Asia C‑147/13

Espanjan kuningaskunta

vastaan

Euroopan unionin neuvosto

”Kumoamiskanne — Tiiviimmän yhteistyön toteuttaminen — Yhtenäinen patentti — Asetus (EU) N:o 1260/2012 — Kääntämistä koskevat järjestelyt — Syrjintäkiellon periaate — SEUT 291 artikla — Toimivallan delegointi Euroopan unionin ulkopuolisille elimille — SEUT 118 artiklan toinen kohta — Oikeudellinen perusta — Unionin oikeuden itsenäisyyden periaate”

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 5.5.2015

(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1257/2012 2 artiklan e alakohta, 3 artiklan 1 kohta ja 9 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1260/2012 2 artiklan b alakohta, 3 artiklan 2 kohta sekä 4 ja 9 artikla)

(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1257/2012 1 artiklan 2 kohta ja 9 artiklan 1 kohdan d ja f alakohta; neuvoston asetuksen N:o 1260/2012 5 artikla ja 6 artiklan 2 kohta)

Viittausten, jotka perussopimuksissa tehdään kielten käyttöön unionissa, ei voida katsoa ilmentävän unionin oikeuden yleistä periaatetta, jonka mukaan kaikki se, mikä saattaa vaikuttaa unionin kansalaisen etuihin, olisi laadittava kaikissa olosuhteissa hänen kielellään. On kuitenkin niin, että vaikka yleisen edun mukaiseen hyväksyttävään päämäärään voidaan vedota ja se voidaan osoittaa todeksi, kieleen perustuvan erilaisen kohtelun on noudatettava suhteellisuusperiaatetta eli tavoitteiden on oltava toteutettavissa sen avulla eikä sillä saa ylittää sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. Tässä viimeksi mainitussa yhteydessä on korostettava tarpeellista tasapainoa, joka on säilytettävä yhtäältä menettelyjen kustannuksiin liittyvien talouden toimijoiden intressien ja yleisten intressien välillä ja toisaalta immateriaalioikeuksille suojaa hakevien intressien ja muiden talouden toimijoiden intressien välillä siltä osin kuin kyse on oikeuksien perustana olevien asiakirjojen käännösten saatavuudesta tai menettelyistä, joissa on mukana useita talouden toimijoita. (ks. 31, 33 ja 41 kohta)

Yhtenäisen patenttisuojan luomiseksi toteutettavan tiiviimmän yhteistyön täytäntöönpanoon sovellettavista käännösjärjestelyistä annetussa asetuksessa N:o 1260/2012 ja erityisesti sen 3 artiklan 1 kohdassa unionin virallisia kieliä kohdellaan keskenään eri tavalla ja käyttöön otetaan vain englanti, ranska ja saksa. Se, että neuvosto on vaikutukseltaan yhtenäisten eurooppapatenttien käännösjärjestelyistä säätäessään päättänyt tällaisesta kohtelusta, on kuitenkin oikeassa suhteessa asetuksen hyväksyttävään tavoitteeseen – joka on luoda yhdenmukaiset ja yksinkertaiset käännösjärjestelyt, joiden olisi oltava yksinkertaiset ja kustannustehokkaat – ja tähän soveltuva. Asetuksessa N:o 1260/2012 säädettyjen järjestelyjen avulla nimittäin on tosiaankin mahdollista saavuttaa hyväksyttävä tavoite, joka on helpottaa patentin tarjoaman suojan saatavuutta, muun muassa pienille ja keskisuurille yrityksille, vähentämällä käännösvaatimuksiin liittyviä kustannuksia. Lisäksi siinä säilytetään tarpeellinen tasapaino kyseessä olevien eri intressien välillä eikä siinä siis ylitetä sitä, mikä on tarpeen hyväksyttävän tavoitteen saavuttamiseksi. (ks. 32, 34, 38, 39 ja 47 kohta)

Kun neuvosto ei ole delegoinut yhtenäisen patenttisuojan luomiseksi toteutettavaan tiiviimpään yhteistyöhön osallistuville jäsenvaltioille tai Euroopan patenttivirastolle täytäntöönpanovaltaa, joka kuuluisi sille itselleen unionin oikeuden nojalla, unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä esitettyjä harkintavallan delegointia koskevia periaatteita ei voida soveltaa. Tässä yhteydessä on huomattava, että yhtenäisen patenttisuojan luomiseksi toteutettavasta tiiviimmästä yhteistyöstä annetun asetuksen N:o 1257/2012 9 artiklan 1 kohdan d ja f alakohdassa säädetään, että kyseiseen yhteistyöhön osallistuvat jäsenvaltiot antavat Euroopan patenttivirastolle lisätehtäviä, eurooppapatenttien myöntämisestä tehdyn yleissopimuksen 143 ja 145 artiklan määräysten panemiseksi täytäntöön. Nämä tehtävät liittyvät erottamattomasti asetuksella N:o 1257/2012 luodun yhtenäisen patenttisuojan toteuttamiseen. Niinpä lisätehtävien antaminen Euroopan patenttivirastolle johtuu siitä, että osallistuvat jäsenvaltiot ovat tehneet kyseisen yleissopimuksen sopimuspuolina tämän sopimuksen 142 artiklassa tarkoitetun erillissopimuksen. (ks. 60–63 kohta)

Unionin toimen oikeudellisen perustan valinnan on perustuttava sellaisiin objektiivisiin seikkoihin, jotka voivat olla tuomioistuimen suorittaman valvonnan kohteena ja joihin kuuluvat erityisesti toimen tarkoitus ja sisältö. Yhtenäisen patenttisuojan luomiseksi toteutettavan tiiviimmän yhteistyön täytäntöönpanoon sovellettavista käännösjärjestelyistä annetun asetuksen N:o 1260/2012, joka perustuu SEUT 118 artiklan toiseen kohtaan, tarkoituksesta on todettava, että tämän asetuksen tavoitteena on luoda yhdenmukaiset ja yksinkertaiset käännösjärjestelyt vaikutukseltaan yhtenäisiä eurooppapatentteja varten. Asetuksen N:o 1260/2012 4 artiklassa on suoraan kyse vaikutukseltaan yhtenäisen eurooppapatentin kielijärjestelyistä siltä osin kuin siinä annetaan erityissäännöt, jotka koskevat tällaisen patentin käännöksiä riita-asian erityisessä asiayhteydessä. On nimittäin niin, että koska kyseisen patentin kielijärjestelyt vahvistetaan kaikissa mainitun asetuksen säännöksissä ja tarkemmin sanoen 3, 4 ja 6 artiklan säännöksissä, joilla on tarkoitus säännellä eri tilanteita, asetuksen 4 artiklaa ei voitaisi oikeudellisen perustan osalta erottaa asetuksen muista säännöksistä. Niinpä ei voida väittää pätevästi, ettei SEUT 118 artiklan toista kohtaa voida käyttää asetuksen N:o 1260/2012 4 artiklan oikeudellisena perustana. (ks. 68, 69, 73 ja 74 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 79 ja 81–88 kohta)