ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 277/19

Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 21.6.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Corte d’appello di Genova – Italia) – Kerly Del Rosario Martinez Silva v. Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS) ja Comune di Genova

(Asia C-449/16) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaaliturva - Asetus (EY) N:o 883/2004 - 3 artikla - Perhe-etuudet - Direktiivi 2011/98/EU - 12 artikla - Oikeus yhdenvertaiseen kohteluun - Kolmannen maan kansalaiset, joilla on yhdistelmälupa))

(2017/C 277/26)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Corte d’appello di Genova

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Kerly Del Rosario Martinez Silva

Vastapuolet: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS) ja Comune di Genova

Tuomiolauselma

Kolmansien maiden kansalaisille jäsenvaltion alueella oleskelua ja työskentelyä varten myönnettävää yhdistelmälupaa koskevasta yhden hakemuksen menettelystä sekä jäsenvaltiossa laillisesti oleskelevien kolmansista maista tulleiden työntekijöiden yhtäläisistä oikeuksista 13.12.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/98/EU 12 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka nojalla kolmannen maan kansalainen, jolla on tämän direktiivin 2 artiklan c alakohdassa tarkoitettu yhdistelmälupa, ei voi saada perheille, joissa on vähintään kolme alaikäistä lasta, myönnettävän tuen kaltaista tukea, joka on otettu käyttöön julkisten varojen käytöstä vakauden ja kehityksen turvaamiseksi koskevista toimenpiteistä 23.12.1998 annetulla lailla nro 448 (legge n. 448 – Misure di finanza pubblica per la stabilizzazione e lo sviluppo).

(1) EUVL C 410, 7.11.2016.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 213/12

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 4.5.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Stralsund – Saksa) – HanseYachts AG v. Port D’Hiver Yachting SARL, Société Maritime Côte D’Azur ja Compagnie Generali IARD SA

(Asia C-29/16) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Asetus (EY) N:o 44/2001 - 27 artikla - Vireilläolovaikutus - Tuomioistuin, jossa kanne on ensin nostettu - 30 artiklan 1 alakohta - Haastehakemus tai muu vastaava asiakirja - Hakemus, jossa vaaditaan asiantuntijalausunnon hankkimista, jotta voitaisiin säilyttää tai hankkia ennen oikeudenkäyntiä sellaisia tosiseikkoja koskeva todiste, jotka saattavat olla myöhemmän kanteen perustana))

(2017/C 213/12)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landgericht Stralsund

Pääasian asianosaiset

Kantaja: HanseYachts AG

Vastaajat: Port D’Hiver Yachting SARL, Société Maritime Côte D’Azur ja Compagnie Generali IARD SA

Tuomiolauselma

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) 44/2001 (EYVL 2001, L 12, s. 1) 27 artiklan 1 kohtaa ja 30 artiklan 1 alakohtaa on tulkittava siten, että vireilläolovaikutustilanteessa ajankohtaa, jona on aloitettu menettely selvittämistoimen toteuttamiseksi ennen oikeudenkäyntiä, ei voida pitää ajankohtana, jona asian mainitussa 30 artiklan 1 alakohdassa tarkoitetulla tavalla ”katsotaan olevan vireillä” tuomioistuimessa, jonka on ratkaistava pääasian kanne, joka on nostettu samassa jäsenvaltiossa kyseisen selvittämistoimen tuloksen perusteella.

(1) EUVL C 136, 18.4.2016.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 144/13

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 7.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil du Contentieux des Étrangers – Belgia) – X ja X v. Belgian valtio

(Asia C-638/16 PPU) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (EY) N:o 810/2009 - 25 artiklan 1 kohdan a alakohta - Alueellisesti rajoitettu viisumi - Viisumin myöntäminen humanitaarisista syistä tai kansainvälisten velvoitteiden vuoksi - Kansainvälisten velvoitteiden käsite - Euroopan unionin perusoikeuskirja - Yleissopimus ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi - Geneven yleissopimus - Ei velvollisuutta viisumin myöntämiseen tilanteessa, jossa perusoikeuskirjan 4 ja/tai 18 artiklan rikkomisen vaara on todellinen))

(2017/C 144/18)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil du Contentieux des Étrangers

