ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 2 päivänä maaliskuuta 1999. - Colonia Versicherung AG Zweigniederlassung München e.a. vastaan Belgian valtio. - Ennakkoratkaisupyyntö: Tribunal de première instance de Bruxelles - Belgia. - Ennakkoratkaisupyyntö - Tutkimatta jättäminen. - Asia C-422/98.



Oikeustapauskokoelma 1999 sivu I-01279



Tiivistelmä



Avainsanat

Ennakkoratkaisukysymykset - Tutkittavaksi ottaminen - Kysymykset, joissa ei ole riittävästi yksityiskohtaista tietoa tosiasioista ja asiaan sovellettavasta lainsäädännöstä - Kysymykset, joihin ei voida antaa tarkoituksenmukaista vastausta

(EY:n perustamissopimuksen 177 artikla; EY:n tuomioistuimen perussäännön 20 artikla)

Tiivistelmä

Saadakseen yhteisöjen tuomioistuimelta asianmukaisen vastauksen yhteisön oikeuden tulkintaa koskevaan kysymykseensä kansallisen tuomioistuimen on määriteltävä, mihin tosiasioihin ja säännöksiin esitetyt kysymykset liittyvät, tai ainakin selvitettävä tosiasioihin perustuvat olettamukset. Tässä yhteydessä on syytä korostaa, että ennakkoratkaisupyynnön esittämisestä tehdyn päätöksen tarkoituksena ei ole ainoastaan kansallista tuomioistuinta hyödyttävän vastauksen saaminen yhteisöjen tuomioistuimelta; tavoitteena on myös antaa jäsenvaltioiden hallituksille sekä asianosaisille mahdollisuus esittää Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 20 artiklan mukaisesti huomautuksensa. Kyseisen artiklan nojalla asianosaisille ilmoitetaan kuitenkin ainoastaan ennakkoratkaisupyynnön esittämisestä tehdyistä päätöksistä. Vaikka kansallinen tuomioistuin viittaa pääasian asianosaisten huomautuksiin, jotka sitä paitsi todennäköisesti tarjoavat eriäviä näkemyksiä kyseisessä tuomioistuimessa vireillä olevasta riita-asiasta, tämä ei riitä takaamaan asianosaisille perussäännön mukaista mahdollisuutta esittää huomautuksiaan.

Koska kansallinen tuomioistuin ei kuvaile oikeudenkäynnin taustalla olevia tosiasioita eikä niihin perustuvia olettamuksia eikä selvitä, mihin kansallisiin säännöksiin asia perustuu, ja koska tuomioistuin ei kerro, mikä sen sai pohtimaan yhteisön oikeuden tulkintaan liittyvää kysymystä ja päätymään siihen, että kysymys on syytä esittää yhteisöjen tuomioistuimelle, yhteisöjen tuomioistuin ei voi antaa sille asianmukaista vastausta kysymykseen, miten yhteisön oikeutta on tässä tapauksessa tulkittava, ja ennakkoratkaisukysymyksen tutkittavaksi ottamisen edellytykset jäävät siten selvästi täyttymättä.$
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Yhteisön oikeus - Periaatteet - Perusoikeudet, joiden kunnioittamista yhteisöjen tuomioistuin valvoo - Euroopan ihmisoikeussopimuksen huomioon ottaminen - Jokaisen oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin - Se, että yhteisöjen tuomioistuin hylkää pyynnön saada esittää huomautuksia vastaukseksi julkisasiamiehen ratkaisuehdotukseen - Rikkominen - Rikkomatta jättäminen

(EY 222 artikla; EU 6 artiklan 2 kohta; Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 1 kohta; EY:n tuomioistuimen perussäännön 18 artikla; yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 59 ja 61 artikla)

Tiivistelmä

$$Perusoikeudet ovat erottamaton osa yleisiä oikeusperiaatteita, joiden noudattamista yhteisöjen tuomioistuin valvoo. Tätä varten yhteisöjen tuomioistuin tukeutuu jäsenvaltioiden yhteiseen valtiosääntöperinteeseen ja kansainvälisiin ihmisoikeuksia koskeviin asiakirjoihin, joiden syntyyn jäsenvaltiot ovat vaikuttaneet tai joihin ne ovat liittyneet. Tältä osin Euroopan ihmisoikeussopimus, johon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan 2 kohdassa sitä paitsi viitataan, on erityisen tärkeä.

