ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
53.

Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa Bundesfinanzhofin (Saksa) asioissa C-43/13 ja C-44/13 esittämiin ennakkoratkaisukysymyksiin seuraavasti: Jos energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27.10.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua energiatuotetta, jota ei mainita tämän direktiivin liitteessä I olevassa taulukossa C, käytetään lämmityspolttoaineena, siitä on kannettava direktiivin 2 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti sen verokannan mukainen vero, jota sovelletaan kansallisen oikeuden mukaan johonkin tässä taulukossa mainittuun tuotteeseen, jos sitä käytetään lämmityspolttoaineena. Kyseisessä taulukossa mainituista tuotteista on pidettävä vastaavana sitä, jonka tosiasiallisesti käytetty tuote korvaa sen konkreettista käyttöä varten. Jos asianomaisen tuotteen erityisten ominaisuuksien ja konkreettisen käytön vuoksi tällaiseen korvattavuuteen ei voida päätyä, on jokaisen jäsenvaltion tehtävänä vahvistaa direktiivin 2003/96 mukaisesti objektiiviset perusteet, joiden avulla voidaan määrittää, mitä tuotetta kyseisessä liitteessä I olevassa taulukossa C luetelluista lämmityspolttoaineista voidaan pitää tosiasiallisesti käytettyä tuotetta vastaavana tuotteena.
28.

Alankomaat mainitsee kirjallisissa huomautuksissaan näkemyksensä tueksi kaksi esimerkkiä. Direktiivissä tarkoitettua kemiallista pelkistystä koskevassa esimerkissä hiiltä käytetään raudan valmistuksessa malmista. Kyseisessä prosessissa hiiltä käytetään i) lämmitysaineena ja ii) pelkisteenä. Kun hiili kuumennetaan riittävän korkeaan lämpötilaan, rautamalmin sulatusuuniin lisätty pelkiste erottaa metallin oksideista. Tästä prosessista saatava raakarauta sisältää 4 prosenttia hiiltä, joka on peräisin valmistusprosessista käytetystä hiilestä. Raakaraudan valmistuksessa hiiltä käytetään siten sekä lämmityspolttoaineena että pelkisteenä. Toisin kuin sokerivalmistusprosessissa, jossa lopputuote ei sisällä hiiltä, rautamalmin sulatuksesta saatavassa raakaraudassa on hiiltä. Hiilellä on näin ollen kaksoiskäyttö sulatuksessa. Toinen esimerkki kaksoiskäytöstä on sähkön käyttäminen sinkin sulatuksessa. Kyseisessä prosessissa sähköä käytetään sinkkirikasteen (sinkkiä sisältävän malmin) muuntamiseen puhtaaksi sinkiksi. Siinä on kaksi prosessia, elektrolyyttinen prosessi ja pyrometallurginen prosessi. Elektrolyysi toimii siten, että sähkövirta johdetaan sinkkisulfaattiliuokseen. Tällöin sinkki irtoaa oksideista, joihin se on kiinnittynyt. Sähköä käytetään myös lämmön tuottamiseen elektrolyysiä varten sinkin jalostuksessa.
93.

Jos unionin tuomioistuin on samaa mieltä arviostani, jonka mukaan valitus olisi hylättävä, unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 137, 138, 140 ja 184 artiklan, kun niitä luetaan yhdessä, mukaisesti Schräder, joka on hävinnyt asian kaikkien valitusperusteiden osalta, on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
7.