Pääasian asianosaiset

Kantajat: X ja X

Vastaaja: Belgian valtio

Tuomiolauselma

Yhteisön viisumisäännöstön laatimisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 810/2009 (viisumisäännöstö), sellaisena kuin se on muutettuna 26.6.2013 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 610/2013, 1 artiklaa on tulkittava siten, että alueellisesti rajoitettua viisumia koskeva hakemus, jonka kolmannen maan kansalainen on tehnyt viisumisäännöstön 25 artiklan nojalla humanitaarisista syistä kohdejäsenvaltion edustustolle kolmannen maan alueella voidakseen tehdä heti kyseiseen jäsenvaltioon saavuttuaan kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen ja sitten oleskella tässä jäsenvaltiossa yli 90 päivää 180 päivän jakson aikana, ei kuulu viisumisäännöstön soveltamisalaan vaan unionin oikeuden nykytilassa yksinomaan kansallisen oikeuden soveltamisalaan.

(1) EUVL C 38, 6.2.2017.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 168/15

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 22.3.2017 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka ovat esittäneet Amtsgericht München ja Landgericht München I – Saksa) – Rikosoikeudenkäynnit, joissa vastaajina ovat Ianos Tranca (C-124/16), Tanja Reiter (C-213/16) ja Ionel Opria (C-188/16)

(Yhdistetyt asiat C-124/16, C-213/16 ja C-188/16) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa - Direktiivi 2012/13/EU - Tiedonsaantioikeus rikosoikeudellisissa menettelyissä - Oikeus saada tietoja syytteestä - Rangaistusmääräyksen tiedoksi antaminen - Menettelytavat - Velvollisuus nimetä asiamies - Syytetty, joka ei asu kyseisessä valtiossa ja jolla ei ole pysyvää kotipaikkaa - Määräaika rangaistusmääräyksen vastustamiseksi alkaa kulua asiamiehelle tehdystä tiedoksiannosta lähtien))

(2017/C 168/19)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytäneet tuomioistuimet

Amtsgericht München ja Landgericht München I

Rikosoikeudenkäyntien asianosaiset pääasioissa

Ianos Tranca (C-124/16), Tanja Reiter (C-213/16) ja Ionel Opria (C-188/16)

Muu osapuoli: Staatsanwaltschaft München I

Tuomiolauselma

Tiedonsaantioikeudesta rikosoikeudellisissa menettelyissä 22.5.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/13/EU 2 artiklaa, 3 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja 6 artiklan 1 ja 3 kohtaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä pääasioissa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan rikosoikeudellisessa menettelyssä syytetyn henkilön, joka ei asu tässä jäsenvaltiossa ja jolla ei ole siellä tai alkuperäjäsenvaltiossaan pysyvää kotipaikkaa, on nimettävä asiamies häntä koskevan rangaistusmääräyksen tiedoksiantoa varten ja jonka mukaan määräaika vastustaa tätä määräystä ennen sen täytäntöönpanokelpoiseksi tulemista alkaa kulua kyseisen määräyksen tiedoksi antamisesta mainitulle asiamiehelle.

Direktiivin 2012/13 6 artikla edellyttää rangaistusmääräyksen täytäntöönpanossa kuitenkin, että heti, kun kyseessä oleva henkilö on tosiasiallisesti saanut tiedon tästä määräyksestä, hänet on saatettava tilanteeseen, jossa hän olisi ollut, mikäli kyseinen määräys olisi annettu hänelle tiedoksi henkilökohtaisesti, ja hänellä on erityisesti oltava käytettävissään määräyksen vastustamiseksi asetettu määräaika kokonaisuudessaan ja menetetty määräaika on tarvittaessa palautettava hänelle.

Kansallisten tuomioistuinten on varmistettava, että kansallista menettelyä menetetyn määräajan palauttamiseksi ja tämän menettelyn käyttämiselle asetettuja edellytyksiä sovelletaan edellä mainittuja edellytyksiä vastaavalla tavalla ja että tämä menettely täten mahdollistaa edellä mainitussa 6 artiklassa säädettyjen oikeuksien tehokkaan käyttämisen.