Kyseisen sopimuksen 6 artiklan 1 kohta, joka koskee jokaisen oikeutta siihen, että hänen asiansa käsitellään kontradiktorisessa menettelyssä oikeudenmukaisesti, ei estä yhteisöjen tuomioistuinta hylkäämästä asianosaisen pyyntöä saada esittää kirjallisia huomautuksia vastaukseksi julkisasiamiehen ratkaisuehdotukseen.

Tuomioistuinjärjestelmässä, joka on luotu perustamissopimuksella ja tuomioistuimen perussäännöllä ja jota on täsmennetty tuomioistuimen työjärjestyksellä, julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset ovat, toisin kuin sellainen tuomioistuimelle tai asianosaisille tarkoitettu mielipide, joka on peräisin yhteisöjen tuomioistuimen ulkopuoliselta viranomaiselta tai jonka arvovalta perustuu syyttäjälaitoksen arvovaltaan, tämän toimielimen jäsenen henkilökohtaisia, perusteltuja ja julkisesti ilmaistuja mielipiteitä, joilla julkisasiamies osallistuu julkisesti ja henkilökohtaisesti yhteisöjen tuomioistuimen päätöksentekoon ja näin ollen yhteisöjen tuomioistuimelle uskotun lainkäyttötehtävän suorittamiseen.

Juuri kontradiktorisen menettelyn päämäärän perusteella - päämääränä on sen välttäminen, että väitteillä, joista asianosaiset eivät ole voineet keskustella, voisi olla vaikutusta yhteisöjen tuomioistuimeen - yhteisöjen tuomioistuin voi työjärjestyksensä 61 artiklan mukaan omasta aloitteestaan tai julkisasiamiehen ehdotuksesta tai myös asianosaisten pyynnöstä määrätä suullisen käsittelyn aloitettavaksi uudelleen, jos se katsoo, että sillä ei ole riittävästi tietoa asiasta tai että asia olisi ratkaistava sellaisen väitteen perusteella, josta asianosaiset eivät ole keskustelleet.

(ks. 8-10, 14-15, 18 ja 20 kohta)
Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 14 päivänä heinäkuuta 1998. - Glasoltherm SARL, selvitystilassa, vastaan Commission des Communautés européennes, Electricité de France ja HLM "Colomiers Habitat SA". - Kanteen tutkimatta jättäminen. - Asia C-399/97.



Oikeustapauskokoelma 1998 sivu I-04521



Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely - Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön muita luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä vastaan nostama kanne tai puhtaasti kansallisen päätöksen kumoamista koskeva kanne - Yhteisöjen tuomioistuinten toimivallan puuttuminen - Tutkimatta jättäminen

(EY:n perustamissopimuksen 3 b ja 4 artikla)

Tiivistelmä

Perustamissopimuksen 3 b ja 4 artiklan perusteella yhteisöjen tuomioistuin, kuten muutkin yhteisöjen toimielimet, toimii vain niiden toimivaltuuksien rajoissa, jotka sille perustamissopimuksessa on annettu. Näihin toimivaltuuksiin ei kuulu luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden muita luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä vastaan nostamien kanteiden tutkiminen eikä sellaisten kanteiden tutkiminen, joissa vaaditaan puhtaasti kansallisten päätösten kumoamista. Tällaisten kanteiden tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat siten selvästi.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely - Kanteen nostamisen määräajat - Määräajan ylittyminen - Ennalta-arvaamattomat seikat tai ylivoimainen este