Luontodirektiivin 6 artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa konkretisoidaan alueiden suojelu: ”2. Jäsenvaltioiden on toteutettava erityisten suojelutoimien alueilla tarpeellisia toimenpiteitä luontotyyppien ja lajien elinympäristöjen heikentymisen sekä niitä lajeja koskevien häiriöiden estämiseksi, joita varten alueet on osoitettu, siinä määrin kuin nämä häiriöt saattaisivat vaikuttaa merkittävästi tämän direktiivin tavoitteisiin. 3. Kaikki suunnitelmat tai hankkeet, jotka eivät liity suoranaisesti alueen käyttöön tai ole sen kannalta tarpeellisia mutta ovat omiaan vaikuttamaan tähän alueeseen merkittävästi joko erikseen tai yhdessä muiden suunnitelmien tai hankkeiden kanssa, on arvioitava asianmukaisesti sen kannalta, miten ne vaikuttavat alueen suojelutavoitteisiin. Alueelle aiheutuvien vaikutusten arvioinnista tehtyjen johtopäätösten perusteella ja jollei 4 kohdan säännöksistä muuta johdu, toimivaltaiset kansalliset viranomaiset antavat hyväksyntänsä tälle suunnitelmalle tai hankkeelle vasta varmistuttuaan siitä, että suunnitelma tai hanke ei vaikuta kyseisen alueen koskemattomuuteen, ja kuultuaan tarvittaessa kansalaisia. 4. Jos suunnitelma tai hanke on alueelle aiheutuvien vaikutusten arvioinnin kielteisestä tuloksesta huolimatta ja vaihtoehtoisten ratkaisujen puuttuessa kuitenkin toteutettava erittäin tärkeän yleisen edun kannalta pakottavista syistä, mukaan lukien sosiaaliset tai taloudelliset syyt, jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarvittavat korvaavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että Natura 2000:n yleinen kokonaisuus säilyy yhtenäisenä. Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle toteutetut korvaavat toimenpiteet. – –”
93.

Koska asetuksen N:o 1924/2006 10 artiklan 1 kohdan mukaan sääntönä on terveysväitteiden kieltäminen ja niiden hyväksyminen on poikkeus, siirtymäsäännöstä, jossa sallitaan niiden käyttäminen, vaikka kaikki asetuksen 10 artiklan 1 kohdassa vahvistetut edellytykset eivät täyty, voidaan tulkita vain suppeasti. Näin ollen saman asetuksen 28 artiklan 5 kohtaa, joka koskee vain 13 artiklassa tarkoitetun luettelon olemassaoloa, ei voida ulottaa koskemaan 10 artiklan 2 kohdan erityisiä edellytyksiä edes osittain (kuten ennakkoratkaisua pyytävän tuomioistuimen esittämässä kolmannen lähestymistavan mukaan). Se, että valmistaja ei tunne käyttöedellytyksiä, jotka vahvistetaan asetuksen 13 artiklassa tarkoitetussa luettelossa, ei mielestäni estä määrittämästä ”kuinka paljon ja kuinka usein elintarviketta on nautittava väitetyn hyödyn saamiseksi”, joka on ainoa 10 artiklan 2 kohdan b alakohdan vaatimus (jota ei ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen kolmannen lähestymistavan mukaan sovellettaisi 1.7.2007 alkaen).
82.

Vasta kun yksittäisen tapauksen tosiseikat ovat tiedossa, on mahdollista päättää, onko kyseessä hallinnollinen rikkomus (laiton onnenpeli, jossa panos on alle 10 euroa, eikä kyseessä ole sarjapeli) vai rikosoikeudellinen rikkomus (laiton peli, jossa panos on enemmän kuin 10 euroa tai jossa panos on pienempi mutta kyse on sarjapelistä). Näin ollen oikeudellista epävarmuutta voi aiheutua ainoastaan siitä, että eri tosiseikkoihin sovelletaan eri säännöksiä.
84.

On kansallisten tuomioistuinten tehtävänä todeta yksittäistapauksessa, mitkä toimenpiteet ovat tavaramerkin haltijalle asianmukaisia ja kohtuullisia. Esimerkkejä tällaisista toimenpiteistä löytyy sekä SMHV:n oikeuskäytännöstä että oikeuskirjallisuudesta. Niitä ovat esimerkiksi mainonta, päällysmerkintöjen varoitukset (tai tuotteiden vieressä olevat taulut, joissa mainitaan tuotenimet) tai vaikuttaminen sanakirjojen julkaisijoihin, jotta nämä kirjaavat viittauksen siihen, että niissä mainittu sana on tavaramerkki. ( 42 ) Tavaramerkin haltijan itsensä on vältettävä käyttämästä tavaramerkkiä yleisnimenä ( 43 ) ja käytettävä kohtuullisia keinoja estääkseen muiden tällaisen käytön ja herättääkseen elinkeinoelämän huomion siihen, että kyseessä on tavaramerkki. ( 44 ) Jos tavaramerkin haltija antaa luvan tavaramerkin käyttämiseen, sen on myös tässä yhteydessä toteutettava kohtuullisia toimenpiteitä tavaramerkin suojelemiseksi eli otettava lupaan vastaavat ehdot ja valvottava niiden noudattamista kohtuullisessa määrin.
10.

Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen epävarmuus direktiivin 2003/88 7 artiklan asianmukaisesta tulkinnasta tilanteessa, jossa palkka muodostuu kiinteästä osasta ja muuttuvasta osasta, näyttää pohjautuvan erityisesti Court of Appealin (England & Wales) (Civil Division) 27.11.2002 asiassa Evans vastaan Malley Organisation Ltd (T/A First Business Support) antamaan tuomioon. ( 4 ) Siinä näet käsiteltävässä asiassa kyseessä olevan tilanteen kanssa analogisessa tilanteessa hakijana ollut työntekijä väitti, että hänen vuosilomapalkkansa perusteena olisi pitänyt käyttää hänen keskimääräisiä tulojaan siten, että siihen olisi sisällytetty sekä hänen peruspalkkansa että keskimääräiset provisiotulonsa. Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) hylkäsi työntekijän väitteen. Se katsoi, että hänen palkkansa ei vaihtele tehdyn työn määrän mukaan ja että näin ollen oli sovellettava työntekijöiden oikeuksista annetun vuoden 1996 lain (Employment Rights Act 1996) 221 §:n 2 momenttia. ( 5 ) Court of Appeal katsoi tämän vuoksi, että työntekijällä oli oikeus ainoastaan peruspalkkaansa vuosilomansa osalta ja ettei hän näin ollen ollut palkallisen vuosiloman aikana oikeutettu saamaan määrää, joka vastaa hänen keskimääräisiä provisiotulojaan.
65.

Vaikka ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana on tarkistaa pääasiassa, asetetaanko Latvian lainsäädännössä oikaisujen suorittamiselle jälkikäteen todella tällainen määräaika, kyseisen tuomioistuimen ja asianosaisten istunnossa antamien tietojen perusteella vaikuttaa siltä, että tämä oikaisu on tehty (ja sitä seurannut tullivelkaa koskeva tiedoksianto toimitettu) tämän määräajan kuluessa (kuten myös tullivelkaa koskeva tiedoksianto tullikoodeksin 221 artiklan 3 kohdan mukaisen kolmen vuoden määräajan kuluessa) kaikkien niiden tulli-ilmoitusten osalta, joita jälkitarkastusten tulokset on ulotettu koskemaan. Asiakirja-aineistoista ilmenee näet, että ensimmäinen näistä ilmoituksista on tehty 4.6.2004 ja että Latvian verohallinnon päätös, jolla tavaranhaltijalle ilmoitettiin kyseisten ilmoitusten oikaisusta ja uudesta tullivelasta, oli toimitettu 31.5.2007.
70.

Ellei oteta huomioon takaisinperintämääräystä, joka ei ole kanteen kohteena, riidanalaisen päätöksen 1 artiklan 1 kohdalla on valittajaan ainoastaan sellainen vaikutus, ettei se voi jatkossa enää hyötyä tukijärjestelmästä. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan yritys ei voi pääsääntöisesti vaatia toimialakohtaisen tukijärjestelmän kieltämisestä tehdyn komission päätöksen kumoamista, jos päätös koskee tätä yritystä vain siten, että yritys toimii kyseessä olevalla alalla ja on mahdollisesti kyseisen järjestelmän edunsaaja. ( 34 ) Riidanalainen päätös ei siten voi koskea erikseen valittajaa tukijärjestelmän mahdollisena edunsaajana. Se, että valittaja on aiemmin ollut tukijärjestelmän tosiasiallinen edunsaaja, ei myöskään erota valittajaa niistä henkilöistä, jotka eivät jatkossa voi enää hyötyä edusta.
68.