(1) EUVL C 260, 18.7.2016.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 402/12

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 28.7.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Rejonowy dla Łodzi – Śródmieścia w Łodzi – Puola) – JZ v. Prokuratura Rejonowa Łódź – Śródmieście

(Asia C-294/16 PPU) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Kiireellinen ennakkoratkaisumenettely - Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa - Puitepäätös 2002/584/YOS - 26 artiklan 1 kohta - Eurooppalainen pidätysmääräys - Luovuttamisen vaikutukset - Täytäntöönpanojäsenvaltiossa säilöön otettuna vietetyn ajan vähentäminen - Käsite ”säilöönotto” - Muut vapautta rajoittavat toimenpiteet kuin vankeus - Kotiaresti, johon on yhdistetty sähköisen valvontapannan käyttö - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 6 ja 49 artikla))

(2016/C 402/15)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Sąd Rejonowy dla Łodzi – Śródmieścia w Łodzi

Pääasian asianosaiset

Kantaja: JZ

Vastaaja: Prokuratura Rejonowa Łódź – Śródmieście

Tuomiolauselma

Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2002/584/YOS, sellaisena kuin se on muutettuna 26.2.2009 tehdyllä neuvoston puitepäätöksellä 2009/299/YOS, 26 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että yhdeksän tuntia yössä kestävän kotiarestin, johon liittyy kyseisen henkilön valvonta sähköisellä valvontapannalla ja velvollisuus ilmoittautua päivittäin tai useamman kerran viikossa poliisilaitoksella tiettyyn kellonaikaan sekä kielto hakea ulkomaille matkustamisen mahdollistavia asiakirjoja, kaltaiset toimenpiteet – kun otetaan huomioon näiden toimenpiteiden muodostaman kokonaisuuden luonne, kesto, vaikutukset ja toteuttamistapa – eivät lähtökohtaisesti ole siinä määrin pakottavia, että ne merkitsisivät vaikutukseltaan vankeuteen rinnastettavaa vapaudenmenetystä ja että niitä siten voitaisiin pitää tässä säännöksessä tarkoitettuna säilöönottona, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on kuitenkin varmistettava.

(1) EUVL C 296, 16.8.2016.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 104/21

Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 1.2.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Judicial da Comarca de Setúbal – Portugali) – Município de Palmela v. Autoridade de Segurança Alimentar e Económica (ASAE) – Divisão de Gestão de Contraordenações

(Asia C-144/16) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavat menettelyt - Direktiivit 83/189/ETY ja 98/34/EY - Teknistä määräystä koskeva ehdotus - Ilmoittaminen Euroopan komissiolle - Jäsenvaltioiden velvollisuudet - Laiminlyönti - Seuraukset))

(2017/C 104/31)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Judicial da Comarca de Setúbal

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Município de Palmela

Vastapuoli: Autoridade de Segurança Alimentar e Económica (ASAE) – Divisão de Gestão de Contraordenações

Tuomiolauselma

Teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 28.3.1983 annetun neuvoston direktiivin 83/189/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna asiakirjalla Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, 8 artiklan 1 kohtaa, ja teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22.6.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 20.7.1998 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/48/EY, 8 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että seuraamus, jonka mukaan turvallisuusmääräyksistä, joita on noudatettava leikki- ja oleskelupaikkojen sekä niiden telineiden ja turva-alueiden sijainnissa, asentamisessa, suunnittelussa ja toiminnallisessa järjestämisessä, annetun asetuksen (Regulamento que estabelece as condições de segurança a observar na localização, implantação, conceção e organização funcional dos espaços de jogo e recreio, respetivamente, equipamento e superfícies de impacto), joka on liitetty 27.12.1997 annettuun asetukseen (Decreto-Lei) nro 379/97, sellaisena kuin se on muutettuna 19.5.2009 annetulla asetuksella (Decreto-Lei) nro 119/2009, 16 §:n 1 ja 2 momentin kaltaiseen ilmoittamatta jätettyyn tekniseen määräykseen ei voida vedota, koskee ainoastaan mainittua teknistä määräystä eikä koko sitä säädöstä, johon se sisältyy.

(1) EUVL C 211, 13.6.2016.
2)

Puitepäätöksen 2002/584, sellaisena kuin se on muutettuna puitepäätöksellä 2009/299, 4 a artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohtaa on tulkittava siten, että kyseisessä säännöksessä asetettuja edellytyksiä ei täytä yksin pääasiassa kyseessä olevan kaltainen haasteen, jota ei ole annettu suoraan tiedoksi asianomaiselle henkilölle mutta joka on annettu tiedoksi asianomaisen henkilön osoitteessa kyseiseen talouteen kuuluvalle täysi-ikäiselle henkilölle, joka on sitoutunut antamaan haasteen tiedoksi hänelle, tiedoksi antaminen, kun eurooppalaisen pidätysmääräyksen perusteella ei voida varmistaa, onko – ja jos on, milloin – kyseinen täysi-ikäinen henkilö todella antanut kyseisen haasteen tiedoksi asianomaiselle henkilölle.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 309/6