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 42 artiklan toinen kohta)

Tiivistelmä

Menettelyllisiä määräaikoja koskevien yhteisön säännösten soveltamisesta voidaan EY:n tuomioistuimen perussäännön 42 artiklan toisen kohdan mukaisesti poiketa ennalta-arvaamattomien seikkojen tai ylivoimaisen esteen vuoksi ainoastaan täysin poikkeuksellisissa olosuhteissa, koska näiden säännösten ankara soveltaminen vastaa oikeusvarmuuden vaatimuksia sekä tarvetta välttää oikeudenhoidossa kaikkea syrjintää ja mielivaltaista kohtelua.

Jos postipalvelujen poikkeuksellinen toimintahäiriö aiheuttaa sen, että kumoamiskanne myöhästyy, minkään edellä tarkoitetuista olosuhteista ei kuitenkaan voida katsoa olevan kyseessä silloin, kun kantaja on lähettänyt kannekirjelmän pikapostina vasta päivää ennen asetetun määräajan päättymistä ja kun sillä on käytössään pitkien etäisyyksien vuoksi myönnetty kymmenen päivän määräaika, joka on laskettu postin kulun tavanomaisen keston perusteella ja ottaen huomioon postipalveluihin liittyvät mahdolliset ongelmat.
Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 5 päivänä joulukuuta 1996. - Orlando Lopes vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuin. - Tutkimatta jättäminen - Valittajan edustajan puuttuminen. - Asia C-174/96 P.



Oikeustapauskokoelma 1996 sivu I-06401



Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely - Kannekirjelmä - Muotovaatimukset - Kanteen nostaminen ilman asianajajaa - Kantaja, jolla on oikeus esiintyä asianajajana kansallisessa tuomioistuimessa - Vaikutuksettomuus - Tutkimatta jättäminen

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 17 artiklan kolmas kohta ja 19 artiklan ensimmäinen kohta; yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 37 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta)

Tiivistelmä

Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 17 artiklan kolmannessa kohdassa tarkoitettu asianosainen ei asemastaan riippumatta saa itse ajaa asiaansa yhteisöjen tuomioistuimessa, vaan hänen on turvauduttava sellaisen kolmannen palveluihin, jolla on oikeus esiintyä jonkin jäsenvaltion tai Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen osapuolen tuomioistuimessa.

Koska perussäännössä tai työjärjestyksessä ei määrätä minkäänlaisesta erivapaudesta tästä velvollisuudesta tai sen poikkeuksesta, kantajan itsensä allekirjoittama kannekirjelmä ei voi riittää kanteen nostamiseen siitä huolimatta, että kantaja on asianajaja, jolla on oikeus esiintyä kansallisessa tuomioistuimessa.
Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 20 päivänä maaliskuuta 1996. - Rikosoikeudenkäynti vastaan Carlo Sunino ja Giancarlo Data. - Ennakkoratkaisupyyntö: Pretura circondariale di Ivrea, Sezione di Strambino - Italia. - Perustamissopimuksen 48, 55, 59, 60, 66, 86 ja 90 artiklan tulkinta. - Asia C-2/96.



Oikeustapauskokoelma 1996 sivu I-01543



Tiivistelmä



Avainsanat

Ennakkoratkaisukysymykset - Tutkittavaksi ottaminen - Pyyntö, jossa ei täsmennetä asiaan liittyviä tosiasioita ja oikeudellisia seikkoja eikä esitetä syitä, joihin ennakkoratkaisupyynnön esittäminen yhteisöjen tuomioistuimelle perustuu

(EY:n perustamissopimuksen 177 artikla; EY:n tuomioistuimen perussäännön 20 artikla)

Tiivistelmä

Jotta voitaisiin tulkita yhteisön oikeutta siten, että tulkinta olisi kansalliselle tuomioistuimelle tarkoituksenmukainen, kansallisen tuomioistuimen on määriteltävä esitettyihin kysymyksiin liittyvät tosiasiat ja oikeudelliset seikat tai ainakin selostettava ne tosiseikkoja koskevat olettamukset, joihin nämä kysymykset perustuvat.

