Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 14 päivänä kesäkuuta 2001. - Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ruotsin kuningaskunta. - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Uimaveden laatu - Direktiivin 76/160/ETY puutteellinen täytäntöönpano. - Asia C-368/00.



Oikeustapauskokoelma 2001 sivu I-04605



Asianosaiset

Tuomion perustelut

Päätökset oikeudenkäyntikuluista

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Jäsenvaltiot - Velvoitteet - Direktiivien täytäntöönpano - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen, jota ei ole kiistetty

(EY 226 artikla)

Asianosaiset

Asiassa C-368/00,

Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään L. Ström, prosessiosoite Luxemburgissa,

kantajana,

vastaan

Ruotsin kuningaskunta, asiamiehenään A. Kruse, prosessiosoite Luxemburgissa,

vastaajana,

jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Ruotsin kuningaskunta ei ole noudattanut uimaveden laadusta 8 päivänä joulukuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 76/160/ETY (EYVL 1976, L 31, s. 1) 4 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että uimavesien laatu vastaisi direktiivissä säädettyjä raja-arvoja, ja koska se ei ole noudattanut näytteenoton vähimmäistiheyksiä koskevia direktiivin säännöksiä,

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (kolmas jaosto),

toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. Gulmann sekä tuomarit J.-P. Puissochet ja J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari),

julkisasiamies: F. G. Jacobs,

kirjaaja: R. Grass,

ottaen huomioon esittelevän tuomarin kertomuksen,

kuultuaan julkisasiamiehen 5.4.2001 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,

on antanut seuraavan

tuomion

Tuomion perustelut

1 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut EY 226 artiklan nojalla kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 6.10.2000 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Ruotsin kuningaskunta ei ole noudattanut uimaveden laadusta 8 päivänä joulukuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 76/160/ETY (EYVL 1976, L 31, s. 1) 4 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että uimavesien laatu vastaisi direktiivissä säädettyjä raja-arvoja, ja koska se ei ole noudattanut näytteenoton vähimmäistiheyksiä koskevia direktiivin säännöksiä.

2 Direktiivin 1 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädetään seuraavaa:

"Tässä direktiivissä tarkoitetaan:

a) uimavedellä kaikkia virtaavia tai seisovia makeita vesiä tai niiden osia ja merivettä,

- joissa uimisen kunkin jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset nimenomaisesti sallivat

tai

- joissa uiminen ei ole kiellettyä ja huomattava määrä uimareita ui siellä säännöllisesti."

3 Direktiivin 3 artiklan 1 kohdan mukaan "jäsenvaltioiden on vahvistettava uimaveteen sovellettavat arvot kaikilla tai kullakin yksittäisellä uima-alueella liitteessä ilmoitettujen muuttujien osalta".

4 Direktiivin 3 artiklan 2 kohdassa säädetään, että "1 kohdan mukaisesti vahvistettujen arvojen on oltava vähintään yhtä tiukkoja kuin liitteessä olevassa I sarakkeessa annettujen arvojen". Direktiivin liitteessä mainitaan 19 muuttujaa sekä useimpien muuttujien osalta sitovat raja-arvot.

5 Direktiivin 4 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että uimaveden laatu noudattaa 3 artiklan nojalla vahvistettuja raja-arvoja kymmenen vuoden kuluessa kyseisen direktiivin tiedoksiantamisesta.

6 Direktiivin 6 artiklan 1 kohdassa täsmennetään, että jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset suorittavat näytteenoton, jonka vähimmäistiheys on säädetty liitteessä. Liitteessä täsmennetään näytteenoton vähimmäistiheys sekä analyysin vertailumenetelmä ja tarkastusmenetelmä kunkin liitteeseen sisältyvän 19 muuttujan osalta.

7 Direktiivin 13 artiklassa, jota on muutettu eräiden ympäristöä koskevien direktiivien täytäntöönpanoon liittyvien kertomusten standardoinnista ja järkeistämisestä 23 päivänä joulukuuta 1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/692/ETY (EYVL L 377, s. 48), säädetään, että jäsenvaltioiden on vuosittain toimitettava komissiolle kertomus direktiivin täytäntöönpanosta kuluneen vuoden osalta. Kyseinen kertomus on toimitettava komissiolle kyseisen vuoden loppuun mennessä.

8 Direktiivi tuli Ruotsin kuningaskunnan osalta voimaan 1.1.1995 Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, tehdyn asiakirjan (EYVL 1994, C 241, s. 21 ja EYVL 1995, L 1, s. 1) 2 artiklan nojalla.

9 Ruotsin viranomaiset toimittivat komissiolle kertomuksia, jotka koskivat direktiivin täytäntöönpanoa uimakausina 1995, 1996, 1997 ja 1998. Komissio totesi kertomusten perusteella useita puutteita direktiivin täytäntöönpanossa. Komissio kiinnitti näin ollen 4.8.1999 lähettämässään virallisessa huomautuksessa Ruotsin hallituksen huomion kyseisiin laiminlyönteihin ja kehotti sitä esittämään tätä koskevat huomautuksensa.

