Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Viennin määrälliset rajoitukset - Vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet - Kahden jäsenvaltion välinen sopimus, jonka nojalla edellytystä tuotteen raastamisesta ja pakkaamisesta tuotantoalueella on sovellettava juuston alkuperänimityksen kattaman tuotteen osalta - Oikeuttaminen - Teollisoikeuksien ja kaupallisten oikeuksien suojaaminen - Välttämätön ja oikeasuhtainen toimenpide alkuperänimityksen hyvän maineen säilyttämiseksi

(EY 29 ja EY 30 artikla)

2. Maatalous - Yhtenäinen lainsäädäntö - Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suoja - Suojatun alkuperänimityksen käytön edellytykseksi saadaan asettaa, että tuotteen raastamisen ja pakkaamisen kaltaiset toimenpiteet on toteutettava tuotantoalueella

(Neuvoston asetus N:o 2081/92)

3. Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Viennin määrälliset rajoitukset - Vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet - Se, että yhteisön toimenpiteellä asetetaan suojatun alkuperänimityksen "Grana Padanon" käytön edellytykseksi, että tuote on raastettava ja pakattava tuotantoalueella - Oikeuttaminen - Teollisoikeuksien ja kaupallisten oikeuksien suojaaminen - Välttämätön ja oikeasuhtainen toimenpide alkuperänimityksen hyvän maineen säilyttämiseksi - Edellytys, johon ei voida vedota taloudellisia toimijoita vastaan, koska sitä ei ole tehty asianmukaisella tavalla julkiseksi - Poikkeus

(EY 29 ja EY 30 artikla; komission asetus N:o 1107/96)

Tiivistelmä

1. EY 29 artiklaa on tulkittava asetuksen N:o 2081/92 17 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesta maantieteellisten merkintöjen ja alkuperäisnimitysten rekisteröinnistä annetun asetuksen N:o 1107/96 voimaantuloa edeltävän ajan osalta siten, että sen vastainen ei ole alkuperänimitysten, lähtöisyysmerkintöjen ja tiettyjen tuotteiden nimitysten suojasta Roomassa 28 päivänä huhtikuuta 1964 allekirjoitetun Ranskan tasavallan ja Italian tasavallan välisen sopimuksen kaltainen kahden jäsenvaltion A ja B välillä tehty sopimus, jonka nojalla jäsenvaltiossa A saatetaan sovellettavaksi jäsenvaltion B tietty kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan jäsenvaltiossa B suojattua juuston alkuperänimitystä saadaan käyttää raastettuna myytävästä juustosta vain silloin kun kysymyksessä on tuotantoalueella raastettu ja pakattu juusto.

Tällainen sopimus tosin rajoittaa erityisesti sellaisen juuston vientiä, josta voidaan käyttää alkuperänimitystä, ja sillä siis kohdellaan eri tavalla jäsenvaltion sisäistä kauppaa ja sen ulkomaankauppaa ja se on näin ollen EY 29 artiklassa tarkoitettu viennin määrällisiä rajoituksia vaikutukseltaan vastaava toimenpide. Sopimusta voidaan kuitenkin soveltaa kahden sopijapuolena olevan jäsenvaltion keskinäisissä suhteissa toimenpiteenä, joka on perusteltu teollisoikeuksien ja kaupallisten oikeuksien suojan takia, koska sopimuksen nojalla on sovellettava edellytystä, jonka mukaan raastaminen ja pakkaaminen on suoritettava tuotantoalueella, jotta tuotteen hyvä maine voidaan säilyttää vahvistamalla tuotteen erityisominaisuuksien ja laadun hallintaa, ja se on siten toimenpide, jolla suojellaan alkuperänimitystä, jonka käyttöön kyseisten tuottajien yhteisö on oikeutettu ja jolla on heille ratkaiseva merkitys, ja koska sopimuksesta seuraavaa rajoitusta voidaan pitää välttämättömänä sillä tavoitellun päämäärän toteuttamiseksi, koska ei ole olemassa vaihtoehtoisia vähemmän rajoittavia toimenpiteitä, joilla tämä päämäärä voitaisiin saavuttaa.

