ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 11.9.2007 – Athinaïki Oikogeniaki Artopoiia vastaan SMHV

(asia C‑225/06 P)

Muutoksenhaku – Yhteisön tavaramerkki – Asetus (EY) N:o 40/94 – Asetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohta – Kahden tavaramerkin samankaltaisuus – Sekaannusvaara – Hakemus kuviomerkin, jossa on sanaosa FERRÓ, rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi – Kansallisen sanamerkin FERRERO haltijan esittämä väite – Rekisteröinnin osittainen hylkääminen

Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 18–21 kohta)

Aihe

Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-35/04, Athinaïki Oikogeniaki Artopoiia AVEE vastaan SMHV, 15.3.2006 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kumoamiskanteen, jonka hakija, joka haki kuviomerkin ”FERRÓ” rekisteröimistä luokkiin 29, 30 ja 42 kuuluvia tavaroita varten, oli nostanut sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 1.12.2003 tekemästä päätöksestä R 460/2002-1, jolla hylättiin valitus väiteosaston päätöksestä, jolla hylättiin osittain mainitun merkin rekisteröinti sellaisen väitteen johdosta, jonka kansallisen sanamerkin ”FERRERO”, joka on rekisteröity luokkiin 5, 29, 30, 32 ja 33 kuuluvia tavaroita varten, haltija oli esittänyt

Ratkaisu

1) Valitus hylätään.
Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 7.12.2007 – Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova vastaan Euricom

(asia C‑505/06)

Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta – Yhteisön tullikoodeksi – Sisäinen jalostus – Assosiaatiosopimus – Riisin ennakkovienti sellaiseen kolmanteen maahan, jota sitoo tullietuuskohtelusta tehty sopimus – Tullikoodeksin 216 artikla

Tulliliitto – Tullivelan syntyminen tilanteessa, jossa on saatu tullietuuskohtelu kolmannessa maassa (Neuvoston asetuksen N:o 2913/92 115 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 216 artikla) (ks. 26 kohta ja määräysosa)

Aihe

Ennakkoratkaisupyyntö – Commissione tributaria regionale di Genova – Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1) 114 artiklan, 115 artiklan 1 ja 3 kohdan ja 216 artiklan tulkinta – Sisäisen jalostusmenettelyn järjestelmässä sellaiseen kolmanteen maahan viety riisi, jota sitoo tullietuuskohtelusta tehty sopimus

Ratkaisu

Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna 16.11.2000 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 2700/2000, 216 artiklaa sovelletaan kyseisen asetuksen 115 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin sisäisen jalostuksen toimiin, joissa jalostetut tuotteet on viety Euroopan yhteisöstä ennen tuontitavaroiden tuontia.
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 31, 32 ja 37–39 kohta)

2. Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Tosiseikkojen virheellinen arviointi – Tutkimatta jättäminen – Yhteisöjen tuomioistuimen harjoittaman valvonnan piiriin ei kuulu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle toimitettujen tosiseikkojen arviointi, paitsi jos ne on otettu huomioon vääristyneellä tavalla (EY 225 artikla; yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 58 artikla) (ks. 35 ja 36 kohta)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-352/02, Creative Technology vastaan SMHV, 25.5.2005 antamasta tuomiosta, jolla hylättiin perusteettomana kumoamiskanne, jonka oli nostanut hakija, joka haki tavaramerkin PC WORKS rekisteröimistä yhteisön tavaramerkiksi luokkaan 9 luokitelluille tavaroille, sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) neljännen valituslautakunnan 4.9.2002 tekemästä päätöksestä R 265/2001-4, jolla hylättiin valitus väiteosaston päätöksestä, jolla kyseistä tavaramerkkiä kieltäydyttiin rekisteröimästä väitemenettelyn yhteydessä, jonka oli saattanut vireille luokkaan 9 luokitelluille tavaroille rekisteröidyn kansallisen kuviomerkin W WORK PRO haltija

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

1) Valitus hylätään.

