ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 22.5.2020 – Renesola UK Ltd v. Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

(Asia C-209/20)

(2020/C 262/19)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Renesola UK Ltd

Vastapuoli: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Ennakkoratkaisukysymykset

1) Onko komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1357/2013, (1) siltä osin kuin siinä pyritään määrittämään useista maista peräisin olevista materiaaleista valmistettujen aurinkosähkömoduulien alkuperämaa siten, että alkuperämaana pidetään sitä, jossa aurinkokennot valmistettiin, sen neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (2) (jäljempänä tullikoodeksi) 24 artiklaan sisältyvän edellytyksen vastainen, että tavara, jonka tuottamiseen on osallistunut kaksi tai useampia maita, on peräisin siitä maasta, jossa sille on suoritettu tähän tarkoitukseen varustetussa yrityksessä viimeinen merkittävä ja taloudellisesti perusteltu valmistus tai käsittely, joka on johtanut uuden tuotteen valmistukseen tai edustaa merkittävää valmistusastetta, ja siten pätemätön?

2) Jos asetus N:o 1357/2013 on pätemätön, onko tullikoodeksin 24 artiklaa tulkittava siten, että aurinkosähkömoduulien kokoaminen aurinkokennoista ja muista osista muodostaa merkittävän valmistuksen tai käsittelyn?

(1) Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä annetun asetuksen (ETY) N:o 2454/93 muuttamisesta 17.12.2013 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1357/2013 (EUVL 2013, L 341, s. 47).

(2) Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (EYVL 1992, L 302, s. 1).
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzgericht (Itävalta) on esittänyt 16.4.2020 – AZ v. Finanzamt Hollabrunn Korneuburg Tulln

(Asia C-163/20)

(2020/C 247/11)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesfinanzgericht

Pääasian asianosaiset

Valittaja: AZ

Vastapuolena oleva viranomainen: Finanzamt Hollabrunn Korneuburg Tulln

Ennakkoratkaisukysymys

Onko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 18 artiklaa ja 45 artiklan 1 kohtaa, työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta unionin alueella 5.4.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 492/2011 (1) 7 artiklan 1 ja 2 kohtaa, sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 (2) 4 artiklaa, 5 artiklan b alakohtaa, 7 artiklaa ja 67 artiklaa sekä sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 883/2004 täytäntöönpanomenettelystä 16.9.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 987/2009 (3) 60 artiklan 1 kohdan toista virkettä tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaisen kansallisen säännöstön soveltamiselle, jossa säädetään, että perhe-etuuksia, joita suoritetaan lapsesta, joka ei tosiasiallisesti oleskele pysyvästi nämä perhe-etuudet maksavassa jäsenvaltiossa vaan toisessa Euroopan unionin jäsenvaltiossa, Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen toisen sopimuspuolen alueella tai Sveitsissä, on mukautettava Euroopan unionin tilastotoimiston julkaiseman, kunkin valtion hintatasoa vertailevan tutkimuksen perusteella perhe-etuudet maksavan jäsenvaltion hintatasoon?

(1) Työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta unionin alueella 5.4.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 492/2011 (EUVL 2011, L 141, s. 1).

(2) Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 883/2004 (EUVL 2004, L 166, s. 1).

(3) Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 883/2004 täytäntöönpanomenettelystä 16.9.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 987/2009 (EUVL 2009, L 284, s. 1).
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Högsta domstolen (Ruotsi) on esittänyt 27.2.2020 – Puolan tasavalta v. PL Holdings Sàrl

(Asia C-109/20)

(2020/C 161/52)

Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Högsta domstolen

Pääasian asianosaiset

Kantaja ja vastaaja: Puolan tasavalta

Kantaja ja vastaaja: PL Holdings Sàrl

Ennakkoratkaisukysymys

Seuraako SEUT 267 ja SEUT 344 artiklasta, siten kuin niitä on tulkittu asiassa Achmea, (1) että jäsenvaltion ja investoijan välinen välityssopimus on pätemätön – kun investointisopimuksessa on välityslauseke, joka on pätemätön sen perusteella, että sopimuksen on tehnyt kaksi jäsenvaltiota –, kun jäsenvaltio luopuu vapaaehtoisesti esittämästä väitteitä toimivallasta sen jälkeen, kun investoija on pannut vireille välimiesmenettelyn?

