Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Uuden perustelun käyttö – Tutkittavaksi ottaminen – Rajat

(Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artikla; unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 113 artiklan 2 kohta)

2. Kumoamiskanne – Toimet, jotka voivat olla kanteen kohteena – Toimet, jotka valtiontukea koskevan kantelun tekijä voi riitauttaa – Komission kirje, jossa se ilmoittaa kantelijalle, että sillä ei ole riittävää syytä ottaa kantaa asiaan – Asetuksen N:o 659/1999 4 artiklassa tarkoitettu päätös – Kannekelpoinen toimi – EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen osapuolten, joita asia koskee, nostama kanne – Tutkittavaksi ottaminen

(EY 88 artiklan 2 ja 3 kohta; EY 230 artikla; neuvoston asetuksen N:o 659/1999 4 ja 13 artikla)

Tiivistelmä

1. Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ja unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 113 artiklan 2 kohdan määräyksistä, kun niitä luetaan yhdessä, ilmenee, että valittaja voi vedota valituksessa mihin tahansa asian kannalta merkitykselliseen perusteluun, kunhan valituksella ei muuteta oikeudenkäynnin kohdetta siitä, millainen se oli ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa.

(ks. 41 kohta)

2. Mitä tulee EY 230 artiklassa tarkoitetun kumoamiskanteen tutkittavaksi ottamiseen, riitautettujen toimien määrittelemistä varten tarkastelun kohteeksi on otettava niiden asiasisältö. Toimen tai päätöksen muodolla ei lähtökohtaisesti ole merkitystä, kun kyse on siitä, voiko tämä toimi tai päätös olla kumoamiskanteen kohteena. Sillä, vastaako kyseessä oleva toimi tiettyjä muotovaatimuksia vai ei, onko toisin sanoen toimen laatija antanut sille asianmukaisen otsikon tai mainitaanko siinä säännöksistä, joista sen oikeusperusta muodostuu, tai edellytetäänkö kolmannelle ilmoittamista, ei siis pääsääntöisesti ole vaikutusta tämän toimen luokitteluun.

EY 230 artiklassa tarkoitettuja kannekelpoisia toimia ovat pääsääntöisesti toimenpiteet, joissa lopullisesti vahvistetaan komission kanta hallinnollisen menettelyn päätteeksi ja joilla pyritään aikaansaamaan sitovia oikeusvaikutuksia, jotka ovat omiaan vaikuttamaan kantajan etuihin; sen sijaan menettelyn kuluessa tehdyillä toimenpiteillä, joilla valmistellaan lopullista päätöstä, ei ole tällaisia vaikutuksia.

Valtiontukien valvontamenettelyn yhteydessä komission on suoritettava tutkinta, jos sillä on miltä hyvänsä taholta saatuja tietoja oletetusta sääntöjenvastaisesta tuesta. Kantelun tutkinta merkitsee EY 88 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun alustavan tutkinnan vaiheen aloittamista ja velvoittaa komission tutkimaan viipymättä, onko kyseessä mahdollisesti tuki ja soveltuuko se yhteismarkkinoille. EY 88 artiklan soveltamista koskevan asetuksen N:o 659/1999 13 artiklan 1 kohdassa asetetaan komissiolle velvollisuus päättää alustava tutkintamenettely tekemällä tämän asetuksen 4 artiklan 2, 3 tai 4 kohdan mukainen päätös, toisin sanoen päätös, jossa se toteaa joko, että kyseessä ei ole tuki, tai, että se ei vastusta tukea, tai että se aloittaa muodollisen tutkintamenettelyn; tällä toimielimellä ei täten ole oikeutta jatkaa toimimattomuutta alustavan tutkinnan vaiheen ajan. Tämän jälkeen komission on näin ollen joko aloitettava EY 88 artiklan 2 kohdan mukainen tutkintamenettelyn seuraava vaihe tai päätettävä asian käsittely tekemällä tämänsuuntainen päätös.

Kun komissio toteaa, että kantelun tutkinnan perusteella ei voitu päätellä, että kyseessä olisi ollut EY 87 artiklassa tarkoitettu valtiontuki, tai luokittelee tuen olemassa olevaksi tueksi ja saattaa tuen EY 88 artiklan 1 kohdan mukaiseen jatkuvaan seurantaan, se kieltäytyy näin implisiittisesti aloittamasta EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä. Tällainen päätös, jolla kieltäydytään aloittamasta EY 88 artiklan 2 kohdan mukaista menettelyä, on luonteeltaan lopullinen ja sitä ei voida pitää pelkkänä väliaikaisena toimenpiteenä.

Komission kirje, jossa se luokittelee muun muassa tuensaajayrityksen kanssa kilpailevan yrityksen tekemässä kantelussa ilmoitetut tuet olemassa olevaksi tueksi ja toteaa, että kantelun tutkinnan jatkamiseksi ei ole riittäviä perusteluja, on siis asetuksen N:o 659/1999 4 artiklassa tarkoitettu päätös ja sitä on pidettävä EY 230 artiklassa tarkoitettuna kannekelpoisena toimena. Kun komissio toteaa, että kantelun tutkinnan jatkamiseksi ei ole riittäviä perusteluja, riidanalaisen toimen asiasisällöstä ilmenee, että tämä toimielin on muodostanut lopullisen mielipiteen tutkituista toimenpiteistä ja ilmaissut näin halunsa päättää alustavan tutkintansa. Näin todetessaan se on kieltäytynyt implisiittisesti aloittamasta EY 88 artiklan 2 kohdassa määrättyä muodollista tutkintamenettelyä.

Tällaisen päätöksen yhteydessä niillä, joiden hyväksi EY 88 artiklan 2 kohdassa määrätyt menettelylliset takeet on annettu, on mahdollisuus varmistua näiden takeiden kunnioittamisesta vain, jos ne voivat saattaa tämän päätöksen unionin tuomioistuinten tutkittavaksi EY 230 artiklan neljännen kohdan mukaisesti.

(ks. 46–54 ja 57–60 kohta)