Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Siirtotyöläisten sosiaaliturva – Sovellettava lainsäädäntö – Itsenäinen ammatinharjoittaja, joka harjoittaa toimintaa kahdessa jäsenvaltiossa, joista toisessa hän asuu – Asuinvaltion lainsäädäntö – Se, että asuinvaltio perii ylimääräisen maksun, jossa otetaan huomioon toisessa jäsenvaltiossa saadut tulot – Hyväksyttävyys

(Neuvoston asetuksen N:o 1408/71 13 artiklan 1 kohta, 14 a artiklan 2 alakohta, 14 c artikla ja 14 d artiklan 1 kohta)

2. Henkilöiden vapaa liikkuvuus – Työntekijät – Sijoittautumisvapaus – Itsenäinen ammatinharjoittaja, joka harjoittaa toimintaa kahdessa jäsenvaltiossa, joista toisessa hän asuu – Se, että asuinvaltio perii ylimääräisen maksun, jossa otetaan huomioon toisessa jäsenvaltiossa saadut tulot – Asetuksen N:o 1408/71 kansallinen täytäntöönpanotoimi – Toimenpide, joka ei muodosta sijoittautumisvapauden rajoitusta

(EY:n perustamissopimuksen 52 artikla (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla) ja neuvoston asetuksen N:o 1408/71 13 artikla ja sitä seuraavat artiklat)

Tiivistelmä

1. Asetuksen N:o 1408/71 13 artiklan 1 kohdan, 14 a artiklan 2 alakohdan, 14 c artiklan ja 14 d artiklan 1 kohdan sanamuodosta seuraa, että itsenäinen ammatinharjoittaja, johon tätä asetusta sovelletaan, on vain yhden jäsenvaltion lainsäädännön alainen, ja silloin, kun itsenäinen ammatinharjoittaja tavallisesti toimii kahden tai useamman jäsenvaltion alueella, hän on sen jäsenvaltion lainsäädännön alainen, jonka alueella hän asuu, jos hän harjoittaa osaa toiminnastaan tämän jäsenvaltion alueella. Tällaisessa tapauksessa itsenäistä ammatinharjoittajaa kohdellaan niin kuin hän harjoittaisi kaikkea ammattitoimintaansa kyseisen jäsenvaltion alueella.

Tästä seuraa, että 13 artikla ja sitä seuraavat artiklat edellyttävät, että kun kyse on itsenäisestä ammatinharjoittajasta, joka harjoittaa ammattitoimintaa kahden jäsenvaltion alueella, joista toisessa hän asuu, asuinvaltion lainsäädännössä säädetyn kohtuullistamismaksun kaltaista maksua vahvistettaessa itsenäisen ammatin harjoittamisesta saatuihin tuloihin sisällytetään itsenäisen ammatin harjoittamisen tulot, jotka on saatu jonkin toisen jäsenvaltion kuin sen jäsenvaltion alueella, jonka sosiaalilainsäädäntöä sovelletaan, vaikka tämän maksun maksamisen johdosta itsenäinen ammatinharjoittaja ei voi vaatia minkäänlaista sosiaaliturvaetuutta tai muuta etuutta tältä valtiolta.

(ks. 19, 21 ja 24 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)

2. EY:n perustamissopimuksen 52 artikla (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla) ei muodosta estettä sille, että kohtuullistamismaksun kaltainen maksu, joka on maksettava asuinjäsenvaltiossa ja jota laskettaessa otetaan huomioon jossain toisessa jäsenvaltiossa saadut tulot, kannetaan itsenäisiltä ammatinharjoittajilta, jotka harjoittavat itsenäistä ammattitoimintaa näissä kahdessa jäsenvaltiossa.

Tällainen laskelma nimittäin tehdään asetuksen N:o 1408/71 13 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen perusteella. Näiden artiklojen soveltaminen ei voi haitata perustamissopimuksessa taattujen perusvapauksien käyttämistä tai tehdä niiden käyttämistä vähemmän houkuttelevaksi, vaan päinvastoin se myötävaikuttaa näiden vapauksien käytön helpottamiseen. Niinpä kansalliset toimenpiteet, joilla nämä säännökset pannaan täytäntöön, kuten kyseistä maksua koskevat toimenpiteet, eivät muodosta sijoittautumisvapauden rajoituksia.

(ks. 32–34 kohta ja tuomiolauselman 2 kohta)