(1) Tuomio 6.3.2018 (asia C-284/16, Achmea, EU:C:2018:158).
3)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi eli että menettelyt voivat kumuloitua, eikö Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artikla, jossa määrätään rikosten ja rangaistusten laillisuusperiaatteesta ja oikeasuhteisuuden periaatteesta, sellaisena kuin sitä on tulkittu Euroopan ihmisoikeussopimuksessa vahvistettujen oikeuksien ja vapauksien sekä näitä koskevan Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännön valossa, edellytä, että rikosvastuun toteamiseen tähtäävän menettelyn ja luonteeltaan repressiivisen hallintomenettelyn kumulaatio, kun menettelyissä on aineellisesti kyse samasta teosta (puhelinmyynnistä), on sallittava vain vakavimpien lainvastaisuuksien osalta ja sitä että tässä tapauksessa vakavuuden arviointiperusteet on ennalta määritelty?
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (Irlanti) on esittänyt 13.2.2020 – K. M. v. Director of Public Prosecutions

(Asia C-77/20)

(2020/C 137/53)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Court of Appeal

Pääasian asianosaiset

Valittaja: K. M.

Vastapuoli: Director of Public Prosecutions

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko yhteisen kalastuspolitiikan täytäntöönpanon ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 850/1998 (1) 32 artiklan sekä näiden säännösten täytäntöönpanemiseksi tapahtuvien syytetoimenpiteiden yhteydessä kansallisen oikeuden säännöstä, jossa säädetään, että tuomitsemisen, joka voidaan tehdä valamiehistön myötävaikutuksella, johdosta on sakon lisäksi tuomittava menetetyiksi koko saalis ja kaikki pyydykset, jotka ovat rikkomukseen liittyvällä aluksella, neuvoston asetuksen (EY) N:o 1224/2009 (2) säännösten ja erityisesti kyseisen asetuksen 89 ja 90 artiklan sekä Euroopan unionin perussopimuksissa tarkoitetun suhteellisuusperiaatteen ja perusoikeuskirjan 49 artiklan 3 kohdan mukainen?

(1) Kalavarojen säilyttämisestä nuorten meren eliöiden suojelemiseksi toteutettavien teknisten toimenpiteiden avulla 30.3.1998 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 850/98 (EYVL 1998, L 125, s. 1).

(2) Yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, asetusten (EY) N:o 847/96, (EY) N:o 2371/2002, (EY) N:o 811/2004, (EY) N:o 768/2005, (EY) N:o 2115/2005, (EY) N:o 2166/2005, (EY) N:o 388/2006, (EY) N:o 509/2007, (EY) N:o 676/2007, (EY) N:o 1098/2007, (EY) N:o 1300/2008 ja (EY) N:o 1342/2008 muuttamisesta sekä asetusten (ETY) N:o 2847/93, (EY) N:o 1627/94 ja (EY) N:o 1966/2006 kumoamisesta 20.11.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1224/2009 (EUVL 2009, L 343, s. 1).
4)

Voiko siinä tapauksessa, että katsotaan, että vanhentumisajan kohtuullisuuteen on sovellettava vähimmäisedellytyksiä, kohtuullisuus riippua ajankohdasta, jolloin vaatimus on kansallisen lainsäädännön mukaan esitettävä? Onko kohtuullista, että vanhentumisaika alkaa sopimuksen tekopäivästä, vai edellyttääkö päinvastoin kohtuuttomien ehtojen sitomattomuuden periaate edeltä käsin tai samanaikaisesti todettua kuluja koskevan ehdon pätemättömyyttä, jotta lainanottajalla on kohtuullinen määräaika vaatia perusteettomasti maksetun määrän palauttamista?
C 137/37

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Østre Landsret (Tanska) on esittänyt 12.2.2020 – VAS Shipping ApS v. Anklagemyndigheden

(Asia C-71/20)

(2020/C 137/51)

Oikeudenkäyntikieli: tanska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Østre Landsret

