Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 23 päivänä maaliskuuta 1998. - Atlantic Container Line AB e.a. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Väliintulo. - Asia T-18/97.



Oikeustapauskokoelma 1998 sivu II-00589



Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely - Väliintulo - Henkilöt, joilla on oikeus esiintyä väliintulijoina - Riita-asia, joka liittyy sen päätöksen kumoamiseen, jolla evättiin sakoista vapauttaminen kilpailusääntöjen rikkomisen vuoksi - Yhdistykset, jotka edustavat päätöksessä tarkoitettujen yritysten kanssa kilpailevia yrityksiä - Välillinen ja hypoteettinen väliintulointressi - Tutkimatta jättäminen

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 37 artiklan toinen kohta; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 115 artikla; neuvoston asetuksen N:o 17 15 artiklan 6 kohta)

Tiivistelmä

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa vireillä olevaa asiaa koskevan väliintulo-oikeuden edellytyksenä on asian ratkaisuun liittyvän välittömän ja tosiasiasiallisen väliintulointressin perusteleminen eikä intressi esitettyjä perusteita kohtaan. Etujärjestöt, joiden tarkoituksena on jäsenten edunvalvonta, hyväksytään väliintulijoiksi asioissa, joissa on kyse niiden jäsenten etuihin huomattavassa määrin vaikuttavista periaatteellisista kysymyksistä.

Kun on kyse riita-asiasta, joka koskee komission päätöksen pätevyyttä, jolla evättiin ilmoitetun sopimuksen sopimuspuolten hyväkseen saama sakoista vapauttaminen asetuksen N:o 17 15 artiklan 6 kohdan nojalla, päätöksessä tarkoitettujen yritysten kanssa kilpailevia yrityksiä edustavia yhdistyksiä ei voida hyväksyä väliintulijoiksi, vaikka ne ovat komissiolle valituksen tehneitä kolmansia, kun väliintulon kohteena olevassa asiassa annettava tuomio ei voi vaikuttaa huomattavissa määrin järjestön jäsenten etuihin riidanalaisen päätöksen luonne huomioon ottaen.

Sakoista vapauttamisen epäämistä koskeva päätös ei estä ilmoitetun sopimuksen sopimuspuolia täytäntöönpanemasta sitä. Vaikka on mahdollista, että riski sakon asettamisesta voi estää täytäntöönpanon, tällainen mahdollinen tosiasiallinen vaikutus riippuu pelkästään sopimuksen sopimuspuolina olevien yritysten tahdosta. Siten, vaikka ilmoitettuun sopimukseen nähden kolmannet voivat ottaa kantaa kyseisen vaikutuksen syntymiseen käsiteltävänä olevassa tapauksessa, kyseessä on kuitenkin pelkästään välillinen ja hypoteettinen intressi, joka on riittämätön, jotta voitaisiin todeta, että sakoista vapauttamisen epäämistä koskevan päätöksen vastaanottajan ja komission välisen riita-asian ratkaisu vaikuttaisi kolmansien oikeuksiin.

Kolmansilla ei ole perusteltua intressiä sen suhteen, että sakoista vapauttaminen evätään sopimuspuolilta. Verrattuna väliaikaisiin toimiin, joista komissio voi päättää asetuksen N:o 17 3 artiklan nojalla, sakoista vapauttamisen epääminen ei suoraan hyödytä kolmansia. Sakoista vapauttamisen epäämistä koskevalla päätöksellä, joka liittyy lähinnä tarkoituksenmukaisuuteen ja yleiseen etuun, ei pyritä suojaamaan kolmantena olevan taloudellisen toimijan etuja. Päätös lopettaa erityisen menettelyn, joka eroaa pääasiaa koskevasta menettelystä, jossa tutkitaan ilmoitetun sopimuksen yhteensoveltuvuus perustamissopimuksen 85 artiklan kanssa ja jossa kolmannet säilyttävät prosessuaaliset oikeutensa. Edellä mainittu päätös ei vaikuta ilmoitettujen sopimusten lopulliseen pätevyyteen ja se ei siten voi muuttaa kyseisten yhdistysten tai niiden jäsenten oikeudellista asemaa kansallisissa tuomioistuimissa.