ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 305/68

Kanne 23.7.2019 — Aldi v. EUIPO (BBQ BARBECUE SEASON)

(asia T-522/19)

(2019/C 305/78)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Saksa) (edustajat: asianajajat N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen ja M. Minkner)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus EU-kuviomerkiksi BBQ BARBEQUE SEASON, jonka värit ovat musta, harmaa, valkoinen, oranssi, vaaleanoranssi ja tummanoranssi — Rekisteröintihakemus nro 17 879 203

Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 17.5.2019 asiassa R 1359/2018-5 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa riidanalaisen päätöksen

— velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

— Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen
C 312/32

Kanne 5.7.2019 — Vodafone Group ym. v. komissio

(asia T-491/19)

(2019/C 312/27)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Vodafone Group plc (Newbury, Yhdistynyt kuningaskunta), Vodafone Consolidated Holdings Ltd (Newbury), Vodafone Finance UK Ltd (Newbury) ja Vodafone Jersey Dollar Holdings Ltd (St Helier, Jersey) (edustajat: J. Gardiner, QC, I. Taylor, M. Lane ja J. Holland, Solicitors)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin tuomioistuinta

— kumoamaan kokonaan tai osittain Euroopan komission valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on täytäntöönpannut ulkomaisten väliyhtiöiden konsernirahoitukseen sovellettavan vapautuksen osalta, 2.4.2019 antaman päätöksen C(2019) 2526 final

— joka tapauksessa velvoittamaan komissio korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kuuteen kanneperusteeseen.

1. Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio ei esittänyt riittäviä perusteluja ja teki oikeudellisen virheen, kun se katsoi, että ulkomaisia väliyhtiöitä (controlled foreign companies, jäljempänä CFC) koskevat säännöt ovat asian kannalta merkityksellinen viitejärjestelmä.

2. Toinen kanneperuste, jonka mukaan komissio teki tosiseikkoja koskevan ja oikeudellisen virheen eikä esittänyt riittäviä perusteluja, kun se katsoi, että ulkomaisten väliyhtiöiden konsernirahoitukseen sovellettava vapautus (jäljempänä GFE-vapautus) on poikkeus.

3. Kolmas kanneperuste, jonka mukaan komissio teki ilmeisen arviointivirheen eikä esittänyt riittäviä perusteluja, kun se katsoi, että siltä osin kuin GFE-vapautus liittyy Yhdistyneen kuningaskunnan avainhenkilötoimintaan (significant people functions), se ei ole oikeutettu, minkä vuoksi se on valikoiva.

4. Neljäs kanneperuste, jonka mukaan komissio teki oikeudellisen ja tosiseikkoja koskevan virheen eikä esittänyt perusteluja, kun se katsoi, että GFE-vapautus on SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu etu.

5. Viides kanneperuste, jonka mukaan komissio teki oikeudellisen virheen, kun se katsoi, että tietyt GFE-vapautukseen oikeutetut henkilöt saivat edun verrattuna tilanteeseen, jossa GFE-vapautusta ei sovellettu.
—

Yhteisen kriisinratkaisuneuvoston menettely täyttää kaikki unionin oikeuskäytännössä korvausvaatimukselle vakiintuneesti asetetut edellytykset, eli sen, että se menettely, josta unionin toimielintä moititaan, on lainvastainen, sen, että vahinko on todellisuudessa aiheutunut ja se, että kyseisen menettelyn ja aiheutuneen vahingon välillä on syy-yhteys.
—

hyväksymään kanteessa esitetyt perusteet ja siis a) toteamaan, ettei BreadGuard-nimisen hankkeen lopettamiselle ollut perusteita ja että näin ollen kyseinen kontradiktorinen menettely on lopetettava; b) toissijaisesti velvoittamaan komission maksamaan TECNALIAn tosiasiallisesti suorittamia töitä vastaavat määrät ja pidättymään vaatimasta BreadGuard-nimiselle hankkeelle myönnetyn sen tuen takaisinmaksua, jonka TECNALIA sai hankkeen toteuttamiseen; c) vieläkin toissijaisemmin toteamaan, että lopettamista koskeva päätös on kumottava, ja määräämään, että kyseinen kontradiktorinen menettely on aloitettava uudelleen niiden virheiden oikaisemiseksi, joihin TECNALIA vetoaa kannekirjelmässään; d) joka tapauksessa toteamaan, ettei TECNALIA ole syyllistynyt minkäänlaiseen vakavaan ammatilliseen väärinkäytökseen.
Kanne 5.4.2019 — Società Agricola Tenuta di Rimale ym. v. komissio

