ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
5)

Viides kanneperuste, joka koskee objektiivisuuden ja puolueettomuuden periaatteiden loukkaamista, työpaikkakiusaamista, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdan rikkomista, huolenpitovelvollisuuden loukkaamista ja harkintavallan väärinkäyttöä. Kantaja katsoo tästä, että vuoden 2016 arviointikertomuksen negatiivisten kommenttien tai kielteisten mielleyhtymien riittävien, asian kannalta merkityksellisten ja perusteltujen perustelujen puuttuminen sai kantajan katsomaan, että kyseinen kertomus on virheellinen ja ilmeisen subjektiivinen ja puolueellinen ja että se on pikemminkin lopullisen arvioijan välienselvittely ensimmäisen arvioijan avustuksella. Arvioinnin jokainen osatekijä arvioitiin kantajan mukaan heikommaksi aikaisempiin vuosiin ja erityisesti vuoteen 2015 verrattuna ilman mitään syytä. Arvioinnissa ei kantajan mukaan ole mitään positiivista. Useimmat kantajan vuonna 2016 saavuttamista tuloksista on tämän mukaan täysin sivuutettu ja kaikki tehty työ on kiistetty. Kyseinen kertomus on kantajan mukaan laadittu harkintavaltaa väärinkäyttäen, koska sen ainoana tavoitteena oli aiheuttaa kantajalle haittaa esittämällä typistetty versio tämän suorituksista nähtävästi arvioijille varatun laajan harkintavallan turvin. Tämä epäasianmukainen lähestymistapa, joka muodostuu arviointijärjestelmän väärinkäytöstä laajan harkintavallan käyttöä koskevalla verukkeella, johtaa siihen, että kantajalla on vaikeuksia puolustautua, koska häneen kohdistuu arvopäätöksiä, joiden valvonta on rajallista. Kantaja väittää lopuksi, että vastaaja ei myöskään kunnioittanut huolenpitovelvollisuuttaan, koska on ilmeistä, että kantajan intressejä ei otettu huomioon.
9)

Yhdeksäs kanneperuste: Vastaaja on loukannut EU-oikeuden suhteellisuusperiaatetta ja REACH-asetuksen 25 artiklaa ensinnäkin vaatiessaan tarpeettomia ja sopimattomia testejä, koska testejä on teknisesti mahdotonta toteuttaa siten kuin vastaaja vaatii, ja että siinä tapauksessa, että nämä testit tehtäisiin, niistä ei voitaisi saada mitään relevanttia tietoa aineesta, ja toiseksi vaatimalla tarpeetonta annoksenmäärityskoetta, mikä on kun otetaan huomioon myös huomattavat ja raskaat eläinten hengen menetykset, REACH-asetuksen 25 artiklan vaatimusten vastaista, ja kolmanneksi hylkäämällä vähemmän raskaan vaihtoehdon.
C 87/20

Kanne 11.12.2019 – Multi-Service v. komissio

(Asia T-873/19)

(2020/C 87/25)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Asianosaiset

Kantaja: Multi-Service S.A. (Kwidzyn, Puola) (edustaja: asianajaja P. Jankowski)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan 3.10.2019 annetun komission päätöksen ARES (2019) 6103796, joka koskee komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2019/661 mukaisen rekisteriin merkitsemisen tilaa, rekisteröintinumero 9920, ja yrityksen uudelleenmerkitsemistä rekisteriin

— velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut

— hyväksymään todisteeksi 23.10.2019 päivätyn kirjeen.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen ainoaan kanneperusteeseen.

Se vetoaa siihen, että vastaaja on rikkonut asetuksen N:o 517/2014 17 artiklaa, luettuna yhdessä täytäntöönpanoasetuksen 2019/661 6 artiklan kanssa, koska se on virheellisesti poistanut kantajayrityksen fluorihiilivetyjen (HFC) rekisteristä.
—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan a alakohdan, luettuna yhdessä 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan kanssa, rikkominen, koska Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan säännösten nykyistä tulkintaa on sovellettu oikeudellisesti virheellisellä tavalla riidanalaisen EU-tavaramerkin rekisteröintihakemuksen ajankohtaan, ja koska toteamukset neuvoston asetuksen (EU) 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan säännösten tulkinnasta hakemuksen ajankohtana puuttuvat
5.