Kuten komissio on huomauttanut, on niin, että jotta tekninen toimenpide täyttää direktiivin 2001/29 6 artiklan 2 kohdassa säädetyt suojan saannin edellytykset, suojasta on säädettävä sellaisten laitteiden valmistamista, maahantuontia, levitystä, myyntiä, vuokrausta, myyntiin tai vuokraukseen liittyvää mainostamista tai kaupallisessa tarkoituksessa tapahtuvaa hallussapitoa vastaan, joita a) markkinoidaan, mainostetaan tai pidetään kaupan kyseisen teknisen toimenpiteen kiertämiseksi tai b) joiden tarkoituksella tai käytöllä on tällaisen kiertämisen lisäksi vain vähäistä muuta kaupallista merkitystä tai c) jotka on pääasiallisesti suunniteltu, tuotettu tai mukautettu siten, että niiden tarkoituksena on mahdollistaa tehokkaiden teknisten toimenpiteiden kiertäminen tai helpottaa sitä. Jos mikään näistä edellytyksistä ei täyty, suojaa ei anneta kyseisten säännösten perusteella; suoja on kuitenkin annettava jo yhden edellytyksen täyttyessä.
35.

Kun tarkastelen kyseistä tekstiä ja vertaan sitä kumpaankin sitä välittömästi edeltävään luetelmakohtaan, unionin lainsäätäjä näyttää minusta ilmaisseen mahdollisimman selvästi, että henkilöt, joiden yhteisenä ominaisuutena on sukupuolinen suuntautuminen, voivat todellakin olla 10 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetun erityisen yhteiskunnallisen ryhmän jäseniä. He täyttävät ensimmäisen luetelmakohdan edellytykset (sanoisin, että he täyttävät ne joka tapauksessa, koska he kuuluvat siinä esitetyn kolmannen vaihtoehdon piiriin eli heille ”on yhteistä sellainen ominaisuus – –, joka on niin keskeinen osa identiteettiä – –, ettei heitä pitäisi vaatia luopumaan siitä”). Alkuperämaan olojen mukaan he saattavat täyttää myös toisen luetelmakohdan edellytyksen (eli sen, että ”ryhmällä on selvästi erottuva identiteetti asianomaisessa maassa, koska ympäröivä yhteiskunta mieltää sen erilaiseksi”). Sen selvittämiseksi, täyttävätkö he todella toisen luetelmakohdan edellytyksen, on arvioitava hakijan alkuperämaan oikeussääntöjä sekä siellä vallitsevia yhteiskunnallisia ja kulttuurisia tapoja ja asenteita. Tämä on asia, joka toimivaltaisten kansallisten viranomaisten on selvitettävä tosiseikkojen perusteella, mitä kansallinen tuomioistuin valvoo.
66.

Kansallinen tuomioistuin tiedustelee kolmannella ennakkoratkaisukysymyksellään, onko yhteisöjen tuomioistuimen asiassa My antamaa tuomiota tulkittava siten, että jäsenvaltion on laskiessaan unionin palvelukseen virkamieheksi siirtyvän henkilön eläkeoikeuksia edustavaa pääomaa vakuutuksen kestosta riippuvan vakuutusmatemaattiseen arvoon perustuvan menetelmän perusteella luettava laskelman henkilökohtaiseen määräytymisperusteeseen myös ajanjakso, jonka aikana virkamies on jo kuulunut unionin eläkejärjestelmään ennen eläkeoikeuksien siirtämistä koskevan hakemuksen esittämispäivää. Tämä kysymys tulee esiin tilanteessa, jossa asianosaisten antamien tietojen mukaan pääoman siirto unionin palvelukseen siirtyvien virkamiesten osalta on ainoa tapaus, jossa Tšekin eläkejärjestelmään kuuluva, joka ei ole täyttänyt vakuutuksen vähimmäiskestoa koskevaa edellytystä, ( 34 ) saa maksusuorituksen Tšekin eläkejärjestelmästä.
3.

On selvää, miten on meneteltävä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämään kysymykseen vastaamiseksi. On täsmennettävä direktiivin soveltamisalaa ja määritettävä erityisesti se ulottuvuus, jonka unionin lainsäätäjä on halunnut antaa erotuksetta käyttämälleen elinkeinonharjoittajan ja yrityksen käsitteelle. Tavoite on yksinkertainen: on taattava kuluttajansuojan korkea taso SEUT 169 artiklassa määrätyn tavoitteen mukaisesti varmistamalla direktiivissä tarkoitettujen sopimattomien kaupallisten menettelyjen tehokas ja johdonmukainen torjunta ja estämällä erityisesti, ettei kuluttajilta riistetä suojaa kyseiseen laitokseen sovellettavan säännöstön varjolla.
16.

