ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvä muutoksenhakumenettely - Direktiivi 89/665/ETY - Menettely, jonka nojalla komissiolla on oikeus ryhtyä ennalta ehkäiseviin toimenpiteisiin silloin, kun on tapahtunut selvä ja ilmeinen, julkisia hankintoja koskeviin sopimuksiin liittyvien yhteisön säännösten vastainen virheellinen menettely - Menettely, joka ei liity perustamissopimuksen 169 artiklan tarkoittamaan jäsenvelvoitteen noudattamatta jättämistä koskevaan menettelyyn

(ETY:n perustamissopimuksen 169 artikla; neuvoston direktiivi 89/665/ETY)

2 Lainsäädäntöjen lähentäminen - Julkisia tavaranhankintoja koskevien sopimusten tekomenettely - Direktiivi 77/62/ETY - Maininnat, joiden on sisällyttävä sopimusta koskevaan ilmoitukseen - Tarjousten avaustilaisuutta koskevat tiedot - Tavaramerkin perusteella määriteltyjen teknisten eritelmien käyttö - Edellytys

(ETY:n perustamissopimuksen 30 artikla; neuvoston direktiivi 77/62/ETY)

Tiivistelmä

3 Julkisia tavarahankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun direktiivin 89/665/ETY mukainen menettely, jonka nojalla komissio voi ryhtyä toimenpiteisiin jäsenvaltiota vastaan katsoessaan, että on tapahtunut selvä ja ilmeinen, julkisia hankintoja koskeviin sopimuksiin liittyvien yhteisön säännösten vastainen virheellinen menettely, on ennalta estävä toimenpide, jolla ei poiketa perustamissopimuksen 169 artiklassa komissiolle annetusta toimivallasta eikä korvata sitä; sillä, miten komissio on käyttänyt tätä menettelyä ei täten ole merkitystä silloin, kun on kysymys sellaisen jäsenvelvoitteen noudattamatta jättämistä koskevan kanteen tutkittavaksi ottamisesta, jonka komissio on nostanut sillä perusteella, että asianomainen jäsenvaltio on rikkonut julkisia hankintoja koskeviin sopimuksiin liittyviä yhteisön säännöksiä.

4 Jäsenvaltio, joka

- jättää mainitsematta hankintaa koskevassa ilmoituksessaan ne henkilöt, jotka saavat olla läsnä tarjousten avaustilaisuudessa, sekä avaustilaisuuden päivän, kellonajan ja paikan, vaikka tällaiset maininnat on direktiivissä säädetty pakollisiksi ja ehdottomiksi, jotta mahdolliset tavarantoimittajat voivat tunnistaa kilpailijansa ja varmistaa, että ne vastaavat säädettyjä laadullisia valintaedellytyksiä;

- jättää lisäämättä tällaiseen ilmoitukseen maininnan "tai vastaava" sellaisen teknisen eritelmän jälkeen, joka on määritelty viittaamalla tietyllä tavaramerkillä suojattuun tuotteeseen, vaikka direktiivissä edellytetään tällaista mainintaa ja maininnan puuttuminen saattaa perustamissopimuksen 30 artiklan vastaisesti häiritä tuontivirtoja jäsenvaltioiden välisessä kaupassa,

on jättänyt täyttämättä julkisia tavarahankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta annetun direktiivin 77/62/ETY mukaan sille kuuluvat velvollisuudet.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kuljetukset - Meriliikenne - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Rajoitukset - Kansallinen säännöstö, jota sovelletaan kaikkiin aluksiin palvelun tarjoajan kansalaisuudesta riippumatta mutta jossa tehdään ero jäsenvaltion sisäisen liikenteen ja muihin jäsenvaltioihin suuntautuvan liikenteen välillä ja jossa jäsenvaltion sisäisille kuljetuksille taataan etu - Ei hyväksyttävissä ottaen huomioon yhtenäismarkkinoiden tavoitteet

