YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kolmas jaosto)

6 päivänä lokakuuta 2004

Asia T‑294/02

Miguel Vicente-Nuñez

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion täytäntöönpano – Ylennyspäätös – Virkaikä palkkaluokassa – Voimaantulon ajankohta

Täydellinen teksti ranskan kielellä II - 0000

Aihe: Kanne, jossa vaaditaan yhtäältä komission sen päätöksen kumoamista, jolla kantaja ylennettiin palkkaluokkaan A5/3 vuoden 1998 ylennyskierroksella ja joka tehtiin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T‑10/99 9.3.2000 antaman tuomion täytäntöönpanemiseksi, siltä osin kuin siinä rajoitetaan sen vaikutukset alkamaan 1.4.2000, ja toisaalta vahingonkorvauksia.

Ratkaisu: Komission 11.6.2002 tekemä päätös kumotaan siltä osin kuin siitä ei aiheutunut, että Vicente-Nuñez olisi, kun on kyse virkaiästä palkkaluokassa, tämän päätöksen seurauksena vastaavassa tilanteessa kuin missä hän olisi ollut, jos hänet olisi ylennetty 1.4.1998 palkkaluokkaan A5. Kanne hylätään muilta osin. Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Tiivistelmä

1. Henkilöstö – Kanne – Kumoamistuomio – Vaikutukset – Velvollisuus ryhtyä täytäntöönpanotoimiin – Yhteisön oikeuden noudattaminen – Kumotusta toimenpiteestä kantajalle aiheutuneen vahingon korvaaminen – Erityiset vaikeudet – Oikeudenmukaisen korvauksen myöntäminen kantajalle aiheutuneesta vahingosta

(EY 233 artiklan ensimmäinen kohta)

2. Henkilöstö – Ylennys – Ylennys, joka merkitsee muutosta urakehityksessä – Ylennys, jonka tarkoitus voi olla vain avoimeksi julistetun toimen täyttäminen – Taannehtivien vaikutusten poissulkeminen – Taannehtiva vaikutus, jolla on tarkoitus antaa vaikutus kumoamistuomiolle – Vaikutuksettomuus – Viivästyneen ylennyksen vaikutusten tarpeellinen tyhjäksi tekeminen asianmukaisten toimenpiteiden avulla

(EY 233 artiklan ensimmäinen kohta; henkilöstösääntöjen 4 artiklan 1 ja 2 kohta ja 45 artikla)

3. Henkilöstö – Sopimussuhteen ulkopuolinen toimielinten vastuu – Vastuun syntymisen edellytykset – Lainvastaisuus – Vahinko – Syy-yhteys – Velvollisuus toimittaa vahingon arviointia ja korvattavan summan suuruuden määrittelemistä varten tarpeelliset seikat

4. Henkilöstö – Sopimussuhteen ulkopuolinen toimielinten vastuu – Vastuun syntymisen edellytykset – Vahinko – Vahinko, jonka väitetään aiheutuneen viivästyneestä ylennyksestä, jonka vuoksi asianomaisen henkilön urakehitys on epävarma – Vahinko, joka ei ole varma, koska oikeutta ylennykseen ei ole

(Henkilöstösääntöjen 45 artikla)

5. Henkilöstö – Virkamiehelle vastainen päätös – Perusteluvelvollisuuden laajuus

(Henkilöstösääntöjen 25 artikla)

1. EY 233 artiklan ensimmäisessä kohdassa määrätyn velvollisuuden noudattamiseksi toimielimelle, jota asia koskee, kuuluu kumoamistuomion täytäntöönpanon edellyttämien toimenpiteiden toteuttaminen käyttämällä sille tätä varten myönnettyä harkintavaltaa yhteisöjen tuomioistuinten harjoittaman laillisuusvalvonnan alaisena noudattaen sekä täytäntöönpantavana olevan tuomion tuomiolauselmaa ja perusteluja että yhteisön oikeuden säännöksiä. Silloin kun kumoamistuomion täytäntöönpano on erityisen vaikeaa, asianomainen toimielin voi täyttää EY 233 artiklan mukaiset velvollisuutensa tekemällä minkä hyvänsä päätöksen, jolla voidaan oikeudenmukaisesti korvata asianomaisille kumotusta toimesta aiheutunut haitta.

(ks. 46 ja 79 kohta)

Viittaukset: asia T‑177/97, Simon v. komissio, 10.5.2000 (Kok. H. 2000, s. I‑A‑75 ja II‑319, 23 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen) ja yhdistetyt asiat T‑298/97, T‑312/97, T‑313/97, T‑315/97, T‑600/97–T‑607/97, T‑1/98, T‑3/98–T‑6/98 ja T‑23/98, Alzetta ym. v. komissio, 15.6.2000 (Kok. 2000, s. II‑2319, 42 kohta).

