YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (toinen jaosto)

8 päivänä kesäkuuta 1995

Asia T-496/93

Alain-Pierre Allo

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Henkilöstö — Nimitys — Nimittävän viranomaisen (AIPN) harkintavalta — Yksikön etu — Perustelut — Jaksottaisen arviointikertomuksen puuttuminen — Vaikutus menettelyyn — Keskijohdon virkoja koskeva nimitysmenettely — Puolustuksen oikeudet”

Täydellinen teksti ranskankielellä II-405

Aihe:

Kanteella vaaditaan toisaalta sellaisten päätösten kumoamista, joilla X nimitettiin komission Romanian edustuston päälliköksi ja jolla kantajan hakemus tähän toimeen hylättiin, ja toisaalta korvausta aineellisesta ja henkisestä vahingosta, jonka kantaja on kärsinyt näiden päätösten takia ja siksi, että hänen jaksottainen arviointikertomuksensa tilivuosille 1989/1991 ei ollut häntä koskevissa asiakirjoissa silloin, kun tutkittiin kyseistä toimea koskevia hakemuksia.

Lopputulos:

Hylkääminen.

Tuomion lyhennelmä

Komissio julkaisi ilmoituksen avoimesta toimesta komission Romanian edustuston päällikkönä. Nimitysmenettely oli keskijohdon virkojen täyttämismenettelystä 19.7.1988 tehdyssä komission päätöksessä, COM(88)PV 928, määrätyn menettelyn mukainen. Kantaja, komission ura-alueeseen A4 kuuluva virkamies, sekä X, joka myös on A4-ura-alueen virkamies, lähettivät hakemuksensa tähän toimeen.

Nimitysasioiden neuvoa-antava komitea (comité consultatif des nominations, CCN) päätti kuultuaan ulkosuhteiden pääosaston (DG I) pääjohtajaa, että toimi on täytettävä palkkaluokassa A3 ja että kantajan hakemusta ei tarvitse ottaa huomioon.

Sitten DG I:n pääjohtaja ilmoitti olevansa sitä mieltä, että toimi on täytettävä ura-alueessa A3 ja että vain X:llä on vaadittava pätevyys. X nimitettiin riidanalaiseen toimeen ylentämällä hänet ura-alueeseen A3.

Kantaja valitti näistä päätöksistä ja vaati korvausta väitetystä aineellisesta ja henkisestä vahingosta. Valitus hylättiin nimenomaisella päätöksellä.

Tutkittavaksi ottaminen

Tiettyjen laimoamisperusteiden tutkittavaksi ottaminen

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin muistuttaa, että valitusta ja kannetta koskeva saman sisällön vaatimus edellyttää, että yhteisöjen tuomioistuimille esitetty kanneperuste on jo esitetty oikeudenkäyntiä edeltävässä menettelyssä. Vaikka yhteisöjen tuomioistuimissa esitetyt vaatimukset voivat sisältää ainoastaan riitautettuja seikkoja, joiden peruste on sama kuin valituksessa, yhteisöjen tuomioistuimissa näitä riitautettuja seikkoja voidaan kehittää oikeudellisilla perusteilla ja väitteillä, joita ei väittämänä ole mainittu valituksessa mutta jotka liittyvät siihen läheisesti (26 kohta).

Viittaukset: asia T-58/91, Booss ja Fischer v. komissio, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin3.3.1993 (Kok. 1993, s. II-147. 83 kohta).

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa myös, että oikeudenkäyntiä edeltävä menettely on vapaamuotoinen ja että asianosaiset toimivat yleensä tässä vaiheessa ilman asianajajan apua, joten hallinnon ei tule tulkita valituksia suppeasti vaan laajasti (27 kohta).

Viittaukset: asia 133/88, Del Arno Martinez v. parlamentti, yhteisöjen tuomioistuin 14.3.1989 (Kok. 1989, s. 689, 11 kohta).

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa, että henkilöstösääntöjen 4 artiklan ensimmäisen kohdan rikkomista koskeva kanneperuste ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamista koskeva kanneperuste liittyvät kiinteästi kantajan valituksessa oleviin riitautettuihin seikkoihin. Siten nämä kanneperusteet voidaan ottaa tutkittavaksi.

Sitä vastoin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa, että valituksessa ei ollut mitään perustetta tai perustelua, josta komissio olisi voinut edes laajasti tulkiten päätellä, että kantaja vetoaa luottamuksensuojan periaatteen rikkomiseen. Siten tämä kanneperuste jätetään tutkimatta.

Määräyksen antamista koskevien vaatimusten tutkittavaksi ottaminen

Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kieltää komissiota liittämästä luonnosta jaksottaisesta arviointikertomuksesta häntä koskeviin asiakirjoihin ja määrää komission poistamaan tämän asiakirjan kaikista häntä koskevia asiakirjoja vastaavista asiakirjoista.

