Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Tavaramerkit – Direktiivi 89/104 – Käytön sallimisesta johtuvat rajoitukset – Käsite

(Neuvoston direktiivin 89/104 9 artiklan 1 kohta)

2. Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Tavaramerkit – Direktiivi 89/104 – Käytön sallimisesta johtuvat rajoitukset – Rajoituksiin liittyvä määräaika – Alkamisajankohta

(Neuvoston direktiivin 89/104 9 artiklan 1 kohta)

3. Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Tavaramerkit – Direktiivi 89/104 – Rekisteröinnin esteet ja mitättömyysperusteet – Aikaisemman tavaramerkin, joka on samanlainen kuin myöhempi tavaramerkki ja joka koskee samoja tavaroita, olemassaolo – Poikkeus – Pitkäkestoinen vilpitön ja samanaikainen käyttö, joka ei aiheuta vahinkoa tavaramerkin keskeiselle tehtävälle

(Neuvoston direktiivin 89/104 4 artiklan 1 kohdan a alakohta)

Tiivistelmä

1. Ensimmäisen tavaramerkkidirektiivin 89/104 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu käytön salliminen on unionin oikeuden käsite, eikä aikaisemman tavaramerkin haltijan voida katsoa sallineen sitä, että kolmas on jo kauan ja vakiintuneesti käyttänyt vilpittömästi sellaista myöhempää tavaramerkkiä, joka on sama kuin kyseisen haltijan tavaramerkki, tavalla, josta kyseinen haltija on jo pitkään tiennyt, jos viimeksi mainitulla ei ole ollut mitään mahdollisuutta vastustaa tätä käyttöä.

Direktiivin 11. perustelukappaleessa nimittäin yhtäältä täsmennetään, että aikaisemman tavaramerkin haltijan on täytynyt ”käyttämisestä tietoisena sallia” pitkähkön ajan jatkunut omaa tavaramerkkiään myöhemmän tavaramerkin käyttö, toisin sanoen sallia se ”tarkoituksella” tai ”täysin tietoisena tosiseikoista”. Samassa perustelukappaleessa täsmennetään, että aikaisemman tavaramerkin haltijan etuihin ei saada puuttua ”epäoikeutetulla tavalla”. Olisi kohtuutonta, että aikaisemman tavaramerkin haltijalta riistettäisiin oikeus vaatia tavaramerkkinsä kanssa samanlaisen myöhemmän tavaramerkin julistamista mitättömäksi tai vastustaa kyseisen tavaramerkin käyttöä, vaikka sillä ei olisi vielä ollut mahdollisuutta tehdä näin.

Toisaalta direktiivillä 89/104 pyritään saattamaan tasapainoon tavaramerkin haltijan intressi säilyttää tavaramerkin keskeinen tehtävä sekä muiden talouden toimijoiden intressi pitää sellaiset merkit vapaina, joilla voidaan osoittaa niiden tavaroita ja palveluja. Tavoite merkitsee sitä, että kyseisen keskeisen tehtävän säilyttämiseksi aikaisemman tavaramerkin haltijalla on oltava mahdollisuus direktiivin 9 artiklan 1 kohtaa sovellettaessa vastustaa tavaramerkkinsä kanssa samanlaisen myöhemmän tavaramerkin käyttöä.

Kaikkien hallinnollisten toimien tai tuomioistuintoimien, joihin aikaisemman tavaramerkin haltija on ryhtynyt direktiivin 89/104 9 artiklan 1 kohdassa säädetyn ajanjakson aikana, vaikutuksena on käytön sallimisesta johtuviin rajoituksiin liittyvän määräajan katkeaminen.

(ks. 47–50 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)

2. Aikaisemman tavaramerkin rekisteröinti asianomaisessa jäsenvaltiossa ei ole edellytys, jonka on täytyttävä, jotta ensimmäisen tavaramerkkidirektiivin 89/104 9 artiklan 1 kohdassa säädetty käytön sallimisesta johtuviin rajoituksiin liittyvä määräaika alkaisi kulua. Edellytykset, joiden on täytyttävä, jotta kyseinen rajoituksiin liittyvä määräaika alkaisi kulua, ovat ensinnäkin myöhemmän tavaramerkin rekisteröinti asianomaisessa jäsenvaltiossa, toiseksi se, että kyseisen tavaramerkin rekisteröintiä on haettu vilpittömässä mielessä, kolmanneksi se, että myöhemmän tavaramerkin haltija on käyttänyt tavaramerkkiään siinä jäsenvaltiossa, jossa se on rekisteröity, sekä neljänneksi se, että aikaisemman tavaramerkin haltija on tietoinen myöhemmän tavaramerkin rekisteröinnistä ja käyttämisestä sen rekisteröinnin jälkeen.

(ks. 62 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)

3. Ensimmäisen tavaramerkkidirektiivin 89/104 4 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että aikaisemman tavaramerkin haltija ei voi saada julistettua mitättömäksi tavaramerkkinsä kanssa samanlaista myöhempää tavaramerkkiä, jota käytetään samoja tavaroita varten, tilanteessa, jossa näitä kahta tavaramerkkiä on käytetty pitkään vilpittömästi ja samanaikaisesti, koska tämä käyttö ei aiheuta tai voi aiheuttaa vahinkoa tavaramerkin keskeiselle tehtävälle eli tavaroiden tai palvelujen alkuperän takaamiselle kuluttajille. Viimeksi mainittu ehto täyttyy, kun tavarat ovat siitä huolimatta, että tavaramerkit ovat samat, selvästi tunnistettavissa eri yritysten valmistamiksi.

(ks. 80, 81 ja 84 kohta sekä tuomiolauselman 3 kohta)