Asia C-420/07

Meletis Apostolides

vastaan

David Charles Orams

ja

Linda Elizabeth Orams

(Court of Appealin (England & Wales) (Civil Division) esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

”Ennakkoratkaisupyyntö — Pöytäkirja N:o 10 Kyproksesta — Yhteisön säännöstön soveltamisen lykkääminen alueilla, jotka eivät kuulu Kyproksen hallituksen tosiasialliseen hallintaan — Asetus (EY) N:o 44/2001 — Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano siviili- ja kauppaoikeuden alalla — Tuomio, jonka on antanut kyseisen hallituksen tosiasialliseen hallintaan kuuluvalla alueella toimiva kyproslainen tuomioistuin ja joka koskee tämän alueen ulkopuolella sijaitsevaa maa-aluetta — Kyseisen asetuksen 22 artiklan 1 alakohta, 34 artiklan 1 ja 2 alakohta, 35 artiklan 1 kohta ja 38 artiklan 1 kohta”

Julkisasiamies J. Kokottin ratkaisuehdotus 18.12.2008 I ‐ 3576

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 28.4.2009 I ‐ 3607

Tuomion tiivistelmä

Se, että Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, tehdyn asiakirjan Kyprosta koskevassa pöytäkirjassa N:o 10 olevassa 1 artiklan 1 kohdassa lykätään yhteisön säännöstön soveltamista Kyproksen tasavallan niillä alueilla, jotka eivät kuulu tämän jäsenvaltion hallituksen tosiasialliseen hallintaan, ei estä soveltamasta tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla annettua asetusta N:o 44/2001 tuomioon, jonka on antanut Kyproksen hallituksen tosiasialliseen hallintaan kuuluvalla tämän saaren alueella toimiva kyproslainen tuomioistuin mutta joka koskee mainituilla alueilla sijaitsevaa maa-aluetta. Liittymisasiakirjan määräyksiä, joissa sallitaan poikkeuksia perustamissopimuksen säännöistä, on nimittäin tulkittava suppeasti ottamalla huomioon kyseessä olevat perustamissopimuksen säännöt, ja niiden soveltamisala on rajoitettava siihen, mikä on aivan välttämätöntä tavoitteen saavuttamiseksi. Kyseisessä pöytäkirjassa N:o 10 olevan 1 artiklan 1 kohdan sanamuodon mukaisesta tulkinnasta siis ilmenee, että siinä määrätty lykkääminen rajoittuu yhteisön säännöstön soveltamiseen Kyproksen tasavallan pohjoisosassa. Näin ei ole asia tuomioiden osalta, joiden tunnustamista on vaadittu, koska ne on antanut tuomioistuin, joka toimii hallituksen hallintaan kuuluvalla alueella. Se, että nämä tuomiot koskevat kyseisessä pohjoisosassa sijaitsevaa maa-aluetta, ei estä mainittua tulkintaa, koska yhtäältä kyseinen seikka ei kumoa velvollisuutta soveltaa asetusta N:o 44/2001 hallituksen hallintaan kuuluvalla alueella ja toisaalta se ei myöskään merkitse, että asetusta siksi sovellettaisiin pohjoisosassa. (ks. 35 ja 37–39 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla annetun asetuksen N:o 44/2001 35 artiklan 1 kohdassa ei oikeuteta jäsenvaltion tuomioistuinta epäämään tunnustamista tai täytäntöönpanoa tuomiolta, jonka toisen jäsenvaltion tuomioistuimet ovat antaneet maa-alueesta, joka sijaitsee tämän viimeksi mainitun valtion sellaisessa osassa, joka ei kuulu tämän valtion hallituksen tosiasialliseen hallintaan. Tämän osalta on niin, että asetuksen N:o 44/2001 22 artiklassa on pakottava ja tyhjentävä luettelo oikeuspaikoista, joilla on jäsenvaltioissa yksinomainen kansainvälinen toimivalta. Kyseisessä artiklassa vain osoitetaan jäsenvaltio, jonka tuomioistuimet ovat toimivaltaisia asiallisesti, mutta siinä ei jaeta toimivaltaa kyseessä olevan jäsenvaltion sisällä. Kunkin jäsenvaltion asiana on määrittää oma tuomioistuinorganisaationsa. Lisäksi asetuksen 35 artiklan 3 kohdassa säädetty periaate, jonka mukaan tuomiojäsenvaltion tuomioistuinten toimivaltaa ei saa tutkia, on esteenä sille, että kyseessä olevan tuomiojäsenvaltion tuomioistuinten sisäinen toimivalta tutkitaan pääasiassa. Asetuksen N:o 44/2001 22 artiklan 1 alakohdassa säädetty sääntö, jonka mukaan toimivalta on kiinteistön sijaintipaikan tuomioistuimilla (forum rei sitae), koskee siis jäsenvaltioiden tuomioistuinten kansainvälistä toimivaltaa eikä niiden sisäistä toimivaltaa. Tästä seuraa, että kun maa-alue sijaitsee jäsenvaltion alueella ja asetuksen N:o 44/2001 22 artiklan 1 alakohdassa säädettyä toimivaltasääntöä on siis noudatettu, se, että maa-alue sijaitsee tämän jäsenvaltion sellaisessa osassa, joka ei kuulu tämän valtion hallituksen tosiasialliseen hallintaan, voi mahdollisesti vaikuttaa kyseisen jäsenvaltion tuomioistuinten sisäiseen toimivaltaan, mutta se ei voi vaikuttaa mitenkään kyseisen asetuksen soveltamiseen. (ks. 48–52 kohta ja tuomiolauselman 2 kohta)