(Neuvoston asetukset (ETY) N:o 4055/86 ja (ETY) N:o 3577/92)

Tiivistelmä

$$Kansallista säännöstöä, jota tosin sovelletaan erotuksetta kaikkiin aluksiin riip-pumatta siitä, käyttävätkö niitä kotimaiset vai muista jäsenvaltioista lähtöisin olevat palvelun tarjoajat, mutta jossa kyseisten alusten välillä tehdään ero esimerkiksi satamapalvelujen käytöstä kannettavissa maksuissa sen mukaan, harjoitetaanko niillä jäsenvaltion sisäistä vai muihin jäsenvaltioihin suuntautuvaa liikennettä, ja jossa kyseisen jäsenvaltion sisämarkkinoille ja sen sisäisille kul-jetuksille taataan tällä tavoin erityinen etu, on pidettävä palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta jäsenvaltioiden väliseen meriliikenteeseen sekä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden väliseen meriliikenteeseen annetun asetuksen (ETY) N:o 4055/86 nojalla kiellettynä meriliikenteen palvelujen tarjoamisen vapauden rajoituksena.

Kun pyrkimyksenä on yhtenäismarkkinoiden toteuttaminen ja niiden tavoitteiden saavuttamisen mahdollistaminen, on ensiksikin niin, että kaikkien sellaisten kansallisten säännöstöjen soveltaminen, joiden vaikutuksesta jäsenvaltioiden välinen palvelujen tarjoaminen muodostuu vaikeammaksi kuin puhtaasti jäsenvaltion sisäinen palvelujen tarjoaminen, on ristiriidassa palvelujen tarjoamisen vapauden kanssa. Toisaalta sen hyväksyminen, että koska palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltaminen meriliikenteeseen jäsenvaltioissa voidaan toteuttaa vain asteittain asetuksessa (ETY) N:o 3577/92 vahvistetun aikataulun mukaisesti, jäsenvaltioilla on lupa siinä tämän tyyppisen liikenteen osalta säädetyn siirtymäkauden aikana määrätä jäsenvaltioiden väliselle meriliikenteelle suurempia maksuja kuin ne, joita jäsenvaltion sisäisessä liikenteessä kannetaan, merkitsisi käytännössä, että olennainen osa siitä tehokkaasta vaikutuksesta, joka asetuksen (ETY) N:o 4055/86 mukaisella palvelujen tarjoamisen vapauteen perustuvan järjestelmän soveltamisella jäsenvaltioiden väliseen meriliikenteeseen tulisi olla, jäisi toteutumatta.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Sosiaalipolitiikka - Miespuoliset ja naispuoliset työntekijät - Työhön pääsy ja työsuhteen ehdot - Tasa-arvoinen kohtelu - Toistaiseksi palvelukseen otetun, kuitenkin aluksi toisen äitiyslomalla olevan työntekijän sijaisena toimivan sellaisen työntekijän irtisanominen, joka raskautensa vuoksi ei voi hoitaa sijaisuutta loppuun - Ei voida hyväksyä

(Neuvoston direktiivin 76/207/ETY 2 artiklan 1 kohta ja 5 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

$$Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa annetun direktiivin 76/207/ETY 2 artiklan 1 kohta ja 5 artiklan 1 kohta ovat esteenä sellaisen toistaiseksi työhön otetun työntekijän irtisanomiselle, jonka tehtävänä on aluksi toimia toisen työntekijän sijaisena viimeksi mainitun äitiysloman aikana ja joka ei voi hoitaa sijaisuutta loppuun sen vuoksi, että hän itse tulee raskaaksi pian palvelukseen ottamisensa jälkeen.