(asia T-210/19)

(2019/C 213/48)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantajat: Società Agricola Tenuta di Rimale (Fidenza, Italia) ja 9 muuta kantajaa (edustajinaan: asianajajat M. Libertini, A. Scognamiglio ja M. Spolidoro)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin kumoaa kanteen kohteena olevan komission antaman ilmoituksen ja velvoittaa ottamaan uudelleen tutkittavaksi kantajien tekemän kantelun perusteet. Tämän uuden tutkinnan pitäisi perustua eri lähtökohtiin ja asianmukaisempaan tulkintaan maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (1) 150 artiklasta, asian perusteellisempaan selvittämiseen, jonka avulla kyettäisiin paremmin havaitsemaan niiden perusteluiden asiavirheet ja epäjohdonmukaisuus, joihin Consorzio oli vedonnut vahvistaakseen Parmigiano Reggiano (suojattu alkuperänimitys) -nimisen juuston tarjontaa varten vireille pannussa maidon tarjouspyyntömenettelyssä sovelletut syrjivät ja perusteettomat säännöt.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteen kohteena on Euroopan komission maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston 6.2.2109 päiväämä ilmoitus siitä, että kantajien 5.2.2018 tekemä kantelu jätetään tutkimatta. Kantajat olivat kantelussaan moittineet maa- ja metsätalous- ja elintarvikeministeriön 15.12.2016 antamaa asetusta nro 6762, jolla hyväksyttiin Parmigiano Reggiano -juuston tarjonnan sääntely kolmivuotiskaudeksi 2017–2019 ja saman ministeriön 19.9.2017 antama asetus nro 5320, jolla kolmivuotissuunnitelmaa muutettiin.

Kantajat vetoavat kanteessaan kolmeen kanneperusteeseen.

1) Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan asetuksen (EU) N:o 1308/2013 150 artiklaa on tulkittu väärin siltä osin kuin kyse on niiden tuottajien määräenemmistön vahvistamisesta, joihin tarjonnan sääntely vaikuttaa.

2) Toinen kanneperuste, jonka mukaan asetuksen (EU) N:o 1308/2013 150 artiklaa on tulkittu väärin siltä osin kuin kyse on tarpeesta vahvistaa markkinoiden epätasapainoon keskeisesti vaikuttavat seikat sellaisten väliaikaisesti sovellettavien toimenpiteiden toteuttamiseksi, joilla tarjontaa säännellään, ja esittää tälle asianmukaiset perustelut.

3) Kolmas kanneperuste, jonka mukaan asetuksen (EU) N:o 1308/2013 150 artiklaa on tulkittu väärin siltä osin kuin kyse on tarjonnan sääntelyä koskevien suunnitelmien kiellosta, mikäli nämä ovat syrjiviä.

(1) Maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 992/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta 17.12.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1308/2013 (EUVL 2013, L 347, s. 608).
1)

Ensimmäinen kanneperuste: kantaja väittää SEUT 277 artiklan nojalla, että fluoratuista kasvihuonekaasuista ja asetuksen (EY) N:o 842/2006 kumoamisesta 16.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 517/2014 16 artikla, joka muodostaa riidanalaisen päätöksen oikeusperustan, on mitätön siltä osin kuin siinä säädetään, että kiintiöiden jako perustuu viitearvoihin, jotka ilmenevät menneisyydessä toimitetuista, vuosina 2009–2012 markkinoille saatettuja F-kaasuja koskevista tiedoista, koska tällainen jako merkitsee kiintiöiden syrjivää ja mielivaltaista jakamista talouden toimijoille riippuen niiden aiemmasta toiminnasta kaasumarkkinoilla, ja vaatii tämän vuoksi toteamaan, että riidanalainen päätös on tältä osin virheellinen.
2)