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 26.7.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesarbeitsgericht – Saksa) – Asia, jonka on pannut vireille Jan Šalplachta

(Asia C-670/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue - Oikeussuojakeinot rajat ylittävissä riita-asioissa - Direktiivi 2003/8/EY - Oikeusapuun kyseisissä riita-asioissa liittyvät yhteiset vähimmäisvaatimukset - Soveltamisala - Jäsenvaltion säännöstö, jossa säädetään, että oikeusapuhakemuksen tueksi tarvittavien asiakirjojen kääntämisestä aiheutuneita kuluja ei korvata))

(2017/C 309/07)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesarbeitsgericht

Pääasian asianosaiset

Jan Šalplachta

Tuomiolauselma

Oikeussuojakeinojen parantamisesta rajat ylittävissä riita-asioissa vahvistamalla oikeusapuun kyseisissä riita-asioissa liittyvät yhteiset vähimmäisvaatimukset 27.1.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/8/EY 3, 8 ja 12 artiklaa on yhdessä luettuina tulkittava siten, että jäsenvaltion, jossa oikeudenkäynti pidetään ja jossa henkilö, jolla on koti- tai asuinpaikka toisessa jäsenvaltiossa, on esittänyt rajat ylittävää riita-asiaa koskevan oikeusapuhakemuksen, myöntämä oikeusapu kattaa myös kulut, jotka tämä henkilö on maksanut tämän hakemuksen käsittelemiseksi tarpeellisten asiakirjojen kääntämisestä.

(1) EUVL C 90, 7.3.2016.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 213/10

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.5.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Yhdistynyt kuningaskunta) – Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs v. Brockenhurst College

(Asia C-699/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - Vapautukset - Vastikkeelliset ravintola- ja viihdepalvelujen suoritukset, jotka oppilaitos suorittaa rajatulle yleisölle))

(2017/C 213/09)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

Vastapuoli: Brockenhurst College

Tuomiolauselma

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 132 artiklan 1 kohdan i alakohtaa on tulkittava siten, että pääasialliseen opetuspalveluun ”suoraan liittyvinä” ja siten arvonlisäverosta vapautettuina palveluina voidaan pitää toimintoja, joita harjoitetaan olosuhteissa, joista on kyse pääasiassa, ja jotka muodostuvat siitä, että ylemmän asteen opetusta tarjoavan oppilaitoksen opiskelijat suorittavat osana koulutustaan vastikkeellisia ravintola- ja viihdepalveluja ulkopuolisille, silloin, kun kyseiset palvelut ovat välttämättömiä heidän koulutuksensa kannalta ja kun niiden tarkoituksena ei ole lisätulojen hankkiminen kyseiselle laitokselle sellaisilla liiketoimilla, jotka kilpailevat suoraan arvonlisäverovelvollisten kaupallisten yritysten harjoittaman toiminnan kanssa, mikä kansallisen tuomioistuimen on tarkistettava.

(1) EUVL C 78, 29.2.2016.
2)

Toisen kysymyksen tutkinnassa ei ole tullut esiin mitään seikkaa, joka voi vaikuttaa päätöksen 2014/512, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2014/872, 1 artiklan 2 kohdan b–d alakohdan, 1 artiklan 3 kohdan, 7 artiklan ja liitteen III sekä rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta 31.7.2014 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 833/2014, sellaisena kuin se on muutettuna 4.12.2014 annetulla neuvoston asetuksella (EU) N:o 1290/2014, 3 artiklan, 3 a artiklan, 4 artiklan 3 ja 4 kohdan, 5 artiklan 2 kohdan b–d alakohdan, 5 artiklan 3 kohdan, 11 artiklan sekä liitteiden II ja VI pätevyyteen. Oikeusvarmuuden periaatetta ja nulla poena sine lege certa -periaatetta on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä sille, että jäsenvaltio määrää asetuksen N:o 833/2014, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1290/2014, 8 artiklan 1 kohdan perusteella rikosoikeudellisia seuraamuksia, joita on sovellettava kyseisen asetuksen säännöksiä rikottaessa, ennen kuin unionin tuomioistuin on selventänyt mainittujen säännösten ja näin ollen niihin liittyvien rikosoikeudellisten seuraamusten ulottuvuutta.
1)