Viidennen kanneperusteen mukaan on niin, että vaikka oletettaisiin, että kyseessä olevat ulkomaisia väliyhteisöjä koskevat toimenpiteet ovat ensi arviolta SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea, riidanalaisessa päätöksessä todettiin virheellisesti, ettei millään perusteluilla voitu puolustaa sitä, että kyseessä olevat toimenpiteet olivat yhteensopivia unionin valtiontukisääntöjen kanssa. Riidanalainen päätös on lisäksi järjenvastainen ja epäjohdonmukainen, sillä komissio asianmukaisesti hyväksyi sen, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 9A osan 9 lukua on pidettävä perusteltuna silloin, kun ainoa peruste ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan maksun soveltamiseksi kyseisen 9A osan 5 luvun mukaisessa tilanteessa on ”Yhdistyneeseen kuningaskuntaan liittyvien pääomien” testi, koska kyseistä testiä voi olla kohtuuttoman hankalaa soveltaa käytännössä, mutta samalla se väittää esittämättä riittäviä perusteluja, että mainittua 9 lukua ei voida koskaan pitää perusteltuna silloin, kun avainhenkilötoimintoja koskeva testi johtaisi ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan maksun perimiseen mainitun 5 luvun nojalla. Avainhenkilötoimintoja koskevan testin soveltaminen käytännössä on nimittäin kohtuuttoman hankalaa, joten komission olisi pitänyt todeta mainitun 9 luvun olevan myös perusteltu kyseisen testin yhteydessä, ja sen olisi näin ollen pitänyt todeta, ettei kyseessä ole valtiontuki.
1)

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan vastaaja ei ole osoittanut, että konsernirahoitukseen sovellettava poikkeus on etu. Kantaja väittää, että vastaaja ei ole osoittanut, että kussakin tapauksessa, jossa konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta on vaadittu, on kyseessä etu.
C 399/74

Kanne 16.9.2019 – Ace of spades v. EUIPO – Krupp ja Borrmann (Champagne rosé -pullon muoto)

(asia T-620/19)

(2019/C 399/92)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Ace of spades Holdings LLC (New York, New York, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja A. Gómez López)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muut osapuolet valituslautakunnassa: Gerhard Ernst Krupp (München, Saksa) ja Elmar Borrmann (Reith, Itävalta)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin hakijat: Muut osapuolet valituslautakunnassa

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus kolmiulotteisen merkin (Champagne rosé -pullon muoto) rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 16 252 629

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 26.6.2019 asiassa R 1/2019-5 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— hyväksyy kanteen

— kumoaa riidanalaisen päätöksen, ja/tai kumoaa riidanalaisen päätöksen, koska unionin tavaramerkistä annetun asetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 8 artiklan 5 kohtaa on tulkittu virheellisesti, ja toteaa, että kyseisten tavaramerkkien välillä on sekaannusvaara

— velvoittaa vastaajan (ja väliintulijan, jos tämä osallistuu menettelyyn) korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

— Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.
1.

Ensimmäinen kanneperuste, jossa on kyse Romanian valtion omaisuuden hallinnasta vastaavan viranomaisen laiminlyönnistä periä velkoja ja jonka mukaan komissio on syyllistynyt ilmeiseen arviointivirheeseen katsoessaan, että kantaja on saanut kyseessä olevan tukitoimenpiteen johdosta SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua taloudellista etua.
Kanne 9.8.2019 — Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi v. EUIPO — Fontana Food (GRILLOUMI)

(asia T-555/19)

(2019/C 328/77)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikosia, Kypros) (edustajat: S. Malynicz, QC, barrister S. Baran ja solicitor V. Marsland)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Fontana Food AB (Tyresö, Ruotsi)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus sanamerkin GRILLOUMI rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Rekisteröintihakemus nro 15 963 291

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 29.5.2019 asiassa R 1355/2018-4 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa riidanalaisen päätöksen

— velvoittaa EUIPO:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

— Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen
2.

