Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Ehdottomat hylkäysperusteet – Tavaramerkit, joilta puuttuu erottamiskyky

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

2. Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Ehdottomat hylkäysperusteet – Eri hylkäysperusteiden tarkastelu erikseen

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)

Tiivistelmä

1. Kun kyse on kolmiulotteisista tavaramerkeistä, jotka muodostuvat nesteiden kaltaisten sellaisten tuotteiden pakkauksesta, jotka elinkeinotoiminnassa myydään pakattuna itse tavaran luonteesta johtuvista syistä, vain sellaisella tavaramerkillä, joka poikkeaa merkittävästi yleisestä käytännöstä tai toimialalla vallitsevista tavoista ja joka tästä syystä täyttää keskeisen tehtävänsä alkuperän osoittajana, on yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu erottamiskyky.

Tältä osin toimialaa, jossa vertailu tapahtuu, ei ole syytä rajata järjestelmällisesti juuri näihin tavaroihin, joita varten rekisteröintiä haetaan. Ei voida sulkea pois sitä mahdollisuutta, että tietyn tavaran kuluttajien tapaan mieltää tavaralla oleva tavaramerkki mahdollisesti vaikuttavat muita sellaisia tavaroita varten kehitetyt markkinointitavat, joiden kuluttajia he myös ovat. Siten kyseisten tavaroiden luonteen ja haetun tavaramerkin mukaan saattaa olla tarpeen ottaa huomioon laajempi toimiala sen arvioimiseksi, puuttuuko tavaramerkiltä erottamiskyky vai ei.

Sen toimialan rajaaminen, jossa vertailun on tapahduttava, kuuluu tosiseikkojen arviointiin.

(ks. 29, 31, 32 ja 35 kohta)

2. Kukin yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdassa lueteltu rekisteröinnin hylkäysperuste on muista hylkäysperusteista riippumaton ja edellyttää erillistä tarkastelua. Kyseisiä hylkäysperusteita on lisäksi tulkittava niiden jokaisen taustalla oleva yleinen etu huomioon ottaen. Yleinen etu, joka otetaan huomioon kutakin hylkäysperustetta tarkasteltaessa, voi tai sen jopa on kuvastettava erilaisia huomioon otettavia seikkoja kyseessä olevan hylkäysperusteen mukaan.

Tältä osin mainitun asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan taustalla oleva yleisen edun käsite yhdistyy aivan ilmeisesti tavaramerkin pääasialliseen tehtävään taata kuluttajalle tai loppukäyttäjälle, että tavaramerkillä varustetulla tavaralla tai palvelulla on tietty alkuperä, mikä mahdollistaa sen, että hän voi erottaa ilman sekaannuksen mahdollisuutta kyseisen tavaran tai palvelun muualta peräisin olevista tavaroista ja palveluista.

Sitä vastoin perusteella, jonka mukaan tavaramerkkejä, joita voidaan käyttää tavanomaisesti elinkeinotoiminnassa kyseessä olevien tavaroiden tai palvelujen kuvailemiseen, ei voida rekisteröidä, on merkitystä sovellettaessa asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, mutta se ei ole peruste, jonka valossa tämän saman kohdan b alakohtaa on tulkittava. Kuitenkin sen toteaminen, että rekisteröitäväksi haettua tavaramerkkiä käytetään yhteisössä jo yleisesti tuotteiden tai palveluiden ryhmää varten ja että sillä ei siten ole riittävän leimallista epätavallista luonnetta, jotta keskivertokuluttaja mieltäisi sen sellaisenaan ilmaukseksi kyseessä olevaan ryhmään kuuluvan tavaran tai palvelun alkuperästä, on mainitun kohdan b alakohdan kannalta merkityksellistä.

(ks. 59–61, 63, 66 ja 67 kohta)