Ennakkoratkaisupyyntöä koskevista päätöksistä ilmenevät tiedot ja niissä esitetyt kysymykset eivät ole tarpeen ainoastaan sen vuoksi, että yhteisöjen tuomioistuin voi niiden perusteella antaa tarkoituksenmukaisen vastauksen, vaan myös siksi, että jäsenvaltioiden hallituksilla ja muilla osapuolilla on niiden perusteella mahdollisuus esittää huomautuksensa yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 20 artiklan mukaisesti. Yhteisöjen tuomioistuimen velvollisuutena on huolehtia tämän mahdollisuuden turvaamisesta, kun otetaan erityisesti huomioon se, että mainitun säännöksen mukaisesti ainoastaan ennakkoratkaisupyyntöä koskevat päätökset annetaan tiedoksi osapuolille.

Ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat selvästi tapauksessa, jossa yhteisöjen tuomioistuin ei voi antaa yhteisön oikeuden tulkintaa koskevaa tarkoituksenmukaista ratkaisua, koska kansallinen tuomioistuin tyytyy toteamaan ennakkoratkaisupyyntöä koskevassa päätöksessä, että työnvälitystä ja tilapäistyötä koskevaa kansallista lainsäädäntöä on rikottu rikoslaissa tarkoitetulla tavalla, eikä se ilmoita niiden kansallisten säännösten sisältöä, joihin se on viitannut, eikä täsmällisiä syitä, joiden vuoksi se tiedustelee niiden yhteensopivuutta yhteisön oikeuden kanssa ja katsoo, että on tarpeellista esittää ennakkoratkaisukysymykset yhteisöjen tuomioistuimelle.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Ennakkoratkaisukysymykset - Tutkittavaksi ottaminen - Kysymykset, jotka on esitetty antamatta riittäviä tietoja asiaa koskevista tosiseikoista ja lainsäädännöstä - Kysymykset, joihin ei voida antaa tarkoituksenmukaista vastausta

(EY:n perustamissopimuksen 177 artikla; EY:n tuomioistuimen perussäännön 20 artikla)

Tiivistelmä

Jotta yhteisön oikeutta voitaisiin tulkita siten, että tulkinta olisi kansalliselle tuomioistuimelle tarkoituksenmukainen, kansallisen tuomioistuimen on määriteltävä esitettyihin kysymyksiin liittyvät tosiasiat ja oikeudelliset seikat tai ainakin selostettava ne tosiseikkoja koskevat olettamukset, joihin nämä kysymykset perustuvat.

Tältä osin on todettava, että ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevissa päätöksissä annettujen tietojen ja niissä esitettyjen kysymysten perusteella yhteisöjen tuomioistuin voi antaa asian ratkaisun kannalta tarkoituksenmukaisia vastauksia, ja niiden perusteella myös jäsenvaltioiden hallituksilla ja muilla, joita asia koskee, on mahdollisuus esittää huomautuksensa EY:n tuomioistuimen perussäännön 20 artiklan mukaisesti.

Yhteisöjen tuomioistuimen on valvottava, että tämä mahdollisuus turvataan, ottaen huomioon se, että edellä mainitun perussäännön määräyksen mukaan ainoastaan ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevat päätökset annetaan tiedoksi niille, joita asia koskee.