Toinen kanneperuste, jonka mukaan SEUT 296 artiklan toisesta kohdasta ilmenevää perusteluvelvollisuutta on rikottu. Kantaja arvostelee neuvostoa siitä, että tämä on tyytynyt epämääräisiin ja yleisiin pohdintoihin mainitsematta nimenomaisesti ja konkreettisesti syitä, joiden perusteella se katsoo harkintavaltaansa käyttäen, että kantajaan on kohdistettava kyseessä olevat rajoittavat toimenpiteet. Neuvosto ei siis ole maininnut mitään konkreettisia ja objektiivisia seikkoja, joista kantajaa arvosteltaisiin ja joilla kyseessä olevat toimenpiteet voitaisiin perustella.
C 139/79

Kanne 13.2.2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (AIdealer)

(asia T-97/19)

(2019/C 139/81)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Puola) (edustajat: asianajajat E. Skrzydło-Tefelska ja K. Gajek)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: MasterCard International, Inc. (New York, New York, Yhdysvallat)

Menettely EUIPO:ssa

Hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröitävä kuviomerkki AIdealer — Rekisteröintihakemus nro 15 216 765

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 7.12.2018 asiassa R 1063/2018-2 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa riidanalaisen päätöksen

— velvoittaa EUIPO:n ja MasterCard International Incorporatedin vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien EUIPO:ssa käydyssä menettelyssä aiheutuneet kulut.

Kanneperusteet

— Euroopan unionin tavaramerkistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 täydentämisestä ja delegoidun asetuksen (EU) 2017/1430 kumoamisesta 5.3.2018 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2018/625 71 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan kanssa, rikkominen

— Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 94 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan kanssa, rikkominen

— yhdenvertaisen kohtelun ja hyvän hallinnon periaatteiden loukkaaminen
C 139/70

Kanne 13.2.2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (robodealer)

(asia T-89/19)

(2019/C 139/73)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Puola) (edustajat: asianajajat E. Skrzydło-Tefelska ja K. Gajek)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: MasterCard International, Inc. (New York, New York, Yhdysvallat)

Menettely EUIPO:ssa

Hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröitävä kuviomerkki (robodealer) — Rekisteröintihakemus nro 15 225 212

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 7.12.2018 asiassa R 1058/2018-2 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa riidanalaisen päätöksen

— velvoittaa EUIPO:n ja MasterCard International Incorporatedin vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien EUIPO:ssa käydyssä menettelyssä aiheutuneet kulut.

Kanneperusteet

— Euroopan unionin tavaramerkistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 täydentämisestä ja delegoidun asetuksen (EU) 2017/1430 kumoamisesta 5.3.2018 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2018/625 71 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan kanssa, rikkominen

— Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 94 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan kanssa, rikkominen

— yhdenvertaisen kohtelun ja hyvän hallinnon periaatteiden loukkaaminen
Kanne 15.1.2019 – Idea Groupe v. EUIPO – The Logistical Approach (Idealogistic Verhoeven Greatest care in getting it there)

(Asia T-29/19)

(2019/C 93/95)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Idea Groupe (Montoir de Bretagne, Ranska) (edustaja: asianajaja P. Langlais)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: The Logistical Approach BV (Uden, Alankomaat)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus kuviomerkin Idealogistic Verhoeven Greatest care in getting it there – jossa on mustaa, valkoista ja sinisen eri sävyjä – rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 14 567 184

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 12.11.2018 asiassa R 2064/2017-4 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa riidanalaisen päätöksen

— velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut

— velvoittaa The Logistical Approach B.V:n vastaamaan väliintulostaan aiheutuneista kuluista, mikäli se esiintyy asiassa väliintulijana.

