ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Väliaikainen oikeussuoja – Täytäntöönpanon lykkääminen – Välitoimet – Myöntämisedellytykset – Kiireellisyys – Fumus boni juris – Kumulatiivisuus – Kysymyksessä olevien intressien vertailu (EY 242 ja EY 243 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta) (ks. 25 ja 26 kohta)

2. Väliaikainen oikeussuoja – Täytäntöönpanon lykkääminen – Välitoimet – Tutkittavaksi ottamisen edellytykset – Pääasian tutkittavaksi ottaminen ensi arviolta (EY 242 ja EY 243 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 1 kohta) (ks. 42–52 kohta)

3. Väliaikainen oikeussuoja – Täytäntöönpanon lykkääminen – Lykkäämisedellytykset – Kantajan intressi saada vaatimansa täytäntöönpanon lykkäys (EY 242 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta) (ks. 55–60 kohta)

4. Väliaikainen oikeussuoja – Tutkittavaksi ottamisen edellytykset – Hakemus – Muotovaatimukset (Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan d alakohta ja 104 artiklan 3 kohta) (ks. 63 kohta)

5. Väliaikainen oikeussuoja – Täytäntöönpanon lykkääminen – Lykkäämisedellytykset – Kiireellisyys – Vakava ja korjaamaton vahinko (EY 242 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta) (ks. 81–83, 90 ja 92 kohta)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Hakemus, joka koskee ensinnäkin sitä, että lykätään Euroopan parlamentin päätöslauselman [luottamukselliset tiedot peitetty], jolla kantajan lainkäytöllinen koskemattomuus pidätettiin, täytäntöönpanoa, toiseksi sitä, että määrätään välitoimista, joilla estetään se, että syytteiden ajamista jatketaan ennen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen pääasiassa antamaa lopullista ratkaisua, kolmanneksi sitä, että suojataan kantajan nimettömänä pysymistä ja että tästä hakemuksesta ei ilmoiteta ennen kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on ratkaissut pääasian ja mahdollinen kansallinen oikeudenkäynti on saatettu päätökseen, neljänneksi sitä, että sallitaan, että kantaja toimittaa asianosaisten välitoimimenettelyssä ja pääasian oikeudenkäynnissä vaihtamat kirjelmät viranomaiselle, jonka tehtävänä on ajaa syytteitä Yhdistyneessä kuningaskunnassa, sekä kansalliselle tuomioistuimelle, jonka käsiteltäväksi kansallinen asia saatetaan, ja viidenneksi sitä, että määrätään, että pääasiassa järjestetään suullinen käsittely mahdollisimman pian

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

1) Välitoimihakemus hylätään.

2) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely – Kannekirjelmä – Muotovaatimukset

(Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 19 artiklan neljäs kohta)

Tiivistelmä

Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 19 artiklan neljännestä kohdasta, jota voidaan saman perussäännön 53 artiklan nojalla soveltaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käsiteltävänä olevaan asiaan, käy selvästi ilmi, että kahden edellytyksen on täytyttävä samanaikaisesti, jotta henkilö voi pätevästi edustaa yhteisöjen tuomioistuimissa muita asianosaisia kuin jäsenvaltioita tai yhteisön toimielimiä: henkilön on oltava asianajaja ja hänellä on oltava oikeus esiintyä jonkin jäsenvaltion tai jonkin Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen sopimuspuolena olevan valtion tuomioistuimessa. Nämä vaatimukset ovat olennaisia menettelymääräyksiä, joiden noudattamatta jättäminen aiheuttaa kanteen tutkimatta jättämisen.

Muun kuin erikoisasemassa olevan asianosaisen, jonka edustajaa ei ole merkitty asianajajaluetteloon, minkä vuoksi hän ei siis ole perussäännön 19 artiklassa tarkoitetulla tavalla asianajaja, vaikka hän kansallisen lainsäädännön mukaan voikin edustaa kaikissa tuomioistuimissa tätä asianosaista, toimittamaa kannekirjelmää ei näin ollen voida ottaa tutkittavaksi.

(ks. 7, 10 ja 12 kohta)
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 116 artiklan 2 kohdassa asetetaan pääsäännöksi, että kaikki asianosaisille tiedoksi annetut oikeudenkäyntiasiakirjat on toimitettava myös väliintulijoille. Kyseisen määräyksen toisessa virkkeessä sallitaan ainoastaan poikkeuksena tästä pääsäännöstä joidenkin asiakirjojen luottamuksellinen käsittely ja siten se, että velvollisuus toimittaa asiakirjat väliintulijoille ei koske kyseisiä asiakirjoja.