2) Creative Technology Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
12

On selvää, että jos ajoneuvo, joka on vuokrattu leasingyritykseltä, joka on sijoittautunut johonkin toiseen jäsenvaltioon, on rekisteröitävä jäsenvaltiossa, jossa ajoneuvoa käytetään, tämä vaikeuttaa jäsenvaltiosta toiseen harjoitettavaa leasingtoimintaa (em. asia Cura Anlagen, tuomion 37 kohta). Rekisteröintivelvollisuus muodostaa rajoituksen myös siinä tapauksessa, että toiseen jäsenvaltioon sijoittautunut yhtiö voi, vaikkei sillä olisi Belgiassa kiinteää toimipaikkaa, rekisteröidä ajoneuvon Belgiassa omiin nimiinsä (yhdistetyt asiat Nadin ym., tuomio 15.12.2005, C-151/04 ja C-152/04, Kok. 2005, s. I-11203, 38 kohta).
Asia C-51/03





Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on Nicoleta Maria Georgescu





(Amtsgericht Löbaun esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

«Asetus N:o 539/2001 – Valtiot, joiden osalta viisumipakon poistamisen soveltamista on lykätty siihen saakka, kunnes neuvosto tekee asiasta päätöksen – Lykkäämisen ulottuvuus – Yhteisöjen tuomioistuimen toimivallan puuttuminen»

Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (neljäs jaosto) 31.3.2004

Määräyksen tiivistelmä
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Ennakkoratkaisukysymykset — Tutkittavaksi ottaminen — Kysymykset, jotka on esitetty antamatta riittäviä tietoja asiaa koskevista tosiseikoista ja lainsäädännöstä — Kysymys, johon sisältyy pelkkä viittaus tuomioissa tai muiden kansallisten viranomaisten tekemissä päätöksissä todettuihin tosiseikkoihin — (EY 234 artikla; yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 23 artikla)

Tiivistelmä

Jotta yhteisön oikeutta voitaisiin tulkita siten, että tulkinta olisi kansalliselle tuomioistuimelle hyödyllinen, kansallisen tuomioistuimen on määriteltävä esittämiinsä kysymyksiin liittyvät tosiasiat ja oikeussäännöt tai ainakin selostettava ne tosiseikkoja koskevat lähtökohdat, joihin nämä kysymykset perustuvat. Nämä edellytykset koskevat erityisesti kilpailun alaa, jolle on luonteenomaista tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen monimutkaisuus. Lisäksi on välttämätöntä, että kansallinen tuomioistuin antaa edes vähäisen selvityksen niistä syistä, joiden perusteella se on valinnut ne yhteisön oikeuden säännökset tai määräykset, joiden tulkintaa se pyytää, sekä siitä yhteydestä, jonka se katsoo vallitsevan näiden säännösten tai määräysten ja käsillä olevassa asiassa sovellettavan kansallisen lainsäädännön välillä.

Kaikkien näiden tietojen tarkoituksena ei ole ainoastaan se, että yhteisöjen tuomioistuin voi antaa kansallista tuomioistuinta hyödyttävän vastauksen, vaan tavoitteena on myös antaa jäsenvaltioiden hallituksille sekä muille osapuolille mahdollisuus esittää yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 23 artiklan mukaisesti huomautuksensa.

Näin ollen sellaisen ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat selvästi, johon sisältyy pelkkä viittaus muissa tuomioissa tai kilpailuasioista vastaavan toimivaltaisen viranomaisen tekemässä päätöksessä todettuihin tosiseikkoihin siltä osin kuin yhteisöjen tuomioistuin ei sen perusteella voi antaa hyödyllisiä vastauksia eivätkä jäsenvaltioiden hallitukset voi sen perusteella esittää huomautuksia.

(ks. 6–8 ja 12 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Tavaramerkit — Direktiivi 89/104/ETY — Tavaramerkin menettämisperusteet — Tavaramerkkiä ei ole tosiasiallisesti käytetty — Tosiasiallisen käytön käsite — (Neuvoston direktiivin 89/104/ETY 10 artiklan 1 kohta ja 12 artiklan 1 kohta)

2. Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Tavaramerkit — Direktiivi 89/104/ETY — Tavaramerkin menettämisperusteet — Tavaramerkkiä ei ole tosiasiallisesti käytetty — Menettämistä koskevan vaatimuksen tekemisen jälkeen tapahtuneiden seikkojen huomioon ottamisen sallittavuuden arvioiminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävänä — (Neuvoston direktiivin 89/104/ETY 12 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