Lehden toisella sivulla on otsikon ”GOOD NEWS Wunderschön” alla toinen artikkeli, joka on osa sarjaa, jonka otsikkona on ”Wohin Stuttgarter Verreisen” (”Stuttgartilaisten matkakohteet”) ja alaotsikkona ”Heute: Leipzig” (”Tänään: Leipzig”). Kyse on 7/8-sivun laajuisesta artikkelista, joka koostuu Leipzigin kaupungin lyhyestä kuvauksesta. Myös tämän artikkelin otsikkoon liittyy maininnan ”Sponsored by” jälkeen graafisesti korostettu artikkelia rahoituksellisesti tukeneen yrityksen nimi, tässä tapauksessa Germanwings. Sivun oikeaan alakulmaan on lisäksi painettu Germanwingsin mainos, joka on myös merkitty sanalla ”Anzeige” (”ilmoitus”) ja erotettu viivalla artikkelista. Ilmoituksessa mainostetaan kilpailua, jossa osallistujat voivat voittaa muun muassa kaksi lentolippua Leipzigiin vastaamalla oikein kysymykseen, joka liittyy siihen, kuinka usein sponsori lentää Stuttgartin ja Leipzigin kaupunkien välillä.
81.

Parlamentin puhemiehen toimi on siten lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytty toimi, joka on rinnastettavissa SEUT 288 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitettuun päätökseen, joka on velvoittava ja jolla saatetaan päätökseen SEUT 314 artiklassa tarkoitettu erityinen lainsäätämisjärjestys. ( 19 ) Kyseessä on kaiken kaikkiaan talousarviopäätös, jota ilman talousarvio jäisi asiakirjaksi, jolla ei ole oikeusvaikutuksia. ( 20 )
2.

Direktiivin 2005/29/EY (jäljempänä direktiivi) ( 2 ) 5 artiklassa säädetään seuraavaa: ”1. Sopimattomat kaupalliset menettelyt ovat kiellettyjä. 2. Kaupallinen menettely on sopimaton, mikäli: a) se on huolellisen ammatinharjoittamisen vaatimusten vastainen; ja b) se vääristää olennaisesti tai on omiaan vääristämään olennaisesti menettelyn saavutettavissa tai kohteena olevan keskivertokuluttajan tai, kun kaupallinen menettely on suunnattu tietylle kuluttajaryhmälle, ryhmään kuuluvan keskivertohenkilön taloudellista käyttäytymistä tuotteeseen nähden. – – 4. Sopimattomia ovat erityisesti kaupalliset menettelyt, jotka ovat: a) harhaanjohtavia 6 ja 7 artiklassa esitetyn mukaisesti; tai b) aggressiivisia 8 ja 9 artiklassa esitetyn mukaisesti. 5. Liitteessä I on luettelo niistä kaupallisista menettelyistä, joita pidetään kaikissa olosuhteissa sopimattomina. Samaa luetteloa on sovellettava kaikissa jäsenvaltioissa ja sitä voidaan muuttaa ainoastaan muuttamalla tätä direktiiviä.”
107.

FIFAn mielestä unionin yleinen tuomioistuin on ensinnäkin ollut väärässä hyväksyessään komission toteamuksen siitä, että jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut täyttävät kokonaisuudessaan vaatimuksen, joka koskee niiden ”erityistä kaikupohjaa” Belgiassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, ja katsoessaan, että komissio oli perustellut tämän toteamuksen riittävästi ja asianmukaisesti. FIFA väittää lisäksi, että unionin yleinen tuomioistuin on esittänyt päätöksen 2007/479 johdanto-osan 16 perustelukappaleessa ja päätöksen 2007/730 johdanto-osan 18 perustelukappaleessa mainitusta toisesta kriteeristä perustelun, jota komissio ei ollut esittänyt, tukeakseen kantaansa, jonka mukaan jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut on perinteisesti lähetetty maksuttomilla televisiokanavilla kokonaisuudessaan. Unionin yleinen tuomioistuin on FIFAn mielestä tehnyt virheen myös hyväksyessään komission toteamuksen, jonka mukaan kriteeriin sisältyvä vaatimus siitä, että muilla kuin erittäin tärkeillä jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen otteluilla on oltava suuret katsojamäärät, täyttyi, ja katsoessaan, että komissio oli perustellut toteamuksensa riittävästi.
57.

