SEUT 275 artiklan toisen kohdan ja SEUT 263 artiklan neljännen ja kuudennen kohdan mukaisesti oikeushenkilöllä on asiavaltuus sen päätöksen kumoamisen vaatimiseksi, jolla oikeushenkilön nimi pysytettiin uudelleentarkastelun jälkeen yhteisen ulko‑ ja turvallisuuspolitiikan alalla toteutettujen rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevien henkilöiden luettelossa, joka on kyseisten toimenpiteiden pysyttämisen perustana.

Tällaista päätöstä ei sen sijaan ole oikeudellisesti riittävällä tavalla perusteltu, kun siinä rajoitutaan toteamaan siltä osin kuin siinä sovelletaan kyseiseen oikeushenkilöön kriteeriä ydinaseiden levittämisen tukemisesta, että kyseessä oleva oikeushenkilö osallistuu hallituksen strategisten etujen rahoitukseen. Vaikka oletettaisiin, että ydinaseiden levittämistä voidaan pitää hallituksen strategisina etuina, tällaisten perustelujen perusteella ei saada selville erityisiä ja konkreettisia syitä sille, miksi neuvosto katsoo kyseisen oikeushenkilön osallistuneen ydinaseiden levittämisen rahoittamiseen. Tällainen päätös on näin ollen kumottava, koska perusteluvelvollisuutta on rikottu.

Neuvoston päätös, jossa määrätään rajoittavia toimenpiteitä Iranin ydinalaan tai ballistisiin ohjuksiin liittyvään toimintaan osallistuvalle oikeushenkilölle, on oikeudellisesti riittävällä tavalla perusteltu, kun päätöksessä voidaan yksilöidä henkilöt tai yhteisöt, jotka neuvoston mukaan käyttävät määräysvaltaa kyseiseen oikeushenkilöön Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140 kumoamisesta annetun neuvoston päätöksen 2010/413 20 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen N:o 267/2012 23 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetulla tavalla ja jotka on yksilöity säätiöksi ja korkeimmaksi hengelliseksi johtajaksi, ja kun päätöksestä selviää se, millä tavoin korkein hengellinen johtaja ja säätiö käyttävät neuvoston näkemyksen mukaan suoraan tai epäsuorasti määräysvaltaa kyseiseen oikeushenkilöön näissä samoissa säännöksissä tarkoitetulla tavalla.

Neuvosto tekee arviointivirheen päätöksessä, jolla pysytetään oikeushenkilön nimi Iranin ydinalaan tai ballistisiin ohjuksiin liittyvään toimintaan osallistuvien henkilöiden ja yhteisöjen sekä Iranin hallitusta tukevien henkilöiden ja yhteisöjen luettelossa, soveltaessaan tähän oikeushenkilöön Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140 kumoamisesta annetun neuvoston päätöksen 2010/413 20 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen N:o 961/2010 kumoamisesta annetun asetuksen N:o 267/2012 23 artiklan 2 kohdan a alakohdassa mainittua määräysvaltaa koskevaa kriteeriä, kun yhtäältä on niin, että näiden säännösten nojalla neuvostolla on valtuudet toteuttaa rajoittavia toimenpiteitä ainoastaan sellaisten henkilöiden ja yhteisöjen osalta, joiden nimet on merkitty sellaisten henkilöiden ja yhteisöjen luetteloon, joihin sovelletaan rajoittavia toimenpiteitä siitä syystä, että ne ovat sellaisten henkilöiden tai yhteisöjen määräysvallassa, joiden on todettu tai havaittu osallistuvan ydinaseiden levittämiseen, olevan siihen suoraan yhteydessä taikka tukevan sitä, ja kun on toisaalta niin, että määräysvaltaa käyttäviä yhteisöjä ei ollut merkitty riidanalaiseen luetteloon pysyttämispäätöksen antamisen ajankohtana. Tällainen päätös on siten kumottava.

Näissä säännöksissä säädetyn määräysvaltaa koskevan kriteerin soveltaminen perustuu nimittäin huomattavaan vaaraan siitä, että jos sellaisen henkilön tai yhteisön, jonka on todettu osallistuvan ydinaseiden levittämiseen, varat jäädytetään, se ryhtyy sitä koskevista toimenpiteistä aiheutuvien vaikutusten kiertämiseksi painostamaan omistuksessaan tai määräysvallassaan olevia henkilöitä ja yhteisöjä kehottaen niitä joko siirtämään sille suoraan tai epäsuorasti niiden varat tai toteuttamaan sellaisia liiketoimia, joita se ei voi itse toteuttaa sen varojen jäädyttämisen johdosta. Tämä vaara huomioon ottaen sellaisten henkilöiden ja yhteisöjen, jotka ovat sellaisen henkilön tai yhteisön määräysvallassa, jonka varat on jäädytetty, varojen jäädyttäminen on tarpeellista toteutettujen toimenpiteiden tehokkuuden varmistamiseksi ja sen takaamiseksi, ettei mainittuja toimenpiteitä kierretä, sekä tähän soveltuvaa.

Muunlainen ratkaisu asettaisi lisäksi asianomaisen erittäin epäedulliseen menettelylliseen asemaan tämän oikeuksien puolustamisen ja tehokasta oikeussuojaa koskevan oikeuden kannalta, koska asianomaista kohtaan toteutettujen rajoittavien toimenpiteiden riitauttamiseksi se saattaisi joutua riitauttamaan siihen määräysvaltaa käyttävien yhteisöjen vastuun ydinaseiden levittämisessä, ilman että se voisi odottaa tältä osin apua näiltä yhteisöiltä, joita kohtaan ei ollut toteutettu rajoittavia toimenpiteitä.

(ks. 121, 123 ja 125—131 kohta)