ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 245/24

Kanne 8.5.2014 – Rezon OOD v. SMHV – mobile.international GmbH (mobile.de proMotor)

(Asia T-337/14)

2014/C 245/32

Kannekirjelmän kieli: bulgaria

Asianosaiset

Kantaja: Rezon OOD (Sofia, Bulgaria) (edustajat: asianajajat P. Kanchev ja T. Ignatova)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: mobile.international GmbH (Dreilinden, Saksa)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 19.2.2014 asiassa R 950/2013-1 tekemän päätöksen

— hyväksymään kantajan SMHV:n jaostoille ja valituslautakunnille esittämät vaatimukset

— hyväksymään kokonaisuudessaan kantajan vaatimuksen mobile.interantional GmbH:n tavaramerkin mitättömäksi julistamisesta

— päättämään kantajan oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta

— sallimaan kirjallisen asiantuntijalausunnon esittämisen kanteessa esitettyjen näyttökysymysten osalta.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Sanamerkki mobile.de proMotor luokkiin 35, 38 ja 43 kuuluvia palveluja varten – Yhteisön tavaramerkki nro 4 8 96 643

Yhteisön tavaramerkin haltija: Vastapuoli valituslautakunnassa

Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Kantaja

Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: Asetuksen N:o 207/2009 53 artiklan 1 kohdan mukainen suhteellinen mitättömyysperuste yhdessä 8 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan kanssa

Mitättömyysosaston ratkaisu: Vaatimuksen hylkääminen

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 78 artiklan 1 kohdan e alakohdan rikkominen yhdessä kyseisen asetuksen 76 artiklan ja asetuksen N:o 2868/95 22 säännön 3 kohdan kanssa; asetuksen N:o 207/2009 53 artiklan 1 kohdan a alakohdan rikkominen; myöhemmin rekisteröidyn yhteisön tavaramerkin ja aikaisemmin rekisteröidyn kansallisen tavaramerkin välinen ristiriita unionin laajentuminen huomioon ottaen
2.

Toinen kanneperuste: kyse ei ole SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta valikoivasta suosinnasta Toisena kanneperusteenaan kantajat väittävät, että EEG:n niin sanotussa erityisessä tasausjärjestelyssä ei – toisin kuin komissio on tulkinnut – ole kyse SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta valikoivasta suosinnasta. Erottelu paljon energiaa käyttävien yritysten ja muiden kuin paljon energiaa käyttävien yritysten välillä on osa EEG-lisämaksujen logiikkaa, eikä se näin ollen lähtökohtaisesti ole valikoiva. Lisämaksujen rajoittaminen paljon energiaa käyttävien yritysten osalta on hyvitystä niistä erityisistä haitoista, joita näille yrityksille aiheutui käyttömäärien mukaan kasvavista EEG-lisämaksuista.
—

Valittaja katsoo tässä yhteydessä muun muassa, että virkamiestuomioistuin on tutkinut ainoastaan sen, onko tavoitteiden asettamisella sitovia oikeusvaikutuksia virkamiehestä myöhemmin tehtävän arviointikertomuksen kannalta, muttei sitä, onko tavoitteiden asettamisella sellaisenaan valittajaan kohdistuvia sitovia oikeusvaikutuksia, ja tähän kysymykseen olisi joka tapauksessa ollut vastattava myöntävästi. Valittaja katsoo, että virkamiestuomioistuin on sekoittanut keskenään tavoitteiden asettamisen ja kantajasta laaditun arviointikertomuksen. Lisäksi on huolenpitovelvoitteen ja suhteellisuusperiaatteen ja näin ollen oikeusyhteisön periaatteen vastaista, jos virkamiehen työolot muodostuvat kokonaisen vuoden ajaksi kohtuuttomiksi sen vuoksi, että tavoitteet on vahvistettu kohtuuttomiksi, eikä hän voi suoraan puolustautua tätä vastaan.
3.

