Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Kilpailu – Hallinnollinen menettely – Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen – Oikeus tutustua asiakirjoihin – Ulottuvuus – Päätös olla antamatta oikeutta tutustua tiettyyn asiakirjaan – Seuraukset

2. Kilpailu – Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt – Näyttö – Komission huomioon ottamilta todisteilta edellytetty täsmällisyys

(EY 81 artiklan 1 kohta)

3. Kilpailu – Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt – Yritys – Käsite – Taloudellinen kokonaisuus – Taloudellisen kokonaisuuden olemassaolo, joka voidaan päätellä useiden yhtäpitävien tekijöiden perusteella – Emoyhtiö, joka ei omista kokonaan tytäryhtiön osakepääomaa – Kyseinen seikka ei sulje pois sitä, että kyse on taloudellisesta kokonaisuudesta

(SEUT 101 artiklan 1 kohta)

4. Kilpailu – Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt – Yhdenmukaistettu menettelytapa – Näyttö kilpailusääntöjen rikkomisesta – Todistustaakka

(EY 81 artiklan 1 kohta)

5. Kumoamiskanne – Tutkittavaksi ottaminen – Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt – Väitetiedoksiannon adressaattina oleva yritys, joka ei ole riitauttanut tosiseikkoja tai oikeudellisia seikkoja hallinnollisen menettelyn kuluessa – Kanneoikeuden rajoittaminen – Perustavanlaatuisia periaatteita olevien laillisuusperiaatteen ja puolustautumisoikeuksien kunnioittamisen periaatteen loukkaaminen

(SEUT 101 artikla, SEUT 102 artikla ja SEUT 263 artiklan neljäs kohta; Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla ja 52 artiklan 1 kohta)

6. Kilpailu – Yhteisön oikeussäännöt – Rikkominen – Vastuuseen joutuminen – Konserni, jonka huipulla on useita oikeushenkilöitä

(EY 81 artikla)

Tiivistelmä

1. Puolustautumisoikeuksien noudattamisen periaatteeseen erottamattomasti liittyvä oikeus tutustua asiakirja-aineistoon merkitsee kilpailusääntöjen soveltamista koskevassa hallinnollisessa menettelyssä sitä, että komission on annettava asianomaiselle yritykselle mahdollisuus tutkia kaikki tutkinta-aineistoon sisältyvät asiakirjat, joilla saattaa olla merkitystä sen puolustuksen kannalta. Näihin kuuluvat sekä asianomaista vastaan että sen puolesta puhuvat asiakirjat muiden yritysten liikesalaisuuksia, komission sisäisiä asiakirjoja ja muita luottamuksellisia tietoja lukuun ottamatta.

Se, että asiakirjaa ei ole annettu tiedoksi, merkitsee kuitenkin puolustautumisoikeuksien loukkaamista ainoastaan siinä tapauksessa, että asianomainen yritys ensinnäkin osoittaa komission nojautuneen tähän asiakirjaan tukeakseen väitettään, joka koskee kilpailusääntöjen rikkomisen olemassaoloa, ja toiseksi tämä väite voidaan näyttää toteen vain kyseisen asiakirjan perusteella. Asianomaisen yrityksen on erityisesti osoitettava, että lopputulos, johon komissio on päätöksessään päätynyt, olisi ollut erilainen, mikäli asiakirja, jota ei ole annettu tiedoksi ja johon komissio on nojautunut todetessaan kyseisen yrityksen rikkoneen kilpailusääntöjä, olisi pitänyt poistaa asianomaista vastaan puhuvien todisteiden joukosta. Mikäli kyseessä on tilanne, jossa tiedoksi antamatta on jätetty asianomaisen puolesta puhuva asiakirja, kyseisen yrityksen on sitä vastoin ainoastaan osoitettava, että sen tiedoksi antamatta jättäminen on saattanut vaikuttaa sen vahingoksi menettelyn kulkuun ja komission päätöksen sisältöön siltä osin kuin se olisi voinut tuoda esiin seikkoja, jotka eivät olisi olleet sopusoinnussa komission siinä vaiheessa tekemien päätelmien kanssa.