Naispuolisen työntekijän irtisanominen hänen raskautensa perusteella on välitöntä sukupuoleen perustuvaa syrjintää, eikä tilannetta, jossa nainen pian työsopimuksen tekemisen jälkeen todetun raskauden vuoksi on kykenemätön suorittamaan tehtävää, johon hänet on palkattu, voi verrata sellaisen miehen tilanteeseen, joka on niinikään kykenemätön työhön lääketieteellisistä tai muista syistä, koska raskautta ei mitenkään voida rinnastaa sairaudesta johtuvaan tilaan eikä varsinkaan tilaan, jossa asianomainen ei ole käytettävissä muista kuin lääketieteellisistä syistä. Raskaana olevan ja toistaiseksi voimassa olevaan työsuhteeseen otetun naisen irtisanominen ei saa perustua siihen, että hän ei pysty täyttämään jotain työsopimuksensa olennaista edellytystä - siitä huolimatta että työnantajan kannalta työntekijän käytettävissä olo on ehdottomasti olennainen edellytys työsopimuksen asianmukaiselle täyttämiselle - koska yhtei-sön oikeudessa raskaana olevalle naiselle taattu suoja ei saa olla riippuvainen siitä, onko asianomaisen läsnäolo hänen raskautensa aikana välttämätön yrityksen asianmukaiselle toiminnalle; muussa tapauksessa direktiivin säännökset menettäisivät tehokkaan vaikutuksensa.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Sosiaalipolitiikka - Lainsäädännön lähentäminen - Yrityksen luovutus - Työntekijöiden oikeuksien turvaaminen - Direktiivin 77/187/ETY soveltamisala - Itsenäisen yrittäjän käyttäminen siivoustöihin, jotka aiemmin teki yrityksen henkilökunta - Kuuluminen soveltamisalaan - Sillä, että toimintaa hoitaa yksi ainoa työntekijä, ei vaikutusta

(Neuvoston direktiivin 77/187/ETY 1 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

$$Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 14 päivänä helmikuuta 1977 annetun neuvoston direktiivin 77/187/ETY 1 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että sen soveltamisalaan kuuluu tilanne, jossa yrittäjä antaa sopimuksella toiselle yrittäjälle vastuun sellaisten siivoustöiden tekemisestä, jotka se hoiti aiemmin itse, vaikka ennen luovutusta kyseistä työtä teki ainoastaan yksi työntekijä.

Se että luovutus koskee ainoastaan luovuttavan yrityksen oheistoimintaa, joka ei välttämättä liity yrityksen tarkoitukseen, se ettei luovutukseen liity omaisuuden luovutusta, ja se, montako työntekijää asia koskee, eivät ole tekijöitä, joiden vuoksi toimenpide voitaisiin sulkea direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle, sillä ratkaiseva peruste sen toteamiseksi, että on kyse direktiivissä tarkoitetusta yrityksen tai yrityksen osan luovutuksesta, on se, että kyseinen liiketoiminta on säilyttänyt identiteettinsä, mitä osoittaa ennen kaikkea se, että uusi työnantaja jatkaa tosiasiallisesti samaa tai vastaavaa toimintaa taikka aloittaa sen uudelleen.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Kumoamiskanne - Kannekelpoiset toimet - Toimet, joiden tarkoituksena on tuottaa oikeusvaikutuksia - Komission tiedonanto, joka on annettu direktiivin soveltamista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen täsmentämiseksi mutta jossa jäsenvaltioille asetetaan uusia velvoitteita

(ETY:n perustamissopimuksen 173 artikla; komission direktiivin 80/723/ETY 5 artiklan 2 kohta; 18.10.1991 annettu komission tiedonanto)

2. Yhteisön oikeus - Periaatteet - Oikeusvarmuus - Yhteisön lainsäädäntö - Selkeyden ja ennakoitavuuden vaatimus - Oikeudellisen perustan nimenomainen ilmaiseminen

Tiivistelmä

$$1. Kumoamiskanteen kohteena voivat olla luonteestaan tai muodostaan riippumatta kaikki ne toimielinten toimet, joiden tarkoituksena on tuottaa oikeusvaikutuksia. Näin on myös sellaisen komission tiedonannon osalta, jonka tarkoituksena on jäsenvaltioiden ja julkisten yritysten välisten taloudellisten suhteiden avoimuudesta annetun direktiivin 80/723/ETY 5 artiklan 2 kohdan soveltamista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen täsmentäminen ja joka on julkaistu yhteisöjen virallisen lehden C-sarjassa ja annettu tiedoksi kaikille jäsenvaltioille.