Se, että jäsenvaltion tuomioistuinten tuomiota maa-alueesta, joka sijaitsee tämän jäsenvaltion sellaisessa osassa, joka ei kuulu tämän valtion hallituksen tosiasialliseen hallintaan, ei voida käytännössä panna täytäntöön maa-alueen sijaintipaikalla, ei ole peruste sille, että tuomion tunnustaminen tai täytäntöönpano evätään tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla annetun asetuksen N:o 44/2001 34 artiklan 1 alakohdan nojalla. Kun valtion, jossa tunnustamista tai täytäntöönpanoa pyydetään, oikeusjärjestyksessä ei ole sellaista perustavanlaatuista periaatetta, jota kyseessä olevien tuomioiden tunnustaminen tai täytäntöönpano voisi loukata, näiden tuomioiden tunnustamisen epääminen asetuksen N:o 44/2001 34 artiklan 1 alakohdan nojalla ja täytäntöönpanon epääminen saman asetuksen 45 artiklan 1 kohdan nojalla ei ole oikeutettua sillä perusteella, että jäsenvaltion tuomioistuinten tuomiota maa-alueesta, joka sijaitsee tämän valtion sellaisessa osassa, joka ei kuulu tämän valtion hallituksen tosiasialliseen hallintaan, ei voida käytännössä panna täytäntöön maa-alueen sijaintipaikalla. Kyseessä nimittäin olisi oltava sellaisen oikeussäännön ilmeinen rikkominen, jota pidetään valtion, jossa tunnustamista tai täytäntöönpanoa pyydetään, oikeusjärjestyksessä olennaisen tärkeänä, tai sellaisen oikeuden ilmeinen loukkaaminen, jota pidetään tässä oikeusjärjestyksessä perustavanlaatuisena. (ks. 59–62 ja 71 kohta sekä tuomiolauselman 3 kohta)

Se, että jäsenvaltion tuomioistuinten tuomiota maa-alueesta, joka sijaitsee tämän jäsenvaltion sellaisessa osassa, joka ei kuulu tämän valtion hallituksen tosiasialliseen hallintaan, ei voida käytännössä panna täytäntöön maa-alueen sijaintipaikalla, ei merkitse, että tuomio ei olisi täytäntöönpanokelpoinen tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla annetun asetuksen N:o 44/2001 38 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Vaikka tämän osalta onkin totta, että se, että tuomio on pantavissa täytäntöön jäsenvaltiossa, jossa se on annettu, on edellytys sen täytäntöönpanolle jäsenvaltiossa, jossa täytäntöönpanoa pyydetään, ja että tuomiolle ei siis ole sitä täytäntöön pantaessa mitään syytä antaa oikeusvaikutuksia, joita sillä ei ole tuomiojäsenvaltiossa, ei voida väittää pätevästi, että tuomiot maa-alueesta, joka sijaitsee Kyproksen sellaisessa osassa, joka ei kuulu tämän jäsenvaltion hallituksen tosiasialliseen hallintaan, eivät ole täytäntöönpanokelpoisia tässä valtiossa. Kun nimittäin on kyse tuomioista, joissa on asetettu velvoitteita ja joille asetuksen 54 artiklan mukaisesti annetussa todistuksessa todetaan, että tuomiot ovat tuomiojäsenvaltiossa täytäntöönpanokelpoisia todistuksen antamispäivänä, se, että kantajilla voisi olla vaikeuksia saada kyseessä olevat tuomiot pantaviksi täytäntöön pohjoisosassa, ei voi poistaa niiden täytäntöönpanokelpoisuutta, eikä se siis estä jäsenvaltion, jossa täytäntöönpanoa pyydetään, tuomioistuimia toteamasta, että tällaiset tuomiot ovat täytäntöönpanokelpoisia. (ks. 66–71 kohta ja tuomiolauselman 3 kohta)