Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne - Komission kanneoikeus - Toimivallan käyttäminen on riippumaton erityisen oikeussuojan tarpeen olemassaolosta

(EY 211 ja EY 226 artikla)

2. Kalastus - Meren luonnonvarojen säilyttäminen - Pyyntikiintiöjärjestelmä - Jäsenvaltioiden velvollisuudet - Käytännön vaikeudet - Vaikutuksen puuttuminen

(Neuvoston asetuksen N:o 2241/87 11 artiklan 2 kohta ja neuvoston asetuksen N:o 2847/93 21 artiklan 2 kohta)

3. Kalastus - Meren luonnonvarojen säilyttäminen - Pyyntikiintiöjärjestelmä - Valvontatoimenpiteet - Jäsenvaltioiden velvollisuus ryhtyä rangaistustoimenpiteisiin - Velvollisuuden laajuus

(Neuvoston asetuksen N:o 2847/93 31 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

1. Nostaessaan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteen komission ei tarvitse EY 211 ja EY 226 artiklassa sille annettuja toimivaltuuksia käyttäessään osoittaa asiavaltuuden olemassaoloa, sillä komission tehtävänä on yhteisön yleisen edun vuoksi viran puolesta huolehtia siitä, että jäsenvaltiot noudattavat perustamissopimusta, ja saada todetuksi perustamissopimuksesta johtuvien velvollisuuksien mahdolliset noudattamatta jättämiset, jotta ne lopetetaan.

( ks. 29 kohta )

2. Jäsenvaltioille kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa koskevasta yhteisön järjestelmästä johtuvien velvoitteiden noudattaminen on ehdottoman tärkeää kalavarojen suojaamiseksi, meren biologisten varojen säilyttämiseksi ja niiden tasapainoiseksi hyödyntämiseksi kestävällä perustalla sekä taloudellisesti ja sosiaalisesti tarkoituksenmukaisella tavalla.

Näillä perusteilla tulkinta, jonka mukaan tietyistä kalastustoiminnan valvontatoimenpiteistä annetun asetuksen N:o 2241/87 11 artiklan 2 kohdassa asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus ryhtyä pakottaviin toimenpiteisiin kaiken kalastustoiminnan kieltämiseksi väliaikaisesti jo ennen kiintiöiden täyttymistä, pätee myös yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä annetun asetuksen N:o 2847/93 21 artiklan 2 kohdan osalta, sillä sen sanamuoto vastaa pääpiirteiltään asetuksen N:o 2241/87 11 artiklan 2 kohtaa, joka sillä korvataan.

Lisäksi jäsenvaltio ei voi sisäisen oikeusjärjestyksensä oikeussääntöihin, toimintatapoihin tai tilaan vetoamalla perustella sitä, ettei se ole noudattanut yhteisön oikeuteen perustuvia velvoitteita ja määräaikoja.

Tästä seuraa, että jäsenvaltio ei voi vedota tietojen antamiselle varatusta määräajasta tai päätöksen julkaisemisen odottamisesta johtuvaan viivästykseen perustellakseen sitä, että se ei ole toteuttanut ajoissa asianmukaisia toimia kalastuksen kieltämiseksi. Jäsenvaltiolla on päinvastoin velvollisuus ottaa huomioon tällaiset hallinnolliset määräajat vahvistaessaan päivän, josta lukien kalastustoimet keskeytetään.

( ks. 57-60 kohta )

3. Kansallinen valvontajärjestelmä, jossa jos kalavarojen säilytys- ja valvontatoimenpiteitä koskevaa yhteisön lainsääntöä ei ole noudatettu, kiintiöiden ylityksestä vastuussa oleville tuottajajärjestöille määrätään seuraavaksi vuodeksi pelkkä kiintiöiden alennus, ei vastaa niitä edellytyksiä, joista on säädetty yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä annetun asetuksen N:o 2847/93 31 artiklan 2 kohdassa, jossa säädetään, että jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on aloitettava kiintiöiden ylityksestä vastuullista henkilöä vastaan rikos- tai hallinto-oikeudellinen menettely, joka on oikeassa suhteessa rikkomuksen vakavuuteen nähden ja joka on vaikutukseltaan estävä. Tällaisesta järjestelmästä seuraava vaikutus ei ole oikeassa suhteessa rikkomuksen vakavuuteen nähden. Lisäksi koska tässä järjestelmässä rikkomuksesta vastuussa olevalta taholta ei peritä välittömästi takaisin rikkomuksesta saatua taloudellista hyötyä, sillä ei ole mitään todellista estävää merkitystä.

( ks. 62 ja 65 kohta sekä tuomiolauselma )