FI Euroopan unionin virallinen lehti C 118/11

Valitus, jonka European Federation of Ink and Ink Cartridge Manufacturers (EFIM) on tehnyt 3.2.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-296/09, European Federation of Ink and Ink Cartridge Manufactuters (EFIM) v. Euroopan komissio, 24.11.2011 antamasta tuomiosta

(Asia C-56/12 P)

2012/C 118/18

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: European Federation of Ink and Ink Cartridge Manufacturers (EFIM) (edustaja: asianajaja D. Ehle)

Muut osapuolet: Euroopan komissio, Lexmark International Technology SA

Vaatimukset

— unionin tuomioistuimen on kumottava kokonaisuudessaan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-296/09 24.11.2011 antama tuomio ja ratkaistava itse kyseisen tuomion taustalla oleva oikeusriita

— sen on hyväksyttävä ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyt vaatimukset ja siis kumottava EY 82 artiklan (SEUT 102 artikla) mukaisessa menettelyssä 20.5.2009 tehty Euroopan komission päätös K(2009) 4125

— sen on velvoitettava komissio ja Lexmark International Technology SA korvaamaan kummassakin oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja esittää unionin yleisen tuomioistuimen 24.11.2011 antamaa tuomiota vastaan viisi valitusperustetta. Näiden perusteiden mukaan 20.5.2009 tehdyssä komission päätöksessä tehtiin oikeudellinen virhe, kun siinä ei katsottu asian koskevan unionin etua eikä annettu etusijaa kartellioikeudelliselle tutkintamenettelylle.

Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen jättäessään kumoamatta komission päätöksen siltä osin kuin tässä päätöksessä pidettiin epätodennäköisenä mahdollisuutta osoittaa mustesuihkutulostimien valmistajien yhteinen ja jakamaton määräävä markkina-asema niiden toissijaisilla mustepatruuna- ja mustemarkkinoilla.

Toiseksi valittaja väittää unionin yleisen tuomioistuimen tehneen oikeudellisen virheen kiistäessään sen näytön todennäköisyyden, joka koskee tulostinvalmistajien määräävää markkina-asemaa niiden mustepatruunamarkkinoilla.

Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin teki ilmeisen oikeudellisen virheen arvioidessaan sen etusijakriteerin merkitystä, joka on ratkaiseva tutkintamenettelyn aloittamista koskevan päätöksen osalta. Näin ollen se jätti virheellisesti toteamatta, että komissio on rikkonut riidanalaisessa päätöksessä perusteluvelvollisuuttaan sen arviointikriteerin osalta, joka koskee rikkomisen merkitystä, vakavuutta ja jatkumista.

Neljänneksi valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin teki komission arviointipäätöksen oikeudellisessa tarkastelussa, joka tehtiin harkintavallan väärinkäytön näkökulmasta, oikeudellisen virheen jättäessään kumoamatta komission riidanalaisen päätöksen, vaikka tässä päätöksessä jätettiin ilman perusteluja aloittamatta tutkintamenettely monimutkaisuuden ja tarvittavien resurssien suhteettomuuden tekosyyllä.

Valittaja väittää lopuksi, että unionin yleisen tuomioistuimen tuomiossa sovelletaan väärin 27.4.2004 annettua tiedonantoa, joka koskee toimivaltaa kartelleja koskevissa kantelumenettelyissä ja tehokkaan oikeussuojan periaatetta osana unionin edun arviointia, ja komission perusteluvelvollisuutta, minkä seurauksena komission riidanalainen päätös jätettiin kumoamatta, vaikka komission tekemä unionin edun arviointi on ristiriidassa sen oman, 27.4.2004 annetun tiedonannon kanssa, eikä komissio perustele väitettään, jonka mukaan kansallisten tuomioistuinten antama suoja on riittävää.