ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 14.2.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Labour Court — Irlanti) — Tomás Horgan ja Claire Keegan v. Minister for Education & Skills, Minister for Finance, Minister for Public Expenditure & Reform, Irlanti ja Attorney General

(asia C-154/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa - Direktiivi 2000/78/EY - 2 artiklan 2 kohdan b alakohta - Ikään perustuva välillinen syrjintä - Vastikään palvelukseen otetut opettajat - Palvelukseenoton päivämäärä - Palvelukseenoton yhteydessä sovellettava palkka-asteikko ja palkkaluokkaan sijoittaminen, jotka ovat epäedullisempia kuin ne, joita sovelletaan jo virassa oleviin opettajiin)

(2019/C 131/16)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Labour Court

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Tomás Horgan ja Claire Keegan

Vastapuolet: Minister for Education & Skills, Minister for Finance, Minister for Public Expenditure & Reform, Irlanti ja Attorney General

Tuomiolauselma

Näillä perusteilla ensimmäiseen kysymykseen on vastattava, että yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY 2 artiklan 2 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen toimenpide, jolla säädetään tietystä päivämäärästä lähtien, että uusien opettajien palvelukseenoton yhteydessä sovelletaan palkka-asteikkoa ja palkkaluokkaan sijoittamista, jotka ovat epäedullisempia kuin ne, joita sovelletaan mainittua toimenpidettä edeltäneiden sääntöjen nojalla ennen kyseistä päivämäärää palvelukseen otettuihin opettajiin, ei ole mainitussa säännöksessä tarkoitettua ikään perustuvaa välillistä syrjintää.

(1) EUVL C 166, 14.5.2018.
Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 28.3.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Nejvyšší správní soud — Tšekki) — Milan Vinš v. Odvolací finanční ředitelství

(asia C-275/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Direktiivi 2006/112/EY - 131 artikla ja 146 artiklan 1 kohdan a alakohta - Sellaisten tavaroiden luovutusten, jotka lähetetään tai kuljetetaan Euroopan unionin ulkopuolelle, vapauttaminen verosta - Kansallisessa oikeudessa säädetty edellytys vapautukselle - Tavaroiden asettaminen tiettyyn tullimenettelyyn - Näyttö siitä, että tavarat on asetettu vientimenettelyyn)

(2019/C 187/33)

Oikeudenkäyntikieli: tšekki

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Nejvyšší správní soud

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Milan Vinš

Vastaaja: Odvolací finanční ředitelství

Tuomiolauselma

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 146 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, luettuna yhdessä saman direktiivin 131 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että kansallisessa säännöksessä asetetaan tavaroille, jotka on tarkoitettu vietäviksi Euroopan unionin ulkopuolelle, säädetyn arvonlisäverovapautuksen edellytykseksi se, että nämä tavarat on asetettu vientimenettelyyn, tilanteessa, jossa on osoitettu, että vapautuksen soveltamista koskevat aineelliset edellytykset ja erityisesti edellytys, jonka mukaan kyseisten tavaroiden on poistuttava tosiasiallisesti unionin alueelta, täyttyvät.

(1) EUVL C 221, 25.6.2018.
Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 25.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court – Irlanti) – Eurooppalaisten pidätysmääräysten täytäntöönpano, joiden kohteena on LM

(Asia C-216/18 PPU) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Kiireellinen ennakkoratkaisumenettely - Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa - Eurooppalainen pidätysmääräys - Puitepäätös 2002/584/YOS - 1 artiklan 3 kohta - Jäsenvaltioiden väliset luovuttamismenettelyt - Täytäntöönpanon edellytykset - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 47 artikla - Oikeus saada asiansa käsitellyksi riippumattomassa ja puolueettomassa tuomioistuimessa))

