Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne – Oikeudenkäynnin kohde – Määrittäminen oikeudenkäyntiä edeltävässä menettelyssä

(EY 226 artikla)

2. Euroopan yhteisöjen omat varat – Omien varojen toteaminen ja käyttöön asettaminen jäsenvaltioiden toimesta

(Neuvoston asetuksen N:o 1150/2000 6 artiklan 3 kohdan a ja b alakohta ja 10 artikla)

3. Euroopan yhteisöjen omat varat – Omien varojen toteaminen ja käyttöön asettaminen jäsenvaltioiden toimesta

(Neuvoston asetuksen N:o 1150/2000 10 ja 11 artikla)

Tiivistelmä

1. Vaikka jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteen yhteydessä kannekirjelmässä ei lähtökohtaisesti voida vaatia jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen toteamista laajemmin kuin perustellun lausunnon lausunto-osassa ja virallisessa huomautuksessa, on kuitenkin niin, että komissiolla on oikeus vaatia sellaisten jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen toteamista, jotka perustuvat yhteisön toimen alkuperäiseen mutta myöhemmin muutettuun tai kumottuun versioon, jos kyseisen version mukaiset velvoitteet on sisällytetty myös uusiin säännöksiin tai määräyksiin. Kanteen kohdetta ei sen sijaan pidä laajentaa sellaisiin uusista säännöksistä tai määräyksistä johtuviin velvoitteisiin, joita vastaavia velvoitteita ei ole kyseisen toimen alkuperäisessä versiossa, sillä muutoin rikotaan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn sääntöjenmukaisuutta koskevia olennaisia menettelymääräyksiä.

(ks. 21 kohta)

2. Silloin kun edellytykset sille, että tullivelka alun perin otetaan yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728 soveltamisesta annetun asetuksen N:o 1150/2000 6 artiklan 3 kohdan b alakohdassa säädettyyn, muun muassa perimättä olevia velkoja koskevaan erilliseen kirjanpitoon (B‑kirjanpitoon), täyttyvät, omat varat on asetettava komission käyttöön noudattaen mainitun asetuksen 10 artiklan 1 kohdassa säädettyä määräaikaa, joka alkaa kulua niiden ”perinnästä” eikä maksujen toteamisesta, kuten tapahtuu silloin, kun määrät on kirjattava A‑kirjanpitoon. Tulliviranomaisten velvoittamisella siirtämään A‑kirjanpitoon maksuerien määrä, joka on maksettu B‑kirjanpitoon pätevästi tuloutetun tullivelan selvittämiseksi, olisi se ristiriitainen seuraus, että A‑kirjanpitoon tuloutettuihin maksuihin sovellettava käyttöönasettamismääräaika alkaisi kulua näiden määrien osalta, jolloin kaikki tuon määräajan, joka alkaa kulua tullivelan toteamisesta, päättymisen jälkeen perityt määrät tulisivat välttämättä viivästyneinä tuloutetuiksi komission tilille, vaikka nämä samat määrät olisi voitu pätevästi tulouttaa B‑kirjanpitoon ennen kuin tulliviranomaiset ne perivät.

(ks. 43 ja 44 kohta)

3. Kun otetaan huomioon yhtäältä vaatimus siitä, että yhteisön on saatava nopeasti ja tehokkaasti käyttöönsä yhteisön omat varat, ja kun toisaalta otetaan asianmukaisesti huomioon jäsenvaltioiden taloudellisten intressien suojelu, yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728 soveltamisesta annetun asetuksen N:o 1150/2000 10 artiklaa on tulkittava siten, että maksusopimukseen perustuvien tullivelan maksuerien perittyjä määriä on pidettävä kyseisessä säännöksessä tarkoitetuin tavoin perittyinä, joten ne on tuloutettava komission tilille viimeistään sitä kuukautta, jona maksut on peritty, seuraavan toisen kuukauden 19 päivää seuraavana ensimmäisenä työpäivänä. Mainitun asetuksen 11 artiklan mukaan asianomaisen jäsenvaltion on maksettava kaikista 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle tilille tehtävien tuloutusten viivästyksistä korkoa koko viivästysajalta. Nämä korot on maksettava, johtuipa viivästys varojen komission tilille siirtämisessä mistä tahansa.

(ks. 51 ja 53 kohta)