ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1)

Italian tasavalta ei ole täyttänyt velvollisuuksia, joita sillä on energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27.10.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003796/EY 14 artiklan 1 kohdan c alakohdan nojalla, koska se on myöntänyt valmisteverovapautuksen yksityisten huvialusten käyttämille moottoripolttoaineille vain siinä tapauksessa, että kyseiset alukset ovat rahtaussopimuksen kohteena, riippumatta tavasta, jolla niitä tosiasiassa käytetään.
C 349/12

Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 15.7.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt hof van beroep te Antwerpen – Belgia) – Openbaar Ministerie ja Federale Overheidsdienst Financiën v. Profit Europe NV ja Gosselin Forwarding Services NV

(Asia C-362/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Kauppapolitiikka - Asetus (EU) N:o 1071/2012 - Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 430/2013 - Yhteinen tullitariffi - Tariffiluokittelu - Yhdistetty nimikkeistö - Alanimikkeet 7307 11 10, 7307 19 10 ja 7307 19 90 - Ulottuvuus - Unionin tuomioistuimen tuomiosta johtuva tariffiluokittelu - Lopullinen polkumyyntitulli muokattavaksi soveltuvasta valuraudasta valmistettujen, putkien kierteitettyjen valettujen liitos- ja muiden osien tuonnissa - Lopullisten polkumyyntitullien soveltaminen pallografiittivaluraudasta valmistettuihin, putkien kierteitettyihin valettuihin liitos- ja muihin osiin)

(2021/C 349/15)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

hof van beroep te Antwerpen

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Openbaar Ministerie ja Federale Overheidsdienst Financiën

Vastapuolet: Profit Europe NV ja Gosselin Forwarding Services NV

Tuomiolauselma

Väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta ja Thaimaasta peräisin olevien muokattavaksi soveltuvasta valuraudasta valmistettujen, putkien kierteitettyjen valettujen liitos- ja muiden osien tuonnissa 14.11.2012 annettua komission asetusta (EU) N:o 1071/2012 ja lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta ja väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta Kiinan kansantasavallasta ja Thaimaasta peräisin olevien kierteitettyjen tempervalurautaisten putkien liitos- ja muiden osien tuonnissa ja menettelyn päättämisestä Indonesian osalta 13.5.2013 annettua neuvoston asetusta (EU) N:o 430/2013, sellaisena kuin se oli ennen siihen komission 14.2.2019 annetulla täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2019/262 tehtyjä muutoksia, on tulkittava siten, että näillä asetuksilla käyttöön otettuja väliaikaisia ja lopullisia polkumyyntitulleja sovelletaan Kiinasta peräisin oleviin pallografiittivaluraudasta valmistettuihin, putkien kierteitettyihin valettuihin liitos- ja muihin osiin.

(1) EUVL C 399, 23.11.2020.
1)

Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 6 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että kansallisen tuomioistuimen asiana on todeta elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välisen sopimuksen ehdon kohtuuttomuus, vaikka nämä ovat muuttaneet sitä sopimuksella. Tällainen toteamus johtaa sen tilanteen palauttamiseen, jossa kuluttaja olisi ollut, jos kohtuuttomaksi todettua ehtoa ei olisi ollut, paitsi jos kuluttaja on luopunut mainitun kohtuuttoman sopimusehdon muutoksella tällaisesta palauttamisesta vapaaehtoisella ja tietoisella suostumuksellaan, mikä kansallisen tuomioistuimen on tarkistettava. Tästä säännöksestä ei kuitenkaan seuraa, että alkuperäisen ehdon kohtuuttomuuden toteamisesta seuraisi lähtökohtaisesti sopimuksen pätemättömyys, koska tämän ehdon muuttamisella on voitu palauttaa tasapaino näiden osapuolten sopimuksesta johtuvien velvollisuuksien ja oikeuksien välille ja sivuuttaa sitä rasittanut virhe.
Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 17.5.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Supremo – Espanja) – L v. Unicaja Banco SA, aiemmin Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A.U.

