972/87, on lainvastainen, taikka väite, jonka mukaan yleisesti ottaen pöytäviinin pakollinen tislausjärjestelmä ei vastaa kokonaisuudessaan markkinaolosuhteita eikä ole niitä koskaan vastannutkaan.

( ks. 11 ja 13 kohta sekä tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Yhteinen tullitariffi - Tariffinimikkeet - Tuote, joka on valmistettu kuoritusta maidosta lisäämällä siihen juoksutetta ja joka on koostumukseltaan 54 prosenttia vettä, 0,9 prosenttia rasvaa, 5,7 prosenttia fosforia ja 2 prosenttia suolaa ja kaseiinia - Luokittelu yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 0406 90 11

Tiivistelmä

$$Yhdistettyä nimikkeistöä on tulkittava siten, että tuote, joka on valmistettu kuoritusta maidosta lisäämällä siihen juoksutetta ja joka on koostumukseltaan 54 prosenttia vettä, 0,9 prosenttia rasvaa, 5,7 prosenttia fosforia ja 2 prosenttia suolaa ja kaseiinia, on luokiteltava yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 0406 90 11 "muu juusto: - jalostettavaksi tarkoitettu".

Yhdistettyä nimikkeistöä koskevissa selittävissä huomautuksissa nimittäin säädetään alanimikkeiden 3501 10 10-3501 10 90, joiden sanamuoto on yhdistetyn nimikkeistön säännösten mukainen ja joilla ei muuteta sen soveltamisalaa, osalta, että kaseiinit kuuluvat viimeksimainittuihin nimikkeisiin, jos ne sisältävät enintään 15 painoprosenttia vettä, ja että muussa tapauksessa ne kuuluvat nimikkeeseen 0406. Koska tuote ei näytä kuuluvan mihinkään erityiseen alanimikkeeseen ja koska se on tarkoitettu jalostettavaksi, alanimike 0406 90 11 vaikuttaa sopivimmalta.

( ks. 17 ja 19-24 kohta sekä tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Maito ja maitotuotteet - Maidon lisämaksu - Menettelyn B valinta - Lisämaksujen suorittamiseen velvollinen taloudellinen toimija - Ostaja - Jäsenvaltio ei tule ostajien sijaan niiden kanteiden käsittelyn ajaksi, jotka ostajat ovat nostaneet voidakseen kiistää vaaditut määrät

(Komission asetus N:o 1546/88)

2. Maatalous - Yhteinen maatalouspolitiikka - Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahastosta (EMOTR) maksettavaa rahoitusta koskevat periaatteet - Jäsenvaltioiden huolellisuusvelvoite

(EY:n perustamissopimuksen 5 artikla (josta on tullut EY 10 artikla); neuvoston asetuksen N:o 729/70 8 artiklan 1 ja 2 kohta)

Tiivistelmä

1. Asetuksen N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun lisämaksun soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetulla asetuksella N:o 1546/88 perustetusta mekanismista käy ilmi, että vaikka jäsenvaltion on suoritettava perimänsä summat komissiolle, sillä ei ole velvollisuutta suorittaa lisämaksuja itse. Yhteisön lisämaksujärjestelmässä jäsenvaltio ei tule ostajan sijaan maksuvelvollisena, jos kyseinen ostaja nostaa kansallisten menettelyjen mukaisen kanteen voidakseen kiistää siltä lisämaksuina vaaditut summat. Tällainen jäsenvaltion tulo ostajan sijaan myös oikeudenkäyntien keston pituiseksi rajoitetuksi ajaksi edellyttää etukäteen vahvistettua lakisääteistä perustaa, jossa olisi määritelty sitä koskevat edellytykset.

( ks. 37 kohta )

2. Jäsenvaltioiden on noudatettava perustamissopimuksen 5 artiklassa (josta on tullut EY 10 artikla) tarkoitettua yleistä huolellisuusvelvollisuutta, sellaisena kuin se on yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksen osalta täsmennettynä yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta annetun asetuksen N:o 729/70 8 artiklan 1 ja 2 kohdassa. Tämän velvollisuuden mukaan jäsenvaltioiden on toteutettava sääntöjenvastaisuuksia korjaavat toimenpiteet ripeästi.

