Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Perusteluvelvollisuuden laajuus

(EY:n perustamissopimuksen 190 artikla)

2 Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Yritysten välisten sopimusten käsite - Markkinakäyttäytymistä koskeva yhteinen tahto

(EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta)

3 Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Osallistuminen yritysten kokouksiin, joilla on kilpailunvastainen tarkoitus - Olosuhteet, joissa yrityksen voidaan katsoa osallistuneen kartelliin, kun se ei ole sanoutunut irti tehdyistä päätöksistä

(EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta)

4 Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Kilpailusääntöjen rikkomisen lopettaminen - Yrityksille asetetut velvoitteet - Suhteellisuus - Edellytykset

(Neuvoston asetuksen N:o 17 3 artiklan 1 kohta)

5 Kilpailu - Sakon suuruuden määrääminen - Perusteet - Kilpailusääntöjen rikkomisten vakavuus - Raskauttavat asianhaarat - Kartellin peittely - Kartelliin osallistuneiden yritysten kokouksia koskevien muistiinpanojen puuttumisesta johtuva näyttö

(Neuvoston asetuksen N:o 17 15 artikla)

6 Kilpailu - Sakon suuruuden määrääminen - Perusteet - Kilpailusääntöjen rikkomisten vakavuus ja kesto - Harkinnassa huomioon otettavat seikat - Mahdollisuus korottaa sakkojen tasoa niiden varoittavan vaikutuksen vahvistamiseksi

(Neuvoston asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohta)

7 Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Perusteluvelvollisuuden laajuus - Päätös, jolla useille yrityksille määrätään sakkoja kilpailusääntöjen rikkomisesta

(EY:n perustamissopimuksen 190 artikla; neuvoston asetuksen N:o 17 15 artikla)

8 Kilpailu - Sakon suuruuden määrääminen - Perusteet - Yrityksen asenne hallinnollisessa menettelyssä - Sakoista myönnetyt alennukset ovat lainvastaisia, jos ne myönnetään yrityksille, jotka eivät ole nimenomaisesti myöntäneet komission tosiasiaväitteitä - Yritys ei voi vedota yhdenvertaisuusperiaatteeseen saadakseen sakosta lainvastaisen alennuksen

(Neuvoston asetuksen N:o 17 15 artikla)

9 Yhteisön oikeus - Periaatteet - Perusoikeudet, joiden kunnioittamista yhteisöjen tuomioistuimet valvovat - Euroopan ihmisoikeussopimuksen huomioon ottaminen

(Euroopan unionista tehdyn sopimuksen F artiklan 2 kohta)

10 Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen - Ilmoittaminen yritykselle siitä mahdollisuudesta, että määrättävää sakkoa voidaan alentaa, jos yritys myöntää komission tosiasiaväitteet, alennuksen määrää kuitenkaan täsmentämättä - Tällainen ilmoittaminen on sallittua

11 Kilpailu - Sakon suuruuden määrääminen - Perusteet - Kilpailusääntöjen rikkomisten vakavuus - Lieventävät asianhaarat - Komission velvollisuus pitäytyä aikaisemmassa päätöskäytännössään - Velvollisuutta ei ole

(Neuvoston asetuksen N:o 17 15 artikla)

12 Kilpailu - Sakon suuruuden määrääminen - Perusteet - Yrityksen aiempi toiminta

(Neuvoston asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohta)

13 Kilpailu - Yhteisön oikeussäännöt - Kilpailusääntöjen rikkominen - Tahallisuuden käsite

(Neuvoston asetuksen N:o 17 15 artikla)

14 Kilpailu - Sakon suuruuden määrääminen - Huomioon otettava liikevaihto - Viitemarkkinat - Yhdenvertainen kohtelu

(Neuvoston asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohta)

15 Kilpailu - Sakon suuruuden määrääminen - Huomioon otettava liikevaihto - Sellaisen yrityksen liikevaihto, jonka yritys, jonka on väitetty rikkoneen kilpailusääntöjä, on hankkinut omistukseensa viitevuonna - Liikevaihto otetaan huomioon, jos molemmat yritykset ovat rikkoneet kilpailusääntöjä, mutta vain toisen yrityksen omistukseensa hankkineen yrityksen on katsottu olevan vastuussa rikkomisesta

(Neuvoston asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

16 Yksittäispäätöstä koskevan perusteluvelvollisuuden tavoitteena on mahdollistaa se, että yhteisöjen tuomioistuimet voivat valvoa päätöksen laillisuutta, ja antaa sille, jota asia koskee, riittävät tiedot sen arvioimiseksi, onko päätös asianmukainen vai onko siinä mahdollisesti sellainen virhe, jonka perusteella sen pätevyys voidaan riitauttaa, kuitenkin niin, että tämän velvollisuuden laajuus riippuu kyseisen päätöksen luonteesta ja siitä asiayhteydestä, missä se on tehty.