(ks. 13, 22 ja 23 kohta)

2. EY 81 artiklan 1 kohdan rikkomisen olemassaolon osoittamiseksi komission on esitettävä painavia, täsmällisiä ja yhtäpitäviä todisteita. Kaikkien komission esittämien todisteiden ei kuitenkaan tarvitse välttämättä täyttää näitä edellytyksiä suhteessa rikkomisen kuhunkin osatekijään. Riittää, että eri seikat, joihin komissio on vedonnut, täyttävät kokonaisvaltaisesti tarkasteltuina kyseisen vaatimuksen.

Vaikka näin ollen oletettaisiin, että yksikään kyseisen rikkomisen eri osatekijöistä ei erikseen tarkasteltuna muodosta EY 81 artiklan 1 kohdassa kiellettyä sopimusta tai yhdenmukaistettua menettelytapaa, tällainen päätelmä ei kuitenkaan merkitse sitä, etteivätkö mainitut osatekijät voisi yhdessä tarkasteltuina muodostaa tällaista sopimusta tai menettelytapaa.

Koska kielto osallistua kilpailunvastaisiin menettelytapoihin ja sopimuksiin sekä seuraamukset, joita kilpailusääntöjen rikkojille voidaan määrätä, ovat laajalti tunnettuja, on näet tavanomaista, että kyseisiin menettelytapoihin ja sopimuksiin liittyvät toimenpiteet toteutetaan vaivihkaa, että kokoukset pidetään salassa, useimmiten kolmannessa valtiossa, ja että niihin liittyvien asiakirjojen määrä pidetään mahdollisimman vähäisenä. Vaikka komissio löytää asiakirjoja, jotka osoittavat nimenomaisesti toimijoiden välisen lainvastaisen yhteydenpidon, kuten kokouksen pöytäkirjat, nämä asiakirjat ovat normaalisti vain hajanaisia ja niitä on vähän, joten usein on välttämätöntä muodostaa kuva tietyistä yksityiskohdista päättelemällä. Useimmissa tapauksissa kilpailunvastaisen menettelytavan tai sopimuksen olemassaolo on pääteltävä tietyistä yhteensattumista ja indisioista, jotka yhdessä tarkasteltuina voivat muun johdonmukaisen selityksen puuttuessa olla osoitus kilpailusääntöjen rikkomisesta.

(ks. 47–49 kohta)

3. Unionin kilpailuoikeus koskee yritysten toimintaa. Yrityksen käsitteeseen kuuluvat kaikki taloudellista toimintaa harjoittavat yksiköt riippumatta niiden oikeudellisesta muodosta tai rahoitustavasta. Yrityksen käsitteellä on tässä samassa asiayhteydessä katsottava tarkoitettavan taloudellista kokonaisuutta, vaikka oikeudellisesti tämän taloudellisen kokonaisuuden muodostaakin useampi kuin yksi luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö. Taloudellisen kokonaisuuden olemassaolo voidaan näin ollen päätellä useista yhtäpitävistä tekijöistä, vaikkei mikään näistä tekijöistä erikseen tarkasteltuna riitäkään näyttämään toteen tällaisen kokonaisuuden olemassaoloa.

Sen perusteella, ettei emoyhtiö omista kokonaan tytäryhtiön osakepääomaa, ei voida jättää katsomatta, etteikö kyse voisi olla kilpailuoikeudessa tarkoitetusta taloudellisesta kokonaisuudesta.

(ks. 64, 65 ja 82 kohta)

4. Osapuolen tai viranomaisen, joka väittää kilpailusääntöjä rikotun, tehtävänä on todistaa rikkominen tapahtuneeksi, ja yrityksen tai yritysten yhteenliittymän, joka vetoaa puolustautumisperusteeseen kyseisten sääntöjen rikkomista koskevaa väitettä vastaan, tehtävänä on osoittaa, että edellytykset tällaisen puolustautumisperusteen soveltamiselle täyttyvät, joten kyseisen viranomaisen on tällöin turvauduttava muihin todisteisiin. Vaikka lakiin perustuva todistustaakka kuuluu näiden periaatteiden mukaan joko yhtäältä komissiolle tai toisaalta asianomaiselle yritykselle tai yhteenliittymälle, tosiseikat, joihin osapuoli vetoaa, voivat siten olla sellaisia, että ne velvoittavat toisen osapuolen esittämään selityksen tai perustelun, jonka puuttuessa voidaan päätellä, että todistustaakka on täytetty.