(Asia C-869/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 93/13/ETY - Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot - Vastaavuusperiaate - Tehokkuusperiaate - Kiinnityssopimus - Sopimukseen sisältyvän vähimmäiskorkoehdon kohtuuttomuus - Valitusmenettelyä koskevat kansalliset prosessuaaliset säännöt - Kohtuuttoman ehdon pätemättömäksi toteamisen vaikutusten ajallinen rajoittaminen - Palauttaminen - Kansallisen toisen asteen tuomioistuimen valta valvoa viran puolesta)

(2022/C 266/05)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Supremo

Pääasian asianosaiset

Valittaja: L

Vastapuoli: Unicaja Banco SA, aiemmin Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A.U.

Tuomiolauselma

Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 6 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä sellaisten kansallisten prosessuaalisten periaatteiden soveltamiselle, joiden mukaan kansallinen tuomioistuin, jonka käsiteltäväksi on saatettu valitus tuomiosta, jossa kuluttajan kohtuuttomaksi todetun ehdon nojalla perusteettomasti maksamien määrien palauttamista rajoitetaan ajallisesti, ei voi viran puolesta ottaa huomioon perustetta, jonka mukaan tätä säännöstä on rikottu, ja määrätä mainittuja summia palautettavaksi kokonaisuudessaan, kun sen, että asianomainen kuluttaja ei ole riitauttanut tätä ajallista rajoittamista, ei voida katsoa johtuvan hänen täydellisestä passiivisuudestaan.

(1) EUVL C 87, 16.3.2020.
—

sallitaan kansallisen turvallisuuden takaamiseksi se, että sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat määrätään säilyttämään liikenne- ja paikkatiedot yleisesti ja erotuksetta tilanteissa, joissa asianomaisen jäsenvaltion kansalliseen turvallisuuteen kohdistuu vakava uhka, joka osoittautuu todelliseksi ja olemassa olevaksi tai ennakoitavissa olevaksi, ja joko tuomioistuin tai riippumaton hallinnollinen elin, jonka ratkaisu on sitova, voi kohdistaa päätökseen, jolla tällainen määräys annetaan, tehokasta valvontaa, jolla pyritään tarkastamaan, että kyseessä on jokin näistä tilanteista ja että niitä edellytyksiä ja takeita, joista on säädettävä, noudatetaan; mainittu määräys voidaan antaa ainoastaan ajanjaksoksi, joka on rajoitettu täysin välttämättömään mutta jota voidaan jatkaa, jos kyseinen uhka on edelleen olemassa
C 84/4

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16.12.2021 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Corte suprema di cassazione – Italia) – UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH v. Agenzia delle Entrate

(Yhdistetyt asiat C-478/19 ja C-479/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Pääomien vapaa liikkuvuus - Suljetut sijoitusrahastot - Avoimet sijoitusrahastot - Kiinteistösijoitukset - Hypoteekki- ja kiinteistörekisterivero - Ainoastaan suljetuille kiinteistörahastoille varattu veroetu - Erilainen kohtelu - Tilanteiden rinnastettavuus - Objektiiviset perusteet erottelulle)

(2022/C 84/04)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Corte suprema di cassazione

Pääasian asianosaiset

Valittaja: UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH

Vastaaja: Agenzia delle Entrate

Tuomiolauselma

EY 56 artiklaa (josta on muutettuna tullut SEUT 63 artikla) on tulkittava siten, että se on esteenä jäsenvaltion säännöstölle, jossa hypoteekki- ja kiinteistörekisteriveron alennus myönnetään ainoastaan suljetuille sijoitusrahastoille eikä avoimille sijoitusrahastoille, siltä osin kuin nämä kaksi rahastotyyppiä ovat objektiivisesti arvioituna toisiinsa rinnastettavissa tilanteissa, jollei tällainen erilainen kohtelu ole oikeutettua tavoitteen, joka koskee järjestelmäriskin pienentämistä kiinteistömarkkinoilla, vuoksi.