(2018/C 328/28)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

High Court

Pääasian asianosainen

LM

Tuomiolauselma

Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2002/584/YOS, sellaisena kuin se on muutettuna 26.2.2009 tehdyllä neuvoston puitepäätöksellä 2009/299/YOS, 1 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että kun täytäntöönpanosta vastaavalla oikeusviranomaisella, jonka on päätettävä sellaisen henkilön luovuttamisesta, josta on annettu eurooppalainen pidätysmääräys syytetoimenpiteitä varten, on käytössään SEU 7 artiklan 1 kohdan nojalla annettuun Euroopan komission perusteltuun ehdotukseen sisältyvän kaltaisia seikkoja, jotka tuntuvat osoittavan, että on olemassa todellinen vaara siitä, että Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan toisessa kohdassa taattua perusoikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin loukataan pidätysmääräyksen antaneen jäsenvaltion lainkäyttövallan riippumattomuuteen liittyvien rakenteellisten tai yleisten puutteiden vuoksi, mainitun viranomaisen on tarkastettava konkreettisesti ja tarkasti, onko, kun otetaan huomioon kyseisen henkilön henkilökohtainen tilanne sekä sen rikoksen luonne, josta häntä syytetään, ja se tosiseikasto, jotka ovat eurooppalaisen pidätysmääräyksen perustana, ja kun otetaan huomioon pidätysmääräyksen antaneen jäsenvaltion puitepäätöksen 2002/584, sellaisena kuin se on muutettuna, 15 artiklan 2 kohdan nojalla toimittamat tiedot, olemassa painavia perusteita uskoa, että mainittu henkilö altistuu tällaiselle vaaralle, jos hänet luovutetaan viimeksi mainittuun valtioon.

(1) EUVL C 190, 4.6.2018.
C 72/3

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 10.1.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt rechtbank Noord-Nederland – Alankomaat) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on ET

(Asia C-97/18) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa - Menetetyksi tuomitsemista koskevien ratkaisujen vastavuoroisen tunnustamisen periaate - Puitepäätös 2006/783/YOS - 12 artiklan 1 ja 4 kohta - Täytäntöönpanoon sovellettava lainsäädäntö - Täytäntöönpanovaltion lainsäädäntö, jossa sallitaan painostusvankeuteen määrääminen, mikäli menetetyksi tuomitsemista koskevaa toimenpidettä ei ole pantu täytäntöön - Yhteensopivuus - Sillä, että ratkaisun antaneen valtion lainsäädännössä sallitaan myös painostusvankeuteen määrääminen, ei ole merkitystä))

(2019/C 72/03)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Rechtbank Noord-Nederland

Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

ET

Tuomiolauselma

1) Vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamisesta menetetyksi tuomitsemista koskeviin päätöksiin 6.10.2006 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2006/783/YOS 12 artiklan 1 ja 4 kohtaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen täytäntöönpanovaltion lainsäädännön soveltamiselle, kun kyseisessä lainsäädännössä sallitaan tarvittaessa painostusvankeuteen määrääminen toisessa valtiossa annetun menetetyksi tuomitsemista koskevan ratkaisun täytäntöön panemiseksi.

2) Sillä, että myös ratkaisun antaneen valtion lainsäädännössä sallitaan tarvittaessa painostusvankeuteen määrääminen, ei ole merkitystä tällaisen toimenpiteen soveltamisen kannalta täytäntöönpanovaltiossa.

(1) EUVL C 182, 28.5.2018.
Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 6.10.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Investigatory Powers Tribunal – Yhdistynyt kuningaskunta) – Privacy International v. Secretary of State for Foreign and Commonwealth Affairs, Secretary of State for the Home Department, Government Communications Headquarters, Security Service ja Secret Intelligence Service

(Asia C-623/17) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Henkilötietojen käsittely sähköisen viestinnän alalla - Sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat - Liikenne- ja paikkatietojen siirtäminen yleisesti ja erotuksetta - Kansallisen turvallisuuden takaaminen - Direktiivi 2002/58/EY - Soveltamisala - 1 artiklan 3 kohta ja 3 artikla - Sähköisen viestinnän luottamuksellisuus - Suojaaminen - 5 artikla ja 15 artiklan 1 kohta - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 7, 8 ja 11 artikla sekä 52 artiklan 1 kohta - SEU 4 artiklan 2 kohta)

(2020/C 433/02)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Investigatory Powers Tribunal

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Privacy International

Vastaajat: Secretary of State for Foreign and Commonwealth Affairs, Secretary of State for the Home Department, Government Communications Headquarters, Security Service ja Secret Intelligence Service

Tuomiolauselma

1) Henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla 12.7.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/58/EY (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi), sellaisena kuin se on muutettuna 25.11.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2009/136/EY, 1 artiklan 3 kohtaa, 3 artiklaa ja 15 artiklan 1 kohtaa, luettuina SEU 4 artiklan 2 kohdan valossa, on tulkittava siten, että kyseisen direktiivin soveltamisalaan kuuluu kansallinen säännöstö, jonka mukaan valtion viranomainen voi velvoittaa sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat siirtämään liikenne- ja paikkatietoja turvallisuus- ja tiedustelupalveluille kansallisen turvallisuuden takaamiseksi.