Koska komissio on jättänyt täyttämättä liittymisasiakirjan mukaiset velvollisuutensa, se on vakavasti ja selvästi ylittänyt harkintavaltansa rajat, ja koska se on loukannut kantajien (nimitettyjen julkisten ulosottovirkamiesten) perusteltua luottamusta, se on aiheuttanut heille tuntuvaa aineellista ja aineetonta vahinkoa, joka on korvattava SEUT 340 artiklan toisen kohdan nojalla.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 142/39

Kanne 19.2.2014 – Suomi v. komissio

(Asia T-124/14)

2014/C 142/51

Oikeudenkäyntikieli: suomi

Asianosaiset

Kantaja: Suomen tasavalta (asiamiehet: J. Heliskoski, S. Hartikainen)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta ja Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 12.12.2013 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen C(2013) 8743 final (EUVL L 338, 17.12.2013, s. 81) siltä osin kuin siinä on tehty Suomen tasavallan osalta 927 827,58 euron suuruinen rahoituskorjaus asetuksen (EY) N:o 1974/2006 55 artiklan noudattamatta jättämisen perusteella.

— velvoittamaan komission korvaamaan Suomen oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, jonka mukaan komissio on tulkinnut ja soveltanut asetuksen N:o 1974/2006 (1) 55 artiklaa virheellisesti. Komissio on virheellisesti katsonut, että Suomessa asetetut edellytykset tuen myöntämiselle käytettyjen koneiden ja laitteiden hankintaan eivät olisi asetuksen N:o 1974/2006 55 artiklan 1 artiklan toisen alakohdan mukaiset.

(1) Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 15.12.2006 annettu komission asetus (EY) N:o 1974/2006 (EUVL L 368, s. 15).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 52/49

Kanne 7.1.2014 — Aluminios Cortizo ja Cortizo Cartera v. komissio

(Asia T-1/14)

2014/C 52/94

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantajat: Aluminios Cortizo, SAU (Extramundi, Espanja) ja Cortizo Cartera, SL (Extramundi, Espanja) (edustaja: asianajaja A. Beiras Cal)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan oikeudellisen toimen kokonaisuudessaan

— toissijaisesti kumoamaan tukien palauttamista koskevan määräyksen

— toissijaisesti määräämään, että tukien määrä arvioidaan sijoittajan saaman todellisen nettohyödyn perusteella.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Tässä oikeudenkäynnissä riitautettu päätös on sama, josta on kyse asiassa T-515/13, Espanja vastaan komissio (EUVL C 336, s. 29).

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kuuteen kanneperusteeseen.

1) Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 107 artiklan rikkomiseen sen vuoksi, ettei sijoittajalle myönnetty valtiontuki ole valikoiva eikä se vääristä kilpailua.

2) Toinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 296 artiklan toisen kohdan rikkomiseen sen vuoksi, että perustelut puuttuvat täysin siltä osin kuin on kyse laivanvarustajan ja/tai telakan poissulkemisesta tuen pääosan saajana.

3) Kolmas kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen — hyödyn lakkaamista koskevaan periaatteeseen liittyen — koska päätöksen mukaan sijoittajan on palautettava kolmannelle siirretty tuki.

4) Neljäs kanneperuste, joka perustuu luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen, sillä komissio on komissaarin kirjeiden perusteella ja toimimattomuutensa vuoksi antanut perustellusti ymmärtää, että Espanjan tax lease -järjestelmä on laillinen.