Pääasian asianosaiset

Valittaja: VAS Shipping ApS

Vastapuoli: Anklagemyndigheden

Ennakkoratkaisukysymys

Onko SEUT 49 artikla esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan tämän jäsenvaltion lipun alla purjehtivalla aluksella, jonka omistaja on laivanisäntä, joka on Euroopan unionin toisen jäsenvaltion kansalainen, työskentelevillä miehistön jäsenillä, jotka ovat kolmansien maiden kansalaisia, on oltava työlupa, paitsi jos alus saapuu jäsenvaltion satamaan enintään 25 kertaa minä tahansa yhden vuoden pituisena ajanjaksona?
C 68/37

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (Queen’s Bench Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 6.1.2020 – Daimler AG v. Walleniusrederierna Aktiebolag, Wallenius Wilhelmsen ASA, Wallenius Logistics AB, Wilhelmsen Ships Holding Malta Limited, Wallenius Wilhelmsen Ocean AS, ”K” Line Holding (Europe) Limited, ”K” Line Europe Limited, Nyk Group Europe Limited ja Compañia Sudamericana de Vapores SA

(asia C-2/20)

(2020/C 68/40)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

High Court of Justice (Queen’s Bench Division)

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Daimler AG

Vastaajat: Walleniusrederierna Aktiebolag, Wallenius Wilhelmsen ASA, Wallenius Logistics AB, Wilhelmsen Ships Holding Malta Limited, Wallenius Wilhelmsen Ocean AS, ”K” Line Holding (Europe) Limited, ”K” Line Europe Limited, Nyk Group Europe Limited ja Compañia Sudamericana de Vapores SA

Ennakkoratkaisukysymykset

1) Onko kansallisella tuomioistuimella toimivalta ratkaista ETY 85 artiklan/EY 81 artiklan mukainen vahingonkorvausvaatimus, jos moitittu toiminta käsitti kansainvälisten merikuljetuspalvelujen tarjoamisen yksinomaan yhteisön ulkopuolisten satamien välillä päivämäärää 1.5.2004 edeltäneenä ajanjaksona ja kansallinen tuomioistuin ei ollut ETY 88 artiklassa/EY 84 artiklassa tarkoitettu jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen?
1)

Onko Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 19 artiklan 1 kohtaa, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 325 artiklan 1 kohtaa, rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY ja komission direktiivin 2006/70/EY kumoamisesta 20.5.2015 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2015/849 (1) 58 artiklaa sekä unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten torjunnasta rikosoikeudellisin keinoin 5.7.2017 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2017/1371, (2) joka on annettu Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevan, Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 83 artiklan 2 kohdan, [joka on tullut 26.7.1995 tehdyn yleissopimuksen sijaan] nojalla, 4 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että lainkäyttövallan ulkopuolinen elin Curtea Constituțională a României (Romanian perustuslakituomioistuin) antaa päätöksen, jolla velvoitetaan tutkimaan uudelleen tietyn ajanjakson aikana jo ratkaissut ja muutoksenhakuvaiheessa olevat korruptioasiat sillä perusteella, ettei Înalta Curțe de Casație și Justițieen (ylin tuomioistuin) ole perustettu tällaisiin asioihin erikoistuneita ratkaisukokoonpanoja, vaikka se on tunnustanut, että näihin kokoonpanoihin kuuluvat tuomarit ovat [rikosasioihin] erikoistuneita?
1)