Kanneperusteet

— Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen
—

tämän seurauksena hyväksymään vahingonkorvausvaatimuksen sellaisena kuin kantaja on sen henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohdan nojalla esittänyt ja 29.11.2017 päivätyssä kirjelmässä kuvaillut ja myöntämään kantajalle vahingonkorvauksen, jonka maksamisesta Euroopan ulkosuhdehallinto on vastuussa ja jonka suuruus – oikeuden ja kohtuuden mukaan – on 690 000 euroa mahdollisine menettelyn aikaisine korotuksineen, aineellisesta ja aineettomasta vahingosta sekä maineelle ja ammatilliselle maineelle aiheutuneesta vahingosta; määrä on vahvistettu 31.1.2019 ja sitä voidaan korottaa menettelyn kuluessa tämän vaikuttamatta tulevia tulonmenetyksiä koskeviin korvausvaatimuksiin sen vuoksi, että kantaja mahdollisesti lähtee toimielinten palveluksesta
4)

Neljäs kanneperuste: Asetuksen N:o 714/2009 17 artiklan 1 kohdan ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 347/2013 (2) 12 artiklan suhdetta on tulkittu virheellisesti ja siitä johtuen luotettu siihen, että kantajan rajayhteysjohto voi olla rajat ylittävien kustannusten jakomenettelyssä käsiteltävä asia ja sellaiseen menettelyyn liittyvien kysymysten huomioon ottamatta jättäminen — ei voi olla oikein, että vapautus voidaan myöntää ainoastaan sen jälkeen kun on osoitettu, että asetuksen N:o 347/2013 12 artiklan mukaista sääntelyjärjestelmää ei ole käytettävissä. Tuon järjestelmän pitäisi olla vapaaehtoinen eikä sitä saada soveltaa silloin kun myönnetään vapautus — on mahdollista, että vastaajan omaksumassa lähestymistavassa ei ole otettu huomioon sellaisen järjestelmän soveltamisesta aiheutuvia riskejä.
C 65/43

Kanne 11.12.2018 – Dragnea v. komissio

(Asia T-738/18)

(2019/C 65/56)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Liviu Dragnea (Bukarest, Romania) (edustajat: solicitor B. O’Connor ja asianajaja S. Gubel)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa komission päätöksen (OCM(2018)20575), joka on lähetetty kantajan oikeudelliselle edustajalle 1.10.2018 päivätyssä kirjeessä;

— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja esittää kanteensa tueksi kolme kanneperustetta.

1) Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan OLAF-asetuksen (1) 9 artiklan 1 kohtaa, 9 artiklan 2 kohtaa ja 9 artiklan 4 kohtaa on rikottu, ja tutkimuksissa on loukattu kantajan puolustautumisoikeuksia, mukaan lukien oikeutta tulla kuulluksi ja syyttömyysolettamaa.

2) Toinen kanneperuste, jonka mukaan on loukattu hyvän hallinnon periaatetta tutkimuksiin liittyen ja siltä osin kuin kieltäydyttiin aloittamasta tutkimusta siitä, miten OLAFin tutkimus suoritettiin.

3) Kolmas kanneperuste, jonka mukaan oikeutta tutustua OLAFin tutkimusta koskeviin asiakirjoihin on loukattu.

(1) Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1073/1999 ja neuvoston asetuksen (Euratom) N:o 1074/1999 kumoamisesta 11.9.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 883/2013 (EUVL 2013, L 248, s. 1).
—