5) Viides kanneperuste, joka perustuu oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamiseen, sillä sellaisen tuen, jota sijoittaja ei ole saanut/siirtänyt, palauttamista koskevan velvollisuuden asettaminen merkitsee konfiskaatiota, jolle ei ole mitään oikeudellista perustaa.
—

toteamaan, että kantajan tavaramerkillä MAKING LIFE BETTER AT WORK on tavaroiden ja palveluiden, joita varten asiassa oli haettu rekisteröintiä, osalta yhteisön tavaramerkiksi rekisteröintiin vaadittava erottamiskyky
—

on anteeksiannettavaa, että kantaja on tulkinnut virheellisesti erittäin teknistä asiakirja-aineistoa, joka on laadittu sille vieraalla kielellä
3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että koska komissio on jättänyt täyttämättä liittymisasiakirjan mukaiset velvollisuutensa, se on vakavasti ja selvästi ylittänyt harkintavaltansa rajat, ja koska se on loukannut kantajien (nimitettyjen julkisten ulosottovirkamiesten) perusteltua luottamusta, se on aiheuttanut heille tuntuvaa aineellista ja aineetonta vahinkoa, joka on korvattava SEUT 340 artiklan toisen kohdan nojalla.
1)

Ensimmäinen kanneperuste, jossa kantaja väittää, että OLAF on käyttänyt väärin harkintavaltaansa, koska sillä ei ollut toimivaltaa suorittaa tutkimusta, joka koskee komission ja kolmannen osapuolen sopimukseen perustuvia suhteita, ja se toimi kyseessä olevassa tutkimuksessa ultra vires, koska se rikkoi sovellettavia säännöksiä kuten neuvoston asetusta N:o 2185/96 (1) ja asetusta N:o 1073/1999 (2) useiden artiklojen osalta
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 352/17

Kanne 20.9.2013 — Malesian hallitus v. SMHV — Vergamini (HALAL MALAYSIA)

(Asia T-508/13)

2013/C 352/33

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Malesian hallitus (Putrajaya, Malesia) (edustajat: solicitor R. Volterra, barrister R. Miller sekä asianajajat V. von Bomhard ja T. Heitmann)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Paola Vergamini (Castelnuovo di Garfagnana, Italia)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 27.6.2013 tekemän päätöksen asiassa R 326/2012-1 ja

— velvoittamaan vastaajan ja vastapuolen valituslautakunnassa, mikäli tämä esiintyy asiassa väliintulijana, korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: vastapuoli valituslautakunnassa

Haettu yhteisön tavaramerkki: sanaosat ”HALAL MALAYSIA” sisältävä kuviomerkki luokkiin 5, 18, 25, 29, 30, 31, 32 ja 43 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 9 169 343

Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: sanaosat ”HALAL MALAYSIA” sisältävä rekisteröimätön kuviomerkki, joka on yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 8 artiklan 2 kohdan c alakohdassa ja Pariisin yleissopimuksen 6 a artiklassa tarkoitetulla tavalla yleisesti tunnettu kaikissa Euroopan unionin 27 jäsenvaltiossa, ja yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu rekisteröimätön kuviomerkki Yhdistyneessä kuningaskunnassa

Väiteosaston ratkaisu: väitteen hylkääminen kokonaisuudessaan

Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 8 artiklan 4 kohdan rikkominen.
2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu olennaisten muotomääräysten rikkomiseen, koska sovellettiin rahoituskorjauksen menetelmää, joka on selvästi ristiriidassa asetuksen (EY) N:o 1258/1999 7 artiklan 4 kohdan 4 alakohdan ja asetuksen (EY) N:o 1290/2005 31 artiklan 2 kohdan sekä suuntaviivojen nro VI/5330/97 kanssa. Kantaja väittää, että komissio on hyväksynyt oikaisumenetelmän, joka on ristiriidassa unionin oikeuden ja suuntaviivojen nro VI/5330/97 kanssa. Sitä paitsi Puolan viranomaiset eivät voineet kahdenvälisessä menettelyssä tarkastaa todettujen ristiriitojen arviointia, koska komissio aloitti arvioinnin vasta tämän menettelyn päättämisen jälkeen. Näin ollen komissio rikkoi rahoituskorjauksen tekemällä selvästi tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyä.
—

