Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 24 päivänä tammikuuta 1989. - EMI Electrola GmbH vastaan Patricia Im- und Export ym.. - Landgericht Hamburgin esittämä ennakkoratkaisupyyntö. - Tekijänoikeudet - Suojan voimassaoloajan erilaisuus. - Asia 341/87.



Oikeustapauskokoelma 1989 sivu 00079

Ruotsink. erityispainos sivu 00001

Suomenk. erityispainos sivu 00001



Tiivistelmä

Asianosaiset

Tuomion perustelut

Päätökset oikeudenkäyntikuluista

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

1. Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Teollisoikeudet ja kaupalliset oikeudet - Tekijänoikeudet - Äänitallenteiden kappaleenvalmistus- ja levitysoikeuteen rinnastettavat oikeudet - Perustamissopimuksen 36 artiklan soveltaminen

(ETY:n perustamissopimuksen 36 artikla)

2. Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Teollisoikeudet ja kaupalliset oikeudet - Tekijänoikeudet - Useissa jäsenvaltioissa suojatut musiikkiteokset - Suojan voimassaolon päättyminen jossain jäsenvaltiossa - Teoksia sisältävien äänitallenteiden kaupan pitäminen kyseisessä jäsenvaltiossa ilman oikeudenhaltijan suostumusta - Tuonti sellaiseen jäsenvaltioon, jossa suoja on yhä voimassa, ja kaupan pitäminen kyseisessä jäsenvaltiossa - Oikeudenhaltijan esittämä kielto - Kansallisten lainsäädäntöjen erilaisuudesta johtuvat kaupan rajoitukset - Hyväksyttävyys - Edellytykset

(ETY:n perustamissopimuksen 30 ja 36 artikla)

Tiivistelmä

1. Perustamissopimuksen 36 artiklassa tarkoitettu teollisoikeuksien ja kaupallisten oikeuksien suojeleminen sisältää kirjallisia ja taiteellisia teoksia koskevien oikeuksien suojelemisen, joihin kuuluu tekijänoikeus, erityisesti, kun tekijänoikeutta hyödynnetään kaupallisesti. Näin ollen siihen sisältyy myös äänitallenteiden kappaleenvalmistusta ja levitystä koskevien yksinoikeuksien suojeleminen, joka sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä rinnastetaan tekijänoikeuteen.

2. Perustamissopimuksen 30 ja 36 artikla eivät estä sellaisen tietyn jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön soveltamista, jonka mukaan äänitallenteiden valmistaja voi kyseisessä jäsenvaltiossa vedota sellaisiin tiettyjen musiikkiteosten kappaleenvalmistusta ja levitystä koskeviin yksinoikeuksiin, joiden haltija hän on, kieltääkseen samat musiikkiteokset sisältävien äänitallenteiden myynnin kyseisen jäsenvaltion alueella, kun äänitallenteita tuodaan maahan sellaisesta toisesta jäsenvaltiosta, jossa ne oli laillisesti saatettu markkinoille ilman mainitun oikeudenhaltijan tai tämän lisenssinhaltijan suostumusta, ja kun kyseisten äänitallenteiden valmistaja on aiemmin nauttinut suojasta, jonka voimassaoloaika on sillä välin päättynyt.

Siltä osin kuin kansallisten lainsäädäntöjen erilaisuus on omiaan rajoittamaan äänitallenteiden kauppaa yhteisön sisällä, kyseiset rajoitukset ovat perustamissopimuksen 36 artiklan mukaan perusteltuja, jos ne johtuvat suoja-aikaa koskevien järjestelmien erilaisuudesta ja jos kyseinen aika liittyy erottamattomasti yksinoikeuksien olemassaoloon. Tätä oikeuttamisperustetta ei voida soveltaa, jos kansallisessa lainsäädännössä, johon yksinoikeuksien haltija tai tämän lisenssinhaltija vetoaa, asetetut tai hyväksytyt kaupan rajoitukset ovat keino mielivaltaiseen syrjintään tai kaupan peiteltyyn rajoittamiseen.

