Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Sijoittautumisvapaus - Verolainsäädäntö - Yhtiövero - Sellaista kansallista lainsäädäntöä ei voida hyväksyä, jossa konserniverotuksesta voivat hyötyä ainoastaan ne tytäryhtiöt, joilla on kotipaikka kyseisessä jäsenvaltiossa ja joiden emoyhtiöillä on kotipaikka kyseisessä jäsenvaltiossa

(EY:n perustamissopimuksen 52 artikla (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla) ja 58 artikla (josta on tullut EY 48 artikla))

2. Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Sijoittautumisvapaus - Verolainsäädäntö - Yhtiövero - Tytäryhtiöiden, joilla on kotipaikka jäsenvaltiossa ja joiden emoyhtiöillä on kotipaikka jossakin muussa jäsenvaltiossa, velvollisuus maksaa tämä vero ennakolta - Kotimaisten emoyhtiöiden kotimaisten tytäryhtiöiden mahdollisuus vapautua tästä velvollisuudesta - Yhteisön oikeuden rikkominen - Velvollisuus korvata vahinko, joka on aiheutunut ennakolta maksamisesta - Ennakon palauttaminen tai kärsityn taloudellisen menetyksen korvaaminen - Korkojen maksaminen - Palauttamista tai korvausta koskevat menettelysäännöt - Kansallisen oikeuden soveltamisen edellytys - Yhteisön oikeuteen sisältyvän tehokkuusperiaatteen noudattaminen

(EY:n perustamissopimuksen 52 artikla (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla) ja 58 artikla (josta on tullut EY 48 artikla))

3. Yhteisön oikeus - Yksityisten oikeudet - Jäsenvaltio on loukannut yksityisten oikeuksia - Velvollisuus korvata yksityisille aiheutunut vahinko - Palauttamiskanne tai vahingonkorvauskanne - Menettelysäännöt - Kansallisen oikeuden soveltamisen rajat - Erityistapaus

Tiivistelmä

$$1. Jäsenvaltion sellainen verolainsäädäntö, jossa myönnetään tytäryhtiölle, jonka kotipaikka on tässä jäsenvaltiossa, mahdollisuus hyötyä konserniverotusjärjestelmästä, jossa se voi jakaa osinkoja emoyhtiölleen olematta velvollinen maksamaan yhtiöveroennakkoa silloin, kun myös emoyhtiön kotipaikka on tässä jäsenvaltiossa, ja evätään tämä etu silloin, kun emoyhtiön kotipaikka on jossakin toisessa jäsenvaltiossa, on perustamissopimuksen 52 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla) vastainen.

( ks. 76 kohta ja tuomiolauselman 1 kohta )

2. Kun tytäryhtiöllä, jonka kotipaikka on jossakin jäsenvaltiossa, on velvollisuus maksaa yhtiöveroennakkoa sellaiselle emoyhtiölle jakamistaan osingoista, jonka kotipaikka on jossakin toisessa jäsenvaltiossa, vaikka samanlaisissa olosuhteissa sellaiset tytäryhtiöt, joiden emoyhtiön kotipaikka on ensiksi mainitussa jäsenvaltiossa, ovat voineet valita verotusjärjestelmän, jonka nojalla ne voivat vapautua tästä velvollisuudesta, perustamissopimuksen 52 artiklassa (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla) edellytetään, että kotimaisilla tytäryhtiöillä ja niiden ulkomaisilla tytäryhtiöillä on käytettävissään tehokas oikeussuojakeino, jotta ne voivat saada palautuksen tai vahingonkorvauksen siitä taloudellisesta menetyksestä, jonka ne ovat kärsineet ja josta asianomaisen jäsenvaltion viranomaiset ovat hyötyneet sen takia, että tytäryhtiöt ovat maksaneet veron ennakolta.

Pelkästään se seikka, että tällaisen kanteen ainoana kohteena on sen koron maksaminen, joka vastaa taloudellista vahinkoa, joka on aiheutunut siitä, että ennakolta maksetut summat eivät ole olleet käytettävissä, ei ole tällaisen kanteen hylkäämisen peruste, koska korkojen määrääminen merkitsee perusteettomasti perityn "takaisin maksamista" ja on välttämätöntä perustamissopimuksen 52 artiklassa taatun yhdenvertaisen kohtelun palauttamiseksi.

Vaikka sen takia, että yhteisö ei ole antanut asiaa koskevia säännöksiä, kunkin jäsenvaltion sisäisessä oikeusjärjestyksessä voidaan antaa menettelysäännöt yhteisön oikeuden vastaisesti perityn veron palauttamista koskevaa kannetta ja yhteisön oikeuden rikkomista koskevaa vahingonkorvauskannetta varten, mukaan lukien liitännäiskysymykset, kuten mahdollinen korkojen maksaminen, kyseiset säännöt eivät kuitenkaan saa olla sellaisia, että yhteisön oikeudessa vahvistettujen oikeuksien käyttäminen on käytännössä mahdotonta tai suhteettoman vaikeaa.

( ks. 87 ja 96 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta )

3. Yksityisten jäsenvaltion tuomioistuimessa nostamiin yhteisön oikeuden vastaisesti perityn veron palauttamista koskeviin kanteisiin ja yhteisön oikeuden rikkomista koskeviin vahingonkorvauskanteisiin sovelletaan kansallisia menettelysääntöjä, joissa voidaan muun muassa asettaa pääasioiden kantajille velvollisuus toimia kohtuullisella huolellisuudella vahingon välttämiseksi tai sen rajoittamiseksi.

Yhteisön oikeuden vastaista on kuitenkin se, että kansallinen tuomioistuin käsitellessään vaatimusta, jonka ovat tehneet tytäryhtiö, jonka kotipaikka on tässä jäsenvaltiossa, ja sen ulkomainen emoyhtiö saadakseen palautuksen tai vahingonkorvausta siitä taloudellisesta menetyksestä, joka niille on aiheutunut sen vuoksi, että tytäryhtiö on maksanut yhtiöveroennakkoa, hylkää tämän vaatimuksen tai rajoittaa sitä ainoastaan sillä perusteella, että ne eivät ole pyytäneet veroviranomaisilta, että ne voisivat valita verotusjärjestelmän, jossa tytäryhtiö olisi välttynyt ennakon maksamisvelvollisuudelta, eivätkä ne näin ollen ole käyttäneet käytettävissään olleita oikeussuojakeinoja veroviranomaisten tekemien päätösten riitauttamiseksi vetoamalla yhteisön oikeuden säännösten ensisijaisuuteen ja välittömään oikeusvaikutukseen, vaikka kansallisessa lainsäädännössä kotimaisilta tytäryhtiöiltä ja niiden ulkomaisilta emoyhtiöiltä evättiin joka tapauksessa mahdollisuus valita tämä verotusjärjestelmä.

( ks. 102 ja 107 kohta sekä tuomiolauselman 3 kohta )