2

Unionin yleinen tuomioistuin on todennut seuraavaa: ”Kyseessä olevat varustamot 1 – – Corsica Ferries France SAS [(jäljempänä Corsica Ferries)] on varustamo, joka tarjoaa säännöllisiä meriliikenneyhteyksiä Manner-Ranskasta (Marseille, Toulon ja Nizza) ja Italiasta Korsikaan. 2 [SNCM] on varustamo, joka liikennöi säännöllisesti Manner-Ranskasta (Marseille, Toulon ja Nizza) Korsikaan ja Ranskasta Pohjois-Afrikkaan (Algeria ja Tunisia) sekä Sardiniaan. Yksi SNCM:n tärkeimmistä tytäryhtiöistä, jonka osakepääoman [SNCM] omistaa kokonaan, on Compagnie méridionale de navigation – – 3 Vuonna 2002 Société nationale des chemins de fer ja Compagnie générale maritime et financière (jäljempänä CGMF), joiden pääomat ovat kokonaan Ranskan valtion hallussa, omistivat 20 ja 80 prosenttia SNCM:n osakepääomasta. SNCM:n omistuspohjaa laajennettiin vuonna 2006, jolloin kaksi toiminnanjatkajaa eli Butler Capital Partners – – ja Veolia Transport – – hankkivat 38 prosenttia ja 28 prosenttia SNCM:n pääomasta, kun taas CGMF:lle jäi 25 prosenttia osakepääomasta ja 9 prosenttia osakepääomasta varattiin työntekijöille. [Butler Capital Partners] on tämän jälkeen luovuttanut osuutensa [Veolia Transportille]. Hallinnollinen menettely 4 Euroopan yhteisöjen komissio katsoi valtiontuista, jotka Ranska on maksanut [Société Nationale Maritime Corse-Méditerranéelle (SNCM)], 30.10.2001 tekemässään päätöksessä 2002/149/EY (EYVL 2002, L 50, s. 66 – –), että SNCM:lle ajanjaksolle 1991–2001 myönnetty 787 miljoonan euron suuruinen tuki korvauksina julkisen palvelun velvoitteiden hoitamisesta soveltui yhteismarkkinoille EY 86 artiklan 2 kohdan nojalla. Kyseisestä päätöksestä ei ole nostettu kumoamiskannetta unionin yleisessä tuomioistuimessa. 5 Ranskan tasavalta ilmoitti komissiolle 18.2.2002 päivätyllä kirjeellä SNCM:n hyväksi maksettavaa 76 miljoonan euron suuruista rakenneuudistustukea koskevan suunnitelman (jäljempänä vuoden 2002 suunnitelma). 6 Komissio hyväksyi rakenneuudistustuesta, jonka Ranska aikoo myöntää [Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM) ‑meriliikenneyhtiölle], 9.7.2003 tekemällään päätöksellä 2004/166/EY (EUVL 2004, L 61, s. 13; jäljempänä vuoden 2003 päätös) tietyin edellytyksin kaksi SNCM:lle maksettavaa rakenneuudistustukierää, joiden suuruus oli yhteensä 76 miljoonaa euroa ja joista toinen, 66 miljoonan euron suuruinen erä voitiin maksaa välittömästi ja toinen, enintään 10 miljoonan euron suuruinen erä riippui muun muassa SNCM:n alusten luovutusten nettotuloksesta. 7 [Corsica Ferries] nosti 13.10.2003 vuoden 2003 päätöksestä kumoamiskanteen yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa [(ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio Corsica Ferries France v. komissio, T‑349/03, EU:T:2005:221)]. 8 Komissio muutti [rakenneuudistustuesta, jonka Ranska aikoo myöntää Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM) ‑meriliikenneyhtiölle, 9 päivänä heinäkuuta 2003 tehdyn komission päätöksen muuttamisesta] 8.9.2004 tekemällään päätöksellä 2005/36/EY (EUVL 2005, L 19, s. 70 – –) yhtä vuoden 2003 päätöksen 2 artiklassa asetettua edellytystä. Kyse oli niiden yhdentoista aluksen enimmäismäärää koskevasta edellytyksestä, jotka [SNCM:n] oli sallittu luovuttaa. [Päätöksessä 2005/36] komissio hyväksyi sen, että yksi näistä aluksista eli Aliso korvataan eräällä toisella aluksella eli Ascolla. 