FI
Oikeustapauskokoelma
ECLI:EU:F:2010 :12 1VIRKAMIESTUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kolmas jaosto)
24 päivänä helmikuuta 2010
Asia F-2/09
Ric cardo Ac hille M enghi
vastaan
Euroopan verkko- ja tietotur vavirasto (ENISA)
Henkilöstö — Väliaikaiset toimihenkilöt — Irtisanominen ko eajan päättymisen jälkeen — 
Työpaikkakiusaaminen
Aihe: EY 236 j a EA 152 artiklan pe rusteella no stettu ka nne, jolla R. Menghi vaatii erityisesti, että 
ENISA:n 14.3.2008 t ekem ä päätös hänen irtisanomisestaan ku motaan
Ratkaisu:Kanne hylätään. Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Tiivistelmä
1. Henkilöstö — Väliaikaiset toimihenkilöt — Palvelukseen ottaminen — Koeaika
(Henkilöstösääntöjen 12 a artikla)
2. Oikeudenkäyntimenettely — Suullisessa käsittelyssä esitetyt väitteet, jotka tukevat kannekirjelmässä 
esitettyä kanneperustetta — Sallittavuus
(unionin t uomioistuimen p erussäännön 21 artikla; v irkamiestuomioistuimen t yöjärjestyksen 
35 artiklan 1 kohta)
3. Henkilöstö — Väliaikaiset toimihenkilöt — Hallinnolle k uuluva a vustamisvelvollisuus — 
Soveltamisala
(Henkilöstösääntöjen 24 artikla)
4. Henkilöstö — Väliaikaiset t oimihenkilöt — Kanne — Kanneperusteet — 
Harkintavallan väärinkäyttöä ko skeva kanneperuste, johon vedotaan sellaisen kanteen tueksi, joka on 
nostettu irtisanomispäätöksestä, joka on tehty sen jälkeen, kun Eu roopan petostentorjuntavirastolle oli 
annettu tietoja
(Henkilöstösääntöjen 22 a artikla)
1. Henkisellä ahdistelulla tarkoitetaan h enkilöstösääntöjen 12 a ar tiklan m ääritelmän m ukaisesti 
pysyvää, toistuvaa tai järjestelmällistä kä ytöstä, ku n taas hallinnon p äätös tehdään yhtenä hetkenä, 
vaikka s illä voi olla pitkäkestoisia ja jopa pysyviä v aikutuksia, ku ten silloin, ku n ky symys on 
irtisanomispäätöksestä.
2 ECLI:EU:F:2010 :12TIIVISTELMÄ–ASIAF-2/09
MENGHIv.ENISA
Se, että väliaikaiseen toimihenkilöön ko hdistuva henkinen ahdistelu olisi näytetty, ei ku itenkaan 
merkitse, että kai kki a sianomaiselle toimihenkilölle vastaiset päätökset, jotka l iittyvät henkiseen 
ahdisteluun, olisivat lainvastaisia. Henkisen ahdistelun ja irtisanomispäätöksen pe rustelujen välillä on 
myös oltava myös yhteys.
Irtisanomisen tapahtuessa ko eajan päätteeksi toimihenkilö voi tehokkaa sti vedota siihen, ettei hän ole 
voinut osoittaa ky kyään hoitaa tehtäviään henkisen ahdistelun vuoksi ja että ky vyttömy yttä ko skeva 
peruste, johon h änen rii tauttamansa päätös pe rustuu, on v irheellinen, mistä seuraa, että tällaista 
päätöstä rasittaa ilmeinen arviointivirhe.
Kun a hdisteluun sy yllistynyt on a llekirjoittanut ir tisanomispäätöksen – tai ku n h än on y ksi 
irtisanomisen pe rusteena olevan ko eaikaa ko skevan arviointikertomuksen allekirjoittaneista henkilöistä 
– henkinen ahdistelu voidaan ottaa h uomioon m yös osoitettaessa, että irtisanomispäätös on t ehty 
toimihenkilön v ahingoittamiseksi ja että päätöstä tehtäessä on s iten kä ytetty väärin harkintavaltaa.
Kun siis henkistä ahdistelua ko skeva väite on e sitetty sellaisten vaatimusten tueksi, jotka ko skevat 
koeajan päätteeksi tehtyä irtisanomispäätöstä, päätöstä voi rasittaa ilmeinen ar viointivirhe erityisesti 
siksi, että ahdisteltu toimihenkilö ei ole voinut osoittaa ky kyään hoitaa tehtäviään. Harkintavaltaa on 
käytetty väärin m yös silloin, ku n ir tisanomispäätös on t ehty toimihenkilön pe rsoonan, hänen 
ihmisarvonsa tai fy ysisen tai psy ykkisen ko skem attomuutensa vahingoittamiseksi.
On myös mahdollista, että vaikka t osiseikkoja – j oihin henkisen ahdistelun osoittamiseksi vedotaan –, 
ei voida l uokitella henkilösääntöjen 12 a ar tiklan säännösten m ukaan henkisen ahdistelun osoittaviksi 
tosiseikoiksi, ne m ahdollistavat ku itenkin sen toteamisen, että irtisanomispäätöstä ra sittaa ilmeinen 
arviointivirhe, että sitä tehtäessä on kä ytettä väärin harkintavaltaa ja että päätös on s iksi kumottava.