Jotta voitaisiin arvioida, onko olemassa edellytyksiä luottamuksellisen käsittelyn myöntämiselle tietyille seikoille, on kunkin sellaisen oikeudenkäyntiasiakirjan tai oikeudenkäyntiasiakirjan kohdan osalta, jonka luottamuksellista käsittelyä on pyydetty, punnittava kantajan perusteltua tarvetta varmistautua siitä, ettei sen kaupallisille eduille aiheudu olennaista vahinkoa, sekä toisaalta väliintulij öiden yhtä perusteltua tarvetta saada käyttöönsä tiedot, jotka ovat niille välttämättömiä, jotta ne voivat täysimääräisesti vedota oikeuksiinsa ja esittää kantansa yhteisöjen tuomioistuimissa.

Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 3.3.1994 antamien kirjaajan ohjeiden 5 artiklan 4 kohdan ensimmäisessä alakohdassa todetaan, että asiakirjavihkoon sisältyvien joidenkin tietojen tai asiakirjojen luottamuksellista käsittelyä koskevassa asianosaisen hakemuksessa on yksilöitävä luottamukselliset tiedot tai kappaleet ja perusteltava jokaisen kyseisen tiedon tai kappaleen luottamuksellisuus. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 14.3.2002 asianosaisille antamien käytännön ohjeiden VIII jakson 2 ja 3 kohdassa puolestaan eritellään, että sellaista luottamuksellista käsittelyä koskevaa pyyntöä, joka ei ole riittävän täsmällinen, ei voida ottaa huomioon ja että pyynnössä on esitettävä täsmällisesti kyseiset seikat tai osat ja siinä on lyhyesti perusteltava, miksi kyseiset seikat tai osat ovat salaisia tai luottamuksellisia.

Tästä seuraa, että sellainen pyyntö, jossa ei ole esitetty riittävän täsmällisesti luottamuksellisina käsiteltäviä seikkoja, on hylättävä. Tästä seuraa myös, että luottamuksellista käsittelyä koskevan pyynnön tueksi esitettyjen perustelujen lyhyys otetaan huomioon tilanteissa, joissa pyynnössä tarkoitettujen osien tarkastelussa ei riittävän selvästi käy ilmi niiden luottamuksellisuus. Näin on todettava sitäkin suuremmalla syyllä, hyvän oikeudenhoidon varmistamiseksi, sellaisessa tapauksessa, jossa pyydetty luottamuksellinen käsittely koskee huomattavaa määrää tietoja.

Väliintulijöiden tekemän luottamuksellisuutta koskevan riitauttamisen puolestaan on liityttävä oikeudenkäyntiasiakirjojen tiettyihin peitetyksi jääneisiin kohtiin, ja siinä on perusteltava, miksi näitä kohtia koskeva luottamuksellisuus-pyyntö olisi hylättävä. Näin ollen luottamuksellista käsittelyä koskeva pyyntö on hyväksyttävä siltä osin kuin se koskee seikkoja, joita ei ole riitautettu tai joita ei ole riitautettu nimenomaisesti ja tarkasti.

(ks. 39-45 kohta)
Asia T-76/04 R

Bactria Industriehygiene-Service Verwaltungs GmbH & Co. KG

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

Väliaikainen oikeussuoja – Asetus (EY) N:o 2032/2003 – Biosidituotteet – Hakemuksen tutkittavaksi ottaminen

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 2.7.2004

Määräyksen tiivistelmä

1. Väliaikainen oikeussuoja – Täytäntöönpanon lykkääminen – Välitoimet – Myöntämisedellytykset – Kiireellisyys – Fumus boni juris – Hakijan intressi saada vaadittu toimenpide toteutettua

(EY 242 ja EY 243 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

2. Väliaikainen oikeussuoja – Tutkittavaksi ottamisen edellytykset – Pääasian tutkittavaksi ottaminen ei ole asian kannalta merkityksellinen – Rajat

(EY 242 ja EY 243 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 1 kohta)

3. Väliaikainen oikeussuoja – Tutkittavaksi ottamisen edellytykset – Hakemus – Muotovaatimukset – Hakemuksen kohteen täsmällinen ilmoittaminen

(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan d alakohta ja 104 artiklan 3 kohta)

1. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohdan mukaan välitoimihakemuksessa on ilmoitettava oikeudenkäynnin kohde, ne seikat, joiden vuoksi asia on kiireellinen, sekä ne tosiseikat ja oikeudelliset perusteet, joiden vuoksi vaaditun välitoimen myöntäminen on ilmeisesti perusteltua (fumus boni juris). Välitoimien hakijalla on lisäksi oltava vaadittujen välitoimien toteuttamista koskeva intressi.