9 Komissio hyväksyi 16.3.2005 tekemällään päätöksellä toisen, 3327400 euron suuruisen rakenneuudistustukierän maksamisen vuoden 2003 päätöksen perusteella (jäljempänä vuoden 2005 päätös). 10 [Tuomiossa Corsica Ferries France vastaan komissio (EU:T:2005:221)] kumottiin vuoden 2003 päätös tuen määrän välttämättömyyden virheellisen arvioimisen vuoksi, mikä johtui ensisijaisesti luovutuksista saatujen nettotulojen laskemiseen liittyvistä laskuvirheistä, ja [hylättiin] kaikki muut kanneperusteet, jotka koskivat puutteellisia perusteluja ja EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen (EYVL 1999, C 288, s. 2; jäljempänä suuntaviivat) rikkomista. 11 Ranskan viranomaiset kehottivat 7.4.2006 päivätyssä kirjeessä komissiota katsomaan, ettei osaa vuoden 2002 suunnitelman yhteydessä myönnetystä rakenneuudistustuesta eli 53,48 miljoonan euron suuruista summaa voida sen vuoksi, että se oli korvausta julkisen palvelun velvoitteen hoitamisesta, luonnehtia rakenneuudistussuunnitelman yhteydessä toteutetuksi toimenpiteeksi vaan se oli luonnehdittava toimenpiteeksi, joka ei ole [tuomiossa Altmark Trans ja Regierungspräsidium Magdeburg (C‑280/00, EU:C:2003:415)] tarkoitettua tukea, tai vuoden 2002 suunnitelmaan liittyväksi itsenäiseksi toimenpiteeksi EY 86 artiklan 2 kohdan nojalla. 12 Komissiolle ilmoitettiin 21.4.2006 yrityskeskittymien valvonnasta 20.1.2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 [(EY:n sulautuma-asetus)] (EUVL L 24, s. 1) 4 artiklan nojalla yrityskeskittymän suunnitelma, jonka mukaan [Butler Capital Partners] ja [Veolia Transport] hankkivat yhteisen määräysvallan SNCM:stä. Komissio hyväksyi keskittymän 29.5.2006 saman asetuksen 6 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla. – – 14 Komissio päätti 13.9.2006 aloittaa EY 88 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn SNCM:n hyväksi toteutettujen uusien toimenpiteiden osalta siten, että samalla otetaan huomioon vuoden 2002 suunnitelma (EUVL 2006, C 303, s. 53 – –). 15 Komissio totesi [riidanalaisessa päätöksessä], että vuoden 2002 suunnitelman toimenpiteet olivat EY 88 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua sääntöjenvastaista valtiontukea mutta ne soveltuivat yhteismarkkinoille EY 86 artiklan 2 kohdan ja EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla ja että vuoden 2006 yksityistämissuunnitelman (jäljempänä vuoden 2006 suunnitelma) toimenpiteet eivät olleet EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Kyseessä olevat toimenpiteet 16 Riidanalaisen päätöksen kohteena ovat seuraavat toimenpiteet: — vuoden 2002 suunnitelman yhteydessä: CGMF:n SNCM:ään sijoittama 76 miljoonan euron suuruinen pääomapanos, josta 53,48 miljoonaa euroa on sijoitettu julkisen palvelun velvoitteiden nojalla ja loput rakenneuudistustukina, — vuoden 2006 suunnitelman yhteydessä: — CGMF:n SNCM:stä maksama 158 miljoonan euron suuruinen negatiivinen myyntihinta — CGMF:n sijoittama 8,75 miljoonan euron suuruinen pääomapanos — CGMF:n maksama 38,5 miljoonan euron suuruinen käteisennakko SNCM:ltä irtisanottujen työntekijöiden hyväksi uuden sosiaaliohjelman tapauksessa. Riidanalainen päätös 