Kyseinen tiedonanto, jossa jäsenvaltiot määrätään antamaan komissiolle vuosittain yleisellä ja järjestelmällisellä tavalla tiettyyn luokkaan kuuluvien ja liikevaihdoltaan tietyn suuruisten yritysten taloudellisia suhteita koskevat tiedot, on toimenpide, jonka tarkoituksena on tuottaa omat, direktiivin 5 artiklan 2 kohtaan nähden erilliset oikeusvaikutuksensa ja jolla lisätään uusia velvoitteita kyseisessä säännöksessä vahvistettuihin velvoitteisiin.

2. Yhteisön oikeusjärjestykseen kuuluva oikeusvarmuuden periaate edellyttää, että yhteisön lainsäädäntö on selkeää ja sen soveltaminen ennakoitavaa niiden kannalta, joita se koskee. Oikeusvarmuuden periaate edellyttää toimenpiteen kumottavuuden uhalla, että kaikkien toimenpiteiden, joiden tarkoituksena on tuottaa oikeusvaikutuksia, sitovuus johtuu jostain yhteisön oikeussäännöstä, joka on nimenomaisesti ilmaistava toimenpiteen oikeudellisena perustana ja jonka mukaan toimenpiteen oikeudellinen muoto määräytyy.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Sijoittautumisvapaus - Verolainsäädäntö - Oikeus takaisinmaksulisään aiheettomasti maksetun veron takaisinmaksun yhteydessä - Sellaisille yhtiöille varattu oikeus, joilla on verotuksellinen kotipaikka jäsenvaltion alueella - Ei voida hyväksyä - Veron aiheettomuus sillä perusteella, että verotuksellinen kotipaikka on ulkomailla, ei vaikuta

(ETY:n perustamissopimuksen 52 ja 58 artikla)

Tiivistelmä

$$Perustamissopimuksen 52 ja 58 artikla ovat esteenä sellaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jossa aiheettomien verojen palautuksen yhteydessä maksettavat lisät myönnetään yhtiöille, joiden verotuksellinen kotipaikka on kyseisessä jäsenvaltiossa, ja evätään yhtiöiltä, joiden verotuksellinen kotipaikka on muussa jäsenvaltiossa. Sillä seikalla, että viimeksi mainittuja ei olisi vapautettu verosta, jos niiden kotipaikka olisi ollut kyseisessä jäsenvaltiossa, ei ole tältä osin merkitystä.

Vaikka valtion alueella olevan verotuksellisen kotipaikan perustetta sovelletaan palautuslisän myöntämisessä riippumatta yhtiöiden kotipaikasta ja siten niiden kuulumisesta jonkin jäsenvaltion oikeusjärjestyksen alaisuuteen, kyseinen peruste on todennäköisesti epäedullinen erityisesti niiden yhtiöiden kannalta, joiden kotipaikka on muussa jäsenvaltiossa, sillä nämä ovat useimmiten niitä yhtiöitä, joiden verotuksellinen kotipaikka on kysymyksessä olevan jäsenvaltion alueen ulkopuolella.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Ennakkoratkaisukysymykset - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta - Rajoitukset - Yleiset tai olettamuksia sisältävät kysymykset - Yhteisöjen tuomioistuimen suorittama oman toimivaltansa tarkistaminen

(ETY:n perustamissopimuksen 177 artikla)