(1) EUVL C 357, 21.10.2019.
1)

Sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/54/EY kumoamisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/72/EY 3 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että julkisen palvelun velvoitteen, joka muodostuu sähkön toimittamisesta alennetulla tariffilla tietyille heikossa asemassa oleville kuluttajille, kustannuksista velvoitetaan vastaamaan yksinomaan sellaisten konsernien emoyhtiöt, jotka harjoittavat samanaikaisesti sähköenergian tuotanto-, jakelu- ja myyntitoimintaa, tai mahdolliset vastaavat yhtiöt, koska tämä kriteeri, jonka kansallinen lainsäätäjä on valinnut eriyttääkseen toisistaan yhtiöt, joiden on vastattava näistä kustannuksista, ja yhtiöt, jotka on vapautettu niistä kokonaan, johtaa näillä markkinoilla toimivien yhtiöiden erilaiseen kohteluun, joka ei ole objektiivisesti perusteltu.
1)

Unionin oikeutta ja erityisesti käyttöoikeussopimusten tekemisestä 26.2.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/23/EU 43 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa velvoitetaan uusimaan konsessiosopimus ilman uutta sopimuksentekomenettelyä tilanteessa, jossa konsessiosopimuksen sopimuspuoleksi on valittu yksi ainoa konsessionsaaja, vaikka sovellettavassa kansallisessa oikeudessa säädettiin, että tällainen konsessio on lähtökohtaisesti myönnettävä useille, enintään neljälle, talouden toimijalle, kun tämä kansallinen säännöstö merkitsee alkuperäisen konsessiosopimuksen sellaisen lausekkeen täytäntöönpanoa, jossa määrätään tällaisesta uusimisesta vaihtoehtona.
Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 16.9.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supreme Court of the United Kingdom – Yhdistynyt kuningaskunta) – The Software Incubator Ltd v. Computer Associates (UK) Ltd

(Asia C-410/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Itsenäiset kauppaedustajat - Direktiivi 86/653/EY - 1 artiklan 2 kohta - Kauppaedustajan käsite - Tietokoneohjelmiston kappaleen toimittaminen asiakkaille sähköisesti - Ainaislisenssin myöntäminen ohjelmiston käyttöön - Myynnin ja tavaran käsitteet)

(2021/C 471/04)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Supreme Court of the United Kingdom

Pääasian asianosaiset

Kantaja: The Software Incubator Ltd

Vastaaja: Computer Associates (UK) Ltd

Tuomiolauselma

Jäsenvaltioiden itsenäisiä kauppaedustajia koskevan lainsäädännön yhteensovittamisesta 18.12.1986 annetun neuvoston direktiivin 86/653/ETY 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tavaroiden myynnin käsitettä on tulkittava siten, että se voi kattaa tietokoneohjelmiston toimittamisen asiakkaalle sähköisesti maksua vastaan, kun tähän toimitukseen liittyy ohjelmiston käytön ainaislisenssin myöntäminen.

(1) EUVL C 255, 29.7.2019.
2)

Direktiivin 2003/88 2 artiklaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä sille, että päivystysjaksolta, jonka aikana sotilas on velvollinen pysyttelemään kasarmilla, johon hänet on sijoitettu, mutta jonka aikana hän ei tee siellä tosiasiallista työtä, maksetaan palkkaa eri tavalla kuin päivystysjaksolta, jonka aikana hän tosiasiallisesti suorittaa työtehtäviä.
2)

Asetuksen N:o 882/2004 54 artiklaa on tulkittava yhdessä sen johdanto-osan 43 perustelukappaleen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan kanssa siten, etteivät ne ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan virkaeläinlääkärin asetuksen N:o 854/2004, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 882/2004, 5 artiklan 2 alakohdan mukaisesti tekemään päätökseen olla varustamatta ruhoa terveysmerkillä voidaan kohdistaa vain suppea tuomioistuinvalvonta, jossa asiaa käsittelevä tuomioistuin voi kumota päätöksen minkä tahansa sellaisen syyn perusteella, jonka vuoksi päätös on katsottava lainvastaiseksi, myös silloin, kun kyseinen eläinlääkäri on toiminut muita päämääriä silmällä pitäen kuin ne, joita varten hän on saanut toimivaltuutensa, kun hän ei ole soveltanut asianmukaisia oikeudellisia perusteita tai kun hänen päätöksensä on perusteeton tai tehty riittämättömien todisteiden perusteella.
C 297/11