Vaikka komissio on perustamissopimuksen 190 artiklan perusteella velvollinen perustelemaan päätöksensä mainitsemalla ne tosiseikat ja oikeudelliset seikat, joihin päätös oikeudellisesti perustuu, sekä ne syyt, joiden vuoksi komissio on tehnyt päätöksensä, komission ei kuitenkaan tarvitse käsitellä kaikkia niitä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja, jotka hallinnollisen menettelyn kuluessa on esitetty.

17 Jotta voitaisiin katsoa kyseessä olevan perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu sopimus, on riittävää, että asianomaiset yritykset ovat ilmaisseet yhteisen tahtonsa toimia markkinoilla tietyllä tavalla. Näin ollen on tarpeetonta tutkia, ovatko nämä yritykset katsoneet olleensa - oikeudellisesti, tosiasiallisesti tai moraalisesti - velvollisia toimimaan sovitulla tavalla.

Yritysten, jotka ovat ilmaisseet yhteisen tahtonsa korottaa hintoja yhdenmukaisesti ja samanaikaisesti, valvoa tarjontaa tutkimalla seisokkiaikoja ja pysyttää markkinaosuutensa vakiotasoilla, joita saatettiin joskus muuttaa, on katsottava osallistuneen yritysten väliseen sopimukseen.$

18 Se, että yritys ei mukaudu siihen, mitä kokouksissa, joilla on selvästi kilpailunvastainen tarkoitus ja joihin se on osallistunut, on sovittu, ei estä sitä, etteikö yritys olisi täysin vastuussa osallistumisestaan kartelliin, jos se ei ole julkisesti sanoutunut irti siitä, mitä kokouksissa on sovittu. Vaikka tällaisen yrityksen toiminta markkinoilla ei olisikaan ollut sovitun mukaista, se ei mitenkään vaikuta yrityksen vastuuseen perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan rikkomisesta.

19 Sovellettaessa asetuksen N:o 17 3 artiklan 1 kohtaa yritystä voidaan kieltää jatkamasta tiettyjä lainvastaisiksi todettuja toimintoja, menettelytapoja tai tilanteita, mutta myös kieltää alkamasta toimia samalla tavalla myöhemmin. Koska tätä säännöstä on sovellettava suhteessa todettuun kilpailusääntöjen rikkomiseen, komissiolla on toimivalta määrätä niiden velvoitteiden laajuudesta, joita asianomaisille yrityksille asetetaan, jotta rikkominen saataisiin loppumaan. Yrityksille asetetut velvoitteet eivät kuitenkaan saa ylittää sitä, mikä on asianmukaista ja tarpeellista tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi eli asiassa rikottujen sääntöjen mukaisen laillisen oikeustilan palauttamiseksi.

Asetuksen N:o 17 3 artiklan 1 kohdan soveltamisedellytyksiä ei täytä kielto, jolla pyritään estämään sellaisten puhtaasti tilastollisten tietojen vaihto, jotka eivät ole yrityskohtaisia tai yksilöitävissä, sillä päätöksestä ei ilmene komission katsoneen, että tällainen tietojen vaihto sellaisenaan merkitsisi perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan rikkomista, ja pelkästään se, että tilastotietojen vaihtoa koskevaa järjestelmää voidaan käyttää kilpailunvastaisiin tarkoituksiin, ei tee siitä tämän määräyksen vastaista, koska sen kilpailunvastaiset vaikutukset on tällaisessa tapauksessa todettava konkreettisesti.

20 Se, että salaiseen hintayhteistyöhön osallistuneet yritykset suunnittelivat yhdenmukaistetuista hinnankorotuksista ilmoittamisen ja että niitä kehotettiin olemaan tekemättä tätä käsittelevistä kokouksista muistiinpanoja, osoittaa, että yritykset tiesivät toimintansa lainvastaisuudesta ja että ne ryhtyivät toimenpiteisiin salaisen yhteistyön peittämiseksi. Komissio voi pitää tällaisia toimenpiteitä raskauttavina asianhaaroina kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuutta arvioidessaan.

Sitä, ettei kyseisistä kokouksista ole virallisia pöytäkirjoja eikä käytännöllisesti katsoen lainkaan sisäisiä muistioita, on näiden kokousten lukumäärä, jakautuminen pitkälle aikavälille ja niissä käytyjen keskustelujen luonne huomioon ottaen pidettävä riittävänä näyttönä siitä, että osallistujia kehotettiin olemaan tekemättä muistiinpanoja.

