97.

Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa Landesgericht Salzburgin esittämiin ennakkoratkaisukysymyksiin (asiat C-355/18, C-356/18 ja C-357/18) sekä Bezirksgericht für Handelssachen Wienin esittämiin ennakkoratkaisukysymyksiin (asia C-479/18) seuraavasti: 1) Direktiivin 90/619/ETY (toinen henkivakuutusdirektiivi) 15 artiklan 1 kohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 92/96/ETY (kolmas henkivakuutusdirektiivi), luettuna yhdessä direktiivin 92/96/ETY 31 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että ilmoitukseen peruutusmahdollisuudesta ei tarvitse sisältyä mainintaa siitä, ettei peruuttamista tarvitse tehdä tietyssä muodossa. On pikemminkin niin, että maininta tietystä noudatettavasta muodosta on unionin oikeuden kannalta paitsi sallittu myös välttämätön. (Ensimmäinen ennakkoratkaisukysymys asioissa C-355/18 ja C-356/18 ja ennakkoratkaisukysymys asiassa C-357/18) 2) Direktiivin 90/619/ETY (toinen henkivakuutusdirektiivi) 15 artiklan 1 kohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 92/96/ETY (kolmas henkivakuutusdirektiivi), luettuna yhdessä direktiivin 92/96/ETY 31 artiklan kanssa, direktiivin 2002/83/EY 35 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä 36 artiklan 1 kohdan kanssa, ja direktiivin 2009/138/EY 185 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä 186 artiklan 1 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että – mikäli kansallisessa lainsäädännössä ei säädetä ennen sopimuksen tekemistä annettavien, peruuttamisoikeutta koskevien tietojen virheellisyyden vaikutuksista – määräaika peruuttamisoikeuden käyttämiselle alkaa kulua, jos vakuutusyhtiö tietoja antaessaan ilmoittaa, että peruuttaminen on tehtävä kirjallisesti, vaikka peruuttaminen on kansallisen lainsäädännön mukaan mahdollista vapaamuotoisesti. (Ensimmäinen ennakkoratkaisukysymys asiassa C-479/18) Toissijaisesti: 3) Direktiivin 90/619/ETY (toinen henkivakuutusdirektiivi) 15 artiklan 1 kohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 92/96/ETY (kolmas henkivakuutusdirektiivi), luettuna yhdessä direktiivin 92/96/ETY 31 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännökselle, jonka mukaan silloin, kun peruuttamisoikeutta koskevia tietoja ei ole ennen sopimuksen tekemistä annettu tai tiedot ovat virheellisiä, määräaika peruuttamisoikeuden käyttämiselle alkaa kulua sinä hetkenä, jona vakuutuksenottaja on – millä tahansa tavalla – saanut tiedon peruuttamisoikeudestaan. (Toinen ennakkoratkaisukysymys asiassa C-479/18) 4) Direktiivin 90/619/ETY (toinen henkivakuutusdirektiivi) 15 artiklan 1 kohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 92/96/ETY (kolmas henkivakuutusdirektiivi), luettuna yhdessä direktiivin 92/96/ETY 31 artiklan kanssa, ja direktiivin 2002/83/EY 35 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä 36 artiklan 1 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että vakuutuksenottaja voi ilmoittaa peruuttamisesta peruuttamisoikeutta koskevien tietojen antamatta jättämisen tai virheellisyyden vuoksi senkin jälkeen, kun vakuutuksenottajalle on sopimuksen irtisanomisen perusteella maksettu takaisinostoarvo, jos kansallisessa lainsäädännössä ei säädetä peruuttamisoikeutta koskevien tietojen antamatta jättämisen tai virheellisyyden vaikutuksista. (Toinen ennakkoratkaisukysymys asioissa C-355/18 ja C-356/18 ja kolmas ennakkoratkaisukysymys asiassa C-479/18) 5) Direktiivin 90/619/ETY 15 artiklan 1 kohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 92/96/ETY, direktiivin 2002/83/EY 35 artiklan 1 kohtaa ja direktiivin 2009/138/EY 186 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle säännökselle, jonka mukaan vakuutuksenottajalle on, tämän käyttäessä peruuttamisoikeuttaan, maksettava aina pelkästään takaisinostoarvo (vakuutuksen nykyarvo, joka lasketaan hyväksyttyjen vakuutusmatemaattisten sääntöjen perusteella). (Neljäs ennakkoratkaisukysymys asiassa C-479/18) 6) Direktiivin 90/619/ETY 15 artiklan 1 kohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 92/96/ETY, direktiivin 2002/83/EY 35 artiklan 1 kohtaa ja direktiivin 2009/138/EY 186 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle säännökselle, jonka mukaan silloin, kun peruuttamisoikeutta käytetään peruuttamisoikeutta koskevien tietojen antamatta jättämisen tai virheellisyyden vuoksi, oikeus palautettaville vakuutusmaksuille laskettavaan kiinteämääräiseen korkoon voidaan vanhentumisen perusteella rajoittaa koskemaan sitä osaa, joka kattaa kanteen vireillepanoa edeltävän kolmen vuoden ajanjakson. (Viides ennakkoratkaisukysymys asiassa C-479/18).