Toisen kanneperusteen mukaan yhtäältä luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 (EUVL 2013, L 176, s. 1) 429 artiklan 14 kohtaa ja 400 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on rikottu, ja toisaalta EKP on ylittänyt toimivaltansa. Kantaja katsoo, että kun EKP perusti päätöksensä sille, että on olemassa keskittymäriski Caisse des dépôts et consignations’n (jäljempänä CDC) osalta, evätessään Crédit Lyonnais’lta (jäljempänä LCL) luvan jättää vähimmäisomavaraisuusasteen laskennan ulkopuolelle sen vastuut CDC:lle kokonaisuudessaan, EKP asettaa LCL:lle valtiovastuiden keskittymiä koskevan vakavaraisuusvaatimuksen, jota se ei asetuksen (EU) N:o 575/2013 400 artiklan 1 kohdan a alakohdan nojalla saa asettaa, ja käyttää sille kyseisen asetuksen 429 artiklan 14 kohdassa annettua toimivaltaa muuhun kuin kyseisessä artiklassa säädettyyn tarkoitukseen.
1)

Ensimmäisen kanneperusteen mukaan perusteluvelvollisuus on laiminlyöty ja on loukattu periaatetta, joka koskee virkamiesten ostovoiman vastaavuutta heidän asemapaikastaan riippumatta. Kantajat väittävät ensiksi, että riidanalaista päätöstä ei ole lainkaan perusteltu, minkä vuoksi he eivät voi ymmärtää päätöksen perusteltavuutta eikä unionin yleinen tuomioistuin voi harjoittaa valvontaansa. Kantajat katsovat toiseksi, että he hoitavat tehtäviään samoilla edellytyksillä kuin heidän kollegansa, jotka toimivat Euroopan komission edustustossa Pariisissa, ja että heidän pitäisi näin ollen viimeksi mainittujen tavoin saada kiinteämääräistä korvausta. He katsovat lopuksi, että ostovoiman vastaavuutta koskevan periaatteen noudattamisen kanssa ei ole yhteensopivaa se, että samaa korjauskerrointa sovelletaan Pariisissa, Strasbourgissa, Marseillessa ja Valenciennes’issa toimivien virkamiesten osalta.
—

kumoamaan EKP:n johtokunnan 29.5.2019 tekemän päätöksen L/LDG/19/182, jolla on evätty oikeus tutustua Banca Carige S.p.A:n, jonka kotipaikka on Genova (Italia), asettamista erityishallintomenettelyyn koskevaan EKP:n päätökseen ja siihen liittyvään asiakirja-aineistoon, sekä määräämään, että vastaajan on esitettävä ja jätettävä tuomioistuimelle edellä mainittu päätös ja kaikki sitä valmistelleet, seuranneet tai siihen liittyvät toimet
6)

Kuudes kanneperuste, joka perustuu unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25.10.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (EUVL 2012, L 298, s. 1) 75 artiklan rikkomiseen tai unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä, asetusten (EU) N:o 1296/2013, (EU) N:o 1301/2013, (EU) N:o 1303/2013, (EU) N:o 1304/2013, (EU) N:o 1309/2013, (EU) N:o 1316/2013, (EU) N:o 223/2014, (EU) N:o 283/2014 ja päätöksen N:o 541/2014/EU muuttamisesta sekä asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 kumoamisesta 18.7.2018 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 2018/1046 (EUVL 2018, L 193, s. 1) 94 artiklan rikkomiseen.
—

kumoamaan Euroopan parlamentin päätöksen, sellaisena kuin se on vahvistettu ilman oikeudellista perustaa Euroopan puhemiehen 27.6.2019 päivätyllä kirjeellä, jolla on kieltäydytty takaamasta Euroopan parlamentin työjärjestyksen 3 artiklan 2 kohdan mukainen kantajien oikes hoitaa edustajantointaan ensimmäisen vaalien jälkeisen istunnon alusta alkaen ja siihen asti kunnes Euroopan parlamentin ja Espanjan oikeusviranomaisten käsiteltäväksi saatetut oikeusriidat on ratkaistu
1)

Ensimmäisen kanneperusteen mukaan Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevassa 20 artiklassa asetettu viiden vuoden kestoa koskeva edellytys on lainvastainen ensinnäkin, koska sillä luodaan mielivaltaista syrjintää palveluksessa olevien virkamiesten ja eläkkeellä olevien virkamiesten välille. Toiseksi kantaja katsoo, että vaikka edellytys yhden vuoden vähimmäiskestosta on perusteltu avioliittoon liittyvien väärinkäytösten välttämiseksi, viiden vuoden vähimmäiskesto puolestaan on mielivaltainen, asiaan soveltumaton ja epäoikeudenmukainen. Kolmanneksi kantaja katsoo, että tällainen edellytys on omiaan epäämään perusteettomasti oikeuden jälkeen jääneen eläkkeeseen menehtyneen virkamiehen puolisolta, jolla oli kuitenkin mainitun virkamiehen kanssa suunnitelma yhteisestä elämästä.
Kanne 30.4.2019 — Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi v. EUIPO — Filotas Bellas & Yios (Halloumi χαλλούμι Vermion grill cheese M BELAS PREMIUM GREEK DAIRY SINCE 1927)

