YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (toinen jaosto)

4 päivänä maaliskuuta 1998

Asia T-146/96

Maria da Graça De Abreu

vastaan

Euroopan yhteisöjen tuomioistuin

”Koeajalla oleva virkamies — Aikaisemman väliaikaisen toimihenkilön nimittäminen — Ikälisien säilyttäminen — Yhdenvertaisen kohtelun periaate — Lainvastaisuusväite”

Täydellinen teksti ranskankielellä II-281

Aihe:

Yhteisöjen tuomioistuimen 5.12.1995 tekemän päätöksen, jolla kantaja nimitettiin konekirjoittajaksi, kumoaminen siltä osin kuin kantaja luokiteltiin palkkaluokan C 4 palkkatasolle 3.

Lopputulos:

Kumoaminen.

Tuomion lyhennelmä

Kantaja työskenteli aikaisemmin yhteisöjen tuomioistuimen tuomarin kabinetissa palkkaluokan C 3 palkkatason 4 väliaikaisena konekirjoittajana kuuluen Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen (jäljempänä muuhun henkilöstöön sovellettavat säännöt) soveltamisalaan.

Suoritettuaan hyväksytysti vastaajana olevan toimielimen ja Euroopan parlamentin konekirjoittajien palvelukseen ottamiseksi järjestämän yleisen kilpailun EUR/C/22 (EYVL 1992, C 47 A) kantaja otettiin 30.9.1992 laadittuun varallaololuetteloon ja nimitettiin koeajalla olevaksi virkamieheksi nimittävän viranomaisen 5.12.1995 tekemällä päätöksellä. Kantajan toimipaikaksi osoitettiin käännösosasto, mutta hänet sijoitettiin samanaikaisesti myös edellä mainittuun tuomarin kabinettiin, jossa hän työskentelee edelleen.

Nimityspäätöksessä kantaja luokiteltiin palkkaluokan C 4 palkkatasolle 3 Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) 32 artiklan mukaisesti.

Kantaja vastusti luokitteluaan palkkatasolle 3 ja valitti siitä 1.4.1996. Hän vetosi etenkin henkilöstösääntöjen ja muuhun henkilöstöön sovellettavien sääntöjen muuttamisesta 21 päivänä joulukuuta 1992 annetun asetuksen (ETY, Euratom EHTY) N:o 3947/92 (EYVL L 404, s. 1, jäljempänä riidanalainen asetus) 8 artiklaan, jolla täydennetään henkilöstösääntöjen 32 artiklan kolmatta kohtaa, jossa säädetään seuraavaa:

“Väliaikainen toimihenkilö, jonka luokitus on vahvistettu toimielimen säätämien luokitusperusteiden mukaisesti, säilyttää väliaikaisena toimihenkilönä hankkimansa ikälisät, lain hänet nimitetään välittömästi tämän jakson jälkeen virkamieheksi samaan palkkaluokkaan. ”

Kantajan valitus hylättiin valitusasioiden komitean 10.6.1996 tekemällä päätöksellä muun muassa sillä perusteella, että kantajaa ei ollut nimitetty virkamieheksi “samaan palkkaluokkaan” välittömästi sen jakson jälkeen, jolloin hän oli työskennellyt väliaikaisena toimihenkilönä, ja että henkilöstösääntöjen 32 artiklan kolmatta kohtaa ei siten voitu soveltaa.

Kantaja nimitettiin 24.5.1996 vakinaiseksi virkamieheksi 1.7.1996 alkaen, ja hänet luokiteltiin palkkaluokan C 4 palkkatasolle 3. Kantaja siirrettiin 18.6.1996 edellä mainitun tuomarin kabinettiin 1.7.1996 alkaen, ja hänet luokiteltiin tällöin palkkaluokan C 3 palkkatasolle 5.

Kanteen tutkittavaksi ottaminen

Esillä olevassa kanteessa riitautettu päätös eli kantajan luokittelu tietylle palkkatasolle virkanimityksen yhteydessä perustuu muihin säännöksiin kuin kantajan luokittelu ylemmälle palkkatasolle, joka suoritettiin hänen työskenneltyään edellä mainitussa tuomarin kabinetissa henkilöstösääntöjen 37 artiklan a kohdan toisen luetelmakohdan mukaisen tilapäisen siirron perusteella. Toisin kuin vakinaisessa virkanimityksessä, virkamiehen toimikausi voi tilapäisessä siirrossa päättyä milloin tallansa sen henkilön pyynnöstä, jonka alaiseksi hänet on siirretty. Kantaja voidaan siis milloin tahansa siirtää takaisin riitautettuun palkkaluokkaan C 4, johon hänet on vakinaisena virkamiehenä luokiteltu. Tämän vuoksi kyseisellä luokittelulla saatetaan loukata kantajan etua myös hänen tilapäisen siirtonsa aikana (16 kohta).

Näin ollen kantajan oikeussuojaintressin ei voida katsoa poistuneen kyseisen tilapäisen siirron vuoksi, joten esillä oleva kanne on otettava tutkittavaksi (17 kohta).

Riidanalaisen asetuksen 8 kohtaa ja henkilöstösääntöjen 32 artiklan kolmatta kohtaa koskeva lainvastaisuusväite

Lainvastaisuusväitteen tutkittavaksi ottaminen

Saadakseen hänelle osoitetun päätöksen kumotuksi oikeudenkäynnin asianosainen voi perustamissopimuksen 1S4 artiklassa tarkoitetun lainvastaisuusväitteen esittämällä kiistää päätöksen oikeudellisena perustana olevan oikeussäännön pätevyyden (24 kohta).