17 Komissio totesi muun muassa riidanalaisen päätöksen 37–54 perustelukappaleessa, että matkustajaliikenne Korsikaan muodostaa markkinat, joille on ominaista kausivaihtelu ja keskittyminen. Markkinoiden kilpailurakenne on kehittynyt voimakkaasti siitä lähtien, kun [Corsica Ferries] tuli markkinoille vuonna 1996. SNCM ja [Corsica Ferries] ovat vuodesta 2000 alkaen muodostaneet tosiasiallisen duopolin, jolla on ollut hallussaan yli 90 prosenttia markkinaosuuksista. [Corsica Ferries] on vuonna 2007 ollut selkeästi noususuhteessa SNCM:ään nähden, ja se on kuljettanut miljoona lisämatkustajaa markkinoilla, jotka ovat kasvaneet vuosittain säännöllisesti neljällä prosentilla. SNCM on sitä vastoin ollut yhdessä [Compagnie méridionale de navigationin] kanssa monopolia vastaavassa asemassa rahtiliikenteessä. 18 Komissio katsoi riidanalaisen päätöksen 219–225 perustelukappaleessa, että kaikki SNCM:n CGMF:n kautta saamat pääomasijoitukset oli rahoitettu valtion varoista, että niillä uhattiin vääristää kilpailua ja että ne vaikuttivat jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Se oli näin ollen sitä mieltä, että kolme EY 87 artiklan 1 kohdan neljästä edellytyksestä olivat täyttyneet. Se tutki siis tämän jälkeen kunkin toimenpiteen osalta valikoivan taloudellisen edun olemassaoloa ja sen mahdollista soveltuvuutta yhteismarkkinoille. 19 Se totesi vuonna 2002 ilmoitettujen 76 miljoonan euron osalta riidanalaisen päätöksen 236 perustelukappaleessa, että 53,48 miljoonaa euroa voidaan katsoa korvaukseksi julkisen palvelun velvoitteen hoitamisesta. Se arvioi [tuomion Corsica Ferries France vastaan komissio (EU:T:2005:221)] 320 kohdan mukaisesti kyseistä pääomasijoitusta [tuomion Altmark Trans ja Regierungspräsidium Magdeburg (EU:C:2003:415)] valossa ja päätteli riidanalaisen päätöksen 257 perustelukappaleessa sen olevan todellakin valtiontukea, joka on kuitenkin yhteismarkkinoille soveltuvaa EY 86 artiklan 2 kohdan nojalla. Loppusummaa eli 22,52 miljoonaa euroa oli siis tarkasteltava rakenneuudistustukina. 20 Komissio sovelsi vuoden 2006 suunnitelman osalta tämän jälkeen riidanalaisen päätöksen 267–352 perustelukappaleessa markkinatalouden ehdoin toimivaa yksityistä sijoittajaa koskevaa arviointiperustetta (jäljempänä yksityistä sijoittajaa koskeva arviointiperuste) 158 miljoonan euron negatiiviseen myyntihintaan. Se arvioi tässä tarkoituksessa, olisiko mahdollinen yksityinen sijoittaja CGMF:n sijasta mieluummin lisännyt [SNCM:n] pääomaa kyseisellä summalla vai asettanut yhtiön selvitystilaan ja vastannut tästä aiheutuvista kustannuksista. Oli siis tarpeellista arvioida selvitystilaan asettamisesta aiheutuvia vähimmäiskustannuksia. 21 Komissio katsoi riidanalaisen päätöksen 267–280 perustelukappaleessa, että selvitystilakustannuksiin oli välttämättä sisällytettävä sosiaaliohjelman kustannukset eli täydentävistä irtisanomiskorvauksista aiheutuvat kustannukset, jotka on maksettava lakisääteisten ja sopimusperusteisten velvoitteiden lisäksi, suurten konsernien nykyään noudattaman käytännön mukaisesti sekä emoyhtiön ja sen lopullisen osakkeenomistajan yrityskuvan säilyttämiseksi. Se siis arvioi riippumattoman asiantuntijan avulla näistä täydentävistä korvauksista aiheutuvia kustannuksia ottamalla vertailukohdaksi Michelinin tai Yves Saint-Laurentin kaltaisten konsernien viime aikoina Ranskassa toteuttamat sosiaaliohjelmat. 