kumoaa 30.7.2018 asiassa SA. 51052 annetun komission päätöksen nro C(2018)4947 final siltä osin kuin komissio on siinä päättänyt olla riitauttamatta Kreikan ilmoittamaa tukijärjestelmää Metavatiko Michanismo Apozimiosis Evelixiasille (Neos MMAE), koska se on katsonut, että järjestelmä soveltuu SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla sisämarkkinoille; ja
2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu oikeussääntöjen rikkomiseen Kantaja väittää tältä osin, että a) on sovellettu virheellistä häirinnän käsitettä, joka edellyttää vaatimusta siitä, että tekijä on toiminut vahingoittamistarkoituksessa (animus nocendi) b) on sovellettu näyttökriteeriä, joka ei ole sovellettavissa oikeussäännöissä edellytetyn mukainen (todistelua koskeva periaate) vaan joka edellyttää päinvastoin näyttöä siitä, ettei tosiseikoista ja niiden yksiselitteisestä oikeudellisesta luonnehdinnasta ole mitään perusteltua epäilystä c) on sovellettu ilmeisen virheellistä näyttökriteeriä siltä osin kuin kyse on valituksessa kuluneelta ajanjaksolta ilmoitettujen tekojen uskottavuuden arvioinnista d) on rikottu velvollisuutta toteuttaa tutkinta viran puolesta, kun kyse on uskottavista väitteistä.
C 445/22

Kanne 5.10.2018 – Fujifilm Recording Media v. EUIPO – iTernity (d:ternity)

(Asia T-609/18)

(2018/C 445/27)

Kannekirjelmän kieli: saksa

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Fujifilm Recording Media GmbH (Kleve, Saksa) (edustajat: asianajajat R. Härer, C. Schulze, C. Weber, H. Ranzinger ja C. Gehweiler)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: iTernity GmbH (Freiburg, Saksa)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”d:ternity” – EU-tavaramerkki nro 11 152 154

EUIPO:ssa käyty menettely: Menettämismenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 25.7.2018 asiassa R 2324/2018-4 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa riidanalaisen päätöksen

— toissijaisesti toteaa, että pääasiaa koskeva oikeusriita on loppuun käsitelty

— velvoittaa EUIPO:n ja asian käsittelyyn unionin yleisessä tuomioistuimessa ja valituslautakunnassa osallistuneen muun osapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet
4)

Neljäs kanneperuste, jonka mukaan julkishallinnon toimien mielivaltaisuuden kieltoa on loukattu siltä osin kuin riitautetussa päätöksessä ei ole sovellettu asianmukaisia oikeussääntöjä eikä objektiivisia vaan subjektiivisia kriteereitä, joiden perusteella unionin rahoitus hyväksytylle hankkeelle on kokonaan peruutettu tai sitä on alennettu täysin perusteettomasti.
3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu asetuksen N:o 773/2004 (1) 8 artiklan 1 kohdan rikkomiseen sillä perusteella, että kantajalle ei ole annettu oikeutta tutustua asiakirja-aineistoon, mikä on johtanut siihen, että kantajalta on evätty tehokkaat puolustautumisoikeudet. Sovellettavien sääntöjen mukaan silloin, kun komissio ilmoittaa kantelijalle aikeestaan hylätä kantelun, kantelijalla on oikeus tutustua asiakirjoihin, joihin komissio on perustanut alustavan arvionsa. Nyt käsiteltävässä asiassa komissio ei ole tarjonnut kantajalle mitään tällaista tutustumismahdollisuutta. Komissio on lisäksi tehnyt oikeudellisen virheen niiden periaatteiden suhteen, joiden mukaan arvioidaan EU:n intressiä, koska komissio ei ole suorittanut asianmukaista arviointia määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen väitetysti suorittamien tekojen luonteen ja vaikutusten osalta.
—

Riidanalaisen päätöksen sisällöstä kantajat väittävät erityisesti, että (i) yleispalveluvelvollisuudesta maksettava korvaus ei sovellu sisämarkkinoille; (ii) valtiontakaukset eivät ole olemassa olevia tukia; (iii) arvonlisäverovapautus on valtion toteuttama toimi; (iv) virheelliseen kulukohdennukseen liittyy valtion varojen siirto ja sitä on pidettävä valtion toteuttamana toimena; ja (v) pääomanlisäys, joka toteutettiin 23.2.2017, on valtion toteuttama ja sillä myönnetään taloudellinen etu Post Danmarkin hyväksi.
Kanne 13.9.2018 – ArcelorMittal Bremen v. komissio

(Asia T-544/18)