Tšekin hallitus on väittänyt, ettei Soukupová ole samassa tilanteessa kuin samanikäinen mies. Tämä johtuu siitä, että miehen tapauksessa saavutetaan asetuksen N:o 1257/1999 tavoite, joka on varhaisen eläkkeelle siirtymisen kannustaminen, kun taas Soukupován tapauksessa samat toimenpiteet ovat tehottomia, koska hän on jo saavuttanut eläkeiän. Kuten Puolan hallitus väitti, on niin, että kun kuitenkin otetaan huomioon, että asetuksen N:o 1257/1999 tavoitteena on kannustaa luopumaan ennenaikaisesti maatalouden harjoittamisesta maatilojen kannattavuuden parantamiseksi, asetuksella N:o 1257/1999 tavoiteltu päämäärä menettää merkityksensä heti, kun Soukupová saavuttaa lainmukaisen eläkeiän, joka on alhaisempi kuin miesten eläkeikä.
118.

Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa Tribunal Supremolle seuraavasti: 1) Rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesutarkoituksiin sekä terrorismin rahoitukseen 26.10.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 11.3.2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2008/20/EY, 22 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jossa vaaditaan, että luottolaitokset toimittavat rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnan edellyttämät tiedot suoraan kyseisen valtion rahanpesun selvittelykeskukselle, jos kyseiset laitokset harjoittavat toimintaansa asianomaisen valtion alueella palvelujen tarjoamisen vapauden perusteella. 2) a) SEUT 56 artiklaa on joka tapauksessa tulkittava siten, ettei se ole esteenä tällaiselle lainsäädännölle, jos se voidaan oikeuttaa yleistä etua koskevilla pakottavilla syillä, jos se on omiaan takaamaan sillä tavoiteltujen päämäärien toteutumisen, jos sillä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden päämäärien saavuttamiseksi, ja jos sitä sovelletaan ilman syrjintää. b) Kansallisen tuomioistuimen asiana on tarkistaa, että nämä edellytykset täyttyvät, ja sen on otettava huomioon seuraavat seikat: — Kun otetaan huomioon finanssialan rikollisuudesta rahoitusmarkkinoiden koskemattomuudelle aiheutuvat riskit, jäsenvaltio voi oikeutetusti vaatia, että palvelujaan valtion alueella tarjoavat luottolaitokset toimittavat epäilyttävien liiketoimien toteuttamiseen liittyviä tietoja rahanpesun ja terrorismin rahoituksen estämiseksi. — Tällainen lainsäädäntö on omiaan saavuttamaan tämän tavoitteen, jos jäsenvaltio voi sen ansiosta valvoa valtion alueella palvelujaan tarjoavien luottolaitosten toteuttamia epäilyttäviä liiketoimia ja keskeyttää ne tosiasiallisesti sekä tarvittaessa asettaa syylliset syytteeseen ja määrätä niille seuraamuksia. — Toimintaansa palvelujen tarjoamisen vapauden nojalla harjoittaville luottolaitoksille asetettu velvollisuus voi olla oikeasuhteinen toimenpide tähän tavoitteeseen nähden, koska pääasian tosiseikkojen tapahtuma-aikaan ei ollut käytössä tehokasta mekanismia, jolla olisi voitu varmistaa rahanpesun selvittelykeskusten täysimääräinen yhteistyö. — Tällainen lainsäädäntö ei ole sellaisenaan syrjivä.
57.