2. Ennakkoratkaisukysymykset - Asian saattaminen yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi - Se oikeudenkäynnin vaihe, jossa ennakkoratkaisua pyydetään

(ETY:n perustamissopimuksen 177 artikla)

3. Ennakkoratkaisukysymykset - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta - Tilanteessa, jossa hyödyllistä vastausta ei voi antaa, esitetty olettamuksia sisältävä kysymys - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivallan puuttuminen

(ETY:n perustamissopimuksen 177 artikla)

Tiivistelmä

$$1. Perustamissopimuksen 177 artik-lassa säädetyn yhteisöjen tuo-mioistuimen ja kansallisten tuo-mioistuinten välisen yhteistyö-menettelyn osalta kansallinen tuomioistuin, jolla yksin on väli-töntä tietoa asiaan liittyvistä tosiseikoista, voi asian erityis-piirteet huomioon ottaen arvioida parhaiten, onko ennakkoratkaisu tarpeen asian ratkaisemiseksi. Tästä seuraa, että silloin kun kan-sallisen tuomioistuimen esittämät kysymykset koskevat yhteisön oikeuden säännöksen tai määräyksen tulkintaa, yhteisöjen tuomioistuin on periaatteessa velvollinen antamaan asiassa ratkaisun.

Yhteisöjen tuomioistuimen asiana on tutkia ne olosuhteet, joissa asia on saatettu sen käsiteltä-väksi, jotta se voisi arvioida, onko se toimivaltainen. Se yhteis-työn henki, jonka on vallittava ennakkoratkaisumenettelyn yhtey-dessä, merkitsee myös sitä, että kansallinen tuomioistuin omalta osaltaan ottaa huomioon sen, että yhteisöjen tuomioistuimen tehtä-vänä on myötävaikuttaa lainkäyt-töön jäsenvaltioissa eikä antaa neuvoa-antavia lausuntoja yleis-luonteisista tai hypoteettisista kysymyksistä.

2. Jotta yhteisön oikeutta voitaisiin tulkita siten, että tulkinta on kan-salliselle tuomioistuimelle hyö-dyllinen, kansallisen tuomioistuimen on määritettävä se oikeudel-linen asiayhteys, johon pyydetyn tulkinnan on liityttävä; tällöin voi tietyissä olosuhteissa olla eduksi, että asiaan liittyvät tosiseikat sel-vitetään ja puhtaasti kansallisen oikeuden alaan kuuluvat oikeu-delliset kysymykset ratkaistaan ennen ennakkoratkaisupyynnön esittämistä yhteisöjen tuo-mioistuimelle, jotta yhteisöjen tuomioistuimen on mahdollista tutustua kaikkiin niihin asiaan liittyviin tosiseikkoihin ja oikeu-dellisiin seikkoihin, jotka voivat olla tärkeitä siltä pyydetyn yhtei-sön oikeuden tulkinnan kannalta.

3. Yhteisöjen tuomioistuin ylittäisi toimivaltansa rajat, jos se päät-täisi ratkaista luonteeltaan hypo-teettisen ongelman ilman, että sillä on tiedossaan niitä tosi- ja oikeusseikkoja, jotka ovat tar-peen, jotta se voisi hyödyllisellä tavalla vastata sille esitettyihin ennakkoratkaisukysymyksiin.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Verotus - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Liikevaihtovero - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Tuotantopanoksiin sisältyvän veron vähentäminen - Investointitavarat - Alun perin tehdyn vähennyksen oikaisu - Kuudennen direktiivin 20 artiklan 2 kohdan soveltamisen edellytykset - Tavaroiden hankkiminen verovelvollisen taloudellista toimintaa varten - Arviointiperusteet - Edellytykset täyttävä verovelvollinen - Vähennysoikeus - Kansalliset rajoitustoimenpiteet - Poikkeuksia koskevien sääntöjen soveltaminen

