FI Euroopan unionin virallinen lehti C 46/32

Valitus, jonka Dansk Automat Brancheforening on tehnyt 5.12.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-601/11, Dansk Automat Brancheforening v. Euroopan komissio, 26.9.2014 antamasta tuomiosta

(Asia C-563/14 P)

(2015/C 046/38)

Oikeudenkäyntikieli: tanska

Asianosaiset

Valittaja: Dansk Automat Brancheforening (edustajat): advokat K. Dyekjær, advokat T. Høg ja advokat J. Flodgaard)

Muut osapuolet: Euroopan komissio, Tanskan kuningaskunta, Maltan tasavalta, Betfair Group plc, Betfair International Ltd ja European Gaming and Betting Association (EGBA)

Vaatimukset

1. Unionin yleisen tuomioistuimen 26.9.2014 antama tuomio asiassa T-601/11 on kumottava.

2. On katsottava, että asiassa T-601/11 nostettu kanne voidaan ottaa tutkittavaksi.

3. Asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen, jotta valittajan ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät vaatimukset voidaan tutkia asiakysymysten osalta.

4. Komissio on velvoitettava korvaamaan unionin yleisessä tuomioistuimessa ja unionin tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut, ja vaatimukseen 4 nähden toissijaisesti väliintulijat on velvoitettava vastamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan unionin yleisessä tuomioistuimessa ja unionin tuomioistuimessa.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valituksen pääasiallinen peruste on se, että unionin yleinen tuomioistuin teki virheen hylätessään valittajan kanteen, sillä unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi ja/tai sovelsi virheellisesti SEUT 263 artiklan neljännessä kohdassa määrättyjä perusteita kanteen nostamiseksi komission SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla tekemästä päätöksestä.

Unionin yleinen tuomioistuin sovelsi virheellisesti etenkin SEUT 263 artiklan neljännessä kohdassa olevaa ilmaisua ”joka koskee häntä erikseen”, koska se ei tulkinnut ilmaisua unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti eikä siten soveltanut tätä asianmukaisesti. Tässä yhteydessä unionin yleinen tuomioistuin 1) katsoi virheellisesti, että se, että toimenpide, joka vahingoittaa kantajana olevan yhteenliittymän yksittäisiä jäseniä, vahingoittaa myös muita, on esteenä sille, että toimenpide koskee kyseisiä jäseniä erikseen, 2) totesi virheellisesti, että ainoastaan asianomaiset jäsenet väittivät kilpailevansa tuensaajien kanssa, 3) ja täten jätti virheellisesti ottamatta huomioon valittajan toimittamat yksityiskohtaiset laskelmat, joiden mukaan tuella väistämättä aiheutettaisiin huomattavaa vahinkoa sen markkina-asemalle, ja lisäksi 4) edellä kohdassa 1 mainitun virheen lisäksi jätti virheellisesti ottamatta huomioon sen, ettei merkittäviä vahingollisia vaikutuksia aiheuttava toimenpide kohdistu samalla tavoin kaikkiin toimijoihin. Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin 5) totesi virheellisesti, että valittajan on näytettävä jo toteutunut tulonmenetys toteen, jotta se voisi nostaa kanteen, 6) virheellisesti jätti hyväksymättä vahingoittavan vaikutuksen tällaista vaikutusta koskevan sellaisen toisen hypoteettisen perusteen perusteella, jota ei ole näytetty toteen, ja 7) jätti ottamatta huomioon sen, että vaatimuksia kanneoikeuden saamiseksi on lievennettävä, koska komission päätös sallia tuki SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla ei ollut ollut todellisen alustavan hallinnollisen menettelyn kohteena.

Tämän lisäksi unionin yleinen tuomioistuin 8) sovelsi virheellisesti ilmaisua ”sääntelytoimi, joka ei edellytä täytäntöönpanotoimenpiteitä”, kun se katsoi virheellisesti, että kyseisessä oikeudenkäynnissä riitautettu päätös edellyttää täytäntöönpanotoimenpiteitä, ja 9) hyväksyi virheellisesti väliintulijoiden oikeudenkäyntikuluja koskevan vaatimuksen.