( ks. 40 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Verotus - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Liikevaihtovero - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen - Verovelvollinen, joka tekee samanaikaisesti sekä verollisia että verosta vapautettuja liiketoimia - Vero, joka rasittaa niitä palveluita, jotka on hankittu sitä varten, että varallisuuskokonaisuus luovutetaan kokonaan tai osittain - Se seikka, että jäsenvaltio ei pidä tällaista luovutusta tavaroiden luovutuksena - Vähennysoikeus - Edellytykset (Neuvoston direktiivin 77/388/ETY 5 artiklan 8 kohta ja 17 artiklan 5 kohta)

Tiivistelmä

$$Kun jäsenvaltio on käyttänyt jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 5 artiklan 8 kohdassa myönnettyä valintamahdollisuutta, minkä johdosta varallisuuskokonaisuuden tai sen osan siirtoa ei pidetä tavaroiden luovutuksena, kulut, joita luovuttajalle on aiheutunut siirron toteuttamista varten hankituista palveluista, ovat osa kyseisen verovelvollisen yleiskuluista ja niillä on näin ollen lähtökohtaisesti suora ja välitön yhteys kyseisen verovelvollisen kaikkeen taloudelliseen toimintaan. Jos luovuttaja näin ollen tekee samanaikaisesti sekä vähennykseen oikeuttavia että vähennykseen oikeuttamattomia liiketoimia, kuudennen direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 5 kohdasta seuraa, että verovelvollisella on oikeus vähentää vain se arvonlisäveron osa, joka vastaa ensin mainittujen liiketoimien suhteellista osuutta. Jos niillä erilaisilla palveluilla, jotka luovuttaja on hankkinut toteuttaakseen varallisuuskokonaisuuden siirron, on kuitenkin suora ja välitön yhteys kyseisen verovelvollisen taloudellisen toiminnan selvästi rajattuun osaan siten, että näistä palveluista aiheutuneet kustannukset ovat osa yrityksen kyseisen osan yleiskuluista, ja jos kaikki yrityksen tämän osan liiketoimet ovat arvonlisäverollisia, verovelvollinen voi vähentää näiden palvelujen hankkimisesta aiheutuneisiin kuluihin sisältyneen arvonlisäveron kokonaisuudessaan.

( ks. 42 kohta sekä tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Tavaroiden vapaa liikkuvuus Määrälliset rajoitukset Vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet Kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään kuorettoman juuston markkinointi käyttämällä nimitystä emmental Soveltamista toisesta jäsenvaltiosta maahan tuotuihin tuotteisiin ei voida hyväksyä Perustelujen puuttuminen

(EY:n perustamissopimuksen 30 artikla (josta on muutettuna tullut EY 28 artikla))

Tiivistelmä

$$On perustamissopimuksen 30 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 28 artikla) vastaista, että jokin jäsenvaltio soveltaa toisesta jäsenvaltiosta maahan tuotuihin, siellä laillisesti valmistettuihin ja markkinoituihin tuotteisiin kansallista säännöstöä, jossa kielletään ensiksi mainitussa jäsenvaltiossa kuorettoman juuston markkinointi käyttämällä nimitystä emmental.

