Kun siis yritys on osallistunut yhteistoimintajärjestelyyn useiden vuosien ajan ja kun ei ole osoitettu oikeudellisesti riittävällä tavalla, että tämä yritys olisi suoraan tai välillisesti osallistunut kokouksiin noin yhdeksän kuukauden ajanjakson aikana, minkä vuoksi muilla jäsenillä ei ollut tarkkaa käsitystä sen markkinakäyttäytymisestä tällä ajanjaksolla, komissio ei voi todeta, että mainittu yritys on osallistunut kilpailunvastaisiin menettelytapoihin mainitulla ajanjaksolla.

Yrityksen osallistumisen kilpailunvastaiseen yhteistoimintajärjestelyyn osoittamiseksi riittävällä tavalla riittää, että komissio osoittaa asianomaisen yrityksen osallistuneen kokouksiin, joiden aikana on tehty kilpailunvastaisia sopimuksia, ilman että yritys olisi selvästi vastustanut niitä. Jos osallistuminen tällaisiin kokouksiin on näytetty toteen, kyseisen yrityksen on esitettävä selvitystä siitä, että sen osallistumisella kyseisiin kokouksiin ei ollut kilpailua rajoittavaa tarkoitusta, osoittamalla ilmoittaneensa kilpailijoilleen, että sillä oli näihin kokouksiin osallistuessaan kilpailijoihin nähden eri näkemys.

Yhteistoimintajärjestelyyn liittyvästä kilpailuoikeuden rikkomisesta määrättävän seuraamuksen osalta komission on, todettuaan yhtenä kokonaisuutena pidettävän rikkomisen olemassaolon ja yksilöityään sen osapuolet, sakkoja määrätäkseen tutkittava kunkin osallistumisen suhteellinen vakavuus. Tämä ilmenee muun muassa asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennasta annetuista suuntaviivoista, joissa mainitaan eriytetty kohtelu sakon laskentapohjan (erityisen laskentapohjan) osalta sekä se, että raskauttavat ja lieventävät olosuhteet otetaan huomioon ja että niiden perusteella sakon määrää on mahdollista mukauttaa muun muassa sen perusteella, kuinka aktiivisesti tai passiivisesti kyseessä olevat yritykset ovat osallistuneet rikkomisen toteuttamiseen.

Yritykselle ei voida kuitenkaan milloinkaan määrätä sakkoa, jonka määrä on laskettu yhteistyöhön osallistumisen perusteella, josta sen ei katsota olevan vastuussa. Samoin yritykselle voidaan määrätä seuraamus vain seikoista, joista sitä itseään moititaan.

Seuraamukset on siis yksilöllistettävä kyseessä olevien yritysten menettelyn ja ominaispiirteiden perusteella. Erityisen tarpeellista tällainen yksilöllistäminen on silloin, kun kyse on monitahoisesta rikkomisesta, joka muodostuu sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen kokonaisuudesta, johon on osallistunut erittäin pitkällä ajanjaksolla yrityksiä, joilla on keskenään vastakkaiset kaupalliset intressit, ja kun yhden näistä yrityksistä osallistumisessa kartelliin on siihen kuuluviin pääasiallisiin toimijoihin verrattuna useita erityispiirteitä. Tältä osin yritys, jonka on todettu olevan vastuussa yhteistoimintajärjestelyn useista osista, vaikuttaa nimittäin enemmän tämän yhteistoimintajärjestelyn tehokkuuteen ja vakavuuteen kuin kilpailusääntöjen rikkoja, joka on osallistunut ainoastaan yhteen tämän yhteistoimintajärjestelyn osaan. Näin ollen ensiksi mainittu yritys syyllistyy vakavampaan kilpailusääntöjen rikkomiseen kuin toiseksi mainittu yritys. Yrityksen osallistuminen pelkästään kartellin sisäiseen osaan on lähtökohtaisesti vähemmän vakava kuin sellaisen yrityksen rikkominen, joka ei ole osallistunut ainoastaan sisäiseen osaan vaan myös sen ulkoiseen osa-alueeseen.

(ks. 99–103, 148 ja 314 kohta)