Asianosaiset

Asiassa 341/87,

jonka Landgericht Hamburg on saattanut ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen ensin mainitussa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa

EMI Electrola GmbH, Köln,

vastaan

1) Patricia Im- und Export Verwaltungsgesellschaft mbH, Lüneburg,

2) Lüne-ton Tonträger-Herstellungs GmbH & Co. KG, Lüneburg,

3) Leif Emanuel Kraul, Bardowick,

4) Ingo Beetz, Hampuri,

ennakkoratkaisun niistä rajoituksista, joita tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatteesta aiheutuu teollisoikeuksien ja tekijänoikeuksien käytölle eri jäsenvaltioiden lainsäädännössä säädetyn suojan voimassaoloajan ollessa erilainen eri jäsenvaltioissa,

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (kuudes jaosto),

toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja T. Koopmans sekä tuomarit T. F. O'Higgins, G. F. Mancini, F. A. Schockweiler ja M. Díez de Velasco,

julkisasiamies: M. Darmon,

kirjaaja: hallintovirkamies B. Pastor,

ottaen huomioon huomautukset, jotka sille ovat esittäneet:

- EMI Electrola GmbH, pääasian kantaja, edustajanaan asianajaja H. Ahlberg, Hampuri,

- Patricia Im- und Export Verwaltungsgesellschaft mbH, Lüneburg, Lüne-ton Tonträger-Herstellungs GmbH & Co. KG, Lüneburg, Leif Emanuel Kraul, Bardowick ja Ingo Beetz, Hampuri, pääasian vastaajat, edustajanaan asianajaja D. Marquard, Hampuri,

- Saksan liittotasavallan hallitus, asiamiehenään liittovaltion talousministeriön Ministerialrat M. Seidel,

- Ranskan tasavallan hallitus, asiamiehenään kirjallisessa menettelyssä E. Belliard ja suullisessa menettelyssä M. Giacomini,

- Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus, asiamiehenään J. Gensmantel,

- Espanjan kuningaskunnan hallitus, asiamiehinään yhteisön oikeutta ja toimielimiä koskevan kansallisen koordinoinnin pääjohtaja J. Conde de Saro ja valtionasiamies R. Silva de Lapuerta,

- Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään komission oikeudellisen yksikön virkamies G. zur Hausen,

ottaen huomioon suullista käsittelyä varten laaditun kertomuksen sellaisena kuin se on 19.10.1988 pidetyn suullisen käsittelyn jälkeen,

kuultuaan julkisasiamiehen 29.11.1988 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,

on antanut seuraavan

tuomion

Tuomion perustelut

1 Landgericht Hamburg on esittänyt 2.10.1987 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 3.11.1987, ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklan tulkintaa koskevan ennakkoratkaisukysymyksen voidakseen arvioida musiikkiteosten tekijänoikeutta koskevan kansallisen lainsäädännön yhteensoveltuvuutta kyseisten määräysten kanssa.

2 Kysymys on esitetty asiassa, jossa asianosaisina olivat saksalainen EMI Electrola GmbH -yritys, jolle brittiläinen yritys EMI Records Ltd luovutti erään hyvin tunnetun brittiläisen laulajan esittämien musiikkiteosten kappaleenvalmistus- ja levitysoikeudet, ja kaksi muuta saksalaista yritystä, Patricia Im- und Export ja Lüne-ton, jotka myivät Saksan liittotasavaltaan joitakin edellä mainittuja musiikkiteoksia sisältäviä Tanskasta lähtöisin olevia äänitallenteita.

3 EMI Electrola, joka väittää kyseisiä teoksia sisältävien tallenteiden levitystä Saksan alueella koskevia yksinoikeuksiaan loukatun, on Landgericht Hamburgissa nostamallaan kanteella vaatinut, että Patricia- ja Lüne-ton-yrityksiä on kiellettävä jatkamasta Tanskasta maahan tuotujen äänitallenteiden myyntiä, sekä vaatinut vahingonkorvauksia. Vastaajina olevat yritykset ovat kuitenkin esittäneet, että kyseisiä äänitallenteita oli laillisesti pidetty kaupan Tanskassa, koska yksinoikeuksia koskevan suojan voimassaoloaika oli Tanskan lainsäädännön mukaan jo päättynyt.

4 Oikeudenkäyntiasiakirjoista käy ilmi, että kyseiset tallenteet oli valmistanut Patricia-yritys Saksan alueella erään tanskalaisen yrityksen tilauksesta ja että ne toimitettiin sitten kyseiselle yritykselle Tanskaan ennen niiden jälleenvientiä Saksaan. Tämä tanskalainen yritys ei ollut se yritys, jolle EMI Records Ltd oli luovuttanut kyseisten musiikkiteosten kappaleenvalmistus- ja levitysoikeudet Tanskan aluetta varten.