Siten kansallisen tuomioistuimen ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevan päätöksen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat, kun päätöksessä tyydytään toteamaan, että tekijänoikeuksia koskevaa kansallista lainsäädäntöä on rikottu, ja esittämään tässä yhteydessä kysymys siitä, onko sellaisen yhtiön monopoli, jolla on yksinoikeus tällaisten oikeuksien hallinnoimiseen ja jolla on oikeus vaatia korvausten maksamista rikosoikeudellisten seuraamusten uhalla, yhteisön oikeuden mukainen, ja kun kyseisessä päätöksessä ei selvitetä riittävästi riitaan liittyviä tosiseikkoja, kansallista lainsäädäntöä eikä täsmällisiä syitä, joiden vuoksi kansallinen tuomioistuin tiedustelee yhteisön oikeuden tulkintaa ja katsoo tarpeelliseksi esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksiä, koska yhteisöjen tuomioistuin ei voi sen perusteella antaa yhteisön oikeuden tulkintaa koskevaa tarkoituksenmukaista ratkaisua.
Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 14 päivänä helmikuuta 1996 (512031). - Euroopan yhteisöjen komissio vastaan NTN Corporation ja Koyo Seiko Co. Ltd. - Väliintulo. - Asia C-245/95 P.



Oikeustapauskokoelma 1996 sivu I-00553



Tiivistelmä



Avainsanat

Valitus - Väliintulo - Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa saadun väliintulijan aseman säilyminen yhteisöjen tuomioistuimessa - Uuden väliintulohakemuksen tutkimatta jättäminen

(Euroopan talousyhteisön tuomioistuimen perussäännön 49 artikla)

Tiivistelmä

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esiintyneitä väliintulijoita on pidettävä Euroopan talousyhteisön tuomioistuimen perussäännön 49 artiklan perusteella ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa asian käsittelyn osapuolina. Kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiosta valitetaan, niihin sovelletaan siten yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 115 artiklan 1 kohtaa, minkä takia heidän ei tarvitse esittää uutta, työjärjestyksen 93 ja 123 artiklan mukaista väliintulohakemusta yhteisöjen tuomioistuimessa.

Tästä seuraa, että valitusasiassa väliintulohakemusta, jonka on esittänyt osapuoli, joka on ensimmäisessä oikeusasteessa osallistunut asian käsittelyyn väliintulijana, ei voida ottaa tutkittavaksi.
27

Tiettyjen laskujen maksamatta jättämisen osalta valittaja esittää seuraavat kahdeksan valitusperustetta — ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on arvioinut tapauksen tosiseikkoja väärin ja tämä on johtanut siihen, että oikeussääntöjä on sovellettu väärin; — valittajalla oli velvollisuus noudattaa tarkasti Consulintin sille antamia ohjeita; — komissio on soveltanut väärin sopimusehtoja laskujen maksamisen yhteydessä; — komissio ja sen asiamies on loukannut valittajan perusteltua luottamusta kieltäytyessään hyväksymästä riidan kohteena olevia laskuja; — komissio on loukannut valittajan perusteltua luottamusta kieltäytyessään allekirjoittamasta lisäystä nro 1; — asiamies on loukannut valittajan perusteltua luottamusta kieltäytyessään maksamasta sitä osuutta laskuista, joka piti maksaa Somaliaan; — ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on arvioinut väärin valittajan vaatimuksia ja hylännyt perusteettomasti asianmukaisesti laskutettuja summia koskevat vaatimukset; ja — komission yksiköiden toiminta on ollut huonosti järjestetty.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Ennakkoratkaisukysymykset - Tutkittavaksi ottaminen - Kysymykset, jotka eivät koske yksityiskohtaisia teknisiä seikkoja ja jotka on esitetty ilman mitään selvitystä asiaa koskevista tosiseikoista ja sitä koskevasta lainsäädännöstä

(EY:n perustamissopimuksen 177 artikla; EY:n tuomioistuimen perussäännön 20 artikla)

Tiivistelmä

Jotta voitaisiin tulkita yhteisön oikeutta siten, että tulkinta olisi kansalliselle tuomioistuimelle tarkoituksenmukainen, kansallisen tuomioistuimen on määriteltävä esitettyihin kysymyksiin liittyvät tosiseikat ja oikeudelliset seikat tai ainakin selostettava ne tosiseikkoja koskevat olettamukset, joihin nämä kysymykset perustuvat.