Siltä osin kuin tällaista lainsäädäntöä sovelletaan maahan tuotuihin tuotteisiin, se voi vaikeuttaa niiden markkinointia ja näin ollen rajoittaa jäsenvaltioiden välistä kauppaa. Jäsenvaltioilla on tosin mahdollisuus, hyvän kauppatavan ja kuluttajansuojan turvaamiseksi, vaatia asianomaisia muuttamaan jonkin elintarvikkeen nimitystä silloin, kun tietyllä nimityksellä varustettu tuote on koostumukseltaan tai valmistustavaltaan siinä määrin erilainen kuin yhteisössä tällä samalla nimityksellä yleisesti tunnetut tavarat, ettei tuotteen ole katsottava kuuluvan niiden kanssa samaan tuoteryhmään. Sitä vastoin silloin kun ero on vähäinen, asianmukaista pakkausmerkintää on pidettävä riittävänä sille, että ostaja tai kuluttaja saa tarvittavat tiedot. Vaikka kuorellisen emmentalin ja kuorettoman emmentalin kypsytysmenetelmän erilaisuus voisikin olla tekijä, joka johtaa kuluttajan harhaan, olisi riittävää säilyttää nimitys emmental ja nimityksen rinnalla esittää tämän eron osalta riittävät tiedot. Näin ollen kuoren puuttumista ei voida pitää sellaisena ominaisuutena, jonka perusteella olisi oikeutettua kieltää nimityksen emmental käyttäminen.

( ks. 2526, 3031 ja 3335 kohta sekä tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Palvelujen tarjoamisen vapaus Rajoitukset Jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa edellytykseksi sille, että muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneet palvelujen tarjoajat harjoittavat sen alueella käsityöläisammatteja, asetetaan lupamenettely ja käsityöläisluetteloon kirjaamiseen liittyvä menettely Lainsäädäntöä ei voida hyväksyä Yleiseen etuun liittyvän perustelun rajat

(EY:n perustamissopimuksen 59 artikla (josta on muutettuna tullut EY 49 artikla); neuvoston direktiivin 64/427/ETY 4 artikla)

Tiivistelmä

$$Perustamissopimuksen 59 artikla (josta on muutettuna tullut EY 49 artikla) ja itsenäisten ammatinharjoittajien toimintaan ISIC-pääryhmiin 2340 (teollisuus ja pienteollisuus) kuuluvassa tuotanto- ja jalostusteollisuudessa sovellettavista, siirtymätoimenpiteitä koskevista yksityiskohtaisista säännöksistä annettu direktiivi 64/427/ETY ovat esteenä sellaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jossa edellytykseksi sille, että muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneet palvelujen tarjoajat harjoittavat sen alueella käsityöläisammatteja, asetetaan lupamenettely, joka on omiaan viivästyttämään tai hankaloittamaan palvelujen vapaata tarjoamista koskevan oikeuden käyttämistä, silloin kun kyseisen ammatin harjoittamista koskevien edellytysten tutkinta on suoritettu direktiivin mukaisesti ja on todettu, että kyseiset edellytykset ovat täyttyneet. Mahdollinen vaatimus, joka koskee vastaanottavan jäsenvaltion käsityöläisluetteloon kirjaamista olettaen, että se on perusteltu yleistä etua koskevalla pakottavalla syyllä, joka liittyy suoritettavien käsityöpalvelujen laadun takaamiseen ja näiden palvelujen vastaanottajien suojelemiseen ei lisäksi saa aiheuttaa ylimääräisiä hallintokuluja eikä merkitä pakollisten maksujen maksamista ammatilliselle elimelle.

( ks. 38, 41 ja 49 kohta sekä tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Sijoittautumisvapaus - Itsenäiset kauppaedustajat - Direktiivi 86/653/ETY - Kansallista lainsäädäntöä, jonka mukaan edustussopimuksen pätevyyden edellytyksenä on kauppaedustajan merkitseminen erityiseen rekisteriin, ei voida hyväksyä

(Neuvoston direktiivi 86/653/ETY)

2. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Direktiivit - Täytäntöönpano jäsenvaltioissa - Direktiivien tehokkuuden varmistamisen välttämättömyys - Kansallisten tuomioistuinten velvollisuudet

(EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan 3 kohta (josta on tullut EY 249 artiklan 3 kohta))

Tiivistelmä

1. Jäsenvaltioiden itsenäisiä kauppaedustajia koskevan lainsäädännön yhteensovittamisesta annetun direktiivin 86/653/ETY vastaisena on pidettävä kansallista lainsäädäntöä, jonka mukaan edustussopimuksen pätevyyden edellytyksenä on se, että kauppaedustaja on merkitty erityiseen rekisteriin.