5 Kansallinen tuomioistuin katsoo, että EMI Electrolan vaatimus on Saksan oikeuden mukaan perusteltu, mutta että voidaan esittää kysymys, ovatko ETY:n perustamissopimuksen 30 ja 36 artikla esteenä kansallisen lainsäädännön soveltamiselle. Ratkaistakseen tämän ongelman se on lykännyt asian käsittelyä ja esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:

"Onko se, että äänitallenteiden valmistaja käyttää jäsenvaltiossa A tiettyjen musiikkiteosten kappaleenvalmistusta ja myyntiä koskevia yksinoikeuksia, joiden haltija se on, siinä tarkoituksessa, että samoja musiikkiteoksia sisältävien jäsenvaltiossa B valmistettujen ja myytyjen äänitallenteiden myynti jäsenvaltiossa A kielletään, yhteensoveltuvaa (ETY:n perustamissopimuksen 30 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen) tavaroiden vapaata liikkuvuutta koskevien määräysten kanssa, kun äänitallenteiden valmistajalla on ollut kyseisiä musiikkiteoksia koskeva suoja jäsenvaltiossa B, mutta suojan voimassaolo on päättynyt?"

6 Asiaa koskevia oikeussääntöjä ja siihen liittyviä tosiseikkoja, menettelyn kulkua sekä yhteisöjen tuomioistuimessa esitettyjä kirjallisia huomautuksia koskevat tarkemmat tiedot ilmenevät suullista käsittelyä varten laaditusta kertomuksesta. Oikeudenkäyntiasiakirjojen näitä osia käsitellään jäljempänä ainoastaan, jos se on tarpeen tuomioistuimen perustelujen selvittämiseksi.

7 Perustamissopimuksen 36 artiklan mukaan 30 artiklan määräykset, joissa kielletään kaikki jäsenvaltioiden väliset vaikutukseltaan määrällisiä rajoituksia vastaavat toimenpiteet, eivät estä sellaisia tuontia koskevia kieltoja tai rajoituksia, jotka ovat perusteltuja teollisoikeuksien ja kaupallisten oikeuksien suojelemiseksi. Kyseinen suoja sisältää kirjallisia ja taiteellisia teoksia koskevien oikeuksien suojelemisen, joihin kuuluu tekijänoikeus, erityisesti, kun tekijänoikeutta hyödynnetään kaupallisesti. Näin ollen siihen sisältyy myös äänitallenteiden kappaleenvalmistusta ja levitystä koskevien yksinoikeuksien suojeleminen, joka sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä rinnastetaan tekijänoikeuteen.

8 Perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklan tavoitteena on siten sovittaa yhteen tavaroiden vapaan liikkuvuuden vaatimus sekä kirjallisia ja taiteellisia teoksia koskevien yksinoikeuksien lainmukaisen käytön turvaaminen. Tämä yhteensovittaminen merkitsee erityisesti, ettei suojaa anneta näiden oikeuksien minkään sellaisen väärinkäytön mahdollistamiseksi, joka saattaa olla omiaan pitämään yllä tai aiheuttamaan yhteismarkkinoiden osien keinotekoista eristämistä.

9 Yhteisöjen tuomioistuin on aiemmassa oikeuskäytännössään tämän perusteella todennut, ettei tekijänoikeuden haltija voi vedota tekijänoikeudesta johtuvaan yksinomaiseen hyödyntämisoikeuteen estääkseen sellaisten suojattuja teoksia sisältävien äänitallenteiden tuonnin, jotka oikeudenhaltija itse tai hänen suostumuksellaan joku muu on laillisesti saattanut toisen jäsenvaltion markkinoille (yhdistetyt asiat 55/80 ja 57/80, Musik-Vertrieb membran, tuomio 20.1.1981, Kok. 1981, s. 147).

10 Tällainen tilanne poikkeaa kuitenkin kansallisen tuomioistuimen tarkoittamasta tilanteesta. Ennakkoratkaisukysymyksestä käy itse asiassa ilmi, että se, että äänitallenteita on laillisesti myyty toisen jäsenvaltion markkinoilla, ei ole seurausta tekijänoikeuden haltijan tai tämän lisenssinhaltijan toimenpiteestä tai suostumuksesta, vaan kyseisen jäsenvaltion lainsäädännössä säädetyn suoja-ajan päättymisestä. Esitetty kysymys on siten seurausta kansallisten lainsäädäntöjen erilaisuudesta siltä osin kuin on kysymys tekijänoikeuden ja siihen rinnastettavien oikeuksien antaman suojan voimassaoloajasta; erot koskevat joko suojan voimassaoloaikaa sinänsä tai siihen liittyviä yksityiskohtia, kuten suojan voimassaolon alkamisajankohtaa.