21 Yhteisön kilpailusääntöjen rikkomisesta määrättävän sakon suuruutta harkittaessa otetaan huomioon sekä rikkomisen vakavuus että sen kesto. Rikkomisen vakavuutta harkittaessa on otettava huomioon useita seikkoja, muun muassa asian erityiset olosuhteet, asiayhteys ja sakkojen varoittava vaikutus, mutta niistä perusteista, jotka on välttämättä otettava huomioon, ei ole vahvistettu sitovaa tai tyhjentävää luetteloa.

Komissio voi sakkojen yleistä tasoa harkitessaan perustellusti ottaa huomioon, että yhteisön kilpailusääntöjen selvät rikkomiset ovat vielä melko yleisiä, joten se voi korottaa sakkojen tasoa niiden varoittavan vaikutuksen vahvistamiseksi. Vaikka komissio on aikaisemmin määrännyt tietyntasoisia sakkoja tietyntyyppisistä rikkomisista, se ei estä sitä korottamasta tätä tasoa asetuksessa N:o 17 säädetyissä rajoissa, jos osoittautuu, että se on välttämätöntä yhteisön kilpailupolitiikan toteuttamiseksi.

Komissio voi lisäksi sakkojen yleistä tasoa vahvistaessaan ottaa huomioon muun muassa perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan rikkomisen pitkän keston ja ilmeisyyden ja sen, että se on tapahtunut siitä huolimatta, että komission aikaisempi päätöskäytäntö olisi pitänyt ymmärtää varoitukseksi.

22 Kun on kyse päätöksestä, jolla useille yrityksille määrätään sakkoja yhteisön kilpailusääntöjen rikkomisesta, perusteluvelvollisuuden laajuus on määrättävä ottaen huomioon se, että rikkomisten vakavuus on määritettävä useiden seikkojen perusteella, joihin kuuluvat erityisesti asian erityisolosuhteet, asiayhteys ja sakkojen varoittava vaikutus, mutta niistä perusteista, jotka on välttämättä otettava huomioon, ei kuitenkaan ole vahvistettu sitovaa tai tyhjentävää luetteloa.

Komissiolla on kunkin sakon määrää vahvistaessaan lisäksi harkintavaltaa, eikä voida katsoa, että se olisi tätä tehdessään velvollinen soveltamaan tarkkaa matemaattista kaavaa.

Päätöksen perustelujen on oltava itse päätöksessä, ja komission myöhemmät selitykset voidaan ottaa huomioon vain poikkeuksellisissa olosuhteissa.

Kun komissio toteaa päätöksessä, että yhteisön kilpailusääntöjä on rikottu, ja määrää rikkomiseen osallistuneille yrityksille sakkoja siten, että se ottaa sakkojen määrää vahvistaessaan järjestelmällisesti huomioon tietyt perusseikat, sen on mainittava nämä seikat itse päätöksessä, jotta ne, joille päätös on osoitettu, voivat tarkastaa, onko sakkojen taso perusteltu, ja arvioida mahdollisen syrjinnän olemassaoloa.

23 Yhteisön kilpailusääntöjen rikkomisesta määrättävän sakon suuruutta määrättäessä sakon alentaminen hallinnollisessa menettelyssä harjoitetun yhteistyön vuoksi on perusteltua vain, jos komissio on yrityksen käyttäytymisen vuoksi voinut todeta kilpailusääntöjen rikkomisen helpommin ja tarpeen vaatiessa saada sen loppumaan.

Jos yritys nimenomaisesti ilmoittaa, ettei se kiistä niitä tosiasiaväitteitä, joihin komission siihen kohdistamat väitteet perustuvat, sen voidaan katsoa helpottaneen komission tehtävää eli yhteisön kilpailusääntöjen rikkomisten toteamista ja niistä rankaisemista. Komissiolla on kilpailusääntöjen rikkomisen toteavissa päätöksissään oikeus katsoa, että tällainen käyttäytyminen merkitsee tosiasiaväitteiden myöntämistä, ja pitää sitä todisteena kyseisten väitteiden paikkansapitävyydestä. Sakon alentaminen voi siis olla perusteltua tällaisen käyttäytymisen vuoksi.

Asia on toisin, jos yritys väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa kiistää komission väitetiedoksiannossa esittämien väitteiden keskeiset osat, jos se jättää kokonaan vastaamatta tai jos se ilmoittaa vain, ettei se ota kantaa komission esittämiin tosiasiaväitteisiin. Jos yritys hallinnollisessa menettelyssä omaksuu tällaisen asenteen, se ei helpota komission tehtävää.

Sakkojen alentamista on pidettävä lainmukaisena vain, jos kyseiset yritykset ovat nimenomaisesti ilmoittaneet, etteivät ne kiistä tosiasiaväitteitä, eikä yritys, joka ei ole toiminut näin, voi vaatia, että sen sakkoa alennettaisiin hallinnollisessa menettelyssä harjoitetun yhteistyön vuoksi, sillä vaikka komissio olisikin käyttänyt lainvastaista perustetta alentaessaan niiden yritysten sakkoja, jotka eivät myöskään olleet tehneet tällaista nimenomaista ilmoitusta, yhdenvertaisuusperiaatteen on oltava sopusoinnussa laillisuusperiaatteen kanssa; laillisuusperiaatteen mukaan kukaan ei voi edukseen vedota lainvastaisuuteen, joka hyödyttää jotakuta toista.