2) Direktiivin 2002/58, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/136, 15 artiklan 1 kohtaa, luettuna SEU 4 artiklan 2 kohdan sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7, 8 ja 11 artiklan ja 52 artiklan 1 kohdan valossa, on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan valtion viranomainen voi kansallisen turvallisuuden takaamiseksi velvoittaa sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat siirtämään liikenne- ja paikkatietoja yleisesti ja erotuksetta turvallisuus- ja tiedustelupalveluille.

(1) EUVL C 22, 22.1.2018.
1)

Maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä 22.10.2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007, sellaisena kuin se on muutettuna 14.4.2008 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 361/2008, 113 a artiklan 1 kohtaa ja maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 922/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 76 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että näissä säännöksissä tarkoitetun alkuperämaata koskevan käsitteen määrittelemiseksi on sovellettava tavaroiden muun kuin etuuskohteluun oikeuttavan alkuperän määrittämistä koskevia tullisäännöksiä eli yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 23 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja ja unionin tullikoodeksista 9.10.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 60 artiklaa.
Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 10.10.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberlandesgericht Wien – Itävalta) – Adelheid Krah v. Universität Wien

(asia C-703/17) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Henkilöiden vapaa liikkuvuus - SEUT 45 artikla - Työntekijät - Asetus (EU) N:o 492/2011 - 7 artiklan 1 kohta - Yliopistonlehtorit (senior lecturers/postdocs) - Toisessa jäsenvaltiossa kertyneiden aikaisempien merkityksellisten palvelusaikojen huomioon ottamisen rajoittaminen - Palkkausjärjestelmä, jonka mukaan työskentely pidempään nykyisen työnantajan palveluksessa merkitsee suurempaa palkkaa)

(2019/C 423/04)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberlandesgericht Wien

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Adelheid Krah

Vastapuoli: Universität Wien

Tuomiolauselma

SEUT 45 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion yliopiston säännöstölle, jossa yliopistonlehtorina (senior lecturer/postdoc) kyseisessä yliopistossa työskentelevän henkilön palkkaluokkaa määritettäessä otetaan huomioon kyseisen työntekijän aikaisemmista palvelusajoista toisessa jäsenvaltiossa enintään neljä vuotta, jos kyseinen työkokemus on vastaava tai jopa identtinen niiden tehtävien kanssa, joita kyseisen työntekijän on hoidettava yliopistonlehtorin tehtävässään.

SEUT 45 artiklaa ja työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta unionin alueella 5.4.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 492/2011 7 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä tällaiselle säännöstölle, jos tässä toisessa jäsenvaltiossa hankittu aikaisempi työkokemus ei ole vastaava vaan yksinkertaisesti hyödyllinen yliopistonlehtorin tehtävän hoitamisen kannalta.

(1) EUVL C 13, 9.4.2018.
5)

Direktiivin 92/43 6 artiklan 4 kohdan ensimmäistä alakohtaa on tulkittava niin, että tavoite, että sähkön toimitusvarmuus jäsenvaltiossa turvataan koko ajan, on tässä säännöksessä tarkoitettu erittäin tärkeän yleisen edun kannalta pakottava syy. Direktiivin 92/43 6 artiklan 4 kohdan toista alakohtaa on tulkittava niin, että jos suojellulla alueella, johon hanke on omiaan vaikuttamaan, on luontodirektiivissä tarkoitettu ensisijaisesti suojeltava luontotyyppi tai laji, minkä tarkistaminen kuuluu ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle, ainoastaan tarve estää todellinen ja vakava vaara, että sähköntoimitus kyseisessä jäsenvaltiossa keskeytyy, voi pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa olla tässä säännöksessä tarkoitettu yleiseen turvallisuuteen liittyvä syy.
4)

Direktiivin 95/46 2 artiklan h alakohtaa ja 7 artiklan a alakohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa verkkosivuston ylläpitäjä liittää mainitulle sivustolle yhteisöliitännäisen, jolla kyseisellä sivustolla kävijän selain voi hakea mainitun liitännäisen tarjoajan sisältöjä ja välittää tässä yhteydessä mainitulle tarjoajalle kävijän henkilötietoja, mainitun ylläpitäjän on saatava kyseisissä säännöksissä tarkoitettu suostumus ainoastaan henkilötietojen käsittelyä koskevan toiminnon tai toimintojen kokonaisuuden osalta, jonka osalta se määrittelee tosiasiassa tarkoituksen ja keinot. Kyseisen direktiivin 10 artiklaa on lisäksi tulkittava siten, että myös tässä säännöksessä säädetty informointivelvollisuus koskee tällaisessa tilanteessa mainittua ylläpitäjää mutta että tietojen, jotka viimeksi mainitun on annettava rekisteröidylle, ei tarvitse kuitenkaan koskea kuin henkilötietojen käsittelyä koskevaa toimintoa tai toimintojen kokonaisuutta, jonka osalta se määrittelee tosiasiassa tarkoituksen ja keinot.
1)

Pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) ohjelmakauden 2007-2013 osalta hyväksymän ja yhteisrahoittaman investointitoimen pysyvyyttä on arvioitava Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen 20.9.2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 asetuksen 72 artiklan säännösten perusteella. Silloin kun kyseisen toimen yhteydessä aiheettomasti maksettujen määrien takaisinperintä tapahtuu kyseisen ohjelmakauden päätyttyä eli 1.1.2014 jälkeen, takaisinperinnän perusteen on oltava yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 352/78, (EY) N:o 165/94, (EY) N:o 2799/98, (EY) N:o 814/2000, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 485/2008 kumoamisesta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 56 artikla.
Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.4.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Court of Appeal — Irlanti) — Neculai Tarola v. Minister for Social Protection

(asia C-483/17) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin kansalaisuus - Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Direktiivi 2004/38/EY - Oikeus liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella - 7 artiklan 1 kohdan a alakohta - Työntekijät ja itsenäiset ammatinharjoittajat - 7 artiklan 3 kohdan c alakohta - Oikeus oleskella yli kolme kuukautta - Jäsenvaltion kansalainen, joka on työskennellyt palkkatyöntekijänä toisessa jäsenvaltiossa viidentoista päivän ajan - Omasta tahdosta riippumaton työttömyys - Työntekijän aseman säilyminen vähintään kuuden kuukauden ajan - Oikeus työnhakijan tukeen (jobseeker’s allowance))

(2019/C 206/03)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Court of Appeal

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Neculai Tarola

Vastapuoli: Minister for Social Protection

Tuomiolauselma

Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY 7 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ja 3 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen käyttänyt jäsenvaltion kansalainen, joka on saanut toisessa jäsenvaltiossa kyseisen direktiivin 7 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun työntekijän aseman työskenneltyään siellä kahden viikon ajan muuten kuin määräaikaisella työsopimuksella ennen joutumistaan työttömäksi tahtomattaan, säilyttää työntekijän aseman vielä vähintään kuuden kuukauden ajan kyseisissä säännöksissä tarkoitetulla tavalla, kunhan hän ilmoittautuu työnhakijaksi asianomaiseen työvoimatoimistoon.

Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana on selvittää, onko kyseisellä kansalaisella direktiivin 2004/38 24 artiklan 1 kohdassa taatun yhdenvertaisen kohtelun periaatteen mukaan siis oikeus saada sosiaalihuoltoavustuksia tai mahdollisesti sosiaaliturvaetuuksia ikään kuin hän olisi vastaanottavan jäsenvaltion kansalainen.

(1) EUVL C 347, 16.10.2017.
2)

Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu) Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang) Inc., Csi Cells Co. Ltd ja Csi Solar Power Group Co. Ltd velvoitetaan korvaamaan päävalitukseen liittyvät oikeudenkäyntikulut.
Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 21.3.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato — Italia) — Unareti SpA v. Ministero dello Sviluppo Economico ym.

(asia C-702/17) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Maakaasun sisämarkkinat - Jakelua koskevaa julkista palvelua koskeva konsessio - Konsessioiden ennenaikainen päättyminen siirtymäajan päättyessä - Korvaus, joka uuden konsessionsaajan on maksettava aiemmalle konsessionsaajalle - Oikeusvarmuuden periaate)

(2019/C 187/26)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Consiglio di Stato

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Unareti SpA

Vastapuolet: Ministero dello Sviluppo Economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri — Dipartimento per gli Affari Regionali, Autorità Garante per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico — Sede di Milano, Presidenza del Consiglio dei Ministri — Conferenza Stato Regioni ed Unificata, Ministero per gli affari regionali — Dipartimento per gli affari regionali e le autonomie ja Conferenza Unificata Stato Regioni e Enti Locali

Muu osapuoli: Lucia Sanfilippo

Tuomiolauselma

Julkista palvelua koskevia konsessioita koskevaa unionin oikeutta, luettuna oikeusvarmuuden periaatteen valossa, on tulkittava siten, että se ei ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jolla muutetaan niitä perusvaatimuksia, joita sovelletaan laskettaessa korvausta, johon maakaasunjakelukonsession, joka on myönnetty ilman tarjouskilpailua, saajat ovat oikeutettuja, koska nämä konsessiot on päätetty ennenaikaisesti niiden myöntämiseksi uudelleen tarjouskilpailun jälkeen.