11 Tässä yhteydessä on todettava, että yhteisön oikeuden nykyisessä kehitysvaiheessa, jolle on ominaista se, ettei kirjallisia ja taiteellisia teoksia koskevien oikeuksien suojaa koskevaa lainsäädäntöä ole yhdenmukaistettu tai lähennetty, jäsenvaltioiden lainsäätäjien asiana on säätää kyseisen suojan edellytyksistä ja yksityiskohtaisista säännöistä.

12 Siltä osin kuin kansallisten lainsäädäntöjen erilaisuus on omiaan rajoittamaan äänitallenteiden kauppaa yhteisön sisällä, kyseiset rajoitukset ovat perustamissopimuksen 36 artiklan mukaan perusteltuja, jos ne johtuvat suoja-aikaa koskevien järjestelmien erilaisuudesta ja jos kyseinen aika liittyy erottamattomasti yksinoikeuksien olemassaoloon.

13 Tätä oikeuttamisperustetta ei voida soveltaa, jos kansallisessa lainsäädännössä, johon yksinoikeuksien haltija tai tämän lisenssinhaltija vetoaa, asetetut tai hyväksytyt kaupan rajoitukset ovat keino mielivaltaiseen syrjintään tai kaupan peiteltyyn rajoittamiseen. Oikeudenkäyntiasiakirjojen perusteella ei kuitenkaan voida katsoa, että sellainen tilanne olisi mahdollinen käsiteltävänä olevan asian kaltaisessa tilanteessa.

14 Ennakkoratkaisukysymykseen on näin ollen vastattava, että perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklaa on tulkittava siten, etteivät ne estä sellaisen tietyn jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön soveltamista, jonka mukaan äänitallenteiden valmistaja voi kyseisessä jäsenvaltiossa vedota sellaisiin tiettyjen musiikkiteosten kappaleenvalmistusta ja levitystä koskeviin yksinoikeuksiin, joiden haltija hän on, kieltääkseen samat musiikkiteokset sisältävien äänitallenteiden myynnin kyseisen jäsenvaltion alueella, kun äänitallenteita tuodaan maahan sellaisesta toisesta jäsenvaltiosta, jossa ne oli laillisesti saatettu markkinoille ilman mainitun oikeudenhaltijan tai tämän lisenssinhaltijan suostumusta, ja kun kyseisten äänitallenteiden valmistaja on aiemmin nauttinut suojasta, jonka voimassaoloaika on sillä välin päättynyt.

Päätökset oikeudenkäyntikuluista

Oikeudenkäyntikulut

15 Yhteisöjen tuomioistuimelle huomautuksensa esittäneille Saksan liittotasavallan hallitukselle, Ranskan tasavallan hallitukselle, Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukselle, Espanjan kuningaskunnan hallitukselle ja Euroopan yhteisöjen komissiolle aiheutuneita oikeudenkäyntikuluja ei voida määrätä korvattaviksi. Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely yhteisöjen tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikuluista.

Päätöksen päätösosa

Näillä perusteilla

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (kuudes jaosto)

on ratkaissut Landgericht Hamburgin 2.10.1987 tekemällään päätöksellä esittämät kysymykset seuraavasti:

Perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklaa on tulkittava siten, etteivät ne estä sellaisen tietyn jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön soveltamista, jonka mukaan äänitallenteiden valmistaja voi kyseisessä jäsenvaltiossa vedota sellaisiin tiettyjen musiikkiteosten kappaleenvalmistusta ja levitystä koskeviin yksinoikeuksiin, joiden haltija hän on, kieltääkseen samat musiikkiteokset sisältävien äänitallenteiden myynnin kyseisen jäsenvaltion alueella, kun äänitallenteita tuodaan maahan sellaisesta toisesta jäsenvaltiosta, jossa ne oli laillisesti saatettu markkinoille ilman mainitun oikeudenhaltijan tai tämän lisenssinhaltijan suostumusta, ja kun kyseisten äänitallenteiden valmistaja on aiemmin nauttinut suojasta, jonka voimassaoloaika on sillä välin päättynyt.