(ks. 80 kohta)

5. Kilpailusääntöjä sovellettaessa missään unionin oikeuden määräyksessä tai säännöksessä ei aseteta väitetiedoksiannon adressaatille velvollisuutta riitauttaa siinä olevat eri tosiseikat tai oikeudelliset seikat hallinnollisen menettelyn kuluessa sillä uhalla, ettei se voi enää tehdä näin myöhemmin asian tuomioistuinkäsittelyssä. Vaikka se, että yritys komissiossa käydyssä hallinnollisessa menettelyssä nimenomaisesti tai implisiittisesti myöntää joitakin tosiseikkoja tai oikeudellisia seikkoja, näet voikin olla lisätodiste arvioitaessa sitä, onko tuomioistuimessa nostettu kanne hyväksyttävä, myöntäminen ei voi kuitenkaan rajoittaa itse sitä oikeutta nostaa kanne unionin yleisessä tuomioistuimessa, joka luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on SEUT 263 artiklan neljännen kohdan nojalla.

Tätä varten nimenomaisesti säädetyn oikeudellisen perustan puuttuessa tällainen rajoitus on vastoin laillisuusperiaatetta ja puolustautumisoikeuksien kunnioittamisen periaatetta, jotka ovat perustavanlaatuisia periaatteita. On kuitenkin huomautettava, että todellinen oikeus muutoksenhakuun ja oikeus saada asiansa käsitellyksi puolueettomassa tuomioistuimessa on taattu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa, jolla on SEU 6 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan sama oikeudellinen arvo kuin perussopimuksilla. Perusoikeuskirjan 52 artiklan 1 kohdan mukaan perusoikeuskirjassa tunnustettujen oikeuksien ja vapauksien käyttämistä voidaan rajoittaa ainoastaan lailla.

(ks. 89–91 kohta)

6. Kilpailuoikeuden sääntöjen rikkomista koskevassa menettelyssä on sen määrittämiseksi, päättääkö yhtiö itsenäisesti toiminnastaan markkinoilla, otettava huomioon kaikki merkitykselliset seikat, jotka koskevat kyseisen yhtiön ja sen samaan konserniin kuuluvan yhtiön, jonka katsotaan olevan vastuussa konsernin toiminnasta, välisiä taloudellisia, organisatorisia ja oikeudellisia yhteyksiä ja jotka voivat vaihdella tapauksen mukaan ja joita ei näin ollen voida luetella tyhjentävästi.

Silloin, kun on kyse konsernista, jonka huipulla on useita oikeushenkilöitä, komissio ei tee arviointivirhettä katsoessaan, että jokin näistä yhtiöistä on yksin vastuussa kyseisen konsernin yhtiöiden, jotka yhdessä muodostavat taloudellisen kokonaisuuden, toiminnasta. Se, ettei konsernin johdossa ole pelkästään yhtä oikeushenkilöä, ei näet estä katsomasta jonkin yhtiön olevan vastuussa kyseisen konsernin toiminnasta. Konsernin oma oikeudellinen rakenne, jolle on ominaista se, ettei konsernin huipulla ole pelkästään yksi oikeushenkilö, ei ole ratkaisevaa, kun kyseinen rakenne ei heijasta konsernin tosiasiallista toimintaa ja todellista organisaatiota. Sen perusteella, ettei kahden konsernin huipulla olevan yhtiön välillä ole oikeudellisia alisteisuussuhteita, ei siis erityisestikään kyseenalaisteta päätelmää, jonka mukaan yhden näistä kahdesta yhtiöstä on katsottava olevan vastuussa konsernin toimista, koska jälkimmäinen yhtiö ei todellisuudessa päätä itsenäisesti toiminnastaan relevanteilla markkinoilla.

(ks. 95, 98–100 ja 107–109 kohta)