(1) EUVL C 112, 26.3.2018.
2)

SEUT 64 artiklan 1 kohdan standstill-lauseketta on tulkittava siten, että SEUT 63 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua kieltoa sovelletaan suorien sijoitusten yhteydessä pääomanliikkeitä kolmansiin maihin tai kolmansista maista koskevaan rajoitukseen, jos kyseisen rajoituksen taustalla olevaa kansallista verosäännöstöä on 31.12.1993 jälkeen muutettu olennaisesti antamalla laki, joka on tullut voimaan mutta joka on jo ennen sen soveltamista käytännössä korvattu sisällöllisesti samanlaisella säännöstöllä kuin se, jota sovellettiin 31.12.1993, ellei kyseisen lain soveltamista ole kansallisen oikeuden perusteella lykätty siten, että sitä ei ole sen voimaantulosta huolimatta sovellettu SEUT 64 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin rajat ylittäviin pääomanliikkeisiin, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tutkittava.
Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 16.1.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Corte suprema di cassazione – Italia) – Stefano Liberato v. Luminita Luisa Grigorescu

(Asia C-386/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano elatusvelvollisuutta koskevissa asioissa - Asetus (EY) N:o 44/2001 - 5 artiklan 2 alakohta - 27 artikla - 35 artiklan 3 kohta - Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa - Asetus (EY) N:o 2201/2003 - 19 artikla - Vireilläolovaikutus - 22 artiklan a alakohta - 23 artiklan a alakohta - Tuomion tunnustamatta jättäminen, kun tunnustaminen on selvästi vastoin oikeusjärjestyksen perusteita - 24 artikla - Kielto tutkia tuomion antaneen tuomioistuimen toimivaltaa - Tunnustamatta jättämisen peruste, joka perustuu vireilläolosääntöjen noudattamatta jättämiseen - Ei ole))

(2019/C 93/12)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Corte suprema di cassazione

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Stefano Liberato

Vastapuoli: Luminita Luisa Grigorescu

Tuomiolauselma

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 27 artiklaan ja tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/2003 19 artiklaan sisältyviä vireilläolosääntöjä on tulkittava siten, että kun tuomioistuin, jossa kanne on myöhemmin nostettu, antaa avioliittoa, vanhempainvastuuta tai elatusvelvollisuutta koskevassa asiassa näiden sääntöjen vastaisesti tuomion, josta on tullut lainvoimainen, ne ovat esteenä sille, että sen jäsenvaltion tuomioistuimet, jossa kanne on ensin nostettu, kieltäytyvät pelkästään tästä syystä tunnustamasta tätä tuomiota. Erityisesti tämä sääntöjenvastaisuus ei voi yksinään oikeuttaa mainitun tuomion tunnustamatta jättämistä siitä syystä, että se on selvästi vastoin oikeusjärjestyksen perusteita tässä jäsenvaltiossa.

(1) EUVL C 338, 9.10.2017.
Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 23.1.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – K. M. Zyla v. Staatssecretaris van Financiën

(Asia C-272/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Työntekijöiden vapaa liikkuvuus - Yhdenvertainen kohtelu - Tulovero - Sosiaaliturvamaksut - Kalenterivuoden aikana työskentelyjäsenvaltiostaan muuttanut työntekijä - Pro rata temporis -säännön soveltaminen sosiaaliturvamaksujen alennukseen))

(2019/C 93/09)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Hoge Raad der Nederlanden

Pääasian asianosaiset

Valittaja: K. M. Zyla

Vastapuoli: Staatssecretaris van Financiën

Tuomiolauselma

SEUT 45 artiklaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä jäsenvaltion säännöstölle, jossa – työntekijän maksettavana olevien sosiaaliturvamaksujen määrän vahvistamiseksi – säädetään, että kyseisten maksujen alennus, johon työntekijällä on kalenterivuoden aikana oikeus, on suhteutettuna ajanjaksoon, jonka ajan kyseinen työntekijä kuuluu kyseisen jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmän piiriin, jolloin vuotuisen alennuksen ulkopuolelle jää sen osa, joka on suhteutettuna ajanjaksoon, jonka ajan kyseinen työntekijä ei kuulunut mainitun järjestelmän piiriin ja asui toisessa jäsenvaltiossa siellä työskentelemättä.

(1) EUVL C 277, 21.8.2017.