Onko lainvastaisesti hankitun omaisuuden menetetyksi tuomitseminen rikoksentekovälineiden ja rikoshyödyn jäädyttämisestä ja menetetyksi tuomitsemisesta Euroopan unionissa 3.4.2014 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2014/42/EU (1) tarkoitettu rikosoikeudellinen toimenpide vai onko se siviilioikeudellinen toimenpide, jos A) kansallisessa lainsäädännössä omaisuuden menetetyksi tuomitsemisen tavoitteeksi on vahvistettu yleinen ennaltaehkäiseminen eli se, että rajoitetaan mahdollisuuksia hankkia ja luovuttaa omaisuutta laittomasti ilman, että omaisuuden menetetyksi tuomitseminen edellyttäisi rikokseen tai muuhun rikkomukseen syyllistymistä ja välitöntä tai välillistä yhteyttä rikkomuksen ja hankitun omaisuuden välillä; B) menetetyksi tuomitsemisen uhka ei kohdistu yksittäiseen omaisuuserään vaan i) tutkinnan kohteena olevan henkilön koko omaisuuteen, II) kolmansien osapuolten (luonnollisten ja oikeushenkilöiden) omistusoikeuksiin, jotka tutkinnan kohteena oleva henkilö on hankkinut vastiketta vastaan tai vastikkeetta, ja (III) tutkinnan kohteena olevan henkilön ja kolmansien osapuolten sopimuskumppanin omistusoikeuksiin; C) ainoa edellytys omaisuuden menetetyksi tuomitsemiselle on olettama, joka ei ole kumottavissa ja jonka mukaan lainvastaisena on pidettävä kaikilta osin omaisuutta, jonka laillista alkuperää ei voida näyttää toteen (ilman aiemmin hyväksyttyä määritelmää käsitteille ”laillinen/lainvastainen alkuperä”); D) silloin, kun tutkinnan kohteena oleva henkilö ei esitä hankkimansa omaisuuden alkuperää koskevia todisteita, kaikkien asianomaisten henkilöiden (tutkinnan kohteena oleva henkilö, kolmannet osapuolet ja heidän aiemmat sopimuskumppaninsa) hankkiman omaisuuden laillisuus määritetään uudelleen takautuvasti 10 vuoden ajalta, kun kyseisen omistusoikeuden saamisajankohtana tällaista lakiin perustuvaa näyttövelvoitetta ei ollut?
C 54/14

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Judecătoria Sectorului 2 București (Romania) on esittänyt 1.10.2019 – IO v. Impuls Leasing România IFN SA

(asia C-725/19)

(2020/C 54/17)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Judecătoria Sectorului 2 București

Pääasian asianosaiset

Valittaja: IO

Vastapuoli: Impuls Leasing România IFN SA

Ennakkoratkaisukysymys

Onko direktiiviä 93/13/ETY (1) tehokkuusperiaate huomioon ottaen tulkittava siten, että se on esteenä täytäntöönpanon vastustamisen tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä koskevan Romanian voimassa olevan lainsäädännön (siviiliprosessikoodeksin 713 §:n 2 momentti, sellaisena kuin se on muutettuna lailla nro 310/2018) kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan täytäntöönpanon vastustamisen yhteydessä tuomioistuimen ei ole kuluttajan pyynnöstä taikka viran puolesta mahdollista tutkia, ovatko täytäntöönpanoperusteena olevan leasingsopimuksen ehdot kohtuuttomia, koska on mahdollista nostaa yleinen kanne, jolla kuluttajan ja elinkeinonharjoittajan väliset sopimukset voidaan saattaa tutkittaviksi kyseisessä direktiivissä tarkoitetun ehtojen kohtuuttomuuden osalta?

(1) Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu direktiivi 93/13/ETY (EYVL 1993, L 95, s. 29).
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Krajský soud v Brně (Tšekki) on esittänyt 4.12.2019 – Tesco Stores ČR a.s. v. Ministerstvo zemědělství

(asia C-881/19)

(2020/C 68/36)

Oikeudenkäyntikieli: tšekki

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Krajský soud v Brně

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Tesco Stores ČR a.s.

Vastaaja: Ministerstvo zemědělství

Ennakkoratkaisukysymys

Onko 25.10.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1169/2011 (1) liitteessä VII olevan E osan 2 kohdan a alakohtaan sisältyvää sääntöä tulkittava siten, että Tšekin markkinoiden loppukuluttajalle tarkoitetun elintarvikkeen ainesosaluettelossa voidaan ilmoittaa direktiivin 2000/36/EY (2) liitteessä I olevan A osan 2 kohdan c alakohdassa määritetty koostettu ainesosa ilman sen ainesosien merkitsemistä vain siinä tapauksessa, että koostettu ainesosa vastaa sanatarkasti direktiivin 2000/36/EY liitteen I tšekinkielistä versiota?