2. Urakehityksen muutosta merkitsevä ylennys voidaan tehdä vain sellaisen avoimena olevan toimen täyttämiseksi, josta on julkaistu avointa toimea koskeva ilmoitus. Tästä syystä vaikka kyseessä on vaikutuksen antaminen kumoamistuomiolle, sitä ei voida tehdä taannehtivasti, edellyttivät yhdenvertaisen kohtelun ja urakehityksen periaatteet mitä hyvänsä.

Hallintoviranomaiselle kuitenkin kuuluu kyseisen tuomion täytäntöönpanoa varten sellaisten toimien toteuttaminen, joilla voidaan välttyä siltä, että asianomaiselle henkilölle aiheutuisi hänen ylennyksessään tapahtuneesta viivästyksestä vahinkoa hänen uransa myöhemmän kehityksen osalta sen vuoksi, että virkaikä palkkaluokassa on ylennyspäätöksiä tehtäessä huomioon otettava seikka.

(ks. 54, 63 ja 86–91 kohta)

Viittaukset: asia 58/75, Sergy v. komissio, 1.7.1976 (Kok. 1976, s. 1139, 17 kohta).

3. Yhteisö on sopimussuhteen ulkopuolisessa vastuussa vahingosta ainoastaan, jos seuraavat edellytykset täyttyvät: toimielinten moitittu toiminta on lainvastaista, vahinko on todella syntynyt ja toiminnan ja väitetyn vahingon välillä on syy-yhteys. Tältä osin yhteisön toimielimen aiheuttaman vahingon korvaamiseksi nostetussa kanteessa on mainittava tietyt seikat, joiden perusteella voidaan yksilöidä muun muassa vahingon luonne ja laajuus. Lisäksi, kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin suorittaa vahingosta kohtuullisena pidetyn arvioinnin, siihen sovelletaan perusteluvelvollisuutta, jonka nojalla sen on erityisesti ilmoitettava arviointiperusteet, jotka otetaan huomioon tämän summan määrittelemistä varten. Tästä seuraa, että kantajan on vaatimustensa tueksi vedottava asian kannalta merkityksellisiin perusteisiin, joiden avulla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi suorittaa tällaisen arvioinnin.

(ks. 66, 103 ja 104 kohta)

Viittaukset: asia C‑136/92 P, komissio v. Brazzelli Lualdi ym., 1.6.1994 (Kok. 1994, s. I‑1981, 42 kohta); asia C‑259/96 P, neuvosto v. De Nil ja Impens, 14.5.1998 (Kok. 1998, s. I‑2915, 32 ja 33 kohta); asia C‑327/97 P, Apostolidis ym. v. komissio, 5.10.1999 (Kok. 1999, s. I‑6709, 37 kohta) ja asia T‑205/96, Bieber v. parlamentti, 26.5.1998 (Kok. H. 1998, s. I‑A‑231 ja II‑723, 48 kohta).

4. Koska henkilöstösäännöissä ei säädetä minkäänlaisesta ylennystä koskevasta oikeudesta edes virkamiehille, jotka täyttävät kaikki edellytykset tulla ylennetyiksi, ja koska etenemismahdollisuudet ovat hyvin epävarmat, yksin sen seikan perusteella, että virkamies on henkilöstösääntöjen nojalla voitu ylentää taannehtivin vaikutuksin siitä huolimatta, että hänen ylentämistään koskeva epäävä päätös on kumottu tuomiolla, asianomaisen henkilön myöhemmälle urakehitykselle aiheutunutta aineellista vahinkoa ei voida luonnehtia tai saati arvioida täsmällisesti.

(ks. 68 kohta)

Viittaukset: yhdistetyt asiat 126/75, 34/76 ja 92/76, Giry v. komissio, 27.10.1977 (Kok. 1977, s. 1937, 27 ja 28 kohta) ja asia T‑22/99, Rose v. komissio, 22.2.2000 (Kok. H. 2000, s. I‑A‑27 ja II‑115, 37 kohta).

5. Henkilöstösääntöjen 25 artiklassa säädetyn perusteluvelvollisuuden tarkoitus on yhtäältä riittävien tietojen antaminen sille, jota asia koskee, jotta tämä voi arvioida hallintoviranomaisen päätöksen perustelujen riittävyyttä ja kanteen nostamisen tarpeellisuutta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, ja toisaalta se, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi harjoittaa valvontaa. Sen laajuutta on arvioitava konkreettisten seikkojen perusteella, erityisesti toimen sisällön, esitettyjen perustelujen luonteen ja niiden intressien perusteella, joita päätöksen addressaatilla voi olla selitysten saamiseen.

(ks. 94 kohta)

Viittaukset: asia T‑10/99, Vicente-Nuñez v. komissio, 9.3.2000 (Kok. H. 2000, s. I‑A‑47 ja II‑203, 41 kohta).