Ennakkoratkaisupyyntöä koskevassa kansallisen tuomioistuimen päätöksessä annettujen tietojen ja siinä esitettyjen kysymysten on täytettävä edellä mainitut vaatimukset paitsi sen vuoksi, että yhteisöjen tuomioistuin voisi antaa kysymyksiin asianmukaisen vastauksen myös siksi, että jäsenvaltioiden hallituksilla ja muilla asianosaisilla olisi mahdollisuus esittää asiassa huomautuksensa yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 20 artiklan mukaisesti. Yhteisöjen tuomioistuimen velvollisuutena on huolehtia tämän mahdollisuuden suojaamisesta, kun otetaan erityisesti huomioon se, että mainitun säännöksen mukaisesti asianosaisille annetaan tiedoksi ainoastaan ennakkoratkaisupyyntöä koskevat päätökset.

On totta, että kansalliselle tuomioistuimelle asetettu vaatimus ennakkoratkaisukysymystä koskevien tosiseikkojen ja oikeudellisten perusteiden selvittämisestä ei ole niin keskeinen silloin, kun kyse on yksityiskohtaisista teknisistä seikoista, joiden osalta yhteisöjen tuomioistuimella on mahdollisuus antaa tarkoituksenmukainen vastaus silloinkin, kun kansallinen tuomioistuin ei ole antanut tyhjentävää selvitystä asiaa koskevista tosiseikoista ja oikeudellisista säännöksistä.

Tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat kuitenkin selvästi silloin, kun kansallinen tuomioistuin ei ole ennakkoratkaisupyynnössä selvittänyt siellä vireillä olevan asian tosiseikkoja eikä asiaan sovellettavaa oikeutta eikä se ole myöskään perustellut, miksi se katsoo, että ennakkoratkaisukysymyksiin annettavat vastaukset olisivat tarpeellisia, jotta asia voitaisiin ratkaista.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Ennakkoratkaisukysymykset - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta - Euroopan unionista tehdyn sopimuksen B artikla - Toimivallan ulkopuolelle jääminen

(EY:n perustamissopimuksen 177 artikla; Euroopan unionista tehdyn sopimuksen B ja L artikla)

2 Ennakkoratkaisukysymykset - Tutkittavaksi ottaminen - Sellaisten kysymysten esittäminen, joihin liittyviä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja ei ole täsmennetty

(EY:n perustamissopimuksen 177 artikla; yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön (EY) 20 artikla)

Tiivistelmä

3 Euroopan unionista tehdyn sopimuksen L artiklan perusteella yhteisöjen tuomioistuin ei selvästikään ole toimivaltainen tulkitsemaan kyseisen sopimuksen B artiklaa ennakkoratkaisumenettelyssä.

4 Jotta yhteisöoikeutta voitaisiin tulkita tavalla, joka on kansalliselle tuomioistuimelle hyödyksi, kansallisen tuomioistuimen on määriteltävä ne tosiseikat ja oikeudelliset seikat, joihin esitetyt kysymykset liittyvät, tai ainakin selitettävä ne tosiasioita koskevat olettamat, joihin kysymykset perustuvat.

Lisäksi on välttämätöntä, että kansallinen tuomioistuin perustelee jotenkin sen, miksi se on valinnut ne yhteisöoikeudelliset säännöt, joiden tulkinnasta kysymykset on esitetty, ja sen, miten nämä säännöt ja pääasiassa sovellettava kansallinen lainsäädäntö liittyvät toisiinsa.

