Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 18 päivänä heinäkuuta 1997. - Oleifici Italiani SpA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Tarjouskilpailu oliiviöljyn toimittamiseksi veloituksetta Georgian ja Armenian väestölle - Vahinko, jonka tarjouskilpailun voittaja väittää kärsineensä sen vuoksi, että komission nimeämä kuljetusyritys otti oliiviöljyn myöhässä kuljetettavakseen - Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan komission päätös kieltäytyä maksamasta korvausta - Sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskeva kanne - Komission sopimusperusteinen velvollisuus, jolle vahingonkorvausvastuuta koskeva kanne perustuu - EY:n perustamissopimuksen 181 artiklassa tarkoitetun välityslausekkeen puuttuminen - Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen. - Asia T-44/96.



Oikeustapauskokoelma 1997 sivu II-01331



Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely - Vahingonkorvauskanne ja kumoamiskanne, jotka on nostettu sellaisesta päätöksestä, jolla kieltäydyttiin korvausten maksamisesta - Komission velvollisuuksien laiminlyönti elintarvikeapua koskevan tarjouskilpailun voittajia kohtaan - Sopimussuhteinen peruste - Välityslausekkeen puuttuminen - Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimivallan puuttuminen

(EY:n perustamissopimuksen 173, 178, 181 ja 183 artikla)

Tiivistelmä

Komission ja kolmansille maille annettavaa elintarvikeapua koskevan tarjouskilpailun voittajan välillä syntyneen riidan yhteydessä komissiolle esitetyllä korvausvaatimuksella, joka perustuu siihen, että komissio ei ole täyttänyt velvollisuuttaan varmistaa sitä, että sen nimeämä kuljetusyritys ottaa tavarat haltuunsa yhteisön säännöstössä säädetyssä sekä tarjouskilpailun voittajan ja komission sopimassa ajassa, on sopimussuhteinen peruste. Elintarvikeavun antaminen toteutetaan komission ja tarjouskilpailun voittajien välisillä sopimuksilla, joten se vastuu, joka yhteisölle mahdollisesti aiheutuu toimitusten järjestämisestä, on sopimussuhteeseen perustuvaa vastuuta.

Tästä seuraa, että koska perustamissopimuksen 181 artiklassa tarkoitettua välityslauseketta ei ole tehty, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimella selvästi ei ole toimivaltaa ratkaista tosiasiassa sopimussuhteeseen perustuvaa vahingonkorvauskannetta, kun sen käsiteltäväksi on saatettu perustamissopimuksen 178 artiklan nojalla nostettu sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskeva kanne. Jos ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tekisi välityslausekkeen puuttuessa näin, se ulottaisi tuomiovaltansa koskemaan myös muita kuin sellaisia riitoja, joita sillä on sen toimivallalle rajat asettavan perustamissopimuksen 183 artiklan nojalla oikeus käsitellä, sillä tässä määräyksessä päinvastoin myönnetään kansallisille tuomioistuimille yleinen toimivalta ratkaista sellaiset riidat, joissa yhteisö on asianosainen.

Myös siltä osin kuin kanteessa vielä vaaditaan sen päätöksen kumoamista, jolla komissio kieltäytyi maksamasta tarjouskilpailun voittajalle korvausta siitä vahingosta, joka tälle oli aiheutunut vahingonkorvausvaatimuksen perusteena olevan velvollisuuden täyttämättä jättämisestä, kanne on jätettävä tutkimatta tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvän puuttumisen vuoksi. Komission sopimuskumppani ei voi yksipuolisesti poiketa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ja kansallisten tuomioistuinten välisestä tuomiovallan jakautumisesta vetoamalla siihen, että komissio on hylännyt sen esittämän vahingonkorvausvaatimuksen, ja luokittelemalla hylkäämisen tämän jälkeen perustamissopimuksen 173 artiklassa tarkoitetuksi päätökseksi.