Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Harhaanjohtava mainonta ja vertaileva mainonta – Direktiivi 84/450 – Vertaileva mainonta – Laillisuuden edellytykset

(Neuvoston direktiivin 84/450 3 a artiklan 1 kohdan b alakohta)

2. Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Harhaanjohtava mainonta ja vertaileva mainonta – Direktiivi 84/450 – Vertaileva mainonta – Laillisuuden edellytykset

(Neuvoston direktiivin 84/450 3 a artiklan 1 kohdan a alakohta)

3. Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Harhaanjohtava mainonta ja vertaileva mainonta – Direktiivi 84/450 – Vertaileva mainonta – Laillisuuden edellytykset

(Neuvoston direktiivin 84/450 3 a artiklan 1 kohdan c alakohta)

Tiivistelmä

1. Harhaanjohtavasta ja vertailevasta mainonnasta annetun direktiivin 84/450, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/55, 3 a artiklan 1 kohdan b alakohtaa on tulkittava niin, että pelkästään se, että elintarvikkeiden syötävyyden ja kuluttajan niistä saaman mielihyvän välillä on eroja sen mukaan, mitkä ovat elintarvikkeiden valmistusolosuhteet ja ‑paikka, raaka-aineet ja valmistaja, ei ole omiaan sulkemaan pois sitä, että mainittujen tuotteiden vertailu voi täyttää mainitussa säännöksessä säädetyn vaatimuksen, jonka mukaan kyseisten tuotteiden on tyydytettävä samoja tarpeita tai niiden on oltava aiottu samaan tarkoitukseen eli niiden on oltava riittävässä määrin keskenään vaihdettavissa.

Sellainen direktiivin 84/450 3 a artiklan 1 kohdan b alakohdan tulkinta, jonka mukaan elintarvikkeita koskevat vertailevat mainokset olisivat kiellettyjä, jos kyseiset elintarvikkeet eivät ole samoja, ei mitenkään seuraa mainitun säännöksen sanamuodosta ja se merkitsisi vertailevan mainonnan sallittavuutta koskevan kyseisen edellytyksen laajalla tulkinnalla tapahtuvaa tämän sallittavuuden ulottuvuuden huomattavaa rajoittamista. Jos päätettäisiin, että vain kahta samaa elintarviketta voidaan verrata direktiivin 84/450 3 a artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla, suljettaisiin pois kaikki todelliset mahdollisuudet vertailevaan mainontaan erään erittäin tärkeän kulutustavaroiden ryhmän osalta riippumatta siitä näkökulmasta, joka vertailuun on valittu. Mainitusta kiellosta seuraava lopputulema olisi siis vastoin unionin tuomioistuimen vakiintunutta oikeuskäytäntöä, jonka mukaan vertailevalle mainonnalle asetettuja edellytyksiä on tulkittava tällaisen mainonnan kannalta kaikkein edullisimmalla tavalla.

Mainitun riittävän keskinäisen vaihdettavuuden olemassaolon konkreettinen arviointi vertailun kohteena olevien elintarvikkeiden osalta kuuluu kansallisen tuomioistuimen toimivaltaan.

(ks. 34–40 kohta ja tuomiolauselma)

2. Harhaanjohtavasta ja vertailevasta mainonnasta annetun direktiivin 84/450, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/55, 3 a artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava niin, että mainonta, jossa vertaillaan kahden kilpailevan myymäläketjun myymien elintarvikkeiden hintoja, voi olla harhaanjohtavaa erityisesti

– jos kaikkien esillä olevassa asiassa merkityksellisten olosuhteiden perusteella ja erityisesti tähän mainokseen sisältyvien tietojen tai siinä mainitsemattomien seikkojen perusteella todetaan, että merkittävä joukko kuluttajia, joille mainos on osoitettu, saattaa tehdä ostopäätöksensä sellaisen virheellisen käsityksen perusteella, jonka mukaan mainostajan suorittama tuotteiden valinta edustaa mainostajan yleistä hintatasoa kilpailijan hintatasoon verrattuna ja näin ollen kyseiset kuluttajat saavat mainitussa mainoksessa kehutun säästön ostamalla säännöllisesti päivittäistavaransa mainostajan liikkeestä kilpailijan liikkeen sijaan, tai sellaisen virheellisen käsityksen perusteella, että kaikki mainostajan tuotteet ovat halvempia kuin kilpailijan tuotteet, tai

– jos todetaan, että suoritettua vain hintoja koskevaa vertailua varten on valittu elintarvikkeita, joissa kuitenkin on eroja, jotka ovat omiaan vaikuttamaan huomattavasti keskivertokuluttajan valintaan, ja mainitut erot eivät ilmene kyseisestä mainoksesta.

(ks. 56 kohta ja tuomiolauselma)

3. Harhaanjohtavasta ja vertailevasta mainonnasta annetun direktiivin 84/450, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/55, 3 a artiklan 1 kohdan c alakohtaa on tulkittava niin, että mainitussa säännöksessä säädetty todennettavuuden edellytys edellyttää, että kun kyse on mainoksesta, jossa verrataan kahden tavaravalikoiman hintaa, kyseessä olevat tavarat voidaan täsmällisesti yksilöidä mainittuun mainokseen sisältyvien tietojen perusteella.

Tällainen yksilöinti on omiaan mahdollistamaan direktiivillä 84/450 tavoitellun kuluttajansuojaa koskevan päämäärän mukaisesti, että mainitun kaltaisen ilmoituksen vastaanottaja kykenee varmistumaan siitä, että hän on saanut asianmukaisesti tietoa niiden päivittäistavaraostojen suhteen, joita hän tulee tekemään.

Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on tarkastaa, onko verrattujen tuotteiden kuvaus riittävän täsmällinen mahdollistamaan sen, että kuluttaja tunnistaa verratut tuotteet, jotta hän voi tarkastaa mainitussa mainoksessa lueteltujen hintojen oikeellisuuden.

(ks. 61, 62 ja 64 kohta sekä tuomiolauselma)