(asia T-282/19)

(2019/C 213/72)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikosia, Kypros) (edustajat: S. Malynicz QC, barrister S. Baran ja solicitor V. Marsland)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Filotas Bellas & Yios AE (Alexandreia Imathias, Kreikka)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki Halloumi χαλούμι Vermion grill cheese/grill est/grill kase M BELAS PREMIUM GREEK DAIRY SINCE 1927 — EU-tavaramerkki nro 12 172 276

EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 15.2.2019 asiassa R 2295/2017-4 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa riidanalaisen päätöksen

— velvoittaa vastaajan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

— Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen
—

Tältä osin kantaja väittää, ettei mitään niistä sopimusrikkomuksista, joiden perusteella komissio on esittänyt takaisinmaksuvaatimuksen, ole tapahtunut, kuten oikeudenkäyntiaineistoon liitetyistä asiakirjoista ilmenee. Työaika ja henkilöstökustannukset on kohdistettu oikein hankkeelle osoitettujen kaikkien resurssien osalta ja ne ovat komission vaatimusten mukaiset. Resurssien ja muiden tuettujen hankkeiden välillä ei ole olemassa päällekkäisyyksiä. Mitään muistakaan esille tuoduista sopimusrikkomuksista ei ole tapahtunut. OLAFin moitteet, joiden perusteella komissio on esittänyt takaisinmaksuvaatimuksen, koskevat kaikki muita hankkeita. Todistustaakka ei ole käänteinen.
Kanne 28.3.2019 — Public.Resource.Org ja Right to Know v. komissio

(asia T-185/19)

(2019/C 172/58)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Public.Resource.Org, Inc. (Sebastopol, Kalifornia, Yhdysvallat) ja Right to Know CLG (Dublin, Irlanti) (edustajat: solicitor F. Logue sekä asianajajat A. Grünwald, J. Hackl ja C. Nüßing)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan 22.1.2019 päivätyn Euroopan komission päätöksen C(2019) 639 final (mukaan lukien komission 15.11.2018 päivätyn alkuperäisen päätöksen GROW/D3/ALR/dr (2018) 5993057),

— toissijaisesti palauttamaan asian Euroopan komission käsiteltäväksi, ja

— velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kahteen kanneperusteeseen.

1) Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan Euroopan komissio tulkitsi ja/tai sovelsi virheellisesti asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (1) 4 artiklan 2 kohdan ensimmäistä luetelmakohtaa, koska kyseisessä säännöksessä tarkoitettu suoja ei koske pyydettyjä yhdenmukaistettuja standardeja. — Pyydetyt yhdenmukaistetut standardit eivät voi saada tekijänoikeussuojaa, koske ne ovat osa unionin oikeutta. — Pyydetyt yhdenmukaistetut standardit eivät ole omaperäisiä, joten ne eivät voi saada tekijänoikeussuojaa. — Vastaaja ei osoittanut, että standardointijärjestön taloudellisille eduille aiheutui väitettyä vahinkoa.

2) Toinen kanneperuste, jonka mukaan Euroopan komissio rikkoi asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan viimeistä lausetta, koska se katsoi virheellisesti, ettei kantajilla ole ylivoimaisen yleisen edun perusteella oikeutta tutustua pyydettyihin yhdenmukaistettuihin standardeihin. — Oikeusvaltiota ja perusoikeuksia koskevien periaatteiden mukaan unionin oikeuden on oltava vapaasti saatavilla. — Pyydetyt standardit sisältävät ympäristötietoa ja erityisesti ympäristöön joutuneita päästöjä koskevia tietoja, ja näin ollen ne on asetuksen (EY) N:o 1367/2006 (2) mukaisesti luovutettava. — Vastaaja ei esittänyt riittäviä perusteluja, kun se katsoi, ettei ylivoimaista yleistä etua ole.

(1) Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL 2001, L 145, s. 43).

