Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Ennakkoratkaisukysymykset – Unionin tuomioistuimen toimivalta – Uusi pyyntö, joka koskee unionin tuomioistuimen ratkaisemaa kysymystä – Tutkittavaksi ottaminen

(SEUT 267 artikla)

2. Sosiaalipolitiikka – Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa – Direktiivi 2000/78 – Ikään perustuvan syrjinnän kielto

(Neuvoston direktiivin 2000/78 6 artiklan 1 kohta)

3. Sosiaalipolitiikka – Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa – Direktiivi 2000/78 – Ikään perustuvan syrjinnän kielto

(Neuvoston direktiivin 2000/78 6 artiklan 1 kohta)

4. Sosiaalipolitiikka – Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa – Direktiivi 2000/78 – Ikään perustuvan syrjinnän kielto

(Neuvoston direktiivin 2000/78 1 ja 2 artikla)

Tiivistelmä

1. Kansallisilla tuomioistuimilla on SEUT 267 artiklan mukaan aina mahdollisuus saattaa tulkintakysymykset uudelleen unionin tuomioistuimen käsiteltäviksi, jos ne katsovat tämän tarpeelliseksi. Lisäksi SEUT 267 artiklan mukaisessa menettelyssä yksinomaan kansallisen tuomioistuimen, jossa asia on vireillä ja joka vastaa annettavasta ratkaisusta, tehtävänä on kunkin asian erityispiirteiden perusteella harkita, onko ennakkoratkaisu tarpeen asian ratkaisemiseksi ja onko sen unionin tuomioistuimelle esittämillä kysymyksillä merkitystä asian kannalta. Kun esitetyt kysymykset koskevat unionin oikeuden tulkintaa, unionin tuomioistuimen on tämän vuoksi lähtökohtaisesti ratkaistava ne. Tilanne on tällainen, kun ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pohtii, onko kansallinen säännöstö, jossa asetetaan ehto, joka koskee 65 vuotta täyttäneiden työntekijöiden työsopimusten automaattista päättymistä sillä perusteella, että he ovat saavuttaneet eläkeiän, yhteensoveltuva direktiivin 2000/78 kanssa. Ennakkoratkaisupyyntö, joka koskee tällaisen ehdon mahdollista syrjivyyttä, voidaan näin ollen ottaa tutkittavaksi.

(ks. 31, 32, 34 ja 35 kohta)

2. Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista annetun direktiivin 2000/78 6 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä kansalliselle säännökselle, jonka mukaan ehdot, jotka koskevat työsopimusten automaattista päättymistä sillä perusteella, että työntekijä on saavuttanut eläkeiän, ovat päteviä, koska tämä säännös on yhtäältä objektiivisesti ja asianmukaisesti perusteltu työllisyys- ja työmarkkinapoliittisella tavoitteella ja koska tämän tavoitteen toteuttamiskeinot ovat toisaalta asianmukaiset ja tarpeen. Tämän mahdollisuuden hyväksikäyttäminen työehtosopimuksessa ei jää sellaisenaan kokonaan laillisuusvalvonnan ulkopuolelle, vaan myös sillä on tämän direktiivin 6 artiklan 1 kohdan vaatimusten mukaisesti tavoiteltava tällaista oikeutettua tavoitetta asianmukaisella ja tarpeellisella tavalla.

Kun yhtäältä otetaan huomioon jäsenvaltioilla oleva laaja harkintavalta päätettäessä pyrkimisestä johonkin tiettyyn sosiaali- ja työllisyyspolitiikan tavoitteeseen ja tämän lisäksi myös määriteltäessä toimenpiteet, joilla kyseinen tavoite voidaan toteuttaa, tällaiset ehdot ovat nimittäin objektiivisesti ja asianmukaisesti perusteltuja, koska eläkeiän saavuttaneiden työntekijöiden työsopimusten päättymisestä hyötyvät välittömästi nuoret työntekijät siten, että heidän työelämään pääsynsä, joka on vaikeutunut pysyvän työttömyyden tilanteessa, helpottuu, ja koska iäkkäimpien työntekijöiden oikeudet on lisäksi suojattu asianmukaisesti. Tämä järjestely perustuu poliittisten, taloudellisten, sosiaalisten, väestörakenteeseen liittyvien ja/tai talousarvioon liittyvien seikkojen väliseen tasapainoon ja on riippuvainen sen päättämisestä, pidennetäänkö työntekijöiden työelämään osallistumisen kestoa vai otetaanko sitä vastoin käyttöön säännökset aikaisemmasta työntekijöiden eläkkeelle lähtemisestä.