( ks. 43, 44, 51, 63, 64 ja 67 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta )

2. Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annettua asetusta N:o 2081/92 on tulkittava siten, että sen vastaista ei ole asettaa suojatun alkuperänimityksen käytön edellytykseksi, että tuotteen raastamisen ja pakkaamisen kaltaiset toimenpiteet on toteutettava tuotantoalueella, jos sellaisesta edellytyksestä on määrätty eritelmässä.

Kyseisen asetuksen 4 artiklan 1 kohdan, jossa asetetaan suojatun alkuperänimityksen käytön edellytykseksi se, että tuote on eritelmän mukainen, ja jossa luetellaan ei-tyhjentävällä tavalla tiedot, jotka eritelmässä on oltava, sanamuodolla ei nimittäin suljeta pois sitä, että määritetään sellaisiin eri toimenpiteisiin sovellettavaksi tulevia erityisiä teknisiä sääntöjä, joiden seurauksena samasta tuotteesta on markkinoilla eri muotoja, jotta tuote toisaalta täyttää kunkin muodon osalta laatua koskevan perusteen, jota kuluttajat ovat olleet jo usean vuoden taipuvaisia pitämään tärkeimpänä perusteena, ja toisaalta antaa takeen tietystä maantieteellisestä alkuperästä.

( ks. 76, 77, 81 ja 83 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta )

3. Muun muassa suojatun alkuperänimityksen "Grana Padano" rekisteröinnistä annetussa asetuksessa N:o 1107/96 asetettu edellytys, jonka mukaan suojattua alkuperänimitystä "Grana Padano" voidaan käyttää raastettuna myytävästä juustosta, jos raastaminen ja pakkaaminen suoritetaan tuotantoalueella, rajoittaa erityisesti sellaisen juuston vientiä, josta voidaan käyttää alkuperänimitystä, ja sillä siis kohdellaan eri tavalla jäsenvaltion sisäistä kauppaa ja sen ulkomaankauppaa ja se on täten EY 29 artiklassa tarkoitettu viennin määrällisiä rajoituksia vaikutukseltaan vastaava toimenpide.

Sellaisen rajoituksen on kuitenkin katsottava olevan perusteltu teollisoikeuksien ja kaupallisten oikeuksien suojaamiseksi ja siten EY 29 artiklan mukaiseksi, koska sillä pyritään suojaamaan tuotteen hyvää mainetta vahvistamalla tuotteen erityisominaisuuksien ja laadun hallintaa ja se on siten toimenpide, jolla suojellaan alkuperänimitystä, jonka käyttöön kyseisten tuottajien yhteisö on oikeutettu ja jolla on heille ratkaiseva merkitys, ja koska siitä seuraavaa rajoitusta voidaan pitää välttämättömänä sillä tavoitellun päämäärän toteuttamiseksi, koska ei ole olemassa vaihtoehtoisia vähemmän rajoittavia toimenpiteitä, joilla tämä päämäärä voitaisiin saavuttaa.

Kysymyksessä olevaan edellytykseen ei kuitenkaan voida vedota taloudellisia toimijoita vastaan, koska sitä ei ole saatettu niiden tietoon yhteisön säädöksessä annettavalla asianmukaisella julkisuudella. Oikeusvarmuuden periaatteen takia ei ole kuitenkaan poissuljettua, että kansallinen tuomioistuin katsoo, että kysymyksessä olevaan edellytykseen voidaan vedota sellaisia toimijoita vastaan, jotka olivat aloittaneet tuotteen raastamista ja pakkaamista koskevan toimintansa asetuksen N:o 1107/96 voimaantuloa edeltävän ajanjakson aikana, jos tuomioistuin katsoo, että vientivaltion asian kannalta merkityksellistä lainsäädäntöä oli sovellettava tämän ajanjakson kuluessa tämän jäsenvaltion ja tuontijäsenvaltion välisen sopimuksen perusteella ja siihen voitiin vedota kyseisiä oikeussubjekteja vastaan julkiseksi tekemistä koskevien kansallisten sääntöjen perusteella.

( ks. 43, 63, 64, 88, 90 ja 103 kohta sekä tuomiolauselman 3 ja 4 kohta )