Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Yhteinen kauppapolitiikka - Polkumyynniltä suojautuminen - Polkumyyntimarginaali - Polkumyyntitullin käyttöön ottaminen paljoustullin muodossa - Edellytykset

(Neuvoston asetuksen N:o 384/96 2 artiklan 11 ja 12 kohta, 9 artiklan 4 kohta ja 11 artiklan 3 ja 8 kohta sekä neuvoston asetus N:o 449/98)

2. Yhteinen kauppapolitiikka - Polkumyynniltä suojautuminen - Polkumyyntitullien määrääminen - Käyttöön otettavan tullin valinta - Suhteellisuusperiaatteen noudattaminen - Yhteisön lainsäätäjän harkintavalta - Tuomioistuinvalvonnan rajat

(EY:n perustamissopimuksen 3 b artikla (josta on tullut EY 5 artikla); neuvoston asetuksen N:o 384/96 9 artiklan 4 kohta, 14 artiklan 1 kohta ja 21 artiklan 1 kohta)

3. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Perusteluvelvollisuus - Perusteluvelvollisuuden laajuus

(EY:n perustamissopimuksen 190 artikla (josta on tullut EY 253 artikla))

Tiivistelmä

1. Polkumyyntiä koskevan perusasetuksen N:o 384/96 9 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu vahvistettu polkumyyntimarginaali todetaan tutkimusjakson aikana. Perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti polkumyyntimarginaali nimittäin määritetään tämän ajanjakson perusteella.

Polkumyyntiä koskevan perusasetuksen N:o 384/96 säännöksissä ei anneta mitään mahdollisuutta ottaa polkumyyntimarginaalia määritettäessä huomioon muita kuin tutkimusjakson aikana todettuja seikkoja, eli esimerkiksi tulevien vientitapahtumien todellista polkumyyntimarginaalia. Polkumyyntitullien käyttöönottamisesta säätävän neuvoston asetuksen on nimittäin perustuttava kontradiktorisessa menettelyssä selvitettyihin tosiseikkoihin. Polkumyyntiä koskevan perusasetuksen N:o 384/96 mukaan käsitteellä todellinen polkumyyntimarginaali on siis merkitystä vain jo käyttöön otettuja tulleja uudelleen tarkasteltaessa tai jo kannettuja tulleja palautettaessa eli kyseisen asetuksen 11 artiklan 3 ja 8 kohdassa tarkoitetuissa tilanteissa.

Näin ollen viejä, jonka tuotteille on asetettu paljoustullin muodossa oleva polkumyyntitulli ja joka myöntää, että paljoustulli on vahvistettu tutkimusten aikana todetun polkumyyntimarginaalin tasolle - eikä kiistä sitä, että polkumyyntimarginaali oli vahinkomarginaalia pienempi - ei voi väittää, että paljoustullin käyttöönottaminen oli vastoin perusasetuksen 9 artiklan 4 kohtaa, vaikka käyttöön otettu polkumyyntitulli olisi "todellista" polkumyyntimarginaalia suurempi.

( ks. 33-37 kohta )

2. EY:n perustamissopimuksen 3 b artiklassa (josta on tullut EY 5 artikla) vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaan yhteisön säännöstön lainmukaisuuden edellytyksenä on, että säännöstössä käyttöön otetuilla keinoilla voidaan saavuttaa kyseisellä säännöstöllä lainmukaisesti tavoiteltu päämäärä ja että keinot eivät ylitä sitä, mikä on välttämätöntä päämäärän saavuttamiseksi, ottaen huomioon, että silloin kun on käytettävissä useita päämäärän saavuttamiseen soveltuvia keinoja, on periaatteessa valittava se keino, joka on vähiten rajoittava.

Polkumyyntiä koskevan perusasetuksen N:o 384/96 9 artiklan 4 kohdasta ja 21 artiklan 1 kohdasta ilmenee, että se tavoite, jonka yhteisön toimielimet ovat halunneet saavuttaa ottaessaan käyttöön polkumyyntitullin, on polkumyyntimarginaalin poistaminen siltä osin kuin se aiheuttaa vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. Kun kuitenkin otetaan huomioon, että perusasetuksen 14 artiklan 1 kohta jättää yhteisön toimielimille laajan harkintavallan tarkoituksenmukaisen tullityypin määrittämiseen kussakin tapauksessa, yhteisöjen tuomioistuinten harjoittaman valvonnan on rajoituttava koskemaan sitä, ovatko yhteisöjen lainsäätäjän toteuttamat toimenpiteet ilmeisen soveltumattomia tavoitellun päämäärän saavuttamiseen.

Ennen polkumyyntitullin käyttöön ottamista yhteisön toimielimet kuitenkin vertailevat erilaisia intressejä. Ne ottavat huomioon paitsi tutkimusten kohteena olevien viejien ja tuojien intressit myös yhteisön tuotannonalan intressit sekä käyttäjien ja kuluttajien intressit, kuten polkumyyntiä koskevan perusasetuksen N:o 384/96 21 artiklasta ilmenee. Erilaisten intressien vertaileminen ilmenee perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan sanamuodosta, sillä siinä säädetään, että polkumyyntitullin määrä ei saa ylittää sitä, mikä on tarpeen yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon poistamiseksi.

Siten yhteisön toimielinten on käyttöön otettavaa tullia valitessaan syytä ottaa huomioon sen toimenpiteen tehokkuuteen liittyvät näkökohdat, jonka ne aikovat toteuttaa. Tästä seuraa, että tarkoituksenmukaista polkumyyntitullia valitessaan yhteisön toimielimet voivat ottaa huomioon kyseisen tullin kiertämisvaaran. Tullityyppi, jota todennäköisesti saatetaan kiertää, on nimittäin epätarkoituksenmukainen, sillä sen soveltaminen ei poista yhteisön tuotannonalalle aiheutunutta vahinkoa.

( ks. 39-40, 42 ja 52-53 kohta )

3. EY:n perustamissopimuksen 190 artiklassa (josta on tullut EY 253 artikla) määrätyissä perusteluissa on selkeästi ja yksiselitteisesti ilmaistava yhteisön toimielimen tekemän riidanalaisen toimenpiteen perustelut siten, että henkilöille, joita toimenpide koskee, selviää sen syyt, jotta he voivat puolustaa oikeuksiansa, ja että yhteisöjen tuomioistuin voi valvoa toimenpiteen laillisuutta. Perusteluvelvollisuuden laajuutta arvioitaessa on otettava huomioon asiayhteys ja menettely, jossa kanteen kohteena oleva asetus on annettu, samoin kuin kaikki kyseistä asiaa koskevat oikeussäännöt.

( ks. 65 kohta )