24 Yhteisöjen tuomioistuimilla ei ole toimivaltaa arvioida, onko kilpailuoikeuden alaan kuuluva tutkinta Euroopan ihmisoikeussopimuksen määräysten mukainen, koska nämä määräykset eivät sellaisinaan ole osa yhteisön oikeutta.

Perusoikeudet ovat kuitenkin olennainen osa yleisiä oikeusperiaatteita, joiden noudattamista yhteisöjen tuomioistuimet valvovat. Yhteisöjen tuomioistuimet tukeutuvat tältä osin jäsenvaltioiden yhteiseen valtiosääntöperinteeseen ja kansainvälisiin ihmisoikeuksien suojaamiseksi tehtyihin sopimuksiin, joiden syntyyn jäsenvaltiot ovat vaikuttaneet tai joihin ne ovat liittyneet. Euroopan ihmisoikeussopimuksella on tältä osin erityinen merkitys.

25 Yritykseen kohdistuvana painostuksena ei voida pitää pelkästään sitä, että komissio ilmoittaa kilpailuoikeudellisen tutkimuksen kohteena olevalle yritykselle hallinnollisen menettelyn aikana, että määrättävää sakkoa voidaan alentaa, jos yritys myöntää komission tosiasiaväitteet keskeisiltä osin tai kokonaan, alennuksen määrää kuitenkaan täsmentämättä. Toimiessaan näin komissio ei ole loukannut yhteisön oikeusjärjestyksen perustavanlaatuista periaatetta eli puolustautumisoikeuksien kunnioittamisen periaatetta.

26 Kun yhteisön kilpailusääntöjen rikkomisesta määrättävän sakon suuruutta vahvistetaan, rikkomisen vakavuutta harkittaessa on otettava huomioon useita seikkoja, muun muassa asian erityiset olosuhteet, asiayhteys ja sakkojen varoittava vaikutus, mutta niistä perusteista, jotka on välttämättä otettava huomioon, ei ole vahvistettu sitovaa tai tyhjentävää luetteloa.

Pelkästään se seikka, että komissio on aiemmassa päätöskäytännössään pitänyt joitakin seikkoja lieventävinä asianhaaroina sakkojen suuruutta määrättäessä, ei näin ollen merkitse, että sillä olisi velvollisuus tehdä samoin myöhemmässä päätöksessä.

27 Yhteisön kilpailusääntöjen rikkomisesta määrättävän sakon suuruutta vahvistettaessa sitä, että komissio on jo aikaisemmin todennut jonkin yrityksen rikkoneen kilpailusääntöjä ja tarpeen vaatiessa määrännyt tästä seuraamuksen, voidaan pitää raskauttavana asianhaarana tämän yrityksen osalta, mutta se, ettei kilpailusääntöjä ole aiemmin rikottu, on tavanomainen tilanne, jota komission ei tarvitse ottaa huomioon lieventävänä asianhaarana.

28 Yhteisön kilpailusääntöjen rikkomista voidaan pitää tahallisena, vaikkei yritys olisi tiennyt rikkovansa perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdassa määrättyä kieltoa. Riittää, ettei se voinut olla tietämättä, että lainvastaiseksi katsotun toiminnan tarkoituksena oli rajoittaa kilpailua yhteismarkkinoilla tai että siitä seurasi, että kilpailu rajoittui yhteismarkkinoilla.

29 Yhdenvertaisuusperiaate edellyttää, että kun komissio määrää useille yrityksille yhteisön kilpailusääntöjen rikkomisen vuoksi sakkoja, sen on yksittäisten sakkojen suuruutta määrittäessään käytettävä perusteena kyseisten yritysten samoilta viitemarkkinoilta saamaa liikevaihtoa.

30 Kun kaksi yritystä osallistuu yhteisön kilpailusääntöjen rikkomiseen ja kun toinen on hankkinut toisen omistukseensa sinä viitevuonna, jota on käytetty laskettaessa määrättävän sakon perustana olevaa liikevaihtoa, siten, että komissio on voinut katsoa, että ensiksi mainittu yritys on vastuussa ostetun yrityksen toiminnasta sekä omistusoikeuden hankkimista edeltävältä ajalta että sen jälkeiseltä ajalta, komissiolla on oikeus toisen yrityksen omistukseensa hankkineelle yritykselle määrättävää sakkoa laskiessaan ottaa mukaan liikevaihto, jonka ostettu yritys on saanut asianomaisena viitevuonna.