FI Euroopan unionin virallinen lehti C 37/3

Valitus, jonka Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) on tehnyt 19.11.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-175/07, Territorio Energia Ambiente SpA v. Euroopan yhteisöjen komissio, 17.9.2007 antamasta määräyksestä

(Asia C-500/07 P)

(2008/C 37/04)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Valittaja: Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) (edustajat: asianajajat E. Coffrini ja F. Tesauro)

Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

— Valituksen kohteena oleva ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys on kumottava ja/tai ratkaistava uudelleen ja on toteutettava kaikki tarvittavat lainsäädännölliset ja menettelylliset toimet.

— Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esitetyt vaatimukset on hyväksyttävä.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valtiontuesta, joka koskee Italian myöntämiä verovapautuksia ja halpakorkoisia lainoja yleishyödyllisille laitoksille, joiden osake-enemmistö on julkisessa omistuksessa 5.6.2002 tehdyssä komission päätöksessä (1) todettiin yhteismarkkinoille soveltumattomaksi valtiontueksi verovapautuksia koskeva järjestelmä, joka asetettiin lain N:o 549/1995 3 §:n 70 momentilla ja asetuksen N:o 331/1993, sellaisena kuin se on muutettuna laiksi, 66 §:n 14 momentilla sellaisten osakeyhtiöiden käyttöön, joiden osake-enemmistö on julkisessa omistuksessa ja jotka hoitavat paikallistason julkisia palveluja. Komission päätös ei koskenut mitään tiettyjä yhtiöitä, mutta sitä sovellettiin lain 241/1990 22 §:n nojalla perustettuihin yhtiöihin, joiden osake-enemmistö on julkisessa omistuksessa. Tästä syystä sitä ei annettu tiedoksi yhdellekään yhtiölle (eikä valittajalle), koska sitä ei ollut osoitettu millekään taholle erityisesti. Italian valtio pani edellä mainitun komission päätöksen täytäntöön 15.2.2007 annetulla asetuksella N:o 10 ja se antoi takaisinperinnän verotoimistojen tehtäväksi. Tästä syystä Mantovan verotoimisto antoi 29.3.2007 valittajana olevalle yhtiölle tiedoksi kehotuksen maksaa 1 748 289,75 euron suuruinen summa sekä 912 180,64 euroa korkoja.

Valittajana olevan yhtiön osake-enemmistö ei kuitenkaan ole julkisessa omistuksessa, vaan sen osakepääoma on kokonaan julkisessa omistuksessa, minkä vuoksi ”komission toteamukset ja päätös” eivät voi koskea sitä.

Se hoitaa in house -sopimuksen nojalla paikallisia julkisia palveluja, jotka Mantovan kunta antoi kunnallisen yrityksen (ASM) hoidettaviksi; ASM:stä tuli lain 127/97 nojalla valittajana oleva yhtiö.

Se hoitaa julkisia palveluja yksinoikeusjärjestelmässä pääasiallisesti paikallistasolla, eikä sillä voi olla vaikutusta vapaaseen kilpailuun, jota ei voi olla, koska sitä koskevia markkinoita ei ole.

Yhtiö, jonka koko osakepääoma on julkisessa omistuksessa, on osakkeet omistavien kuntien välillinen elin, ja kyseiset kunnat ovat verohelpotuksen todellisia saajia, minkä komissio on kiistänyt.

Valittajalle myönnettyä verohelpotusta ei näin ollen voida objektiivisista eikä subjektiivisista syistä luokitella yhteismarkkinoille soveltumattomaksi valtiontueksi, mikä olisi vastoin perustamissopimuksen 87 artiklaa.

Edellä lyhyesti selostetuista syistä valittaja nosti edellä mainitusta komission päätöksestä kanteen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa. Asian numeroksi annettiin T-175/07, se annettiin neljännen jaoston käsiteltäväksi ja se ratkaistiin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 17.9.2007 antamalla määräyksellä, jolla asia jätettiin tutkimatta sillä perusteella, että EY:n perustamissopimuksen 230 artiklan viidennessä kohdassa määrättyä määräaikaa ei ollut noudatettu. Tuon määräyksen mukaan kumoamiskanne olisi pitänyt panna vireille kahden kuukauden kuluessa riidanalaisen säädöksen julkaisemisesta tai siitä, kun se on annettu kantajalle tiedoksi, taikka jollei säädöstä ole julkaistu tai annettu tiedoksi, kahden kuukauden kuluessa siitä, kun kantaja on saanut siitä tiedon, työjärjestyksen 102 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

Valittajan mukaan tällainen vaatimus on perusteeton, myös asiassa 730/79 17.9.1980 annetun tuomion (2); asiassa 323/82 14.11.1984 annetun tuomion (3); asiassa T-358/94 12.12.1996 annetun tuomion (4) ja erityisesti kolmannen jaoston asiassa C-346/03 23.2.2006 antaman tuomion (5) valossa; tästä syystä valituksessa vaaditaan asian ratkaisemista uudelleen.

Kanne nostettiin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa heti kun kantajana olevan yhtiö oli saanut tiedon siitä, että komission päätös koski sitä, eli kun se oli saanut ilmoituksen verotoimiston sille osoittamista päätöksistä.

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräystä koskevana toisena valitusperusteena esitetään, että siinä on sovellettu virheellisesti perustamissopimuksen 225 artiklaa.

On katsottava, että komission päätöksen kumoamista koskeva vaatimus liittyy läheisesti vaatimukseen, jonka mukaan itse päätöstä ei voida soveltaa valittajaan, minkä vuoksi vaaditaan, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys on ratkaistava uudelleen, myös sillä perusteella, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelta puuttuu aineellinen toimivalta.

(1) EUVL 2003, L 77, s. 21.

(2) Kok. 1980, s. 2671.

(3) Kok. 1984, s. 3809.

(4) Kok. 1996, s. II-2109.

(5) Kok. 2005, s. I-6159.