22 Komissio katsoi riidanalaisen päätöksen 350 perustelukappaleessa, että negatiiviseen myyntihintaan päädyttiin avoimen, läpinäkyvän, varauksettoman ja syrjimättömän valintamenettelyn johdosta ja että se oli tässä suhteessa markkinahinta. Näin ollen komissio otti huomioon tilanteen, jossa selvitystilakustannukset on rajattu pelkkiin irtisanomiskorvauksiin, ja päätteli mainitun päätöksen 352 perustelukappaleessa, että selvitystilakustannukset olivat suuremmat kuin negatiivinen myyntihinta ja että 158 miljoonan euron suuruinen pääomapanos ei siis ollut EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. 23 Komissio huomautti CGMF:n toteuttamasta 8,75 miljoonan euron suuruisesta pääomasijoituksesta riidanalaisen päätöksen 356–358 perustelukappaleessa, että koska yksityisten toiminnan jatkajien pääomasijoitus oli ollut merkittävä ja samanaikainen, sen osalta voitiin heti suoralta kädeltä katsoa, ettei se ollut tukea. Se totesi tämän jälkeen, että kiinteä tuotto oli riittävä korvaus sijoitetusta pääomasta ja että luovutusta koskevan purkulausekkeen olemassaolo ei voinut horjuttaa yhdenmukaista kohtelua. Se päätteli saman päätöksen 365 perustelukappaleessa, että CGMF:n toteuttama 8,75 miljoonan euron suuruinen pääomasijoitus ei ollut EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. 24 Komissio huomautti tämän jälkeen riidanalaisen päätöksen 372–378 perustelukappaleessa, että henkilötuet, joiden suuruus on 38 miljoonaa euroa ja jotka on talletettu sulkutilille, on toteutettu siltä varalta, että toiminnan jatkajat panevat täytäntöön uuden sosiaaliohjelman, ja että ne eivät liity vuoden 2002 suunnitelman mukaisiin henkilöstön vähentämisiin. Kyseiset tuet voidaan komission mukaan maksaa ainoastaan sellaisille henkilöille, joiden työsopimus SNCM:n kanssa on päättynyt aikaisemmin. Kyseiset toimenpiteet eivät siis ole työsopimuksen päättämisen yhteydessä yleisesti sovellettavan sosiaalilainsäädännön mukaisia maksuja. Komissio päätteli, että kyseiset henkilötuet, jotka myöntää julkista valtaa käyttävä valtio eikä valtio osakkeenomistajana, kuuluvat siis jäsenvaltioiden sosiaalipolitiikan piiriin eivätkä ne tästä syystä ole EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea. 25 Komissio totesi rakennusuudistustukina ilmoitetusta 22,52 miljoonan euron suuruisesta loppusummasta eli vuoden 2002 suunnitelman yhteydessä ilmoitetun 76 miljoonan euron ja yhteismarkkinoille EY 86 artiklan 2 kohdan nojalla soveltuvaksi arvioitujen 53,48 miljoonan euron – – välisestä erotuksesta riidanalaisen päätöksen 381 perustelukappaleessa, että se oli EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Se arvioi tämän jälkeen kyseisen toimenpiteen yhteensoveltuvuutta suuntaviivojen kanssa. 26 Komissio totesi riidanalaisen päätöksen 387–401 perustelukappaleessa, että SNCM oli vuonna 2002 ollut todellakin suuntaviivojen 5 kohdan a alakohdassa ja 6 kohdassa tarkoitettu vaikeuksissa oleva yritys ja että vuoden 2002 suunnitelmalla voitiin varmistaa yrityksen elinkelpoisuuden palauttaminen suuntaviivojen 31–34 kohdan mukaisesti. 