Täten sovellettavassa asetuksessa osoitetaan nimenomaisesti, että Iranin hallituksen tukemisen ja ydinaseiden levittämistoiminnan välillä on yhteys. Tässä yhteydessä Iranin hallituksen tukemista koskeva arviointiperuste on ymmärrettävä siten, että sillä tarkoitetaan kaikkea tukea, jolla voidaan – vaikkei tällä tuella olisi mitään suoraa tai välillistä yhteyttä ydinaseiden levittämisen edistämiseen – sen määrällisen tai laadullisen merkittävyyden johdosta edesauttaa tällaista edistämistä tarjoamalla Iranin hallitukselle varoja tai aineellisia, rahoituksellisia tai logistisia palveluja. Näin ollen neuvoston tehtävänä ei ole osoittaa, että tukemisen muodostavan toiminnan ja ydinaseiden levittämistoiminnan helpottamisen välillä on yhteys, koska tällainen yhteys katsotaan toteennäytetyksi sovellettavilla yleissäännöillä.

Käsite ”tuki Iranin hallitukselle” ei kuitenkaan edellytä näyttöä tämän tuen ja Iranin islamilaisen tasavallan ydinasetoiminnan välisestä yhteydestä. Tässä yhteydessä ei tule sekoittaa yhtäältä Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413 20 artiklan 1 kohdan c alakohdassa ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen N:o 267/2012 23 artiklan 2 kohdan d alakohdassa mainittua arviointiperustetta, joka koskee tuen antamista Iranin hallitukselle, samaisen päätöksen 20 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja kyseisen asetuksen 23 artiklan 2 kohdan a alakohdassa mainittuun arviointiperusteeseen, joka koskee ”Iranin joukkotuhoaseiden leviämistä edistävää ydinenergia-alan toiminnan tai ydinasejärjestelmien kehittämisen” tukemista. Ensin mainitun arviointiperusteen soveltaminen ei edellytä tietynasteista yhteyttä – edes välillistä – tuen antamiseen Iranin ydinasetoiminnalle, mitä puolestaan edellytetään jälkimmäisen, Iranin ydinasetoiminnan tukemista koskevan arviointiperusteen soveltamiseksi.

Varojen jäädyttämistä koskevien toimenpiteiden päämäärän valossa edellä mainitusta arviointiperusteesta ilmenee yksiselitteisesti, että se koskee kohdennetusti ja valikoivasti asianomaisen henkilön tai yhteisön omaa toimintaa, jolla tosin ei sellaisenaan ole mitään suoraa tai välillistä yhteyttä ydinaseiden levittämiseen mutta joka on kuitenkin omiaan edistämään sitä, koska siten tarjotaan Iranin hallitukselle varoja tai aineellisia, rahoituksellisia tai logistisia palveluja siten, että sen on mahdollista jatkaa levittämistoimintaa.

Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetusta päätöksestä 2010/413 ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetusta asetuksesta N:o 267/2012 ilmenee, että rajoittavia toimenpiteitä voidaan kohdistaa henkilöihin tai yhteisöihin, jotka osallistuvat Iranin islamilaisen tasavallan sotilaallisilla tai sotatarviketeollisuuden aloilla toteuttamiin kiellettyjen tuotteiden ja teknologian hankintoihin tai jotka tarjoavat näihin tuotteisiin tai teknologioihin liittyvää teknistä apua. Unionin lainsäätäjä on osoittanut näiden viimeksi mainittujen olevan yhteydessä ydinaseiden levittämiseen sovellettavan säännöstön yleisissä säännöissä.

Erityisesti on huomattava, että päätöksen 2010/413 1 artiklan 1 kohdan c alakohdassa kielletään aseiden ja kaikenlaisten niihin liittyvien tarvikkeiden, mukaan luettuna sotilasajoneuvot ja -laitteet, toimitus, myynti tai siirto Iranin islamilaiseen tasavaltaan. Asetuksen N:o 267/2012 5 artiklan 1 kohdan a alakohdassa kielletään neuvoston antamassa Euroopan unionin yhteisessä puolustustarvikeluettelossa lueteltuihin tuotteisiin ja teknologiaan ja siinä lueteltujen tuotteiden ja teknologian toimitukseen, valmistukseen, huoltoon ja käyttöön liittyvän teknisen avun tarjoaminen suoraan tai välillisesti iranilaisille henkilöille, yhteisöille tai elimille tai Iranissa käytettäväksi. Säätämällä asetuksen N:o 267/2012 puitteissa tällaisesta kiellosta tietyille puolustustarvikkeille lainsäätäjä on katsonut, että Iranin islamilaisen tasavallan suorittamien tämän tyyppisten tarvikkeiden hankintojen ja sen, että Iranin hallitus jatkaa ydinalan toimia, joihin liittyy joukkotuhoaseiden levittämisen vaara, tai ydinasejärjestelmien kehittämistä, välillä on yhteys.

Tämä tulkinta vahvistetaan Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmilla 1737 (2006) ja 1929, jotka mainitaan päätöksen 2010/413 muuttamisesta annetun päätöksen 2012/35 ensimmäisessä ja neljännessä perustelukappaleessa. Unionin yleisiä sääntöjä, joissa säädetään rajoittavien toimenpiteiden toteuttamisesta, on tulkittava turvallisuusneuvoston niiden päätöslauselmien sisällön ja tavoitteen mukaisesti, jotka niillä pannaan täytäntöön. Edellä mainituissa kahdessa päätöslauselmassa viitataan sellaisten toimenpiteiden toteuttamiseen, joilla voidaan estää Iranin islamilaista tasavaltaa kehittämästä arkaluonteisia teknologioita ydin- ja ohjusohjelmiensa tueksi. Luetteloissa, jotka koskevat tarvikkeita ja teknologioita, joiden toimittaminen Iranin islamilaiselle tasavallalle kielletään edellä mainituissa päätöslauselmissa, ja joihin viitataan erityisesti päätöslauselmassa 1929, mainitaan nimenomaisesti satelliitit ja miehittämättömät ilma-alukset.

Näin ollen tuen antaminen Iranin hallitukselle tutkimuksessa ja teknologisessa tuotekehittelyssä sotilaallisilla tai sotatarviketeollisuuden aloilla täyttää arviointiperusteen, joka koskee päätöksen 2010/413 20 artiklan 1 kohdan c alakohdassa ja asetuksen N:o 267/2012 23 artiklan 2 kohdan d alakohdassa mainittua tuen antamista Iranin hallitukselle, kun se liittyy tarvikkeisiin tai teknologioihin, jotka mainitaan yhteisessä puolustustarvikeluettelossa ja joiden hankinta Iranin islamilaiselta tasavallalta on kielletty.

(ks. 61–65 kohta)