Asia T-230/00

Daesang Corp. ja Sewon Europe GmbH

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Kilpailu — Kartelli tai muu yhteisjärjestely — Lysiini — Sakkojen laskennasta annetut suuntaviivat — Liikevaihto — Lieventävät asianhaarat — Yhteistyö hallinnollisessa menettelyssä”

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 9.7.2003 II-2737

Tuomion tiivistelmä

Komissio ei voi poiketa säännöistä, jotka se on itselleen asettanut. Erityisesti silloin, kun komissio antaa suuntaviivoja, joilla se pyrkii täsmentämään perustamissopimuksen määräyksiä noudattaen perusteet, joita se aikoo soveltaa rikkomisen vakavuutta koskevaa harkintavaltaansa käyttäessään, se rajoittaa itse harkintavaltaansa, koska sen on noudatettava viitteellisiä sääntöjä, jotka se on itselleen asettanut. (ks. 38 ja 89 kohta)

Yhteisön kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuuden arvioinnissa huomioon otettaviin seikkoihin voivat kuulua rikkomisen kohteena olevien tavaroiden volyymi ja arvo, yrityksen koko ja taloudellinen valta ja siten myös se vaikutusvalta, jota yritys on voinut käyttää markkinoilla. Tästä seuraa toisaalta, että sakon määräämiseksi on sallittua ottaa huomioon yhtä hyvin yrityksen kokonaisliikevaihto, joka osoittaa — vaikkakin vain likimääräisesti ja epätäydellisesti — yrityksen kokoa ja taloudellista valtaa, sekä se osa liikevaihdosta, joka tulee kilpailusääntöjen rikkomisen kohteena olevista tavaroista ja joka näin ollen on omiaan osoittamaan rikkomisen laajuutta. Tästä seuraa toisaalta, ettei kuminallekaan näistä luvuista pidä antaa sellaista merkitystä, joka olisi suhteeton verrattuna muihin arvioinnissa huomioon otettaviin seikkoihin, ja että asianmukaisen suuruisen sakon määrääminen ei näin ollen voi olla pelkän kokonaisliikevaihtoon perustuvan laskelman tulos. (ks. 44 kohta)

Yhteisön kilpailusääntöjen rikkomisen vuoksi määrättävien sakkojen suuruutta määritettäessä sen tutkiminen, mitkä seuraamuksien kohteena olevan yrityksen todelliset mahdollisuudet aiheuttaa merkittävää vahinkoa tietyillä markkinoilla ovat, edellyttää, että arvioidaan näiden yritysten todellista merkitystä asianomaisilla markkinoilla eli niiden vaikutusta markkinoihin. Tämän osalta yrityksen markkinaosuuksilla markkinoilla, joihin on vaikutettu, on merkitystä, kun taas sen kokonaisliikevaihdolla ei ole merkitystä. (ks. 49 kohta)

Yhteisön kilpailusääntöjen rikkomisesta määrättävien sakkojen suuruutta määritettäessä kunkin yrityksen tekemän kilpailusääntöjen rikkomisen erityisen painoarvon eli todellisten vaikutusten arviointi, joka komission on asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan ja EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan 5 kohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennasta annettujen suuntaviivojen nojalla nykyään tehtävä, kun se arvioi, että sakon yleistä laskentapohjaa on vaihdeltava sen vuoksi, että rikkomukseen syyllistyy useita yrityksiä (kuten kartelleissa), ja kun yritykset ovat huomattavan erikokoisia, merkitsee sitä, että määritetään kunkin niistä tekemän rikkomisen laajuus eikä asianomaisen yrityksen merkitystä sen koon tai taloudellisten voimavarojen perusteella. Tältä osin se osa liikevaihdosta, joka tulee kilpailusääntöjen rikkomisen kohteena olevien tavaroiden myynnistä, on omiaan osoittamaan kilpailusääntöjen rikkomisen laajuutta kyseisillä markkinoilla. Erityisesti kilpailunrajoituksen kohteena olleista tuotteista kertynyt liikevaihto on objektiivinen peruste, jolla tämän menettelyn haitallinen vaikutus tavanomaiseen kilpailuun saadaan täsmällisesti mitatuksi. (ks. 50 ja 52 kohta)

Tutkimuksessa, johon komissio on ryhtynyt yhteisön kilpailusääntöjen mahdollisen rikkomisen vuoksi, tehty yhteistyö, joka ei ylitä sitä, mikä perustuu asetuksen N:o 17 11 artiklan 4 ja 5 kohdan nojalla yrityksille kuuluviin velvollisuuksiin, ei oikeuta sakon määrän alentamiseen. Sakon määrän alentaminen on kuitenkin perusteltua, jos yritys on toimittanut tietoja, jotka ylittävät huomattavasti sen, mitä komissio voi vaatia asetuksen N:o 17 11 artiklan nojalla. Se, että yhteistyötä tehneelle yritykselle on osoitettu tietopyyntö asetuksen N:o 17 11 artiklan 1 kohdan perusteella, ei voi olla ratkaiseva syy olla soveltamatta huomattavaa 50—75 prosentin alennusta sakon määrään yhteistyötiedonannon C jakson perusteella varsinkaan sen vuoksi, että tällainen pyyntö on vähemmän pakottava toimenpide kuin päätöksellä määrätty tutkimus, eikä mainitussa tutkimuksessa itsessään välttämättä suljeta pois C jakson soveltamista, mikäli tämäkään tutkimus ei olisi antanut riittäviä perusteita päätöksen tekemiseen johtavan menettelyn aloittamiseksi. (ks. 136, 137, 140 ja 141 kohta)