(1) Elintarviketietojen antamisesta kuluttajille, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 1924/2006 ja (EY) N:o 1925/2006 muuttamisesta sekä komission direktiivin 87/250/ETY, neuvoston direktiivin 90/496/ETY, komission direktiivin 1999/10/EY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/13/EY, komission direktiivien 2002/67/EY ja 2008/5/EY sekä komission asetuksen (EY) N:o 608/2004 kumoamisesta 25.10.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1169/2011 (EUVL 2011, L 304, s. 18).

(2) Elintarvikkeena käytettävistä kaakao- ja suklaatuotteista 23.6.2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/36/EY (EUVL 2000, L 197, s. 19).
2)

Onko kyse 1 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten loukkaamisesta, kun 1 kohdassa kuvatun kaltaisessa oikeudenkäyntimenettelyssä annetusta ratkaisusta osapuolilla on ylimääräinen keino hakea muutosta Sad Najwyższyn (ylin tuomioistuin, Puola) kaltaiselta tuomioistuimelta, jonka ratkaisuihin ei kansallisen lainsäädännön mukaan saa hakea muutosta, ja kansallisessa oikeudessa asetetaan tämän tuomioistuimen muutoksenhaun ratkaisemiseksi toimivaltaisen yksikön (jaoston) puheenjohtajalle (prezes) velvollisuus jakaa asiat tämän jaoston tuomareiden aakkosellisen luettelon mukaisesti, ja kielletään selvästi sivuuttamasta ketään tuomaria, ja asioiden jakamiseen osallistuu myös henkilö, joka on nimitetty sellaisen Krajowa Rada Sądownictwan (kansallinen tuomarineuvosto, Puola) kaltaisen kollegiaalisen elimen ehdotuksesta, jonka kokoonpano on muodostettu siten, että sen jäseniä ovat tuomarit: a) jotka valitsee parlamentin alahuone; parlamentin alahuone äänestää kollektiivisesti ehdokasluetteloa, jonka parlamentaarinen valiokunta on laatinut aiemmin poliittisten ryhmien esittämistä tai parlamentin alahuoneen elimen esittämistä ehdokkaista tuomareiden tai kansalaisten ryhmän esitysten perusteella, mikä merkitsee sitä, että poliitikot ilmaisevat valintamenettelyn aikana kannatuksensa ehdokkaille kolmeen otteeseen b) jotka muodostavat sellaisen enemmistön tämän elimen jäsenistä, joka on riittävä päätöksen tekemiseen tuomarin virkaan nimitystä koskevien ehdotusten esittämiseksi sekä muiden kansallisessa oikeudessa edellytettyjen sitovien päätösten tekemiseksi?
C 54/43

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 6.12.2019 – Association One Voice ja Ligue pour la protection des oiseaux v. Ministre de la Transition écologique et solidaire

(asia C-900/19)

(2020/C 54/47)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d’État

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Association One Voice ja Ligue pour la protection des oiseaux

Vastaaja: Ministre de la Transition écologique et solidaire

Muu osapuoli: Fédération nationale des Chasseurs

Ennakkoratkaisukysymykset

1) Onko 30.11.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/147/EY (1) 9 artiklan 1 kohdan c alakohdan säännöksiä tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että jäsenvaltiot sallivat sellaisten välineiden, laitteiden ja menetelmien käytön, joilla pyydystetään tai tapetaan lintuja ja jotka voivat johtaa sivusaaliisiin, vaikka vähäisiinkin ja ainoastaan tilapäisesti? Mitä arviointiperusteita, jotka koskevat muun muassa kyseisten sivusaaliiden rajallista osuutta tai määrää ja sallittua metsästysmenetelmää, joka ei lähtökohtaisesti tapa, sekä velvollisuutta vapauttaa tahattomasti pyydystetyt lajit aiheuttamatta vakavaa vahinkoa, voidaan tarvittaessa soveltaa, jotta kyseisissä säännöksissä asetettu valikoivuutta koskeva edellytys täyttyy?