Kantaja esittää lisäksi, että asetuksen N:o 510/2006 perusteella hakemus rekisteröinnin peruuttamiseksi voidaan ottaa tutkittavaksi ja katsoa perustelluksi. Se toteaa tästä muun muassa, että on olemassa kaksi asetuksen N:o 510/2006 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua peruuttamisperustetta (riidanalainen merkintä on asetuksen N:o 510/2006 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu yleisnimi; maantieteellinen alue Sleesia rajattiin virheellisesti rekisteröinnin eritelmässä) ja että tämän säännöksen muunlainen tulkinta ja soveltaminen loukkaisivat leipomoyritysten perusoikeuksia Saksan liittotasavallassa.
1)

Ensimmäinen valitusperuste, joka koskee sitä, että arvioidessaan perusteluvelvollisuuden laiminlyömistä koskevan kanneperusteen virkamiestuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on katsonut, että komissiolla oli oikeus tyytyä viittaamaan asetuksen N:o 1239/2010 (1) perustellakseen päätöksensä soveltaa henkilöstön, jonka asemapaikka on Varese, palkkoja koskevaa 4,8 prosenttiyksiköllä alennettua, 92,3 prosentin suuruista korjauskerrointa, vaikka komissiolla on ollut merkittävä asema korvauskerrointen määrittämisessä, kun se on arvioinut tilastoja ja näiden korjauskerrointen määrittämiseen käytettävää menetelmää. Niinpä komissio ei ole valittajien mukaan vain soveltanut yleisesti sovellettavaa toimea käyttämättä harkintavaltaa (valituksenalaisen tuomion 27 ja 28 kohta).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 123/22

Kanne 11.3.2013 — Hanwha SolarOne ym. v. parlamentti ym.

(Asia T-136/13)

2013/C 123/38

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Hanwha SolarOne (Qidong) Co. Ltd (Qidong, Kiina), Hanwha SolarOne Technology Co. Ltd (Lianyungang, Kiina), Hanwha SolarOne Solar Technology (Shanghai) Co. Ltd (Shanghai, Kiina) ja Hanwha Solar Electric Power Engineering Co. Ltd (Qidong) (edustaja: asianajaja F. Graafsma)

Vastaajat: Euroopan parlamentti, Euroopan komissio ja Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 muuttamisesta 12.12.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1168/2012 (EUVL L 344, s. 1) siltä osin kuin sitä sovellettiin kantajiin

— kumoamaan komission 3.1.2013 tekemän päätöksen, jossa se kieltäytyi tutkimasta markkinataloudessa toimivan yrityksen asemaa koskevia kantajien hakemuksia, ja

— velvoittamaan vastaajat korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat yhteen kanneperusteeseen.

Kantajat vaativat asetuksen (EU) N:o 1168/2012 kumoamista siltä osin kuin se koskee kantajia ja markkinataloudessa toimivan yrityksen asemaa koskevia kantajien hakemuksia, jotka kantajat toimittivat Euroopan komissiolle perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa edellytetyllä tavalla Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot ja kiekot) tuontia koskevassa polkumyynnin vastaisessa menettelyssä (vireillepanoilmoitus julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä 6.9.2012, EUVL C 269, s. 5). Kantajat vaativat myös 3.1.2013 tehdyn päätöksen, jossa komissio kieltäytyi tutkimasta kantajien edellä mainitun tutkimuksen yhteydessä toimittamia markkinataloudessa toimivan yrityksen asemaa koskevia hakemuksia, kumoamista.