(Neuvoston direktiivin 77/388/ETY 4 ja 17 artikla, 20 artiklan 2 kohta sekä 27 artiklan 1 ja 5 kohta)

Tiivistelmä

Kuudennen direktiivin (77/388/ETY) 20 artiklan 2 kohdassa, joka koskee alun perin tehtyjen arvonlisäveron vähennysten oikaisua investointitavaroiden osalta, vahvistetaan pelkästään menettely, jonka perusteella alun perin tehtyjen vähennysten oikaisu lasketaan. Sen nojalla ei niin ollen voi syntyä vähennysoikeutta, eikä oikeutta muuttaa verovelvollisen verottomien liiketoimien yhteydessä maksamaa veroa 17 artiklassa tarkoitetuksi vähennyskelpoiseksi veroksi. Mainitun säännöksen soveltaminen edellyttää, että henkilö hankkii investointitavaroita verovelvollisen ominaisuudessa ja ottaa ne direktiivin 4 artiklassa tarkoitettuun taloudelliseen toimintaansa liittyviin käyttötarkoituksiin. Esillä olevassa asiassa tavaroiden välittömästi tapahtuva käyttäminen verollisissa tai verottomissa liiketoimissa ei sinänsä kuitenkaan ole 20 artiklan 2 kohdan soveltamisen edellytys.

Se, onko verovelvollinen tietyssä yksittäisessä tapauksessa hankkinut tavaroita kuudennen direktiivin 4 artiklassa tarkoitettua taloudellista toimintaansa varten, on tosiseikkoja koskeva kysymys, jota arvioitaessa on otettava huomioon kaikki merkitykselliset seikat, kuten kyseessä olevien tavaroiden luonne sekä aika, joka on kulunut tavaroiden hankkimisesta siihen, kun verovelvollinen on ottanut ne käyttöön taloudellisen toiminnan harjoittamiseksi.

Verovelvollinen, joka käyttää tavaroita taloudellisessa toiminnassaan, saa hankintahetkellä vähentää niistä maksetun veron 17 artiklan mukaisesti, vaikka liiketoiminnan tarkoituksiin tapahtuvan käytön osuus olisi kuinka vähäinen tahansa. Sellainen kansallinen oikeussääntö tai hallinnollinen käytäntö, jolla yleisesti rajoitetaan vähennysoikeutta tapauksissa, joissa liiketoimintaan liittyvä käyttö on vähäistä mutta kuitenkin tosiasiallista, poikkeaa 17 artiklan säännöksistä ja on pätevä ainoastaan siinä tapauksessa, että kuudennen direktiivin 27 artiklan 1 kohdan tai 27 artiklan 5 kohdan vaatimukset täyttyvät.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Sijoittautumisvapaus - Asianajajat - Oikeus harjoittaa ammattia - Jäsenvaltioiden velvollisuus tarkastaa kansallisessa oikeudessa vaadittujen sekä kotivaltiossa hankittujen tutkintotodistusten ja ammatillisen pätevyyden vastaavuus - Velvollisuus antaa perusteltu ratkaisu, johon voidaan hakea muutosta oikeusteitse

(ETY:n perustamissopimuksen 52 artikla)

Tiivistelmä

Perustamissopimuksen 52 artiklaa on tulkittava siten, että jäsenvaltion kansallisten viranomaisten, joille sellainen yhteisön kansalainen, jolla on jo oikeus harjoittaa asianajajan ammattia kotimaassaan ja joka toimii kotimaassaan oikeudellisena neuvonantajana, on jättänyt hakemuksen saadakseen oikeuden harjoittaa asianajajan ammattia, on selvitettävä, missä määrin asianomaisen kotimaassaan hankkiman tutkintotodistuksen osoittamat tiedot ja taidot vastaavat vastaanottajavaltiona olevan jäsenvaltion lainsäädännössä vaadittuja tietoja ja taitoja. Selvitys on suoritettava noudattamalla menettelyä, joka täyttää ne yhteisön oikeudessa asetetut vaatimukset, jotka koskevat perustamissopimuksessa yhteisön kansalaisille annettujen perusoikeuksien tehokasta suojelua. Näin ollen kaikkiin päätöksiin on voitava hakea muutosta oikeusteitse sen selvittämiseksi, ovatko tällaiset päätökset yhteisön oikeuden kannalta lainmukaisia, ja asianosaisella on oltava mahdollisuus saada tietoonsa häntä koskevan päätöksen perustelut.