Viittaukset: asia 262/80, Andersenym. v. parlamentti, 19.1.1984 (Kok. 1984, s. 195, 6 kohta); yhdistetyt asiat 87/77, 130/77, 22/83, 9/84 ja 10/84, Salerno ym. v. komissio ja neuvosto, 11.7.1985 (Kok. 1985, s. 2523, 36 kohta); yhdistetyt asiat T-6/92 ja T-52/92, Reinarz v. komissio, 26.10.1993 (Kok. 1993, s. II-1047, 56 kohta) ja asia T-64/92, Chavanede Dalmassy ym. v. komissio, 27.10.1994 (Kok. H. 1994, s. IÍ-723, 41 kohta).

Esillä olevassa asiassa lainvastaisuusväitteen kohteena oleva riidanalainen säännös ei ole riidanalaisen päätöksen muodollinen oikeusperuste. Riidanalainen päätös annettiin pikemminkin henkilöstösääntöjen 32 artiklan toisen kohdan perusteella, koska nimittävä viranomainen ei ollut soveltanut riidanalaista säännöstä, johon kantaja vetoaa. Näin ollen vaikuttaa siltä, että lainvastaisuusväitettä ei ole kohdistettu kantajan riitauttaman päätöksen välittömänä oikeusperusteena olevaa oikeussääntöä vastaan vaan sen sijaan riidanalaisessa säännöksessä olevaa tiettyä ehtoa (“samaan palkkaluokkaan”) vastaan, koska kantaja väittää, että vain se, että tämä ehto ei täyttynyt, esti riidanalaisen säännöksen soveltamisen hänen tapauksessaan (25 kohta).

Määritettäessä sitä, voidaanko kyseistä ehtoa vastaan esittää lainvastaisuusväite perustamissopimuksen 184 artiklan nojalla, on huomattava, että perustamissopimuksen 184 artiklan mukaan asianosainen voi esittää lainvastaisuusväitteen riidassa, “joka koskee [— —] asetusta”. Kun otetaan huomioon tehokkaan laillisuusvalvonnan turvaamisen tarve, kyseisen artiklan soveltamisala on lisäksi ulotettava koskemaan sellaisia säädöksiä, joita ei ole annettu asetuksena mutta joilla on samankaltaisia oikeusvaikutuksia (26 kohta).

Viittaukset: asia 92/78, Simmenthal v. komissio, 6.3.1979 (Kok. 1979, s. 777, 39-41 kohta).

Näin ollen lainvastaisuusväite voidaan esittää kaikkia sellaisia säännöksiä vastaan, joiden perusteella voidaan tehdä kumoamiskanteen kohteena oleva hallinnollinen päätös, ja siten myös riidanalaista päätöstä tehtäessä ratkaisevaa ehtoa “samaan palkkaluokkaan” vastaan (27 ja 29 kohta).

Oikeussääntö voidaan periaatteessa jättää osittain soveltamatta perustamissopimuksen 184 artiklan nojalla. Tältä osin ei ole syytä erotella toisistaan monista säännöksistä koostuvaa oikeussääntöä, joka on osittain pätemätön sen vuoksi, että jokin sen sisältämä säännös on lainvastainen, ja tiettyä yksittäistä säännöstä, joka on osittain pätemätön, koska jokin sen sisältämä ehto on lainvastainen, edellyttäen, että tällainen ehto on erotettavissa kyseisestä säännöksestä. Ehto “samaan palkkaluokkaan” voidaan erottaa henkilöstösääntöjen 32 artiklan kolmannen kohdan sisältämästä säännöksestä ilman, että kyseinen säännös menettäisi mahdolliset oikeusvaikutuksensa (34 ja 35 kohta).

Viittaukset: asia 37/71, Jametv. komissio, 28.6.1972 (Kok. 1972, s. 483, 11 kohta).

Yiidenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaaminen

Yhdenvertaisen kohtelun periaatetta loukataan, jos kahta eri henkilöryhmää, jotka eivät oikeudellisesti tai tosiasiallisesti ole merkittävän erilaisessa asemassa, kohdellaan eri tavalla. Kyseinen periaate edellyttää siten, että toisiinsa verrattavissa olevissa tilanteissa ei menetellä eri tavalla, ellei tällaista eroa voida objektiivisesti perustella (53 kohta).

Viittaukset: asia T-100/92, La Pietra v. komissio, 15.3.1994 (Kok. H. 1994, s. II-275, 50 kohta); asia T-472/93, Campo Ebro ym. v. neuvosto, 21.2.1995 (Kok. 1995, s. II-421, 82 kohta) ja asia C-479/93, Francovich, 9.11.1995 (Kok. 1995, s. Í-3843, 23 kohta).

Henkilöstösääntöjen 32 artiklan kolmannessa kohdassa olevalla ehdolla “samaan palkkaluokkaan” loukataan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, koska se johtaa siihen, että kyseisessä säännöksessä säädetty — verrattain jalomielinen — hyvitysjärjestelmä koskee vain niitä väliaikaisia toimihenkilöitä, jotka ansioistaan riippumatta voivat sattumalta osallistua valintakokeisiin, jotka jäljestetään heillä sillä hetkellä olevaan palkkaluokkaan luokiteltavien virkamiesten palvelukseen ottamiseksi, ja sen ulkopuolelle jätetään seuraavaan palkkaluokkaan luokitellut toimihenkilöt (66 ja 71 kohta).

Ratkaisu;

Yhteisöjen tuomioistuimen 5.12.1995 tekemä päätös kantajan nimittämisestä palkkaluokan C 4 konekirjoittajaksi kumotaan siltä osin kuin kantaja luokitellaan siinä palkkaluokkansa kolmannelle palkkatasolle.