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 12.12.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1215/2012 1 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluu täytäntöönpanomenettely, jonka alueellisen yhteisön omistama yhtiö on pannut vireille sellaista luonnollista henkilöä vastaan, jonka kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa, ja joka koskee sellaisen maksamatta jätetyn pysäköintimaksusaatavan perimistä, joka on aiheutunut pysäköinnistä yleisellä parkkipaikalla, jonka hallinnoinnin mainittu yhteisö on delegoinut kyseiselle yhtiölle, kun maksu ei ole rangaistusluonteinen vaan pelkkä vastike suoritetusta palvelusta.
1)

Lääkinnällisistä laitteista 14.6.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/42/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 29.9.2003 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003, liitteen II säännöksiä, luettuna tämän direktiivin 11 artiklan 1 ja 10 kohdan ja 16 artiklan 6 kohdan valossa, on tulkittava siten, että ilmoitetulla laitoksella ei ole yleistä velvollisuutta tehdä yllätyskäyntejä, tarkastaa tuotteita ja/tai tarkastaa valmistajan kaupallisia asiakirjoja. Jos kuitenkin on aihetta epäillä, ettei lääkinnällinen laite mahdollisesti ole direktiivin 93/42, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1882/2003, vaatimusten mukainen, tämän laitoksen on ryhdyttävä kaikkiin tarpeellisiin toimenpiteisiin täyttääkseen tämän direktiivin 16 artiklan 6 kohdan ja direktiivin liitteessä II olevien 3.2, 3.3, 4.1–4.3 ja 5.1 kohdan mukaiset velvollisuutensa.
1)

Talletusten vakuusjärjestelmästä 30.5.1994 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/19/EY 2 ja 3 artiklaa on tulkittava siten, ettei niillä velvoiteta jäsenvaltiota ottamaan käyttöön rahoitusalalla toimivien hyväksyttyjen osuuskuntamuotoisten yhtiöiden osuuksia koskevaa, pääasiassa kyseessä olevan kaltaista suojajärjestelmää ja etteivät ne ole esteenä sille, että jäsenvaltio ottaa käyttöön tällaisen järjestelmän, kunhan sillä ei käytännössä vaaranneta kyseisellä direktiivillä jäsenvaltioiden toteutettavaksi määrätyn talletussuojajärjestelmän tehokkuutta, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava, ja kunhan se on EUT-sopimuksen ja erityisesti SEUT 107 ja SEUT 108 artiklan mukainen.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 46/4

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 14.12.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt tribunal administratif – Luxemburg) – Maria do Céu Bragança Linares Verruga, Jacinto Manuel Sousa Verruga ja André Angelo Linares Verruga v. Ministre de l’Enseignement supérieur et de la Recherche

(Asia C-238/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Yhdenvertainen kohtelu - Sosiaaliset edut - Asetus (EU) N:o 492/2011 - 7 artiklan 2 kohta - Korkeakouluopintoihin myönnettävä valtion tuki - Edellytys, jonka mukaan asianomaisen jäsenvaltion ulkopuolella asuvien opiskelijoiden on oltava sellaisten työntekijöiden lapsia, jotka ovat työskennelleet palkattuina työntekijöinä tai itsenäisinä ammatinharjoittajina kyseisessä jäsenvaltiossa yhtäjaksoisesti vähintään viiden vuoden ajan - Välillinen syrjintä - Perustelut - Tavoite, jolla pyritään lisäämään korkeakoulututkinnon suorittaneiden osuutta maassa asuvista henkilöistä - Asianmukaisuus - Oikeasuhteisuus))

(2017/C 046/04)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal administratif

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Maria do Céu Bragança Linares Verruga, Jacinto Manuel Sousa Verruga ja André Angelo Linares Verruga

Vastaaja: Ministre de l’Enseignement supérieur et de la Recherche

Tuomiolauselma

Työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta unionin alueella 5.4.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 492/2011 7 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan edellytykseksi sille, että Luxemburgin ulkopuolella asuvat opiskelijat voivat saada korkeakouluopintoihin myönnettävää valtion taloudellista tukea, asetetaan se, että ainakin toinen heidän vanhemmistaan on työskennellyt kyseisessä jäsenvaltiossa yhtäjaksoisesti vähintään viiden vuoden ajan tukihakemuksen jättämisajankohtana, mutta jossa ei säädetä tällaisesta edellytyksestä kyseisen jäsenvaltion alueella asuvien opiskelijoiden osalta ja jonka tavoitteena on lisätä korkeakoulututkinnon suorittaneiden osuutta maassa asuvista henkilöistä.

(1) EUVL C 254, 3.8.2015.