(ks. 68–73 kohta)
2. Vaikka v irkamiestuomioistuimen a siana e i ole e tsiä j a y ksilöidä ka nnekirjelmän liitteistä 
kanneperusteita ja väitteitä, joihin ka nteen voitaisiin ka tsoa pe rustuvan, koska liitteillä on p uhtaasti 
todistuksellinen ja täydentävä tehtävä, sen tehtävänä on o ttaa h uomioon kai kki ka ntajan suullisessa 
käsittelyssä esittämät väitteet siltä osin ku in ne eivät me rkitse uu tta ka nneperustetta vaan täydentäviä 
tekijöitä, jotka tukevat jo ka nnekirjelmässä esitettyä kanneperustetta.
(ks. 114 kohta)
Viittaukset:
Unionin yleinen tuomioistuin: asia T-209/01, Honeywell v. komissio, 14.12.2005 , Kok., s. II-5527 , 57 kohta
3. Vaikka h enkilöstösääntöjen 24 artiklassa säädetään avustamisvelvollisuudesta, joka toimielimellä on 
henkilöstöönsä nähden ja joka me rkitsee, että toimielimen on a vustettava virkamiestä hyökkäyksissä tai 
uhkissa, joita virkamieheen ko hdistuu h änen asemansa ja tehtäviensä vuoksi, avustamisvelvollisuudessa 
ei ole kyse virkamiesten puolustamisesta toimielimen itsensä toteuttamia toimenpiteitä vastaan.
Vaikka s iis h enkilöstösääntöjen 24 artiklassa s äädetään y hteisöjen t oimielimiä ko skevasta 
avustamisvelvollisuudesta, vain sellaiset hallinnolliset päätökset, joilla on y hteys tähän ve lvollisuuteen, 
eli siis päätökset, joilla hylätään avustamispy yntö tai poikkeuksellisesti tilanteet, joissa pidättäydytään 
avustamasta toimihenkilöä oma-aloitteisesti, voivat me rkitä kyseisen ve lvollisuuden laiminlyöntiä.
Irtisanomispäätöksen ko hde ei ku itenkaan kuu lu henkilöstösääntöjen 24 artiklan soveltamisalaan, ja 
siksi sillä ei ole yhteyttä ar tiklan m ukaiseen avustamisvelvollisuuteen. Kyseisen ar tiklan säännösten 
rikkomiseen ei voida ve dota tehokkaa sti irtisanomispäätöstä vastaan.
ECLI:EU:F:2010 :12 3TIIVISTELMÄ–ASIAF-2/09
MENGHIv.ENISA
Väliaikaisen t oimihenkilön rii tauttaessa h äntä ko skevan ir tisanomispäätöksen a sianomaisen 
toimihenkilön, joka ar vioi joutuneensa esimiehensä hyökkäysten tai u hkausten ko hteeksi, ei ole 
ensisijaisesti osoitettava, että irtisanomispäätös on h enkilöstösääntöjen 24 artiklan vastainen vaan, että 
on t ehty ilmeinen ar viointivirhe tai että päätöksen tekem isessä on kä ytetty harkintavaltaa v äärin. 
Toimihenkilö voi siten tehokkaa sti ve dota siihen, että häneen ko hdistuneiden h yökkäysten tai 
uhkausten vuoksi hän on t ehnyt virheen tai hän ei ole voinut suorittaa h änelle annettuja tehtäviä ja 
että kyseinen virhe tai ky kenemättömy ys tehtäviensä hoitamiseen oli hänen irtisanomisensa pe ruste.
(ks. 128–131 kohta)
Viittaukset:
Unionin yleinen tuomioistuin: asia T-95/04, Lavagnoli v. komissio, 17.5.2006 , Kok. H ., s. I-A-2-121 j a II-A-2-569, 
141 kohta
4. Henkilöstösääntöjen 22 a ar tiklan 3 kohdassa säädetään, että ”toimielin ei saa ai heuttaa h aittaa 
virkamiehelle”, joka on t oimittanut 1 kohdassa tarkoitettuja tietoja seikoista, jotka a ntavat aiheen 
epäillä laittoman toiminnan m ahdollisuutta tai jotka v oivat me rkitä, että yhteisöjen virkamiehelle 
kuuluvia ve lvollisuuksia ei ole no udatettu, ”edellyttäen, että virkamies on t oiminut maltillisesti ja 
rehellisesti”. Kun v äliaikaiselle v irkamiehelle v astainen p äätös seuraa a jallisesti asianomaiselta 
toimihenkilöltä pe räisin o levien tietojen a ntamista E uroopan pe tostentorjuntavirastolle ja ku n 
virkamiestuomioistuimen kä siteltäväksi on s aatettu irtisanomispäätöstä ko skeva ka nne, jonka t ueksi 
vedotaan h arkintavallan väärinkäyttöä ko skevaan ka nneperusteeseen, virkamiestuomioistuimen on 
tutkittava ka nneperuste erityisen tarkasti. Säännöksistä ei kuitenkaan seuraa, että henkilöstösääntöjen 
22 a ar tiklan 1 kohdan m ukaisia t ietoja – j otka a ntavat ai heen ep äillä laittoman toiminnan 
mahdollisuutta –, toimittaneelle virkamiehelle annetaan suojaa kai kkia s ellaisia päätöksiä vastaan, jotka 
voivat olla hänelle vastaisia, vaan ai noastaan sellaisia p äätöksiä v astaan, jotka on t ehty tietojen 
toimittamisen vuoksi.
(ks. 137–139 kohta)