2) Onko 30.11.2009 annettua direktiiviä tulkittava siten, että tavoitteella, jonka mukaan perinteiset lintujen metsästystavat ja -välineet on säilytettävä virkistystarkoituksia varten, voidaan perustella – sikäli kuin kaikki muut 9 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tällaiselle poikkeukselle asetetut edellytykset täyttyvät – se, ettei muuta tyydyttävää ratkaisua ole direktiivin 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, minkä perusteella voidaan siten poiketa direktiivin 8 artiklassa asetetusta metsästystapoja ja -välineitä koskevasta yleisestä kiellosta?

(1) Luonnonvaraisten lintujen suojelusta 30.11.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/147/EY (EUVL 2010, L 20, s. 7).
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Köln (Saksa) on esittänyt 23.10.2019 – The North of England P & I Association Ltd., samanaikaisesti Marine Shipping Mutual Insurance Companyn oikeudellisena seuraajana v. Bundeszentralamt für Steuern

(asia C-786/19)

(2020/C 45/14)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Finanzgericht Köln

Pääasian asianosaiset

Kantaja: The North of England P & I Association Ltd., samanaikaisesti Marine Shipping Mutual Insurance Companyn oikeudellisena seuraajana

Vastaaja: Bundeszentralamt für Steuern

Ennakkoratkaisukysymys

Onko direktiivin 88/357/ETY (1) 2 artiklan d alakohdan toista luetelmakohtaa, luettuna yhdessä 25 artiklan 1 kohdan alkuosan kanssa, tai direktiivin 92/49/ETY (2) 46 artiklan 2 kohtaa tulkittava sen jäsenvaltion, jossa riski sijaitsee, määrittämisen osalta siten, että merialuksen kuljettamiseen liittyviltä riskeiltä suojautumisen tapauksessa kyse on tässä yhteydessä valtiosta, jonka alueella merialus on merkitty viralliseen rekisteriin omistusoikeuden osoittamiseksi, vai valtiosta, jonka lipun alla merialus purjehtii?

(1) Muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta, säännöksistä, joilla helpotetaan palvelujen tarjoamisen vapauden tehokasta käyttämistä, sekä direktiivin 73/239/ETY muuttamisesta 22.6.1988 annettu toinen neuvoston direktiivi 88/357/ETY (EYVL 1988, L 172, s. 1).

(2) Muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 73/239/ETY ja 88/357/ETY muuttamisesta 18.6.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/49/ETY (kolmas vahinkovakuutusdirektiivi) (EYVL 1992, L 228, s. 1).
1)

Kuuluuko käsitteen ”ravintolapalvelu”, johon sovelletaan alennettua arvonlisäverokantaa [yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 98 artiklan 2 kohta, luettuna yhdessä liitteessä III olevan 12 a kohdan kanssa, luettuna yhdessä yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY täytäntöönpanotoimenpiteistä 15.3.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 282/2011 (2) 6 artiklan kanssa] alaan valmiiden ruoka-annosten myynti kansallisen tuomioistuimen käsiteltäväksi saatetun riita-asian kaltaisissa olosuhteissa, toisin sanoen silloin, kun — myyjä antaa ostajien käyttöön infrastruktuurin, joka mahdollistaa ostetun aterian nauttimisen ostopaikassa (erillinen ruokailuun tarkoitettu tila, pääsy wc-tiloihin) — ei ole erityistä tarjoiluhenkilökuntaa — tarjoilua sanan suppeassa merkityksessä ei ole — tilaamista on yksinkertaistettu ja osittain automatisoitu — asiakkaalla on rajalliset mahdollisuudet yksilöllistää tilaus.
4)

Onko direktiivin 2011/83 14 artiklan 3 kohtaa direktiivin 2011/83 johdanto-osan 50 perustelukappale huomioon ottaen tulkittava siten, että palvelusta sopimuksen mukaan maksettava kokonaishinta on direktiivin 2011/83 14 artiklan 3 kohdan kolmannessa virkkeessä tarkoitetulla tavalla ”kohtuuton”, jos se on merkittävästi korkeampi kuin kokonaishinta, josta sama elinkeinonharjoittaja on sopinut toisen kuluttajan kanssa palvelusta, joka on sisällöltään sama, jonka sopimuskausi on sama ja johon liittyvät muut ehdot ovat samat?