1. Ensimmäisen tavaramerkeistä annetun direktiivin 89/104/ETY 10 artiklan 1 kohtaa ja 12 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että tavaramerkin käyttö on tosiasiallista silloin kun tavaramerkkiä käytetään sen keskeisen tehtävän mukaisesti eli sen takaamiseksi, että niillä tavaroilla tai palveluilla, joita varten tavaramerkki on rekisteröity, on tietty alkuperä, siinä tarkoituksessa, että näin voitaisiin luoda tai säilyttää markkinat näille tavaroille tai palveluille, ja kun käyttö ei ole pelkästään symbolista käyttöä, jolla pyritään ainoastaan säilyttämään kyseisen tavaramerkin tuottamat oikeudet. Tavaramerkin käytön tosiasiallisuuden arvioinnin on perustuttava kaikkiin niihin tosiseikkoihin ja olosuhteisiin, joiden avulla voidaan osoittaa tavaramerkkiä todella hyödynnettävän kaupallisesti elinkeinotoiminnassa; tällaisia ovat eritoten sellaiset käyttötavat, joita voidaan pitää kyseisellä talouden alalla perusteltuina markkinaosuuksien säilyttämiseksi tai luomiseksi tavaroille tai palveluille, joita tavaramerkki suojaa, näiden tavaroiden tai palvelujen luonne, kyseessä olevien markkinoiden ominaispiirteet sekä kyseisen tavaramerkin käytön laajuus ja taajuus. Edellä esitettyjen edellytysten täyttyessä tavaramerkin erittäin vähäinenkin käyttö tai se, että tavaramerkkiä käyttää ainoastaan yksi maahantuoja kyseisessä jäsenvaltiossa, voi olla riittävää direktiivissä tarkoitetun tosiasiallisuuden osoittamiseksi, mikäli tällaisella käytöllä on todellinen kaupallinen peruste.

(ks. 27 kohta ja tuomiolauselman 1 kohta)

2. Vaikka ensimmäisessä tavaramerkeistä annetussa direktiivissä 89/104/ETY edellytetäänkin tavaramerkin käytön luokittelemiseksi kyseisen direktiivin 12 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi tosiasialliseksi käytöksi sitä, että huomioon otetaan ainoastaan seikat, jotka ovat tapahtuneet merkityksellisen ajanjakson kuluessa ja ennen menettämistä koskevan vaatimuksen tekemistä, direktiivin kanssa ristiriidassa ei ole se, että arvioitaessa käytön tosiasiallisuutta merkityksellisen ajanjakson aikana, huomioon voidaan tarvittaessa ottaa mahdollisia vaatimuksen tekemisen jälkeen tapahtuneita seikkoja. Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on arvioida, vahvistavatko kyseiset seikat sen, että tavaramerkin käyttö oli tosiasiallista merkityksellisen ajanjakson kuluessa, vai osoittavatko nämä seikat päinvastoin tavaramerkin haltijan pyrkimystä torjua menettämistä koskeva vaatimus.

(ks. 33 kohta ja tuomiolauselman 2 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Liikennevakuutus - Direktiivi 84/5/ETY - Jäsenvaltio, jossa on useita vastuujärjestelmiä - Kansallista lainsäädäntöä, jossa säädetään yhden järjestelmän mukaisille korvauksille vähimmäisvastuumäärää pienemmät enimmäisvastuumäärät yhden tapauksen varalta, ei voida hyväksyä

(Neuvoston direktiivin 84/5/ETY 1 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

$$Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 84/5/ETY 1 artiklan 2 kohta on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa on useita korvausvastuujärjestelmiä, joita voidaan soveltaa vahinkoihin, jotka ovat seurausta moottoriajoneuvon liikenteeseen käyttämisestä, ja jossa on säädetty yhden vastuujärjestelmän osalta korvaukselle enimmäismäärät, jotka ovat mainitussa artiklassa säädettyjä vähimmäisvastuumääriä pienempiä.

( ks. 25 kohta ja tuomiolauselma )
Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 21 päivänä maaliskuuta 2002. - Anklagemyndigheden vastaan Tonny Haugsted Hansen. - Ennakkoratkaisupyyntö: Københavns Byret - Tanska. - Asian poistaminen rekisteristä. - Asia C-233/99.