10 Komissio totesi kyseisessä kirjeessä ensinnäkin, että uimakautena 1995 ainoastaan 44,8 prosenttia Ruotsin merivesien uima-alueista ja 62,3 prosenttia Ruotsin makeiden vesien uima-alueista vastasi direktiivin liitteessä olevassa I sarakkeessa esitettyjä sitovia raja-arvoja, kun taas uimakauden 1996 osalta samat luvut olivat 55,8 prosenttia ja 62,7 prosenttia, uimakauden 1997 osalta 71,6 prosenttia ja 54,4 prosenttia ja uimakauden 1998 osalta 84,9 prosenttia ja 74 prosenttia. Komissio päätteli tästä, ettei Ruotsin kuningaskunta ollut täyttänyt direktiivin 4 artiklan 1 kohdassa säädettyä velvoitettaan toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että sen uimavedet vastaisivat 1.1.1995 direktiivin 3 artiklan nojalla vahvistettuja sitovia raja-arvoja.

11 Komissio totesi toiseksi, että vuonna 1995 toteutetut näytteenottotoimenpiteet eivät noudattaneet direktiivissä säädettyä näytteenoton vähimmäistiheyttä 54,4 prosentin osalta Ruotsin merivesistä ja 37,4 prosentin osalta Ruotsin makeista vesistä; vastaavat luvut vuonna 1996 olivat 42,2 prosenttia ja 36,7 prosenttia, vuonna 1997 10,5 prosenttia ja 21,3 prosenttia ja vuonna 1998 10,3 prosenttia ja 23,2 prosenttia. Komissio päätteli näin ollen, että Ruotsin kuningaskunta ei ollut noudattanut direktiivin 6 artiklan 1 kohdassa säädettyä velvoitetta, koska se ei ollut toteuttanut näytteenottoa tietyillä uima-alueilla direktiivin liitteessä säädettyjen näytteenoton vähimmäistiheyksien mukaisesti.

12 Ruotsin hallitus vastasi 12.10.1999 päivätyllä kirjeellä muun muassa, että se oli 7.10.1999 päättänyt laatia toimintaohjelman niiden toimenpiteiden määrittämiseksi, jotka oli jo toteutettujen toimenpiteiden lisäksi toteutettava sen direktiivistä johtuvien velvoitteiden noudattamiseksi.

13 Koska komissio katsoi, että tarvittavia toimenpiteitä ei ollut toteutettu sen varmistamiseksi, että uimavesien laatu vastaisi direktiivissä säädettyjä sitovia raja-arvoja, ja näytteenoton vähimmäistiheyksiä koskevien direktiivin säännösten noudattamiseksi, se lähetti 26.1.2000 Ruotsin kuningaskunnalle perustellun lausunnon, jossa se arvosteli tätä direktiivin 4 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 1 kohdan noudattamatta jättämisestä ja kehotti kyseistä jäsenvaltiota toteuttamaan mainitun lausunnon noudattamisen edellyttämät toimenpiteet kahden kuukauden kuluessa sen tiedoksiantamisesta.

14 Ruotsin viranomaiset vastasivat 17.3. ja 26.5.2000 päivätyillä kirjeillä, joissa ne ilmoittivat ne toimenpiteet, joita ne aikoivat toteuttaa varmistaakseen direktiivin noudattamisen.

15 Komissio katsoi kuitenkin, että direktiivin noudattamatta jättäminen jatkui, joten se nosti käsiteltävänä olevan kanteen.

16 Ruotsin kuningaskunta korostaa puolustuksessaan, että vuosina 1999 ja 2000 otetut näytteet osoittavat, että Ruotsin uimavesien laatu vastaa muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta direktiivin vaatimuksia, mutta myöntää kuitenkin, että direktiivin 4 artiklan 1 kohtaa on jätetty noudattamatta. Näytteenottotiheyden osalta Ruotsin kuningaskunta myöntää varauksetta jättäneensä noudattamatta direktiivin 6 artiklan 1 kohtaa.

17 Niiden seikkojen perusteella, jotka on saatettu yhteisöjen tuomioistuimen tietoon ja joita Ruotsin viranomaiset eivät ole kiistäneet, on todettava, että Ruotsin uimavesien laatua ei ole saatettu direktiivissä säädettyjen sitovien raja-arvojen mukaiseksi perustellussa lausunnossa asetetussa määräajassa. Lisäksi on todettava, että näytteenottotoimenpiteitä ei ole tietyillä uima-alueilla toteutettu direktiivissä säädettyä vähimmäistiheyttä noudattaen, eivätkä Ruotsin viranomaiset ole toteuttaneet toimenpiteitä tilanteen korjaamiseksi perustellussa lausunnossa asetetussa määräajassa.

18 Näin ollen on todettava, että Ruotsin kuningaskunta ei ole noudattanut direktiivin 4 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että uimavesien laatu vastaisi direktiivissä säädettyjä raja-arvoja, ja koska se ei ole noudattanut näytteenoton vähimmäistiheyksiä koskevia direktiivin säännöksiä.

Päätökset oikeudenkäyntikuluista

Oikeudenkäyntikulut

19 Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska komissio on vaatinut oikeudenkäyntikulujen korvaamista ja Ruotsin kuningaskunta on hävinnyt asian, viimeksi mainittu on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Päätöksen päätösosa

Näillä perusteilla

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (kolmas jaosto)

on antanut seuraavan tuomiolauselman:

1) Ruotsin kuningaskunta ei ole noudattanut uimaveden laadusta 8 päivänä joulukuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 76/160/ETY 4 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että uimavesien laatu vastaisi direktiivissä vahvistettuja raja-arvoja, ja koska se ei ole noudattanut näytteenoton vähimmäistiheyksiä koskevia direktiivin säännöksiä.

2) Ruotsin kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.