Ennakkoratkaisua koskevassa kansallisen tuomioistuimen päätöksessä on esitettävä edellä mainitut vaatimukset täyttävät tiedot sen vuoksi, että yhteisöjen tuomioistuin voisi antaa kysymyksiin asianmukaisen vastauksen ja myös siksi, että jäsenvaltioiden hallitukset ja muut, joita asia koskee, voisivat esittää asiassa huomautuksensa yhteisöjen perussäännön (EY) 20 artiklan mukaisesti.
76

Koska KL on nyt käsiteltävässä asiassa vaatinut EIP:n velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja koska tämä on hävinnyt asian, EIP on velvoitettava vastaamaan valituksesta aiheutuneista omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan KL:n oikeudenkäyntikulut.
9

Direktiivin 2004/27 johdanto-osan seitsemännessä perustelukappaleessa todetaan seuraavaa: ”Erityisesti tieteellisen ja teknisen kehityksen perusteella on syytä selkeyttää direktiivin 2001/83/EY määritelmiä ja soveltamisalaa siten, että varmistetaan ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden korkea laatu, turvallisuus ja teho. Uusien hoitomuotojen sekä lääkealan ja muiden alojen välille kehittyneiden tiettyjen nk. ’rajatuotteiden’ määrän kasvun huomioon ottamiseksi on syytä muuttaa lääkkeen määritelmää, jotta sovellettavasta lainsäädännöstä ei olisi epäselvyyttä tilanteessa, jossa tuote on kaikilta osin lääkkeen määritelmän mukainen mutta voisi samanaikaisesti vastata muiden säänneltyjen tuotteiden määritelmää. Tässä määritelmässä olisi eriteltävä, millaisia vaikutuksia lääkkeellä voi olla elintoiminnoille. Lisäksi tällainen vaikutusten luettelointi antaa mahdollisuuden sisällyttää geeniterapian, radiofarmaseuttisten tuotteiden ja tiettyjen paikallisesti käytettävien lääkkeiden kaltaisia lääkkeitä. Lääkelainsäädännön erityispiirteet huomioon ottaen on myös syytä huolehtia siitä, että kyseistä lainsäädäntöä sovelletaan. Jos jokin tuote kuuluu lääkkeen määritelmän piiriin, mutta voisi myös olla jonkin muun säännellyn tuotteen määritelmän mukainen, tilanteen selkiyttämiseksi on epävarmassa tapauksessa oikeusvarmuuden vuoksi ilmaistava selkeästi, mitä säännöksiä on noudatettava. Jos tuote kuuluu selvästi jonkin muun tuoteluokan, erityisesti elintarvikkeiden, ravintolisien, lääkinnällisten laitteiden, biosidien tai kosmetiikkavalmisteiden määritelmien piiriin, tätä direktiiviä ei pitäisi soveltaa. On myös aiheellista parantaa lääkelainsäädännön terminologian johdonmukaisuutta.”
10

Kyseisen lain 34 d §:n 2 momentissa säädetään, että tällaisessa tilanteessa autoveroa palautetaan se määrä, joka samanlaisesta ajoneuvosta kannettaisiin, jos se verotettaisiin käytettynä ajoneuvona ajankohtana, jona asianomainen ajoneuvo viedään Suomesta. Mainitun veron näin palautettava määrä ei siten voi ylittää kyseisestä ajoneuvosta maksetun veron määrää. Autoveroa ei palauteta siltä osin kuin mainitun ajoneuvon arvo tai samasta ajoneuvosta suoritettava autovero on noussut verotuksen jälkeen tehdyn muutostyön tai varustelun takia. Mainittua veroa ei palauteta ajoneuvosta, jota ei ole asianmukaisesti ilmoitettu verotettavaksi, tai jos palautettava määrä on pienempi kuin 500 euroa. Autoveroa ei myöskään palauteta ajoneuvosta, jonka ensimmäisestä käyttöönotosta on vientiajankohtana kulunut vähintään kymmenen vuotta. Palautuksen edellytyksenä on, että asianomainen ajoneuvo on käytön Suomessa päättyessä liikennekelpoisessa kunnossa ja että kyseinen ajoneuvo on Suomessa poistettu liikennekäytöstä.