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin muistuttaa, että yhteisöjen tuomioistuimet eivät voi osoittaa määräyksiä yhteisöjen toimielimelle, jottei nimittävän viranomaisen oikeuksia tässä loukattaisi. Tätä periaatetta sovelletaan yhtä lailla henkilöstösääntöjen 91 artiklan mukaisessa laillisuusvalvonnassa kuin korvauskanteiden osalta (32 kohta).

Viittaukset: asia T-20/92, Moat v. komissio, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin 13.7.1993 (Kok. 1993, s. II-799, 36 kohta).

Pääasia

Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jättää luonnoksen jaksottaisesta arviointikertomuksesta käsittelyn ulkopuolelle. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa, että koska arviointikertomus on laadittu riidanalaisten päätösten tekemisen jälkeen, sillä ei ole voinut olla mitään merkitystä riidanalaisille päätöksille. Tästä seuraa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ota sitä huomioon (35 kohta).

Ilmeistä arviointivirhettä koskeva kanneperuste

Kantaja väittää, että komission vertaileva arviointi hänen ja X:n ansioista on ilmeisen virheellinen.

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin muistuttaa, että nimittävällä viranomaisella on laaja harkintavalta yksikön edun sekä hakijoiden pätevyyden ja ansioiden arvioinnissa sen tehdessä nimityspäätöstä ylennyksenä tai henkilöstösiirtona. Näissä kysymyksissä yhteisöjen tuomioistuinten valvonnan on rajoituttava siihen, onko hallintoviranomainen toiminut kohtuullisesti, ja siihen, ettei se ole käyttänyt valtaansa ilmeisen virheellisesti, kun otetaan huomioon hallintoviranomaisen arvioinnissaan käyttämät päätelmät (39 kohta).

Viittaukset: asia 324/85, Bouteiller v. komissio, yhteisöjen tuomioistuin 4.2.1987 (Kok. 1987, s. 529, 6 kohta); asia T-82/91, Latham v. komissio, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin9.2.1994 (Kok. H. 1994, s. II-61,47 kohta).

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa, että kantaja ei ole esittänyt mitään todisteita siitä, että nimittävä viranomainen olisi käyttänyt harkintavaltaansa ilmeisen virheellisesti nimittäessään X:n eikä kantajaa kyseiseen toimeen.

Henkilöstösääntöjen 4 artiklan ensimmäistä kohtaa ja 7 artiklan 1 kohtaa koskeva kanneperuste

Kantaja kiistää, että kyseinen nimityspäätös olisi tehty vain yksikön edun takia.

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin arvioi, että kantajan tämän kanneperusteensa tueksi esittämät seikat eivät tue sitä, että nimittävän viranomaisen arvio yksikön edusta olisi ilmeisen virheellinen, eikä kantaja ole näyttänyt näitä seikkoja toteen objektiivisilla, asiaankuuluvilla tosiseikoilla (50 kohta).

Harkintavallan väärinkäyttöä koskeva kanneperuste

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin muistuttaa, että päätös voidaan kumota harkintavallan väärinkäytön perusteella vain silloin, kun objektiivisten, asiaankuuluvien ja yhtäpitävien seikkojen perusteella on selvää, että toimenpide on tehty muussa kuin esitetyssä tarkoituksessa (53 kohta).

Koska kantaja ei esitä mitään näyttöä tämän kanneperusteen tueksi, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkää sen.

Viittaukset: asia T-80/92, Turner v. komissio, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin 16.12.1993 (Kok. 1993, s. II-1465, 70 kohta).

Perusteluvelvollisuuden rikkomista koskeva kanneperuste

Kantaja väittää, että komissio on rikkonut henkilöstösääntöjen 25 artiklan toista kohtaa, koska se ei ole selvästi ilmoittanut syitä, joiden vuoksi se valitsi X:n eikä kantajaa.

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin muistuttaa, että nimittävän viranomaisen ei tarvitse perustella ylennys- tai henkilöstösiirtopäätöksiään niille hakijoille, joita ei ole ylennetty tai siirretty, mutta sitä vastoin sen on perusteltava päätös, jolla hylätään ylentämättä tai siirtämättä jääneen hakijan tekemä valitus. Henkilöstösääntöjen 25 artiklan toisen kohdan mukaisen velvollisuuden täyttämiseksi riittää, että siirto- tai ylennyspäätöksestä esitettyä valitusta koskevan hylkäyksen perusteluissa käsitellään niitä laillisia edellytyksiä, joiden on menettelyssä henkilöstösääntöjen mukaan täytyttävä (58 kohta).

Viittaukset: asia C-115/92 P, parlamentti v. Volger, yhteisöjen tuomioistuin 9.12.1993 (Kok. 1993, s. I-6549, 22 kohta); asia T-52/90, Volger v. parlamentti, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin 12.2.1992 (Kok. 1992, s. II-121, 36 kohta).