(2) Tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja elimiin 6.9.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1367/2006 (EUVL 2006, L 264, s. 13).
C 155/56

Kanne 19.3.2019 — Style & Taste v. EUIPO — The Polo/Lauren Company (Poolon pelaajan kuvaus)

(asia T-169/19)

(2019/C 155/66)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Style & Taste, SL (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja L. Plaza Fernández-Villa)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: The Polo/Lauren Company LP (New York, New York, Yhdysvallat)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

Riidanalainen tavaramerkki: Kuviomerkki (Poolon pelaajan kuvaus) — EU-tavaramerkki nro 4 049 201

EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 7.1.2019 asiassa R 1272/2018-5 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— toteaa, että yhteisön tavaramerkkiä nro 4 049 201 edelsi teollismalli 24087, ja täten katsoo, että EU-tavaramerkki nro 4 049 201, jonka haltija PRL on, ei ole erottamiskykyinen sovellettavassa säännöstössä edelletyn mukaisesti, ja näin ollen toteaa tavaramerkin mitättömäksi.

Kanneperusteet

— Neuvoston asetuksen (EU) 207/2009 53 artiklan 2 kohtaa on rikottu.
C 139/73

Kanne 13.2.2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (tradingcurrencyassistant)

(asia T-91/19)

(2019/C 139/75)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Puola) (edustajat: asianajajat E. Skrzydło-Tefelska ja K. Gajek)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: MasterCard International, Inc. (New York, New York, Yhdysvallat)

Menettely EUIPO:ssa

Hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröitävä kuviomerkki tradingcurrencyassistant — Rekisteröintihakemus nro 15 225 238

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 7.12.2018 asiassa R 1056/2018-2 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa riidanalaisen päätöksen

— velvoittaa EUIPO:n ja MasterCard International Incorporatedin vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien EUIPO:ssa käydyssä menettelyssä aiheutuneet kulut.

Kanneperusteet

— Euroopan unionin tavaramerkistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 täydentämisestä ja delegoidun asetuksen (EU) 2017/1430 kumoamisesta 5.3.2018 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2018/625 71 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan kanssa, rikkominen

— Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 94 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan kanssa, rikkominen

— yhdenvertaisen kohtelun ja hyvän hallinnon periaatteiden loukkaaminen
C 139/74

Kanne 13.2.2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (CKPL)

(asia T-92/19)

(2019/C 139/76)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Puola) (edustajat: asianajajat E. Skrzydło-Tefelska ja K. Gajek)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: MasterCard International, Inc. (New York, New York, Yhdysvallat)

Menettely EUIPO:ssa

Hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröitävä kuviomerkki (CKPL) — Rekisteröintihakemus nro 15 368 897

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 7.12.2018 asiassa R 1060/2018-2 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa riidanalaisen päätöksen

— velvoittaa EUIPO:n ja MasterCard International Incorporatedin vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien EUIPO:ssa käydyssä menettelyssä aiheutuneet kulut.

Kanneperusteet

— Euroopan unionin tavaramerkistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 täydentämisestä ja delegoidun asetuksen (EU) 2017/1430 kumoamisesta 5.3.2018 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2018/625 71 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan kanssa, rikkominen

— Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 94 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan kanssa, rikkominen

— yhdenvertaisen kohtelun ja hyvän hallinnon periaatteiden loukkaaminen
C 139/77

Kanne 13.2.2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (AI currencypersonalassistant)

(asia T-95/19)

(2019/C 139/79)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Puola) (edustajat: asianajajat E. Skrzydło-Tefelska ja K. Gajek)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: MasterCard International, Inc. (New York, New York, Yhdysvallat)

Menettely EUIPO:ssa

Hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröitävä kuviomerkki AI currencypersonalassistant — Rekisteröintihakemus nro 15 225 097

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 7.12.2018 asiassa R 1053/2018-2 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa riidanalaisen päätöksen

— velvoittaa EUIPO:n ja MasterCard International Incorporatedin vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien EUIPO:ssa käydyssä menettelyssä aiheutuneet kulut.

Kanneperusteet

— Euroopan unionin tavaramerkistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 täydentämisestä ja delegoidun asetuksen (EU) 2017/1430 kumoamisesta 5.3.2018 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2018/625 71 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan kanssa, rikkominen

— Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 94 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan kanssa, rikkominen

— yhdenvertaisen kohtelun ja hyvän hallinnon periaatteiden loukkaaminen