Toisaalta tämä irtisanomisesta eroava järjestely on sopimusperusteinen. Tämä perusta ei anna ainoastaan työntekijöille ja työnantajille työsopimusten kautta, vaan myös työmarkkinaosapuolille mahdollisuuden soveltaa työehtosopimusten perusteella – ja näin ollen huomattavan joustavasti – tätä järjestelyä siten, että asianomaisten työmarkkinoiden kokonaistilanne ja tämän lisäksi myös kyseisten työpaikkojen ominaispiirteet voidaan ottaa asianmukaisesti huomioon. Nämä seikat huomioon ottaen ei ole kohtuutonta, että jäsenvaltion viranomaiset katsovat, että toimenpide ehtojen, jotka koskevat työsopimusten automaattista päättymistä sillä perusteella, että työntekijä on saavuttanut vanhuuseläkkeeseen oikeuttavan iän, sallimiseksi voi olla asianmukainen ja tarpeen kansalliseen työllisyyspolitiikkaan liittyvien oikeutettujen tavoitteiden saavuttamiseksi.

(ks. 41, 43, 44, 49, 51 ja 53 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)

3. Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista annetun direktiivin 2000/78 6 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä kiinteistösiivousalan työntekijöitä koskevassa yleissitovaksi vahvistetussa työehtosopimuksessa määrätyn ehdon, joka koskee 65 vuodeksi vahvistetun eläkeiän saavuttaneiden työntekijöiden työsopimusten automaattista päättymistä, kaltaiselle toimenpiteelle.

Sillä perusteella, että siinä taataan työntekijöille tietyllä tavalla työpaikan pysyvyys ja pitkällä aikavälillä lupaus ennustettavissa olevasta eläkkeelle siirtymisestä ja samalla annetaan työnantajille tiettyä joustavuutta henkilöstöhallinnossa, työsopimusten automaattista päättymistä koskeva ehto nimittäin yhtäältä kuvastaa tasapainoa erilaisten mutta oikeutettujen intressien välillä monitahoisessa työsuhteiden asiayhteydessä, joka liittyy läheisesti eläkkeitä ja työllisyyttä koskeviin poliittisiin valintoihin.

Koska toisaalta kyseisen jäsenvaltion kansallisessa säännöstössä ei kielletä henkilöä, joka on saavuttanut iän, josta lähtien hän voi saada eläkettä, jatkamasta työskentelyä ja koska lisäksi tällaisessa tilanteessa oleva työntekijä saa yhä suojaa ikään perustuvaa syrjintää vastaan, suoraan ilman eri toimenpiteitä tapahtuvan työsopimuksen päättymisen automaattisena seurauksena ei ole se, että kyseiset henkilöt pakotettaisiin vetäytymään lopullisesti työmarkkinoilta. Tällä säännöstöllä ei näin ollen luoda pakottavaa järjestelmää automaattiseksi eläkkeelle siirtymiseksi. Tämä säännöstö ei ole esteenä sille, että työntekijä, joka haluaa tehdä näin esimerkiksi taloudellisista syistä, jatkaa työskentelyä eläkeiän saavuttamisen jälkeen, eikä tässä säännöstössä poisteta eläkeiän saavuttaneiden työntekijöiden ikään perustuvaa syrjintää koskevaa suojaa silloin, kuin nämä työntekijät haluavat pysyä työelämässä ja etsivät uutta työtä. Kun nämä seikat otetaan huomioon, kansallinen säännöstö ei ylitä sitä, mikä on tarpeen tavoiteltujen päämäärien saavuttamiseksi, kun otetaan huomioon jäsenvaltioille ja työmarkkinaosapuolille sosiaali- ja työllisyyspolitiikan alalla annettu laaja harkintavalta.

(ks. 68 ja 74–77 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)

4. Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista annetun direktiivin 2000/78 1 ja 2 artiklaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä sille, että jäsenvaltio vahvistaa työehtosopimuksen, joka sisältää ehdon, joka koskee kiinteistösiivousalan työntekijöiden työsopimusten automaattista päättymistä, yleissitovaksi, jos tässä työehtosopimuksessa ei poisteta tämän työehtosopimuksen soveltamisalaan kuuluvilta työntekijöiltä heille näissä säännöksissä ikään perustuvaa syrjintää vastaan annettua suojaa.

Direktiivillä 2000/78 ei nimittäin säännellä sellaisenaan edellytyksiä, joiden vallitessa jäsenvaltiot voivat vahvistaa työehtosopimuksen yleissitovaksi, vaikka jäsenvaltioiden on varmistettava asianmukaisin laein, asetuksin tai hallinnollisin määräyksin, että kaikki työntekijät voivat saada heille direktiivissä 2000/78 ikään perustuvaa syrjintää vastaan annettua suojaa sen täydessä laajuudessa.

(ks. 79 ja 80 kohta sekä tuomiolauselman 3 kohta)