Kantajat väittävät, että asetuksella (EU) N:o 1168/2012, sellaisena kuin komissio sovelsi sitä kantajiin 3.1.2013 tekemässään päätöksessä, ja 3.1.2013 tehdyllä päätöksellä, jossa todettiin, ettei komissio tutki markkinataloudessa toimivan yrityksen asemaa koskevia kantajien hakemuksia, loukataan kantajien perusteltua luottamusta ja niitä sovelletaan ilman päteviä perusteita taannehtivasti kantajien vahingoksi. Tämän seurauksena asetuksella (EU) N:o 1168/2012, sellaisena kuin komissio sovelsi sitä kantajiin 3.1.2013 tekemässään päätöksessä, ja 3.1.2013 tehdyllä päätöksellä loukataan selvästi oikeusvarmuuden ja vilpittömän mielen perusperiaatteita.
1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että on rikottu olennaista vaatimusta, jonka mukaan komission on toimivaltaansa käyttäessään toimittava kohtuullisessa ajassa; tästä syystä on rikottu oikeusvarmuuden periaatetta, puolustautumisoikeutta sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklaa. Koska komissio teki kanteen kohteena olevan päätöksen yli 38 kuukautta sen jälkeen kun se oli saanut tiedon riidanalaisista toimista, se on toiminut moitittavan hitaasti, mikä on vastoin velvollisuutta toimia kohtuullisessa ajassa. Kohtuuttoman pitkästä tutkintajaksosta aiheutui se, että niiden, joita asia koskee, oli lisäksi vaikeampi kiistää komission väitteet, minkä vuoksi komissio on hidastelullaan rikkonut myös puolustautumisoikeutta.
2)

Toinen kanneperuste, jonka mukaan olennaisia menettelymääräyksiä on rikottu ja jonka mukaan erityisesti kontradiktorista periaatetta on loukattu eikä asiaa ole tutkittu. — Kantaja väittää, että riidanalaista päätöstä annettaessa on loukattu oikeutta kontradiktoriseen menettelyyn ja asianosaisten puolustautumisoikeuksia, koska komission tutkimusten kohdetta on laajennettu ajankohtaan, joka ei ollut virallisen tutkintamenettelyn aloittamispäätöksen kohteena.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 141/25

Kanne 21.3.2013 — Novomatic v. SMHV — Simba Toys (AFRICAN SIMBA)

(Asia T-172/13)

2013/C 141/45

Kannekirjelmän kieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Itävalta) (edustaja: Rechtsanwalt W. Mosing)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Simba Toys GmbH & Co. KG (Fürth-Stadeln, Saksa)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 15.1.2013 asiassa 157/2012-4 tekemän päätöksen ja hylkäämään väitteen kokonaisuudessaan, koska tavarat ja/tai merkit eivät ole samankaltaisia, ja hyväksymään haetun tavaramerkin AFRICAN SIMBA, nro 7534175, rekisteröinnin yhteisön tavaramerkiksi

— velvoittamaan SMHV:n ja — kirjallisen väliintulon tapauksessa — väitteentekijän vastaamaan omista oikeudenkäytikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut SMHV:n ja unionin yleisen tuomioistuimen menettelyssä.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”AFRICAN SIMBA” luokkiin 9, 28 ja 41 kuuluville tavaroille ja palveluille — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 7 534 175

Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Simba Toys GmbH & Co. KG

Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen kuviomerkki, joka sisältää sanan ”Simba”, sekä kansainvälinen sanamerkki ”SIMBA” luokkaan 28 kuuluville tavaroille

Väiteosaston ratkaisu: Väitteen osittainen hyväksyminen

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 kohdan, luettuna yhdessä sen 3 kohdan ja asetuksen N:o 2868/95 22 säännön 2 kohdan kanssa, rikkominen ja asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen
—

kumoamaan Euroopan komission 20.11.2012 antaman päätöksen asiassa SA.34736 (Tietyistä sellaisista omaisuuseristä tehtävä ennenaikainen poisto, jotka on saatu rahoitusleasingin kautta), joka on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä 13.12.2012 (EUVL C 384, s. 2) ja
4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu SEUT 107 artiklan ensimmäisen kohdan rikkomiseen niiltä osin kuin kyse on yksityistä sijoittajaa koskevasta opista. — Kantajan mukaan komissio ei ole todistanut, ettei SEA:aan rinnastettavissa oleva yksityinen sijoittaja olisi korottanut määräysvallassaan olevan yrityksen pääomaa, ja se on rajoittunut vain yleisesti kiistämään SEA:n liiketoiminnassaan tekemässään valinnassa käyttämien muuttujien asianmukaisuuden. — Todettava on myöskin, ettei SEA-konsernissa toteutettuja toimenpiteitä ole asetettu oikeisiin asiayhteyksiin, että SEA Handlingin ja markkinoilla toimivien muiden toimijoiden välistä vertailua on arvioitu väärin ja että yksityistä sijoittajaa koskevaa periaatetta on sovellettu väärin, sillä yksittäisiä pääomankorotustoimenpiteitä ei ole analysoitu.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 86/27