(ks. 22 ja 52 kohta)

2. Kysymystä kanteen tutkittavaksi ottamisesta pääasian tuomioistuimessa ei periaatteessa pidä tutkia välitoimimenettelyssä, jottei se vaikuta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaisuun pääasian osalta. Jos on esitetty väite siitä, että kanteen, johon välitoimihakemus liittyy, tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat, saattaa kuitenkin osoittautua tarpeelliseksi todeta, onko olemassa tiettyjä sellaisia seikkoja, joiden perusteella kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset ilmeisesti täyttyvät.

(ks. 23 kohta)

3. Välitoimihakemus, jonka kohdetta ei ole täsmennetty tarkemmin, ei täytä niitä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan d alakohdan vaatimuksia, joihin työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdassa viitataan, eikä sitä näin ollen voida ottaa tutkittavaksi.

(ks. 50 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Väliaikainen oikeussuoja – Täytäntöönpanon lykkääminen – Välitoimet – Myöntämisedellytykset – Kiireellisyys – Fumus boni juris – Hakijan intressi saada vaadittu toimenpide toteutettua

(EY 242 ja EY 243 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

2. Väliaikainen oikeussuoja – Tutkittavaksi ottamisen edellytykset – Pääasian tutkittavaksi ottaminen ei ole asian kannalta merkityksellinen – Rajat

(EY 242 ja EY 243 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 1 kohta)

3. Väliaikainen oikeussuoja – Tutkittavaksi ottamisen edellytykset – Hakemus – Muotovaatimukset – Hakemuksen kohteen täsmällinen ilmoittaminen

(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan d alakohta ja 104 artiklan 3 kohta)

Tiivistelmä

1. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohdan mukaan välitoimihakemuksessa on ilmoitettava oikeudenkäynnin kohde, ne seikat, joiden vuoksi asia on kiireellinen, sekä ne tosiseikat ja oikeudelliset perusteet, joiden vuoksi vaaditun välitoimen myöntäminen on ilmeisesti perusteltua (fumus boni juris). Välitoimien hakijalla on lisäksi oltava vaadittujen välitoimien toteuttamista koskeva intressi.

(ks. 22 ja 52 kohta)

2. Kysymystä kanteen tutkittavaksi ottamisesta pääasian tuomioistuimessa ei periaatteessa pidä tutkia välitoimimenettelyssä, jottei se vaikuta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaisuun pääasian osalta. Jos on esitetty väite siitä, että kanteen, johon välitoimihakemus liittyy, tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat, saattaa kuitenkin osoittautua tarpeelliseksi todeta, onko olemassa tiettyjä sellaisia seikkoja, joiden perusteella kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset ilmeisesti täyttyvät.

(ks. 23 kohta)

3. Välitoimihakemus, jonka tarkoitusta ei ole täsmennetty tarkemmin, ei täytä niitä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan d alakohdan vaatimuksia, joihin työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdassa viitataan, eikä sitä näin ollen voida ottaa tutkittavaksi.

(ks. 50 kohta)
Tältä osin asian käsittelyä varten välttämättöminä ei lähtökohtaisesti voida pitää kuluja, jotka ovat aiheutuneet siitä, että asianajaja on matkustanut tapaamaan asiakastaan henkilökohtaisesti tämän asuinpaikkakunnalle, tai siitä, että kantaja on osallistunut henkilökohtaisesti suulliseen käsittelyyn Luxemburgissa, vaikka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole tätä vaatinut tai olosuhteet eivät ole tätä edellyttäneet, tai siitä, että asianosaisen asianajaja on suullisen menettelyn päättymisen jälkeen ollut henkilökohtaisesti läsnä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen julistaessa tuomion Luxemburgissa.