Jos kyseisten tutkintotodistusten vastaavuus on ainoastaan osittainen, niillä kansallisilla viranomaisilla, joita asia koskee, on oikeus vaatia asianomaiselta osoitusta siitä, että hän on hankkinut puuttuvat tiedot ja taidot. Tällöin viranomaisten on arvioitava, riittävätkö vastaanottajavaltiona olevassa jäsenvaltiossa hankitut, joko opintoihin tai ammattikokemukseen perustuvat tiedot

osoitukseksi siitä, että asianomaisella on puuttuvat tiedot.

Jos vastaanottajavaltiona olevan jäsenvaltion lainsäädännössä vaaditaan ammattiin perehdyttävän harjoittelun suorittamista tai ammattikokemusta, kyseisten viranomaisten on arvioitava, voidaanko lähtö- tai vastaanottajavaltiona olevassa jäsenvaltiossa hankitun ammattikokemuksen katsoa kokonaan tai osittain täyttävän kyseisen vaatimuksen.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Sijoittautumisvapaus - Tietyn jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti perustettu ja kyseisessä jäsenvaltiossa kotipaikkansa omaava yhtiö - Oikeus siirtää johtonsa toiseen jäsenvaltioon - Oikeuden puuttuminen

(ETY:n perustamissopimuksen 52 ja 58 artikla)

2. Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Sijoittautumisvapaus - Direktiivi 73/148/ETY - Soveltumattomuus oikeushenkilöihin

(Neuvoston direktiivi 73/148/ETY)

Tiivistelmä

1. Perustamissopimuksessa pidetään niiden kansallisten lainsäädäntöjen eroavaisuuksia, jotka koskevat näiden lainsäädäntöjen mukaisesti perustetuilta yhtiöiltä vaadittua liityntää ja mahdollisuutta siirtää kansallisen oikeuden mukaisesti perustetun yhtiön sääntömääräinen tai tosiasiallinen kotipaikka jäsenvaltiosta toiseen ja, jos viimeksi mainittu mahdollisuus on olemassa, myös asiaan liittyviä muodollisuuksia, ongelmina, joita ei ratkaista sijoittautumisoikeutta koskevilla oikeussäännöillä vaan tulevalla lainsäädännöllä tai tulevilla sopimuksilla. Näissä olosuhteissa perustamissopimuksen 52 ja 58 artiklaa on tulkittava siten, ettei niillä yhteisön oikeuden nykyisessä tilassa anneta yhtiölle, joka on perustettu tietyn jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti ja jolla on kyseisessä valtiossa sääntömääräinen kotipaikkansa, oikeutta siirtää johtoaan toiseen jäsenvaltioon.

2. Sijoittautumiseen ja palvelujen tarjoamiseen liittyvää jäsenvaltioiden kansalaisten liikkumista ja oleskelua yhteisön alueella koskevien rajoitusten poistamisesta annetulla direktiivillä 73/148/ETY säädetään sen otsikon ja tekstin mukaisesti ainoastaan luonnollisten henkilöiden liikkumisesta ja oleskelusta eikä direktiivin säännöksiä voida sisältönsä puolesta soveltaa analogisesti oikeushenkilöihin. Direktiiviä 73/148/ETY on näin ollen tulkittava siten, ettei sen säännöksillä anneta yhtiölle oikeutta siirtää johtoaan toiseen jäsenvaltioon.