(2018/C 399/67)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: ArcelorMittal Bremen GmbH (Bremen, Saksa) (edustajat: asianajajat S. Altenschmidt ja D. Jacob)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— toteamaan SEUT 265 artiklan nojalla, että komissio on rikkonut asetuksen (EU) N:o 389/2013 (1) 52 artiklan 2 kohtaa, koska se ei ole määrännyt keskusvalvojaa kirjaamaan EUTL:ään Saksan liittotasavallan 8.2.2018 ilmoittamaa kansallisen jakosuunnitelmataulukon muutosta, joka koskee kantajan laitosta, jonka EU-ID on DE000000000000060,

— toissijaisesti kumoamaan kantajan 14.5.2018 esittämän vaatimuksen johdosta 31.8.2018 tehdyn komission päätöksen

— velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraavan kanneperusteeseen:

Unionin oikeuden rikkominen

Kantaja väittää, että komissiolla on velvollisuus tehdä päätös asetuksen N:o 389/2013 52 artiklan 2 kohdan mukaisesti, koska kansallisen jakosuunnitelmataulukon muutos on unionin oikeuden vaatimusten mukainen.

Lisäksi se esittää, että sintratun malmin tuotekohtainen historiallinen tuotantotaso määritetään komission päätöksen 2011/278/EU (2) määräysten mukaisesti sen sintratun malmin punnitun määrän perusteella, joka jättää sintrauslaitoksen.

Lopuksi kantaja toteaa, että sintrattua malmia, joka valmistuksensa jälkeen panosten valmistuksen yhteydessä valutetaan uudelleen masuunissa ja syötetään kierrätysmateriaalina uudelleen sintrauslaitokseen, ei pitäisi vähentää sintrauslaitoksen tuotantotasoa määritettäessä.

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston päätösten N:o 280/2004/EY ja N:o 406/2009/EY mukaisen unionin rekisterin perustamisesta ja komission asetusten (EU) N:o 920/2010 ja (EU) N:o 1193/2011 kumoamisesta 2.5.2013 annettu komission asetus (EU) N:o 389/2013 (EUVL 2013, L 122, s. 1).

(2) Päästöoikeuksien yhdenmukaistettua maksutta tapahtuvaa jakoa koskevien unionin laajuisten siirtymäsäännösten vahvistamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan mukaisesti 27.4.2011 annettu komission päätös 2011/278/EU (tiedoksiannettu numerolla K(2011) 2772) (EUVL L 2011, L 130, s. 1).
2)

Toinen kanneperuste perustuu siihen, että päätös SEC/EB/X/17/398a.rev-1/final (”General Methodology for the Practical Implementation of the Career Transition Support Scheme (CTS)”) on lainvastainen muun muassa siksi, että se on 17.5.2017 tehdyn päätöksen ECB/2017/NP19 vastainen.
—

Neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 63 artiklaa ja komission asetuksen (EY) N:o 2868/95 20 säännön 7 kohdan c alakohtaa on rikottu.
4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että kilpailuilmoituksessa ei täsmennetä nimenomaisesti, että ensimmäisen kielen on oltava kieli, jossa hakijoilla on vähintään tason C1 (perusteellinen kielitaito) taidot, merkitsee kansalaisuuteen perustuvaa syrjintää ja ”puhuttuun” kieleen perustuvaa syrjintää, jolla rikotaan asetuksen N:o 1/58 1 artiklaa, perusoikeuskirjan 22 artiklaa ja henkilöstösääntöjen 1 d artiklan 1 ja 6 kohtaa, 27 artiklaa ja 28 artiklan f kohtaa.
—

kumoamaan vastaajan päätöksen, jonka tekopäivä ei ole tiedossa, joka on annettu tiedoksi kantajalle 26.3.2018 päivätyllä kirjeellä ja jolla on hylätty tarjous, jonka kantaja on tehnyt tarjouspyynnön EuropeAid/138778/DH/SER/Multi – Puitesopimus vuoden 2018 ulkoisen avun toteutusta varten (FWC SIEA 2018) erästä 2.