27 Komissio arvioi kilpailun kohtuuttomien vääristymien välttämisestä (suuntaviivojen 35–39 kohta) riidanalaisen päätöksen 404 perustelukappaleessa, ettei Korsikan liikennöintiä koskevilla meriliikennemarkkinoilla ollut ylikapasiteettia eikä niiden toimintaa ollut siis tarpeen pyrkiä tervehdyttämään. Se totesi tämän jälkeen mainitun päätöksen 406 perustelukappaleessa, että ilmoitettu rakenneuudistussuunnitelma edistää merkittävästi yrityksen markkinaosuuden supistamista markkinoilla. Kilpailun kohtuuttomien vääristymien välttämistä koskeva arviointiperuste oli siis sen mielestä täyttynyt. 28 Komissio huomautti riidanalaisen päätöksen 410–419 perustelukappaleessa, että tuen tarve, jonka vähimmäismäärä laskettiin suuntaviivojen 40 ja 41 kohdan nojalla, oli 9.7.2003 rajattu 19,75 miljoonaan euroon vuoden 2003 päätöksen mukaisten luovutusten nettotuottoa koskevalla varauksella. Määrittääkseen kyseisen tuen tarpeen komissio aloitti laskemalla SNCM:n käteisvarojen tarpeen sen rakenneuudistussuunnitelmaa varten. Rakenneuudistussuunnitelman kustannukset olivat sen mukaan 46 miljoonaa euroa. Se vähensi tämän jälkeen kaikki 18.2.2002 (vuoden 2002 suunnitelman ilmoituspäivä) ja 9.7.2003 (vuoden 2003 päätöksen tekemispäivä) välisenä aikana toteutetut luovutukset eli 26,25 miljoonaa euroa ja sai tulokseksi 19,75 miljoonaa euroa. 29 Komissio totesi tasoitustoimenpiteistä, että kaikkia vuoden 2003 päätöksessä asetettuja edellytyksiä, jotka koskivat hankintoja, alusten käyttöä, omaisuudenluovutuksia, kieltoa tarjota kaikkia kilpailijoita alempia hintoja – – ja Korsikasta käsin liikennöityjen edestakaisten laivamatkojen määrän rajoittamista, oli noudatettu lähes kokonaisuudessaan. Koska kyseiset edellytykset olivat täyttyneet ja ilmoitetun tuen määrä oli huomattavasti alempi kuin vuonna 2003 hyväksytyn tuen määrä, komissio ei katsonut tarpeelliseksi asettaa lisävelvoitteita. Komissio otti ensin huomioon vuoden 2003 päätöksessä vahvistettujen lisäluovutusten määrän ja katsoi sen jälkeen riidanalaisen päätöksen 434 perustelukappaleessa, että rakenneuudistuksen loppumäärä, joksi vahvistettiin 15,81 miljoonaa euroa, oli EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla yhteismarkkinoille soveltuvaa valtiontukea. 30 Riidanalaisen päätöksen päätösosa kuuluu seuraavasti: ’1 artikla Ranskan valtion SNCM:lle julkisen palvelun velvoitteesta vuosina 1991–2001 maksama 53,48 miljoonan euron korvaus on perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu sääntöjenvastainen valtiontuki, joka soveltuu kuitenkin yhteismarkkinoille perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan nojalla. SNCM:n 158 miljoonan euron negatiivinen myyntihinta, se, että [CGMF] otti vastattavakseen työntekijöitä koskevia sosiaalisia toimenpiteitä 38,5 miljoonan euron määrällä, ja CGMF:n suorittama yhteinen ja samanaikainen SNCM:n pääoman[lisäys] 8,75 miljoonalla eurolla eivät ole perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Määrältään 15,81 miljoonan euron suuruinen rakenneuudistustuki, jonka Ranska myönsi [SNCM:lle], on perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu sääntöjenvastainen valtiontuki, joka soveltuu kuitenkin yhteismarkkinoille perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan nojalla. 2 artikla Tämä päätös on osoitettu Ranskan tasavallalle.’”