VIRKAMIESTUOMIOISTUIMEN TUOMIO

(toinen jaosto)

29 päivänä marraskuuta 2007

Asia F-52/06

Mike Pimlott

vastaan

Euroopan poliisivirasto (Europol)

Henkilöstö – Europolin henkilöstö – Europolin työntekijän sopimuksen uusiminen – Europolin henkilöstösääntöjen 6 artikla – Työntekijöiden sopimusten enimmäiskesto

Aihe: Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella Euroopan poliisiviraston perustamisesta tehdyn yleissopimuksen (Europol-yleissopimus) 40 artiklan 3 kohdan ja Europolin henkilöstösääntöjen 93 artiklan 1 kohdan nojalla nostettu kanne, jossa Mike Pimlott vaatii yhtäältä kumoamaan 25.1.2006 tehdyn päätöksen, jolla hänen valituksensa hylättiin, ja toisaalta määräämään Europolin uusimaan hänen sopimuksensa neljäksi vuodeksi 1.1.2006 alkaen.

Ratkaisu: Kanne hylätään. Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

Tiivistelmä

1. Henkilöstö – Kanne – Asianosaiselle vastainen toimi – Käsite

(Europol-yleissopimuksen 40 artiklan 3 kohta; Europolin henkilöstösääntöjen 92 artiklan 2 kohta ja 93 artiklan 1 kohta)

2. Yhteisön oikeus – Tulkinta – Monikieliset säädöstekstit

(Europolin henkilöstösääntöjen 6 artikla)

1. Kumoamiskanteen kohteena voivat olla ainoastaan toimenpiteet, joilla on kantajaan nähden sitovia oikeusvaikutuksia, jotka voivat vaikuttaa suoraan ja välittömästi kantajan etuihin muuttaen tämän oikeusasemaa selvästi. Europolin kirje, jossa ainoastaan esitetään hallintoelimen aikomus tutkia työntekijän sopimuksenuusimispyyntö ilman, että asiassa tehtäisiin vielä mitään päätöstä, ei ole tällainen toimenpide. Pelkkä ilmoitus aikomuksesta ei luo asianosaiselle oikeuksia ja velvollisuuksia, jotka muuttavat tämän oikeusasemaa. Sen sijaan hallintoelimen kirjettä, jossa työntekijälle tiedotetaan, että hänen sopimustaan ehdotetaan uusittavaksi tietyksi ajaksi ja siten suljetaan pois mahdollisuus uusia sopimus pidemmäksi ajaksi, on pidettävä asianosaiselle vastaisena toimena, josta asianosainen voi tehdä hallinnollisen valituksen Europolin henkilöstösääntöjen 92 artiklan 2 kohdassa ja 93 artiklassa asetettujen edellytysten mukaisesti ilman, että hänen tarvitsisi odottaa, että sopimus on allekirjoitettu.

(ks. 48, 50, 52 ja 53 kohta)

Viittaukset:

Yhteisöjen tuomioistuin: yhdistetyt asiat 269/84 ja 292/84, Fabbro ym. v. komissio, 21.10.1986 (Kok. 1986, s. 2983, 10 ja 11 kohta) ja asia 204/85, Stroghili v. tilintarkastustuomioistuin, 21.1.1987 (Kok. 1987, s. 389, 6 kohta).

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T-319/00, Borremans ym. v. komissio, 26.9.2002 (Kok. H. 2002, s. I‑A‑171 ja II‑905, 30–33 kohta) ja T-358/03, Krahl v. komissio, 7.9.2005 (Kok. H. 2005, s. I‑A‑215 ja II‑993, 38 kohta).

Virkamiestuomioistuin: F-47/06, Aimi ym. v. komissio, 13.12.2006 (Kok. H. 2006, s. I-A-1-165 ja II-A-1-639, 58 kohta).

2. Yhteisön säädöksen yhdenmukaisen soveltamisen ja näin ollen yhdenmukaisen tulkinnan vaatimus edellyttää, ettei yhtä kieliversiota tarkastella irrallaan muista kieliversioista, vaan että sitä tulkitaan sen tekijän todellisen tahdon, sen tavoitteiden ja muun muassa kaikkien kieliversioiden valossa. Jos jotkin säännöksen käännökset eroavat alkuperäisestä kielestä, niiden ei voida katsoa olevan etusijalla muihin kieliversioihin nähden.

Tämän periaatteen mukaisesti Europolin henkilöstösääntöjen 6 artiklaa, sellaisena kuin se oli voimassa maaliskuussa 2001, on tulkittava siten, että palveluksen kesto on ensimmäinen sopimus mukaan luettuna enintään kuusi vuotta (toinen luetelmakohta) tai kahdeksan vuotta (kolmas luetelmakohta).

(ks. 61–63 kohta)

Viittaukset:

Yhteisöjen tuomioistuin: asia 29/69, Stauder, 12.11.1969 (Kok. 1969, s. 419, 3 kohta); asia 9/79, Koschniske, 12.7.1979 (Kok. 1979, s. 2717, 6 kohta) ja asia C-219/95 P, Ferriere Nord v. komissio, 17.7.1997 (Kok. 1997, s. I‑4411, 15 kohta).

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T-68/97, Neumann ja Neumann-Schölles v. komissio, 29.9.1999 (Kok. H. 1999, s. I‑A‑193 ja II‑1005, 79 kohta).