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 10.6.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Supremo – Espanja) – Van Ameyde España SA v. GES, Seguros y Reaseguros SA

(Asia C-923/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettava pakollinen vakuutus - Direktiivi 2009/103/EY - 1 artiklan 1 ja 2 alakohta - 3 artiklan ensimmäinen, toinen ja viimeinen kohta - Ajoneuvon käsite - Velvollisuus kattaa omaisuusvahingot - Laajuus - Liikenneonnettomuus, jossa on ollut osallisena yhdistelmäajoneuvo, jonka eri osat on vakuutettu erillisillä pakollisilla vakuutuksilla - Vahingot, jotka vetoauto on aiheuttanut siihen onnettomuuden tapahtuessa kiinnitettynä olleelle puoliperävaunulle - Kansallisen lainsäädännön tulkinta, jonka mukaan näitä vahinkoja ei kateta vetoauton pakollisesta liikennevakuutuksesta)

(2021/C 297/09)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Supremo

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Van Ameyde España SA

Vastapuoli: GES, Seguros y Reaseguros SA

Tuomiolauselma

Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavasta vakuutuksesta ja vakuuttamisvelvollisuuden voimaansaattamisesta 16.9.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/103/EY 3 artiklan ensimmäistä, toista ja viimeistä kohtaa on tulkittava yhdessä sen 1 artiklan 1 ja 2 alakohdan kanssa siten, etteivät ne ole esteenä kansallisen lainsäädännön tulkinnalle, jonka mukaan vetoauton käyttöön liittyvän vastuun varalta otettava pakollinen vakuutus ei kata eikä siitä näin siis korvata omaisuusvahinkoja, jotka vetoauto on aiheuttanut puoliperävaunulle, joka oli siihen kiinnitettynä onnettomuuden tapahtuessa.

(1) EUVL C 103, 30.3.2020.
C 278/4

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 29.4.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Supremo – Espanja) – Banco de Portugal, Fundo de Resolução, Novo Banco SA, Sucursal en España v. VR

(Asia C-504/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Pankkivalvonta - Luottolaitosten tervehdyttäminen ja likvidaatio - Direktiivi 2001/24/EY - Luottolaitoksen kotijäsenvaltion viranomaisen toteuttama tervehdyttämistoimenpide - Oikeuksien, varojen tai velkojen siirto omaisuudenhoitoyhtiölle - Takaisinsiirto tervehdyttämistoimenpiteen kohteena olevalle luottolaitokselle - 3 artiklan 2 kohta - Lex concursus - Tervehdyttämistoimenpiteen vaikutus muissa jäsenvaltioissa - 32 artikla - Tervehdyttämistoimenpiteen vaikutukset vireillä olevaan oikeudenkäyntiin - Poikkeus lex concursus -säännön soveltamiseen - Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan ensimmäinen kohta - Tehokas oikeussuoja - Oikeusvarmuuden periaate)

(2021/C 278/05)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Supremo

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Banco de Portugal, Fundo de Resolução, Novo Banco SA, Sucursal en España

Vastapuoli: VR

Tuomiolauselma

Luottolaitosten tervehdyttämisestä ja likvidaatiosta 4.4.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/24/EY 3 artiklan 2 kohtaa ja 32 artiklaa, luettuna oikeusvarmuuden periaatteen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan ensimmäisen kohdan valossa, on tulkittava siten, että niiden vastaista on se, että muussa jäsenvaltiossa kuin kotijäsenvaltiossa vireillä olevassa pääasiaratkaisuun johtavassa oikeudenkäynnissä, joka koskee velkaa, joka oli erotettu luottolaitoksen vallinnasta kotijäsenvaltiossa toteutetulla ensimmäisellä tervehdyttämistoimenpiteellä, tunnustetaan ilman eri muodollisuuksia sellaisen toisen tervehdyttämistoimenpiteen vaikutukset, jolla on tarkoitus siirtää tällaisen oikeudenkäynnin aloittamista edeltäneeseen päivään ulottuvin taannehtivin vaikutuksin tämä velka takaisin kyseiselle luottolaitokselle, kun tällainen tunnustaminen johtaa siihen, että luottolaitos, jolle velka oli siirretty ensimmäisellä toimenpiteellä, menettää taannehtivasti passiivilegitimaationsa kyseisen vireillä olevan oikeudenkäynnin osalta, minkä seurauksena samassa oikeudenkäyntimenettelyssä kyseessä olevat kantajan hyväksi jo annetut tuomioistuinratkaisut tehdään tehottomiksi.