Oikeustapauskokoelma 2002 sivu I-03107



Asianosaiset

Tuomion perustelut

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Ennakkoratkaisukysymykset - Kansallisen tuomioistuimen suorittama yhteisöjen tuomioistuimelle esitettyjen kysymysten peruuttaminen - Asian poistaminen rekisteristä

(EY 234 artikla)

Asianosaiset

Asiassa C-233/99,

jonka Københavns Byret (Tanska) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa rikosasiassa

Tonny Haugsted Hansen

ennakkoratkaisun pakkauksista ja pakkausjätteistä 20 päivänä joulukuuta 1994 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/62/EY (EYVL L 365, s. 10) 5, 7, 9 ja 18 artiklan sekä EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 28 artikla) tulkinnasta,

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTTI,

julkisasiamies D. Ruiz-Jarabo Colomerin ratkaisuehdotuksen saatuaan,

on antanut seuraavan

määräyksen

Tuomion perustelut

1 Københavns Byret on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 17.6.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 21.6.1999, EY 234 artiklan nojalla kolme ennakkoratkaisukysymystä pakkauksista ja pakkausjätteistä 20 päivänä joulukuuta 1994 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/62/EY (EYVL L 365, s. 10) 5, 7, 9 ja 18 artiklan sekä EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 28 artikla) tulkinnasta.

2 Københavns Byret ilmoitti yhteisöjen tuomioistuimelle 14.2.2002 päivätyllä kirjeellään, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 20.2.2002, että se peruuttaa ennakkoratkaisukysymyksensä.

3 Näin ollen on määrättävä tämän asian poistamisesta rekisteristä.

4 Yhteisöjen tuomioistuimelle huomautuksensa esittäneille Tanskan, Alankomaiden ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksille ja komissiolle aiheutuneita oikeudenkäyntikuluja ei voida määrätä korvattaviksi. Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely yhteisöjen tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.

Päätöksen päätösosa

Näillä perusteilla

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTTI

on määrännyt seuraavaa:

Asia C-233/99 poistetaan yhteisöjen tuomioistuimen rekisteristä.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkääminen - Pankkitakauksen asettamisvelvollisuus, jonka täyttäminen on edellytyksenä sille, että sakkoa ei peritä välittömästi - Lykkäämisedellytykset - Poikkeukselliset olosuhteet

(EY 242 artikla)

2 Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkääminen - Pankkitakauksen asettamisvelvollisuus, jonka täyttäminen on edellytyksenä sille, että sakkoa ei peritä välittömästi - Lykkäämisedellytykset - Vakava ja korjaamaton vahinko - Sen konsernin, johon yritys kuuluu, taloudellisen tilanteen huomioon ottaminen

(EY 242 artikla)

3 Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkääminen - Samanaikaisesti täytettävät lykkäämisedellytykset

(EY 242 artikla)

Tiivistelmä

1 Välitoimipyyntö, joka koskee vapautusta komission jollekin yritykselle määräämästä pankkitakauksen asettamisvelvollisuudesta, jonka täyttäminen on edellytyksenä sille, että sakkoa ei peritä välittömästi, voidaan hyväksyä ainoastaan poikkeuksellisissa tilanteissa.

Oikeudesta vaatia takauksen asettamista on välitoimien osalta nimenomaisesti määrätty yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksissä, ja se vastaa komission yleistä ja kohtuulliseksi katsottavaa toimintatapaa.

2 Sen arvioimiseksi, voiko yritys asettaa pankkitakauksen, on otettava huomioon konserni, johon yritys kuuluu, ja etenkin konsernin resurssit kokonaisuudessaan.

Tämä näkökanta perustuu siihen ajatukseen, että yrityksen objektiiviset intressit eivät ole riippumattomia niiden luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden intresseistä, joilla on määräysvalta yrityksessä, ja että väitetyn vahingon vakavuutta ja korjaamattomuutta on arvioitava sen konsernin osalta, jonka nämä henkilöt muodostavat. Tällaisen intressien samansuuntaisuuden vuoksi on perusteltua, että kyseisen yrityksen intressiä jatkaa toimintaansa ei arvioida erillään siitä intressistä, joka niillä henkilöillä, jotka käyttävät määräysvaltaa yrityksessä, on yrityksen toiminnan jatkamiseen.

Tältä osin pelkkä yrityksen pääosakkaan kieltäytyminen ei ole riittävää koko konsernin taloudellisen tilanteen jättämiseksi arvioinnin ulkopuolelle. Väitetyn vahingon laajuus ei riipu yrityksen pääosakkaan tahdosta.

