Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Unionin oikeus – Periaatteet – Puolustautumisoikeudet – Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan – Iraniin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet

(EY 254 artiklan 1 ja 2 kohta; neuvoston asetuksen N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohta ja 15 artiklan 3 kohta )

2. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Oikeudellisen perustan valinta – Iraniin kohdistetuista rajoittavista toimenpiteistä annettu asetus

(EY 60, EY 301 ja EY 308 artikla; neuvoston yhteinen kanta 2007/140; neuvoston asetus N:o 423/2007)

3. Kansainvälinen oikeus – Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirja – Turvallisuusneuvoston Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan VII luvun nojalla antamat päätöslauselmat – Unionin velvollisuus käyttää toimivaltaansa niitä noudattaen – Rajat

(Neuvoston asetuksen N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

1. Tehokkaan oikeussuojan periaate merkitsee, että unionin viranomainen, joka antaa toimen, jossa kohdistetaan johonkin henkilöön tai yhteisöön rajoittavia toimenpiteitä, on velvollinen ilmoittamaan tämän toimen perusteet mahdollisuuksien mukaan joko sinä ajankohtana, jona toimi annetaan, tai ainakin niin pian kuin mahdollista tämän jälkeen, jotta nämä henkilöt tai yhteisöt voivat käyttää kanneoikeuttaan.

Juuri tämän periaatteen noudattamiseksi Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen N:o 423/2007 15 artiklan 3 kohdassa velvoitetaan neuvosto antamaan 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti tekemiensä päätösten yksilökohtaiset erityiset syyt ja antamaan ne tiedoksi asianomaisille henkilöille, yhteisöille ja elimille. Varojen jäädyttämisellä on näet huomattavia seurauksia asianomaisten yhteisöjen osalta, koska se voi rajoittaa niiden perusoikeuksien käyttöä. Vaikka asetuksessa N:o 423/2007 ei säädetä, missä muodossa nämä perustelut ”annetaan tiedoksi” asianomaisille henkilöille, yhteisöille ja elimille, julkaiseminen Euroopan unionin virallisessa lehdessä ei ole riittävä. Jos yksilökohtaiset erityiset syyt voidaan katsoa tiedoksi annetuiksi päätöksen julkaisemisella Euroopan unionin virallisessa lehdessä, on vaikea nähdä, minkä vuoksi tästä tiedoksi antamisesta nimenomaisesti säädetään – kuten 15 artiklan 3 kohdassa tehdään –, koska päätös varojen jäädyttämisestä on julkaistava joka tapauksessa EY 254 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti, kun otetaan huomioon sen asetuksen luonteisuus. Tästä seuraa, että neuvoston on täytettävä sille kyseisessä säännöksessä asetettu velvoite erikseen suoritettavalla tiedoksiannolla.

Vaikka erikseen toimitettava tiedoksi antaminen on lähtökohtaisesti tarpeen, asetuksen N:o 423/2007 15 artiklan 3 kohdassa ei edellytetä mitään täsmällistä muotoa, vaan siinä mainitaan vain velvollisuus ”antaa tiedoksi”. On tärkeää, että annetaan tälle säännökselle tehokas vaikutus eli tehokas oikeussuoja henkilöille ja yhteisöille, joita asetuksen 7 artiklan 2 kohdan nojalla toteutetut rajoittavat toimenpiteet koskevat. Näin on silloin, kun tiedoksi antamista ei toimittanut neuvosto vaan kun kansallinen pankkialan viranomainen lähetti adressaatille riittävät tiedot ja kun tällä oli mahdollisuus nostaa kanne, joten kantaja ei menettänyt mahdollisuutta saada tietoonsa hyvissä ajoin riidanalaisen päätöksen perustelut ja arvioida sitä koskevan varojen jäädyttämistoimenpiteen perusteltavuutta sen seurauksena, ettei neuvosto antanut riidanalaisen päätöksen perusteluja tiedoksi.

(ks. 47–52, 55 ja 56 kohta)

2. Asetus N:o 423/2007 koskee otsikkonsa mukaan Iranin islamilaiseen tasavaltaan kohdistuvia rajoittavia toimenpiteitä. Asetuksen johdanto-osan perustelukappaleista ja sen säännösten kokonaisuudesta käy ilmi, että sen tarkoituksena on estää tai hillitä tämän valtion ydinalan politiikkaa sen aiheuttaman riskin vuoksi rajoittavilla taloudellisilla toimenpiteillä. Riskit, joita torjutaan, liittyvät siis Iranin ydinaseiden levittämisohjelmaan eivätkä ydinaseiden levittämiseen yleisesti.

