Asia C‑546/12 P

Ralf Schräder

vastaan

yhteisön kasvilajikevirasto (CPVO)

”Muutoksenhaku — Yhteisön kasvinjalostajanoikeudet — Yhteisön kasvilajikevirasto (CPVO) — Asetus (EY) N:o 2100/94 — 20 ja 76 artikla — Asetus (EY) N:o 874/2009 — 51 artikla — Vaatimus yhteisön kasvinjalostajanoikeuksia koskevan mitättömyysmenettelyn aloittamisesta — Viran puolesta tutkimisen periaate — Menettely CPVO:n valituslautakunnassa — Olennaiset todisteet”

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 21.5.2015

(Neuvoston asetuksen N:o 2100/94 54, 55, 72 ja 76 artikla; komission asetuksen N:o 874/2009 51 artikla)

Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista annetun asetuksen N:o 2100/94 76 artiklan sanamuodossa rajoitetaan tosiseikkojen viran puolesta tutkimisen periaatteen soveltaminen koskemaan tosiseikkoja, jotka ovat kyseisen asetuksen 54 ja 55 artiklassa säädetyn tutkinnan kohteena. Yksityiskohtaisista säännöistä asetuksen N:o 2100/94 soveltamiseksi menettelyssä yhteisön kasvilajikevirastossa annetun asetuksen N:o 874/2009 51 artiklan nojalla yhteisön kasvilajikevirastossa noudatettavia menettelyjä on sovellettava valitusmenettelyyn soveltuvin osin. Näin ollen tosiseikkojen viran puolesta tutkimisen periaatetta on sovellettava myös tällaisessa valituslautakunnassa käytävässä menettelyssä. (ks. 45 ja 46 kohta)

Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista annetun asetuksen N:o 2100/94 20 artiklan 1 kohdan nojalla yhteisön kasvilajikevirasto (CPVO) julistaa yhteisön kasvinjalostajanoikeudet mitättömiksi, jos on osoittautunut, että kyseisen asetuksen 7 ja 10 artiklassa esitettyjä edellytyksiä ei ole täytetty kasvinjalostajanoikeuksien myöntämishetkellä. Tässä yhteydessä edellytykset, jotka liittyvät erityisesti erotettavuuteen ja uutuuteen, ovat kyseisen asetuksen 6 artiklan nojalla yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien myöntämisen ehdottomia edellytyksiä. Näin ollen silloin, kun nämä edellytykset eivät täyty, myönnetyt yhteisön kasvinjalostajanoikeudet ovat lainvastaisia ja on yleisen edun mukaista, että ne julistetaan mitättömiksi. Lisäksi kasvinjalostajanoikeuksien myöntämismenettelyssä hakemuksen kohteena olevasta kasvilajikkeesta tehdään asetuksen N:o 2100/94 54 ja 55 artiklan nojalla hakemuksen asiasisältöä koskeva tutkinta ja perusteellinen ja monitahoinen tekninen tutkimus. Näin ollen CPVO:lla on laaja harkintavalta, joka koskee kyseisen asetuksen 20 artiklassa tarkoitettua kasvinjalostajanoikeuksien mitättömäksi julistamista, kun suojatusta lajikkeesta on tehty kyseinen tutkinta ja kyseinen tutkimus. Ainoastaan vakavat epäilyt siitä, täyttyivätkö asetuksen N:o 2100/94 7 tai 10 artiklassa vahvistetut edellytykset tämän asetuksen 54 ja 55 artiklassa säädettyjen tutkinnan ja tutkimuksen tekohetkellä, voivat siis oikeuttaa suojatun lajikkeen tutkimisen uudelleen kyseisen asetuksen 20 artiklaan perustuvassa mitättömyysmenettelyssä. (ks. 51, 52, 55 ja 56 kohta)

Perusteettomasti myönnetyt kasvinjalostajanoikeudet voidaan tosin myös julistaa mitättömiksi kolmannen edun mukaisesti erityisesti silloin, kun tämä on tehnyt kasvinjalostajanoikeuksien myöntämistä koskevan hakemuksen, jonka hylkääminen on perusteltu sillä, että hakemuksen kohteena oleva lajike ei ole erotettavissa perusteettomasti suojatusta lajikkeesta. Tällä ei kuitenkaan voida oikeuttaa sitä, että kolmas voisi vaatia kaikissa olosuhteissa ja ilman erityisiä perusteita näiden kasvinjalostajanoikeuksien mitättömäksi julistamista kasvinjalostajanoikeuksien myöntämismenettelyn jälkeen ja yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista annetun asetuksen N:o 2100/94 59 artiklassa sille, että kolmannet esittävät vastalauseensa, asetettujen määräaikojen kuluttua umpeen. Kolmannen, joka vaatii kasvinjalostajanoikeuksien mitättömäksi julistamista, on esitettävä olennaiset todisteet ja tosiseikat, jotka ovat omiaan luomaan vakavia epäilyjä siitä, onko asetuksen N:o 2100/94 54 ja 55 artiklassa säädettyjen tutkinnan ja tutkimuksen jälkeen myönnetyt kasvinjalostajanoikeudet myönnetty lainmukaisesti. Näin ollen myönnettyjen kasvinjalostajanoikeuksien mitättömäksi julistamista koskevan hakemuksen hylkäämisestä tehdystä päätöksestä nostetun kanteen yhteydessä kantajan on osoitettava, että kantajan yhteisön kasvilajikevirastolle esittämien hakemuksen asiasisältöä koskevaa tutkintaa ja teknistä tutkimusta koskevien tosiseikkojen ja todisteiden perusteella yhteisön kasvilajikevirastolla oli velvollisuus suorittaa kyseisen asetuksen 20 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetty tarkastus. (ks. 53, 54, 57 ja 58 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 72 kohta)

Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista annetun asetuksen N:o 2100/94 81 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioissa yleisesti hyväksyttyjä yleisiä prosessioikeudellisia periaatteita sovelletaan yhteisön kasvilajikevirastossa (CPVO) aloitettuihin menettelyihin. Näin ollen tuomiossa ILFO v. korkea viranomainen (51/65, EU:C:1966:21), jonka mukaan asianosaisen esittämää asian selvittämistoimien määräämistä koskevaa pyyntöä ei voida hyväksyä, jos asianosainen ei esitä riittävästi alustavaa näyttöä, jotta tällaisten toimien määrääminen on perusteltua, vahvistettujen periaatteiden nojalla valittajan on esitettävä CPVO:n valituslautakunnassa alustava näyttö saadakseen aikaan sen, että asian selvittämistoimesta määrättäisiin. Tätä oikeuskäytäntöä sovelletaan nimittäin analogisesti valituslautakuntaan sillä perusteella, että valituslautakunta on lähes tuomioistuimen kaltainen elin. (ks. 73, 75 ja 76 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 81 kohta)