3 Välitoimimenettelyssä täytäntöönpanon lykkäämisen myöntämistä koskevat edellytykset ovat kumulatiivisia, eli lykkäystä koskeva hakemus on hylättävä, jos jokin niistä ei täyty.

Kun välitoimista päättävä tuomioistuin katsoo, että vakavan ja korjaamattoman vahingon olemassaoloa tai välitöntä uhkaa ei ole osoitettu, sen ei ole tarpeen punnita käsiteltävänä olevaan asiaan liittyviä eri intressejä.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkääminen - Lykkäämisedellytykset - Vakava ja korjaamaton vahinko - Ylemmäntasoisen oikeussäännön rikkominen riidanalaisella direktiivillä - Edellytys, joka ei täyty automaattisesti

(EY 242 artikla)

2. Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkääminen - Välitoimet - Myöntämisedellytykset - Vakava ja korjaamaton vahinko - Todistustaakka

(EY 242 artikla)

Tiivistelmä

1. Vaikka ylemmäntasoisen oikeussäännön mahdollinen rikkominen direktiivillä olisi omiaan asettamaan kyseisen direktiivin pätevyyden kyseenalaiseksi, se ei sellaisenaan periaatteessa osoita mahdollisen vahingon vakavuutta ja korjaamattomuutta ja täytä näin ollen yhtä direktiivin täytäntöönpanon lykkäämisen myöntämisedellytyksistä. Ei riitä, että väitetään abstraktisti perusoikeuksia loukatun, sen toteen näyttämiseksi, että tästä loukkaamisesta mahdollisesti aiheutuva vahinko on välttämättä korjaamatonta.

( ks. 45 kohta )

2. Vaikka on totta, että vakavan ja korjaamattomissa olevan vahingon olemassaoloa ei tarvitse todeta ehdottomalla varmuudella välitoimimenettelyn yhteydessä, vaan riittää, että vahingon aiheutuminen on riittävän todennäköistä, kantajan on kuitenkin näytettävä toteen tosiseikat, joiden perusteella voidaan katsoa, että vakavaa ja korjaamattomissa olevaa vahinkoa voi aiheutua.

( ks. 51 kohta )
Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (neljäs jaosto) 12 päivänä marraskuuta 1998. - Rangaistusmääräysmenettelyä koskeva muutoksenhakuasia, jossa valittajana on Hans-Jürgen Hartmann. - Ennakkoratkaisupyyntö: Oberlandesgericht Köln - Saksa. - Joidenkin jäsenvaltioiden välillä tiettyjen teiden käyttämisestä raskaaseen ajoneuvoliikenteeseen kannettavista maksuista tehdyn sopimuksen tulkinta direktiivin 93/89/ETY valossa - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivallan puuttuminen. - Asia C-162/98.



Oikeustapauskokoelma 1998 sivu I-07083



Avainsanat

Ennakkoratkaisukysymykset - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta - Rajat - Jäsenvaltioiden välillä tehty sopimus teiden käyttömaksuista ei kuulu yhteisöjen tuomioistuimen toimivaltaan - Yhteisön direktiivi, jossa sallitaan sopimuksen tekeminen, ei vaikuta toimivaltaan - Sopimuksen viittaukset direktiivissä oleviin määritelmiin - Vaikutuksettomuus sellaisen pyynnön yhteydessä, jolla pyydetään tulkitsemaan käsitettä, joka ei ole näiden määritelmien joukossa