Kanne 4.2.2013 — ANKO v. komissio

(Asia T-64/13)

2013/C 86/46

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Asianosaiset

Kantaja: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Biomichanias (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja B. Christianos)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— toteamaan, että sen ei tarvitse palauttaa perusteettomasti saatuna summaa, jonka komissio maksoi sille DOC@HAND-hankkeesta

— toteamaan, että sen ei tarvitse maksaa komissiolle kiinteämääräistä vahingonkorvausta DOC@HAND-hankkeesta

— velvoittamaan komission korvaamaan kantajat oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Tämä kanne koskee SEUT 272 artiklaan perustuvaa komission vastuuta sopimuksesta nro 508015, joka koskee hankkeen Knowledge Sharing and Decision Support for Healthcare Professionals –hankkeen (DOC@HAND) toteuttamista. Tarkemmin ottaen kantaja väittää, että vaikka se on täyttänyt sopimusvelvoitteensa, komissio edellä mainitun sopimuksen, vilpittömän mielen periaatteen, oikeuksien väärinkäyttöä koskevan kiellon ja suhteellisuusperiaatteen vastaisesti on vaatinut ANKOlle maksettujen summien palauttamista.

Tästä syystä kantaja väittää ensinnäkin, että sen ei tarvitse palauttaa perusteettomasti saatuna koko sitä summaa, jonka komissio sille maksoi DOC@HAND-hankkeesta, ja toiseksi, että sen ei tarvitse maksaa komissiolle kiinteämääräistä vahingonkorvausta (liquidated damages) DOC@HAND-hankkkeesta.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 101/20

Kanne 24.1.2013 — Pedro Group v. SMHV — Cortefiel (PEDRO)

(Asia T-38/13)

2013/C 101/44

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Pedro Group Pte Ltd (Singapore, Singapore) (edustaja: asianajaja B. Brandreth)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Cortefiel, SA (Madrid, Espanja)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan osittain neljännen valituslautakunnan 26.11.2012 tekemän päätöksen (asia R 0271/2011-4): päätöksen sen osan kumoaminen, jolla kumottiin osa väiteosaston 17.12.2010 tekemästä päätöksestä ja hylättiin kantajan yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus tiettyjä luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten

— velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajalle valituslautakunnassa aiheutuneet ja unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuvat kulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”PEDRO” luokkiin 18, 25 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 7 541 857

Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: vastapuoli valituslautakunnassa

Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: mustavalkoinen kuviomerkki ”Pedro del Hierro”, joka on rekisteröity numerolla 1 252 899 yhteisön tavaramerkiksi luokkiin 3, 9, 14, 18, 25, 35 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten, sekä mustavalkoinen kuviomerkki ”Pedro del Hierro”, joka on rekisteröity numerolla 864 740 kansainväliseksi tavaramerkiksi, jonka väitetään olevan voimassa Bulgariassa, Espanjassa ja Romaniassa, luokkiin 3, 14, 25 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

Väiteosaston ratkaisu: koko väitteen hylkääminen

Valituslautakunnan ratkaisu: riidanalaisen päätöksen kumoaminen siltä osin kuin siinä hylättiin väite luokkaan 25 kuuluvien tavaroiden osalta, näitä tavaroita koskevan hakemuksen hylkääminen ja valituksen hylkääminen muilta osin

Kanneperusteet: neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan, 15 artiklan ja 42 artiklan 2 kohdan rikkominen