Koska kyseessä olevan toimen tarkoituksena ja sisältönä ovat selvästi Iranin islamilaista tasavaltaa koskevat taloudelliset toimenpiteet, EY 308 artiklan käyttäminen ei ollut tarpeen, koska EY 301 artikla on riittävä oikeudellinen perusta sen vuoksi, että sen nojalla yhteisö voi kokonaan tai osittain keskeyttää taloudelliset suhteet yhden tai useamman kolmannen maan kanssa taikka vähentää niitä, ja tähän toimintaan voidaan sisällyttää pankin kaltaisten yhteisöjen, joilla on yhteyksiä asianomaisen kolmannen maan vallanpitäjiin, varojen jäädyttäminen.

Siitä, onko yhteinen kanta 2007/140 sisällytettävä oikeudellisiin perustoihin, on riittävää todeta, että se on ristiriidassa itse EY 301 artiklan sanamuodon kanssa, jossa määrätään, että jos Euroopan unionista tehdyn sopimuksen, sellaisena kuin se oli voimassa ennen Lissabonin sopimusta, yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa (jäljempänä YUTP) koskevien määräysten nojalla hyväksytyssä yhteisessä kannassa tai yhteisessä toiminnassa on päätetty yhteisön toimesta, voidaan toteuttaa yhteisön toimenpiteitä. Kyseisen määräyksen mukaan yhteisen kannan tai yhteisen toiminnan on oltava olemassa, jotta yhteisön toimenpiteitä voidaan toteuttaa, mutta siinä ei määrätä, että kyseisten toimenpiteiden pitäisi perustua tähän yhteiseen kantaan tai tähän yhteiseen toimintaan.

Joka tapauksessa on niin, että yhteinen kanta ei voi olla yhteisön toimen oikeudellisena perustana. Neuvoston YUTP:n alalla antamat yhteiset kannat, kuten yhteiset kannat 2007/140 ja 2008/479, hyväksytään unionisopimuksen puitteissa sen 15 artiklan mukaisesti, kun taas neuvoston asetukset, kuten asetus N:o 423/2007, annetaan EY:n perustamissopimuksen puitteissa. Neuvosto voi siis antaa yhteisön toimen vain sille EY:n perustamissopimuksessa eli käsiteltävässä asiassa EY 60 ja EY 301 artiklassa annettuun toimivaltaan nojautuen.

(ks. 68–72 kohta)

3. Turvallisuusneuvoston päätöslauselmat yhtäältä ja neuvoston yhteiset kannat ja asetukset toisaalta kuuluvat erillisiin oikeusjärjestyksiin. Yhtäältä Yhdistyneissä Kansakunnissa ja toisaalta unionissa toimet antavat elimet, joilla on itsenäinen toimivalta, joka on annettu niille niiden peruskirjoissa eli perussopimuksissa, joilla ne luotiin.

Kun on kyse yhteisön toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on panna täytäntöön yhteisessä kannassa tarkoitettu turvallisuusneuvoston päätöslauselma, yhteisön on otettava näiden toimenpiteiden laatimisen yhteydessä asianmukaisella tavalla huomioon kyseessä olevan päätöslauselman sanamuoto ja tavoitteet. Samoin turvallisuusneuvoston päätöslauselman sanamuoto ja tarkoitus on otettava huomioon tulkittaessa asetusta, jolla se on tarkoitus panna täytäntöön. Yhteisön toimielinten velvollisuudesta kunnioittaa Yhdistyneiden Kansakuntien toimielimiä ei kuitenkaan voi seurata, että ei valvottaisi yhteisön toimen laillisuutta niiden perusoikeuksien kannalta, jotka kuuluvat yhteisön oikeuden yleisiin periaatteisiin, millä ei aseteta turvallisuusneuvoston päätöslauselman ensisijaisuutta kansainvälisessä oikeudessa kyseenalaiseksi.

Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohdassa annetaan neuvostolle itsenäinen toimivalta. Tältä osin kyseisen päätöslauselman sanamuodon ja tavoitteiden ”huomioon ottaminen asianmukaisella tavalla” ei millään tavoin ole ristiriidassa sen toteamuksen kanssa, että neuvosto tekee päätökset itsenäisesti oman oikeusjärjestyksensä sääntöjä noudattaen.

(ks. 100 ja 102–106 kohta)