(EY:n perustamissopimuksen 177 artikla; neuvoston direktiivi 93/89/ETY)Yhteisöjen tuomioistuin ei selvästikään ole toimivaltainen vastaamaan ennakkoratkaisupyyntöön, joka koskee joidenkin jäsenvaltioiden hallitusten välillä tiettyjen teiden käyttämisestä raskaaseen ajoneuvoliikenteeseen 9 päivänä helmikuuta 1994 tehdyn sopimuksen tulkintaa, koska esitetty kysymys ei koske perustamissopimuksen tulkintaa eikä yhteisöjen toimielimen säädöksen pätevyyttä tai tulkintaa.Tältä osin on merkityksetöntä, että sopimuksen johdanto-osassa viitataan tiettyjen maanteiden tavaraliikenteeseen tarkoitettujen ajoneuvojen verotuksen sekä tiettyjen infrastruktuurien käytöstä perittävien tie- ja käyttömaksujen soveltamisesta jäsenvaltioissa annettuun direktiiviin 93/89/ETY, jossa annetaan kahdelle tai useammalle jäsenvaltiolle lupa tehdä yhteistyötä yhteisen käyttömaksujärjestelmän käyttöön ottamiseksi tietyin lisäedellytyksin niiden edellytysten lisäksi, joista näiden maksujen soveltaminen riippuu silloin, kun jäsenvaltiot toimivat yksin, sillä pelkästään se, että tässä säännöksessä sallitaan tällainen jäsenvaltioiden yhteistyö, ei riitä siihen, että tätä varten tehty sopimus katsottaisiin kiinteäksi osaksi yhteisön oikeutta, jonka tulkinta kuuluu yhteisöjen tuomioistuimen toimivaltaan.Tällaista toimivaltaa ei myöskään voida johtaa sopimuksessa olevasta viittauksesta direktiiviin sisältyviin määritelmiin, koska tulkintapyynnön kohteena oleva käsite ei ole näiden määritelmien joukossa.
Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 25 päivänä toukokuuta 1998. - Rouhollah Nour vastaan Burgenländische Gebietskrankenkasse. - Ennakkoratkaisupyyntö: ASVG-Landesberufungskommission für das Burgenland - Autriche. - Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteisöjen tuomioistuimen vallan puuttuminen. - Asia C-361/97.



Oikeustapauskokoelma 1998 sivu I-03101



Tiivistelmä



Avainsanat

Ennakkoratkaisukysymykset - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivallan rajat - Kysymykset, joilla ei ilmeisestikään ole merkitystä, ja hypoteettiset kysymykset, joihin ei voida antaa tarkoituksenmukaista vastausta - Kysymykset, joilla ei ole yhteyttä pääasian oikeudenkäynnin kohteeseen - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivallan puuttuminen

(EY:n perustamissopimuksen 177 artikla)

Tiivistelmä

Yhteisöjen tuomioistuin ei voi vastata ennakkoratkaisukysymykseen, jos on ilmeistä, että kansallisen tuomioistuimen pyytämällä yhteisön oikeuden tulkitsemisella ei ole mitään yhteyttä asian tosiseikkoihin tai kohteeseen, tai jos tulkintaongelma on luonteeltaan hypoteettinen taikka jos yhteisöjen tuomioistuimella ei ole tiedossaan niitä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja, jotka ovat tarpeen, jotta se voisi antaa sellaisen vastauksen esitettyihin kysymyksiin, josta on hyötyä.

Tällainen on tilanne, kun yhteisön oikeuden yleisten oikeusperiaatteiden tulkinnasta esitetyt ennakkoratkaisukysymykset eivät liity pääasian oikeudenkäynnin kohteeseen.
Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 17 päivänä kesäkuuta 1997. - National Power plc ja PowerGen plc vastaan British Coal Corporation et Euroopan yhteisöjen komissio. - Muutoksenhaku - Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen määräys, jolla väliintulohakemukset on hylätty - Koskeeko asian ratkaisu väliintulohakemuksen tekijän etua. - Yhdistetyt asiat C-151/97 P(I) ja C-157/97 P(I).



Oikeustapauskokoelma 1997 sivu I-03491



Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäynti - Väliintulo - Asianosaiset - Yhteisöjen tuomioistuinten arviointi siitä, onko väliintulohakemuksen tekijällä väliintulointressi

(EHTY:n tuomioistuimen perussäännön 34 artikla; EY:n tuomioistuimen perussäännön 37 artikla; Euratomin tuomioistuimen perussäännön 38 artikla)

Tiivistelmä

Yhteisöjen tuomioistuimet tarkistavat, ennen kuin ne hyväksyvät väliintulon, että kanteen kohteena oleva toimenpide koskee väliintulijoita suoraan ja että asiassa annettava ratkaisu koskee varmasti niiden etua. Intressin pitää myös olla välitön ja aktualisoitunut nimenomaan sen suhteen, että itse vaatimukset hyväksytään, sen asemesta, että kelpuutettaisiin intressi käytettyjen perusteiden suhteen. Pelkkä intressi abstraktisten oikeudellisten käsitysten osalta ei ole riittävä, vaan intressin on liityttävä jonkun asianosaisen vaatimuksiin.