Tässä asiassa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin arvioi, että komission päätöksestä hylätä kantajan valitus kantajalle selvisivät ne syyt, joiden takia nimittävä viranomainen valitsi X:n kyseiseen toimeen ja hylkäsi kantajan hakemuksen (59 kohta).

Henkilöstösääntöjen 26 ja 45 artiklan rikkomista ja puolustuksen oikeuksien loukkaamista koskeva kanneperuste

Ensimmäinen osa tätä kanneperustetta koskee henkilöstösääntöjen 26 ja 45 artiklan rikkomista, jonka syynä on kantajan jaksottaisen arviointikertomuksen ajalta 1.7.1989-30.6.1991 puuttuminen häntä koskevista asiakirjoista hakemuksia tutkittaessa; tästä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa ensiksi, että kyseisen jaksottaisen arviointikertomuksen puuttumista ei ole kiistetty.

Kuitenkin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin muistuttaa, että jaksottaisen arviointikertomuksen puuttumisen vuoksi sääntöjenvastainen tai epätäydellinen asiakirja-aineisto hakijoiden ansioita vertailtaessa on henkilöstösiirtona tai ylennyksenä tehdyn nimityksen kumoamisperuste ainoastaan, jos tällä seikalla on ollut ratkaiseva merkitys ylennysmenettelyssä. Sitä paitsi nimittävä viranomainen voi jaksottaisen arviointikertomuksen puuttuessa tutkia muita seikkoja tämän puutteen korjaamiseksi (71 kohta).

Viittaukset: asia T-18/93, Marcato v. komissio, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin 26.10.1994 (Kok. H. 1994, s. II-681,73 kohta).

Tässä tapauksessa ei ole näytetty toteen, että jaksottaisen arviointikertomuksen puuttumisella kantajaa koskevista asiakirjoista olisi ollut ratkaisevaa merkitystä nimitysmenettelyssä.

Kanneperusteen toisen osan osalta kantaja toteaa, että komission 19.7.1988 tekemän päätöksen mukaisella keskijohdon virkojen täyttämismenettelyllä saatetaan rikkoa henkilöstösääntöjen 26 artiklaa, koska tässä menettelyssä CCN voi ottaa huomioon kyseessä olevan pääjohtajan suulliset huomautukset ilman että kyseessä oleva virkamies saisi koskaan niistä tietää.

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin muistuttaa, että virkamiehen hallinnolliseen tilanteeseen ja hänen uraansa vaikuttavat nimittävän viranomaisen päätökset, jotka perustuvat virkamiestä koskevissa asiakirjoissa mainitsemattomiin seikkoihin, ovat vastoin henkilöstösäännöissä määrättyjä takeita, joten laittomassa menettelyssä syntyneinä ne on kumottava (75 kohta).

Viittaukset: asia T-109/92, Lacruz Bassols v. yhteisöjen tuomioistuin, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin 9.2.1994 (Kok. H. 1994, s. II-105, 68 kohta).

Tämän asian tosiseikoista käy ilmi, että hakemuksien tutkiminen tehtiin jaksottaisten arviointikertomusten ja hakemusasiakirjojen perusteella ottaen huomioon pääjohtajan antamat tiedot edellä mainitussa oikeuskäytännössä asetetuissa rajoissa (78 kohta).

Yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamista koskeva kanneperuste

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa, että tämä kanneperuste perustuu edellä käsiteltyjen kanneperusteiden yhteydessä esitettyihin perusteisiin, eikä sitä tueta millään muulla perusteella (81 kohta).

Vahingonkorvausvaatimukset

Jaksottaisen arviointikertomuksen puuttumisella kantajaa koskevista asiakirjoista ei ole ollut ratkaisevaa vaikutusta riidanalaiseen nimitysmenettelyyn, joten se ei ole voinut aiheuttaa aineellista vahinkoa kantajalle.

Henkisestä vahingosta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin muistuttaa, että jaksottaisen arviointikertomuksen puuttuminen virkamiestä koskevista asiakirjoista saattaa aiheuttaa hänelle henkistä vahinkoa, jos se on voinut vaikuttaa hänen uraansa tai jos tämä seikka on aiheuttanut hänelle hänen tulevaisuuttaan koskevaa epävarmuutta tai huolestuttanut häntä (89 kohta).

Viittaukset: asia T-13/92, Moat v. komissio, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin 17.3.1993 (Kok. 1993, s. II-287, 44 kohta); asia T-27/90, Latham v. komissio, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin 24.1.1991 (Kok. 1991, s. II-35, 49 kohta).

Tässä asiassa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin arvioi, ettei ole näytetty toteen sitä, että kyseessä olevan jaksottaisen arviointikertomuksen puuttumisella olisi ollut kielteinen vaikutus kantajan uraan tai että se olisi aiheuttanut hänelle hänen tulevaisuuttaan koskevaa epävarmuutta tai huolestuttanut häntä.

Ratkaisu:

Kanne hylätään.