Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Oikeudenkäyntimenettely – Päätös tai asetus, jolla oikeudenkäynnin aikana korvataan riidanalainen toimi – Uusi seikka – Alkuperäisten vaatimusten ja kanneperusteiden laajentaminen

2. Euroopan unioni – Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Iraniin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet – Henkilöjen, yhteisöjen tai elinten, joiden neuvosto katsoo osallistuvan ydinaseiden levittämiseen, varojen jäädyttäminen – Velvollisuus laajentaa kyseinen toimenpide koskemaan yhteisöjä, jotka ovat tällaisen yhteisön omistuksessa tai määräysvallassa – Omistuksessa tai määräysvallassa oleva yhteisö – Unionin oikeuden merkityksellisten säännösten täytäntöönpano – Neuvoston harkintavallan puuttuminen

(Neuvoston asetuksen N:o 961/2010 16 artiklan 2 kohdan a alakohta ja neuvoston asetuksen N:o 267/2012 23 artiklan 2 kohdan a alakohta; neuvoston päätöksen 2010/413 20 artiklan 1 kohdan b alakohta)

3. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Perustelut ‐ Perusteluvelvollisuuden laajuus – Iraniin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet – Henkilöjen, yhteisöjen tai elinten, jotka osallistuvat ydinaseiden levittämiseen tai tukevat sitä, varojen jäädyttäminen – Vähimmäisedellytykset

(SEUT 296 artiklan toinen kohta; neuvoston asetuksen N:o 961/2010 36 artiklan 3 kohta ja neuvoston asetuksen N:o 267/2012 46 artiklan 3 kohta; neuvoston päätöksen 2010/413 24 artiklan 3 kohta)

4. Euroopan unionin oikeus – Periaatteet – Puolustautumisoikeudet – Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan – Iraniin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet – Henkilöjen, yhteisöjen tai elinten, jotka osallistuvat ydinaseiden levittämiseen tai tukevat sitä, varojen jäädyttäminen – Velvollisuus ilmoittaa vastaan puhuvista seikoista – Soveltamisala

(Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla; neuvoston yhteisen kannan 2001/931 1 artiklan 4 kohta ja 6 artikla)

5. Euroopan unionin oikeus – Periaatteet – Puolustautumisoikeudet – Iraniin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet – Henkilöiden, yhteisöjen tai elinten, jotka osallistuvat ydinaseiden levittämiseen tai tukevat sitä, varojen jäädyttäminen – Oikeus tutustua asiakirjoihin – Oikeus edellyttää tätä koskevan pyynnön tekemistä neuvostolle

(Neuvoston asetukset N:o 423/2007, N:o 961/2010 ja N:o 267/2012; neuvoston päätös 2010/413)

Tiivistelmä

1. Ks. tuomion teksti.

(ks. 42 kohta)

2. Jos sellaisen yhteisön varat jäädytetään, jonka on todettu osallistuvan ydinaseiden levittämiseen, on olemassa huomattavan suuri vaara siitä, että mainittu yhteisö ryhtyy sitä koskevista toimenpiteistä aiheutuvien vaikutusten kiertämiseksi painostamaan omistuksessaan tai määräysvallassaan olevia yhteisöjä. Näin ollen kun on kyse tällaisten yhteisöjen varojen jäädyttämisen, jonka neuvosto on vahvistanut päätöksen 2010/413 20 artiklan 1 kohdan b alakohdalla, asetuksen N:o 961/2010 16 artiklan 2 kohdalla ja asetuksen N:o 267/2012 23 artiklan 2 kohdan a alakohdalla, kaltaisesta Iraniin kohdistetusta rajoittavasta toimenpiteestä, tämä on tarpeen toteutettujen toimenpiteiden tehokkuuden varmistamiseksi ja sen takaamiseksi, ettei mainittuja toimenpiteitä kierretä, ja tähän soveltuvaa. Kun yhteisö on kokonaisuudessaan sellaisen yhteisön omistuksessa, jonka katsotaan osallistuvan ydinaseiden levittämiseen, päätöksen 2010/413 20 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja asetuksen N:o 961/2010 16 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu omistusta koskeva edellytys täyttyy. Samaa päätelmää on sovellettava yhteisön, jonka katsotaan olevan osallisena ydinaseiden levittämisessä, ”omistuksessa” olevan yhteisön käsitteeseen, joka esiintyy asetuksen N:o 267/2012 23 artiklan 2 kohdan a alakohdassa. Tästä seuraa, että yhteisöä, joka on kokonaisuudessaan sellaisen yhteisön omistuksessa, jonka katsotaan olevan osallisena ydinaseiden levittämisessä, koskevien rajoittavien toimenpiteiden toteuttaminen ei perustu neuvoston arvioon vaarasta, että tämä saataisiin kiertämään emoyhteisöönsä kohdistettujen toimenpiteiden vaikutus, vaan se perustuu suoraan päätöksen 2010/413, asetuksen N:o 961/2010 ja asetuksen N:o 267/2012 asian kannalta merkityksellisten säännösten, sellaisina kuin unionin tuomioistuimet ovat niitä tulkinneet, täytäntöönpanoon.