Jos asetuksen 5 artiklan 1 alakohdan a alakohdassa tarkoitetussa ”sopimusta koskevassa asiassa” nostetussa kanteessa on kiistaa siitä, missä kyseinen velvoite on täytettävä, kansallisen tuomioistuimen on syytä tutkia ensiksi vastaajan esittämä väite. Jos tämä väite on ilmeisen perusteltu, tuomioistuimen on todettava, ettei sillä ole toimivaltaa tutkia asiaa, ellei ole ilmeistä, että on olemassa muita asianmukaisesti perusteltuja syitä, joiden vuoksi se voi tutkia asian. Seuraavaksi kansallisen tuomioistuimen on tutkittava niitä perusteita, joihin kantaja vetoaa sen tueksi, että kyseinen tuomioistuin on toimivaltainen. Mikäli nämä perusteet ovat ilmeisen perusteettomia, kansallisen tuomioistuimen on jätettävä asia tutkimatta. Jos arviointi on vaikeampaa, (kuten usein on), kansallisen tuomioistuimen on ratkaistava, onko kantajan väite asetuksen relevantin säännöksen sovellettavuudesta ensi arviolta perusteltu. Jos näin on, se voi todeta olevansa toimivaltainen.
Asiassa Freemans annetussa tuomiossa kyseistä ratkaisua perusteltiin toista ja kuudetta direktiiviä koskevassa vakiintuneessa oikeuskäytännössä toistetulla periaatteella, ( 20 ) jonka mukaan veron peruste on ”tosiasiassa saatu vastike”. ( 21 ) Sen vuoksi en pidä vakuuttavana komission väitettä, jonka mukaan tämän periaatteen noudattamisesta seuraa, että myöhemmin tehtävien vastikkeen palautusten on alennettava veron perustetta. Tämän oikeuskäytäntöperiaatteen merkitys nimittäin riippuu veron perusteen määrittelemisen ajankohdasta. Ratkaisevaa on toisin sanoen se, kuinka paljon verovelvollinen on ”tosiasiassa saanut” ajankohtana, jonka perusteella veron peruste määritetään. Kuten kuudennen direktiivin 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohdassa täsmennetään paremmin, kyseessä on verovelvollisen tänä ajankohtana ”saama tai saatava” määrä, siis määrä, joka sille on maksettava. Tämän vuoksi on erotettava toisistaan se, maksaako ostaja alun pitäen alennetun ostohinnan, ja se, onko hänen ensin maksettava täysi ostohinta mutta hän voi myöhemmin saada palautuksena osan rahasta tietyin edellytyksin. Kuten asiassa Freemans annetussa tuomiossa korostettiin, on epävarmaa, palautetaanko osa vastikkeesta tosiasiassa myöhemmin. ( 22 )
93.

Katson kuitenkin, että tätä oikeuskäytäntöä, jota sovelletaan sellaisten pääasiassa annettujen tuomioiden täytäntöönpanoon, jotka on täytäntöönpantava jokaisessa kansallisessa oikeusjärjestyksessä, jossa niiden tunnustamista pyydetään, ei voida soveltaa päätöksiin, joissa annetaan ratkaisu kansainvälisestä toimivallasta. Vaikka kansallisten oikeusjärjestysten heterogeenisyys on hyväksyttävä peruste ottaa huomioon ratkaisusta tuomiojäsenvaltiossa aiheutuneet vaikutukset muulla tavoin kuin muuttamalla ratkaisua siten, että otettaisiin huomioon vaikutukset, joita aiheutuisi tässä valtiossa tehdystä samankaltaisesta ratkaisusta, jos ratkaisulla on vaikutuksia, joita ei tunneta jäsenvaltiossa, missä tunnustamista pyydetään, sellaisten tuomioistuinten ratkaisut, jotka antavat ratkaisun kansainvälisestä toimivallastaan asetuksen N:o 44/2001 ja Luganon yleissopimuksen perustella, ovat homogeenisiä, joten niihin on sovellettava omaa järjestelmäänsä. Edellä esitetyistä syistä nämä välineet, joissa vahvistetaan toimivaltasäännöt, jotka ovat voimassa kaikkien jäsenvaltioiden tuomioistuinten osalta ja joiden tavoitteena on, että samassa asiassa annetaan vain yksi ratkaisu, jolla on kansainvälinen ulottuvuus, merkitsevät sitä, että on annettava sama ja yhtenäinen sitova vaikutus toimivaltaa koskeville päätöksille riippumatta oikeusvoimasta, joka näille ratkaisuille jäsenvaltioissa annetaan.