( ks. 14 ja 19 kohta sekä tuomiolauselma )

2. Kansallisen tuomioistuimen on sekä ennen direktiiviä että direktiivin antamisen jälkeen annettuja kansallisia säännöksiä soveltaessaan tulkittava niitä mahdollisuuksien mukaan siten, että direktiivin sanamuoto ja tavoite otetaan huomioon, jotta niiden soveltaminen vastaisi direktiivin tavoitteita.

( ks. 16 ja 19 kohta sekä tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Sosiaalipolitiikka - Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä - Direktiivin 79/7/ETY asiallinen soveltamisala - Talvilämmityskorvauksen maksaminen henkilöille, jotka ovat saavuttaneet tietyn iän, ottamatta huomioon heidän vähävaraisuuttaan - Kuuluminen direktiivin soveltamisalaan

(Neuvoston direktiivin 79/7 3 artiklan 1 kohta)

2 Sosiaalipolitiikka - Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä - Direktiivi 79/7/ETY - Hyväksyttävä poikkeus niiden eri eläkeiän vuoksi aiheutuvien seurauksien osalta, jotka voivat vaikuttaa muihin etuuksiin - Ulottuvuus rajoittuu ainoastaan sellaiseen syrjivään kohteluun, joka liittyy välttämättä ja objektiivisesti erilaisiin eläkeikiin - Syrjivä kohtelu talvilämmityskorvauksen yhteydessä - Soveltamisalan ulkopuolelle jääminen

(Neuvoston direktiivin 79/7 7 artiklan 2 kohdan a alakohta)

Tiivistelmä

1 Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19 päivänä joulukuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 79/7/ETY 3 artiklan 1 kohtaa, jossa määritetään direktiivin asiallinen soveltamisala, on tulkittava siten, että talvilämmityskorvaus, joka on osa lakisääteistä järjestelmää, kuuluu tämän direktiivin soveltamisalaan siltä osin kuin korvauksen maksamisen edellytyksenä on se, että etuudensaaja on saavuttanut lakisääteisen eläkeiän ja että korvaus pyrkii siten antamaan hänelle turvaa kyseisessä artiklassa mainitun vanhuuden tapauksen varalta. Etuus voidaan myöntää vanhuksille, vaikka heillä ei olisikaan taloudellisia vaikeuksia, minkä vuoksi etuuden tavoitteena ei ole pidettävä turvaa vähävaraisuuden varalta.$

2 Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä annetun direktiivin 79/7/ETY 7 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetty poikkeus miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä ei sovellu talvilämmityskorvauksen kaltaiseen etuuteen, jonka myöntämisen edellytyksenä on se, että henkilö on saavuttanut lakisääteisen eläkeiän, joka on naisilla 60 vuotta ja miehillä 65 vuotta.

Tällainen syrjintä ei siten objektiivisesti ja väistämättömästi liity miesten ja naisten erilaiseen eläkeikään. Yhtäältä sosiaaliturvajärjestelmän taloudellisen tasapainon näkökulmasta syrjintä ei ole tarpeen maksuihin perustuvien eläkejärjestelmien taloudellisen tasapainon kannalta, kun otetaan huomioon se, että etuus myönnetään muusta kuin maksuihin perustuvasta järjestelmästä, eikä kokonaisuutena tarkastellun sosiaaliturvajärjestelmän taloudellisen tasapainon kannalta. Toisaalta myöskään eläkejärjestelmän ja muita etuuksia koskevan järjestelmän välisen johdonmukaisuuden näkökulmasta syrjintä ei ole tarpeen, koska vaikka kyseessä olevalla etuudella pyritään antamaan turvaa vanhuuden tapauksen varalta ja se myönnetään vain tietyn iän saavuttaneille henkilöille, tästä ei seuraa, että tämän iän olisi välttämättä oltava sama kuin lakisääteinen eläkeikä ja oltava siten miesten ja naisten osalta erilainen.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Sosiaalipolitiikka - Miespuoliset ja naispuoliset työntekijät - Mahdollisuudet työhön ja työsuhteen ehdot - Tasa-arvoinen kohtelu - Yleiseen turvallisuuteen liittyvien vaatimusten vuoksi perustellut poikkeustoimenpiteet - Kuuluminen yhteisön oikeussääntöjen soveltamisalaan - Direktiivin 76/207/ETY 2 artiklan 2 kohdassa säädetyn mahdollisuuden soveltamisala - Naisten pääsyä Saksan liittovaltion armeijan aseellisiin yksiköihin koskeva kielto ei ole sallittu - Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen - Direktiivin 2 artiklan 3 kohdassa säädettyä poikkeusta ei voida soveltaa