(ks. 55–57 ja 96 kohta)

3. Ks. tuomion teksti.

(ks. 67–69 kohta)

4. Puolustautumisoikeuksien kunnioittamisen periaate edellyttää yhtäältä, että asianomaiselle yhteisölle annetaan tiedoksi seikat, joita on käytetty sitä vastaan sille vastaisen toimen perustelemiseksi. Toisaalta sille on annettava mahdollisuus esittää tehokkaasti kantansa kyseisistä seikoista.

Kun on kyse ensimmäisestä toimesta, jolla yhteisön varat jäädytetään, asianomaista vastaan puhuvat seikat on näin ollen annettava asianomaiselle tiedoksi joko samalla hetkellä, kun kyseessä oleva toimi toteutetaan, tai mahdollisimman pian sen jälkeen, elleivät unionin tai sen jäsenvaltioiden turvallisuuteen tai niiden kansainvälisten suhteiden hoitoon liittyvät pakottavat syyt estä tätä tiedoksiantamista. Asianomaisella yhteisöllä on myös pyynnöstään oikeus esittää kantansa näistä seikoista toimen toteuttamisen jälkeen. Mikäli edellä esitetystä varauksesta ei muuta johdu, ennen kaikkia tulevia varojen jäädyttämistä koskevia päätöksiä kyseessä olevalle yhteisölle on annettava tiedoksi uudet sitä vastaan puhuvat seikat ja sille on varattava uusi tilaisuus esittää kantansa.

Tehokasta oikeussuojaa koskevan periaatteen osalta on todettava, että tuomioistuinvalvonnan tehokkuus merkitsee, että kyseessä oleva unionin viranomainen on velvollinen ilmoittamaan rajoittavan toimenpiteen perustelut yhteisölle, jota asia koskee, mahdollisuuksiensa mukaan joko sinä ajankohtana, jona kyseinen toimenpide toteutetaan, tai ainakin niin pian kuin mahdollista sen toteuttamisen jälkeen, jotta asianomainen yhteisö voi käyttää kanneoikeuttaan ennen määräajan päättymistä. Tämän perustelujen ilmoittamista koskevan velvollisuuden noudattaminen on nimittäin tarpeen sekä sitä varten, että rajoittavien toimenpiteiden adressaatit voivat puolustaa oikeuksiaan parhain mahdollisin edellytyksin ja päättää kaikista asiaan vaikuttavista seikoista tietoisina, onko asian saattaminen unionin tuomioistuinten käsiteltäväksi tarpeellista, että sitä varten, että viimeksi mainitut kykenevät täysimääräisesti harjoittamaan kyseessä olevaan toimeen kohdistuvaa laillisuusvalvontaa, joka niille kuuluu.

(ks. 71, 72 ja 74 kohta)

5. Ks. tuomion teksti.

(ks. 73 kohta)