Kanne 16.4.2020 – Kreikka v. komissio

(Asia T-217/20)

(2020/C 222/29)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Asianosaiset

Kantaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: E. Tsaousi, A. Vasilopoulou ja E. Krompa)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan riidanalaisen päätöksen (1) siltä osin kuin sillä jätetään Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle Kreikalle aiheutuneita menoja, joiden bruttomäärä on 9 657 608,85 euroa, joka vastaa 9 590 402,53 euron nettomäärää, ja jotka aiheutuivat ja ilmoitettiin maaseuturahastosta rahoitettavan vuosia 2007–2013 koskevan maatalouden kehitysohjelman toimenpiteiden 123A, 125A, 321 ja 322 ja vuosia 2014–2020 koskevan maatalouden kehitysohjelman toimenpiteiden 4.2, 4.3, 7.2 ja 7.4 yhteydessä varainhoitovuosina 2011–2018

— velvoittamaan vastaajan korvaamaan Kreikan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen.

1) Ensimmäisellä kanneperusteella väitetään, että riidanalaisen päätöksen antaminen perustuu asetuksen (EU) N:o 908/2014 (2) 34 artiklan 7 kohdan virheelliseen tulkintaan ja soveltamiseen, sillä rahoitusoikaisut ovat lainvastaisia, koska komissio on ylittänyt harkintavaltansa rajat ja koska niitä ei ole perusteltu asianmukaisesti.

2) Toisella kanneperusteella väitetään, ettei yli 24 kuukautta ennen ensimmäisten toteamusten tiedoksiantamista koskevien menojen osalta tehdyille oikaisuille ollut oikeusperustaa, että asetuksen (EU) N:o 1306/2013 (3) 52 artiklan 4 kohtaa sovellettiin virheellisesti ja että komissio ylitti ajallisen toimivaltansa tekemällä riidanalaiset rahoitusoikaisut.

3) Kolmas kanneperuste koskee erityisesti toimenpiteiden 125A ja 123A osalta tehtyjä oikaisuja ja perustuu ne bis in idem -periaatteen, oikeusvarmuuden periaatteen, hyvän hallinnon periaatteen, jäsenvaltioiden luottamuksensuojan periaatteen ja suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen.

4) Neljäs kanneperuste koskee erityisesti toimenpiteen 125A osalta tehtyä oikaisua ja perustuu asetuksen (EU) N:o 65/2011 (4) 24 artiklan 2 kohdan b alakohdan, asetuksen (EY) N:o 1974/2006 43 artiklan ja komission vuosien 2007–2013 osalta hyväksymien kansallisen maatalouden kehittämisohjelman määräysten noudattamatta jättämiseen ja oikaisun oikeusperustaa koskevien perustelujen puutteellisuuteen sekä tehdyn kiinteämääräisen rahoitusoikaisun ja siinä sovelletun prosenttiosuuden (10 %) osalta oikeusperustan puuttumiseen, perustelujen puutteellisuuteen ja tosiseikkoja koskevaan virheeseen.

5) Viidennellä kanneperusteella, joka koskee erityisesti toimenpiteen 125A osalta tehtyä oikaisua, väitetään, että riidanalainen päätös annettiin asetuksen (EU) N:o 1306/2013 52 artiklan, asetuksen (EU) N:o 908/2014 34 artiklan ja 8.6.2015 annettujen suuntaviivojen C(2015) 3675 vastaisesti sekä kunnioittamatta oikeutta tulla etukäteen kuulluksi ja puolustautumisoikeuksia ja vielä luottamuksensuojan periaatteen ja suhteellisuusperiaatteen vastaisesti. Sillä väitetään myös, että päätöksen perustelut ovat puutteelliset ja että sitä rasittaa tosiseikkoja koskeva virhe.

6) Kuudes kanneperuste, joka koskee erityisesti toimenpiteiden 321 ja 322 osalta tehtyjä oikaisuja, perustuu asetuksen (EU) N:o 65/2011 24 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja 8.6.2015 annettujen suuntaviivojen C(2015) 3675 virheelliseen soveltamiseen, tosiseikkoja koskevaan virheeseen, perustelujen puutteellisuuteen ja suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen.

7) Seitsemäs kanneperuste liittyy erityisesti toimenpidettä 123A koskevaan oikaisuun. Kyseisellä kanneperusteella väitetään, että mainittu rahoitusoikaisu on asetuksen (EU) N:o 65/2011 24 artiklan 1 ja 2 kohdan, asetuksen N:o 1306/2013 52 artiklan ja asetuksen N:o 908/2014 34 artiklan vastainen, että siihen liittyy tosiseikkoja koskeva virhe ja että sen perustelut ovat riittämättömät. Lisäksi väitetään, että Kreikan oikeutta tulla kuulluksi ja sen puolustautumisoikeuksia sekä suhteellisuusperiaatetta loukattiin.

(1) Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 12.2.2020 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2020/201 (tiedoksiannettu numerolla C(2020) 541) (EUVL 2020, L 42, s. 17).

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 soveltamissäännöistä maksajavirastojen ja muiden elinten, varainhoidon, tilien tarkastamisen ja hyväksymisen, tarkastuksia koskevien sääntöjen, vakuuksien ja avoimuuden osalta 6.8.2014 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 908/2014 (EUVL 2014, L 255, s. 59).

(3) Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 352/78, (EY) N:o 165/94, (EY) N:o 2799/98, (EY) N:o 814/2000, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 485/2008 kumoamisesta 17.12.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1306/2013 (EUVL 2013, L 347, s. 549).

(4) Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä maaseudun kehittämisen tukitoimenpiteitä koskevien tarkastusmenettelyjen ja täydentävien ehtojen täytäntöönpanon osalta 27.1.2011 annettu komission asetus (EU) N:o 65/2011 (EUVL 2011, L 25, s. 8).