Yhteisöjen tuomioistuimilla ei ole toimivaltaa vahvistaa niiden palkkioiden määrää, jotka asianosaisten on maksettava omille asianajajilleen, vaan ne voivat vahvistaa, minkä määräisinä oikeudenkäyntikulujen maksamisesta vastuussa olevan asianosaisen on ne korvattava. Antaessaan ratkaisua oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistamista koskevaan hakemukseen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ei tarvitse ottaa huomioon asianajajien kansallisia palkkiosääntöjä eikä mahdollista asianosaisen ja tämän asiamiesten tai avustajien välillä tästä tehtyä sopimusta.

Siltä osin kuin kysymys on korvattavien kulujen määrän arvioinnissa huomioon otettavasta työmäärästä, joka oikeudenkäyntikulumenettelystä on voinut aiheutua kantajan avustajille, yhteisöjen tuomioistuinten on otettava pääasiallisesti huomioon se työtuntien kokonaismäärä, jota voidaan pitää objektiivisesti tarkasteltuna asian käsittelyä varten välttämättömänä, riippumatta niiden asianajajien lukumäärästä, joiden kesken suoritettu työ on saatettu jakaa.

Tältä osin asiassa, joka koski kantajan varojen jäädyttämistä, esitettyjen oikeudellisten kysymysten uutuus ja tärkeys sekä oikeusriidan taloudellinen intressi oikeuttivat a priori sen, että kantajan asianajajat uhrasivat siihen suuren työmäärän.

(ks. 37 ja 38 kohta)
Komission päätös, jolla vahvistetaan se, että jäsenvaltio ylittää pakkauksista ja pakkausjätteistä annetun direktiivin 94/62 6 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa säädetyt kaikkia pakkausmateriaaleja ja pakkausjätteitä koskevat hyödyntämis- ja kierrätystavoitteet, ei koske erikseen kotitalouksien pakkausjätteitä käsittelevää yritystä, jolle kansalliset viranomaiset ovat aikaisemmin antaneet luvan.

Ensinnäkin kyseessä oleva päätös nimittäin koskee kantajaa vain sen pakkausalalla toimivan taloudellisen toimijan objektiivisessa ominaisuudessa kaikkien muiden samassa tilanteessa tosiasiallisesti tai mahdollisesti olevien taloudellisten toimijoiden tapaan.

Toiseksi se, että kantajalla on merkittävä osuus kotitalouksien pakkausmarkkinoilla ja että kotitalouksien pakkausjätteiden kerääminen ja hyödyntäminen on kantajan päätoimintaa, sekä se, että näin ollen kantajan osalta mahdollisen sakon määrä on suurempi ja sen todennäköisyys, että mahdollinen sakko määrätään, on korkeampi kuin muiden toimijoiden osalta, ei osoita, että kanteen kohteena oleva päätös koskee kantajaa erikseen. Taloudelliset vaikutukset, joita kantajalle sen mukaan aiheutuu riidanalaisesta säännöksestä, eivät nimittäin sellaisinaan riitä yksilöimään kantajaa, kun kyse on yleisesti sovellettavasta normista, vaikka vaikutukset olisivatkin toimen antajan tiedossa.

Kolmanneksi se, että komissio on käyttänyt päätöksensä perusteena kantajalle kuuluvien velvoitteiden olemassaoloa ja tietoja, jotka koskevat kantajaa, riittää yksilöimään kantajan vain sillä edellytyksellä, että kantajan tilanteen huomioon ottaminen johtuu asian kannalta merkityksellisistä säännöksistä. Näin olisi yhtäältä silloin, jos komissiolla olisi velvollisuus erityisten säännösten nojalla ottaa huomioon toimen, jonka se aikoo antaa, vaikutukset tiettyihin yksityisiin niin, että tämä seikka voi yksilöidä nämä yksityiset, ja toisaalta silloin, jos asian kannalta merkityksellisissä säännöksissä säädettäisiin, että niillä, joita asia koskee, on oikeus osallistua oikeudenkäyntiä edeltävään menettelyyn.

Neljänneksi ellei ole asiaa koskevaa nimenomaista säännöstä, yleisesti sovellettavien toimien valmistelumenettely ja ne itsessään eivät säädösluonteensa vuoksi edellytä yhteisön oikeuden yleisten periaatteiden nojalla kyseessä olevien henkilöiden osallistumista niiden valmisteluun, koska niiden poliittisten tahojen, jotka antavat nämä toimet, oletetaan ottavan huomioon näiden henkilöiden edut. Näin ollen kantaja ei voi johtaa hyvän hallinnon periaatteesta sellaista menettelysääntöä, joka oikeuttaa kumoamiskanteen nostamiseen.