(Neuvoston direktiivin 76/207/ETY 2 artiklan 2 ja 3 kohta)

Tiivistelmä

$$Vaikka jäsenvaltioiden, joiden on päätettävä asianmukaisista toimenpiteistä sisäisen ja ulkoisen turvallisuutensa varmistamiseksi, asiana on tehdä puolustusvoimiensa organisointia koskevat päätökset, tästä ei kuitenkaan seuraa, että tällaiset päätökset jäisivät kokonaan yhteisön oikeuden soveltamisalan ulkopuolelle. Yhteisön oikeuden velvoittavaa luonnetta ja yhtenäistä soveltamista vaarantamatta ei voida joissakin perustamissopimuksen määräyksissä tarkoitettuja poikkeustilanteita lukuun ottamatta katsoa, että perustamissopimukseen kuuluisi yleinen varaus, jolla suljettaisiin yhteisön oikeuden soveltamisalan ulkopuolelle kaikki yleisen turvallisuuden vuoksi toteutettavat jäsenvaltion toimenpiteet. Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa annettua direktiiviä 76/207/ETY sovelletaan näin ollen edellä mainittuihin toimenpiteisiin.

Kun kansalliset viranomaiset käyttävät Saksan liittotasavallan puolustusvoimien organisoinnin osalta direktiivin 2 artiklan 2 kohdassa annettua mahdollisuutta jättää direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle sellainen ammattitoiminta, jossa työntekijän sukupuoli on toiminnan luonteen tai suoritusolosuhteiden kannalta ratkaiseva, ne eivät voi suhteellisuusperiaatetta loukkaamatta katsoa yleisesti, että kaikkien liittovaltion armeijan aseellisten yksiköiden kokoonpanoon on edelleen kuuluttava ainoastaan miehiä. Koska tässä säännöksessä tarkoitetut poikkeukset voivat koskea vain erityisiä toimintoja, tällaista poikkeusta, jota sovelletaan lähes kaikkiin liittovaltion armeijan sotilaallisiin tehtäviin, ei voida pitää poikkeuksellisena toimenpiteenä, joka on perusteltu kyseessä olevan toiminnan luonteen tai suoritusolosuhteiden kannalta.

Naisten jättäminen kaikkien sellaisten sotilaallisten tehtävien ulkopuolelle, joihin liittyy aseiden käyttämistä, ei kuulu direktiivin 2 artiklan 3 kohdassa, jossa sallitaan erilainen kohtelu naisten suojelemiseksi, tarkoitetun erilaisen kohtelun piiriin.

Tästä seuraa, että direktiivin 76/207/ETY vastaista on soveltaa Saksan lainsäädännön kaltaisia kansallisia säännöksiä, joilla kielletään yleisesti naisten ottaminen palvelukseen sotilaallisiin tehtäviin, kun näihin kuuluu aseiden käyttämistä, ja joilla sallitaan naisten mahdollisuus päästä ainoastaan terveydenhoito- ja sotilasmusiikkitehtäviin. (ks. 15-16, 19-20, 27, 29-32 kohta ja tuomiolauselma)