(ks. 51, 52, 55, 61, 70 ja 71 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne – Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt – Kannekelpoiset toimet

(EY 230 artiklan neljäs kohta; neuvoston asetuksen N:o 4064/89 6 artiklan 1 kohdan c alakohta)

Tiivistelmä

Yritys, joka sen jälkeen, kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on kumonnut komission päätöksen, jossa sitä kielletään toteuttamasta keskittymää, luovuttaa ostamansa yrityksen sen määräajan kuluessa, joka komissiolla oli joka tapauksessa käytössään kyseisen tuomion jälkeen uuden päätöksen tekemiseksi, ei voi väittää, että komission luovutuspäätöksen jälkeen tekemä päätös aloittaa uudelleen keskittymän tarkempi tutkintamenettely asetuksen N:o 4064/89 6 artiklan 1 kohdan c alakohdan nojalla tai komission myöhemmin tekemä päätös kohdetta vaille tulleen menettelyn muodollisesta lopettamisesta olisi sille vastainen.

(ks. 61, 67, 72–74, 84, 96, 97 ja 101 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Vastuun syntymisen edellytykset – Yhteisön syyksi luettava toimi – Eurooppa-neuvoston toimi – Soveltamisalan ulkopuolelle jääminen – Hakijavaltion, jonka tarkoitus on liittyä Euroopan unioniin, aseman myöntäminen Turkin tasavallalle

(EY 7 artikla ja EY 288 artiklan toinen kohta)

2. Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Vastuun syntymisen edellytykset – Toimielinten lainvastainen toiminta – Turkin tasavallan liittymistä valmisteleva kumppanuus – Tutkittavaksi ottamisen edellytykset sellaisen Euroopan parlamentin päätöslauselman osalta, jolla ei ole sitovia oikeusvaikutuksia – Luottamuksensuojan periaatetta ei ole loukattu – Vastuuta ei ole syntynyt

(EY 288 artiklan toinen kohta)

3. Oikeudenkäyntimenettely – Oikeudenkäyntikulut – Perustellulla määräyksellä tehty päätös – Selvästi täysin perusteeton kanne – Oikeudenkäyntikulujen korvaamista ei ole vaadittu – Oikeudenkäyntikulujen jakaminen asianosaisten kesken erityisistä syistä

(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 ja 3 kohta sekä 111 artikla)

Tiivistelmä

1. Siitä, että Helsingin Eurooppa-neuvosto on 10. ja 11.12.1999 hyväksynyt Turkin tasavallan hakijavaltioksi, jonka tarkoitus on liittyä Euroopan unioniin, ei voi aiheutua yhteisölle EY 288 artiklan toisessa kohdassa tarkoitettua sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta, koska kyseessä on Eurooppa-neuvoston, joka ei EY 7 artiklan mukaan ole yhteisön toimielin, päätös. Ainoastaan yhteisön toimielimen toiminta voi synnyttää tällaisen vastuun.

(ks. 17 kohta)

2. Siitä tosiseikasta, että Turkin tasavallalle on myönnetty liittymistä valmisteleva kumppanuus, ei voi aiheutua yhteisölle EY 288 artiklan toisessa kohdassa tarkoitettua sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta sillä perusteella, että yhteisön toimielinten väitetään toimineen lainvastaisesti siitä syystä, että kumppanuuden väitetään olevan Euroopan parlamentin poliittisesta ratkaisusta Armenian kysymykseen 18.6.1987 antaman päätöslauselman vastainen. Tämä päätöslauselma on luonteeltaan puhtaasti sellaisia poliittisia julistuksia sisältävä asiakirja, joita parlamentti voi muuttaa milloin tahansa. Sillä ei tästä syystä voi olla laatijaansa eikä sitä suuremmalla syyllä muita yhteisön toimielimiä sitovia oikeusvaikutuksia eikä se ole voinut synnyttää perusteltua luottamusta siihen, että toimielimet noudattavat mainittua päätöslauselmaa.

(ks. 18–20 kohta)

3. Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Kuitenkin silloin kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ratkaisee työjärjestyksensä 111 artiklan nojalla perustellulla määräyksellä selvästi täysin perusteettoman kanteen ennen kuin vastaajat ovat antaneet vastineensa ja ovat voineet vaatia oikeudenkäyntikulujen korvaamista, on sovellettava mainitun työjärjestyksen 87 artiklan 3 kohtaa, jonka mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi määrätä oikeudenkäyntikulut jaettaviksi asianosaisten kesken, jos siihen on erityisiä syitä.

(ks. 28 ja 29 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Väliaikainen oikeussuoja – Täytäntöönpanon lykkääminen – Välitoimet – Myöntämisedellytykset

(EY 242 ja EY 243 artikla; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

2. Väliaikainen oikeussuoja – Tutkittavaksi ottamisen edellytykset – Hakemus – Muotovaatimukset – Hakemuksen kohteen tarkka ilmoittaminen – Ehdoton prosessinedellytys

(Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan d alakohta ja 104 artiklan 3 kohta)

Tiivistelmä

1. Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohdan mukaan välitoimihakemuksissa on ilmoitettava oikeudenkäynnin kohde ja seikat, joiden vuoksi asia on kiireellinen, sekä ne tosiseikat ja oikeudelliset perusteet, joiden vuoksi vaadittujen välitoimien myöntäminen on ilmeisesti perusteltua (fumus boni juris).

(ks. 34 kohta)

2. Välitoimihakemus, joka on sen kohdetta koskevien tarkempien tietojen puuttumisen takia epämääräinen ja epätarkka, ei täytä niitä edellytyksiä, joista määrätään ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan d alakohdassa, johon viitataan työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdassa, eikä sitä näin ollen voida ottaa tutkittavaksi.

Mainitun 44 artiklan ja muiden työjärjestyksen määräysten ja erityisesti sellaisten määräysten noudattaminen, joissa vahvistetaan välitoimihakemusten tutkittavaksi ottamisen edellytykset, ovat ehdottomia prosessinedellytyksiä.

(ks. 48 ja 59 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Väliaikainen oikeussuoja – Tutkittavaksi ottamisen edellytykset – Pääasian tutkittavaksi ottaminen – Merkityksettömyys – Rajat

(EY 242 ja EY 243 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 1 kohta)

2. Väliaikainen oikeussuoja – Välitoimet – Myöntämisedellytykset – Kiireellisyys – Vakava ja korjaamaton vahinko – Todistustaakka

(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

1. Kysymystä kanteen tutkittavaksi ottamisesta pääasian tuomioistuimessa ei periaatteessa pidä tutkia välitoimimenettelyssä, jottei se vaikuta ratkaisuun pääasian osalta. Koska on esitetty väite siitä, että kanteen, johon välitoimihakemus liittyy, tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat, saattaa kuitenkin osoittautua tarpeelliseksi todeta, onko olemassa tiettyjä sellaisia seikkoja, joiden perusteella tällaisen kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset ilmeisesti täyttyvät.

(ks. 55 kohta)

2. Välitoimihakemuksen kiireellisyyttä on arvioitava sen perusteella, missä määrin asiassa on tarpeen määrätä välitoimia niitä hakeneelle asianosaiselle aiheutuvan vakavan ja korjaamattoman vahingon välttämiseksi. Asianosaisen, joka vetoaa vakavaan ja korjaamattomaan vahinkoon, on näytettävä toteen tällainen vahinko. Vahingon välitöntä uhkaa ei tarvitse näyttää toteen ehdottoman varmasti, sillä varsinkin silloin, kun vahingon syntyminen riippuu useiden seikkojen yhteisvaikutuksesta, riittää, että vahingon syntyminen on ennustettavissa riittävällä todennäköisyydellä.

(ks. 94 ja 95 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Laiminlyöntikanne - Laiminlyönnin korjaaminen ennen kanteen nostamista - Tutkimatta jättäminen

(EY 232 artikla ja EY 233 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

$$Sellaisen laiminlyöntikanteen, joka on nostettu sen jälkeen, kun vastaajana oleva toimielin on määritellyt kantansa EY 232 artiklassa tarkoitetulla tavalla, tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat, koska laiminlyönti on korjaantunut. Tuomio, jossa tällaisessa hypoteettisessa tilanteessa todettaisiin toimielimen laiminlyönti, ei voisi johtaa EY 233 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettuihin täytäntöönpanotoimenpiteisiin.

( ks. 28 ja 29 kohta )