(1) EUVL C 363, 28.10.2019.
C 289/11

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 3.6.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Ministero della Giustizia v. GN

(Asia C-914/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - Yhdenvertaisen kohtelun periaate työssä ja ammatissa - Direktiivi 2000/78/EY - 6 artiklan 1 kohta - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 21 artikla - Kaikenlaisen ikään perustuvan syrjinnän kielto - Kansallinen säännöstö, jossa vahvistetaan 50 vuoden ikäraja notaarin ammattiin pääsylle - Oikeuttaminen)

(2021/C 289/14)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Consiglio di Stato

Asianosaiset pääasiassa

Kantaja: Ministero della Giustizia

Vastaaja: GN

HM:n, JL:n ja JJ:n osallistuessa asian käsittelyyn

Tuomiolauselma

Euroopan unionin perusoikeuskirjan 21 artiklaa ja yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY 6 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa vahvistetaan 50 vuoden ikäraja notaarin ammattiin pääsyä koskevaan kilpailuun osallistumiseksi, siltä osin kuin tällaisella säännöstöllä ei vaikuteta pyrittävän turvaamaan kyseisen ammatin harjoittamisen vakautta huomattavan pitkän ajan ennen eläkkeelle siirtymistä, notaarin valtaoikeuksien moitteetonta käyttämistä eikä kyseisen ammattikunnan sukupolvenvaihdoksen ja nuorentamisen helpottamista koskevia tavoitteita, ja sillä ylitetään joka tapauksessa se, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi, mikä kansallisen tuomioistuimen on varmistettava.

(1) EUVL C 87, 16.3.2020.
Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15.4.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Köln – Saksa) – The North of England P & I Association Ltd, jolle Marine Shipping Mutual Insurance Companyn oikeudet ovat siirtyneet v. Bundeszentralamt für Steuern

(Asia C-786/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Muu ensivakuutus kuin henkivakuutus - Toinen direktiivi 88/357/ETY - 2 artiklan d alakohdan toinen luetelmakohta - Direktiivi 92/49/ETY - 46 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta - Vakuutusmaksuverot - Käsite ”jäsenvaltio, jossa riski sijaitsee” - Kaikenlaiset ajoneuvot - Rekisteröintijäsenvaltion käsite - Merialusten vakuutus - Alukset, jotka on rekisteröity jäsenvaltion ylläpitämään alusrekisteriin mutta jotka purjehtivat toisen jäsenvaltion tai kolmannen valtion lipun alla väliaikaisen ulosliputusluvan nojalla)

(2021/C 217/14)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Finanzgericht Köln

Pääasian asianosaiset

Kantaja: The North of England P & I Association Ltd, jolle Marine Shipping Mutual Insurance Companyn oikeudet ovat siirtyneet

Vastaaja: Bundeszentralamt für Steuern

Tuomiolauselma

Muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 73/239/ETY ja 88/357/ETY muuttamisesta 18.6.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/49/ETY (kolmas vahinkovakuutusdirektiivi) 46 artiklan 2 kohdan ensimmäistä alakohtaa, luettuna yhdessä muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta, säännöksistä, joilla helpotetaan palvelujen tarjoamisen vapauden tehokasta käyttämistä, sekä direktiivin 73/239/ETY muuttamisesta 22.6.1988 annetun toisen neuvoston direktiivin 88/357/ETY 2 artiklan d alakohdan toisen luetelmakohdan kanssa, on tulkittava siten, että kun vakuutussopimukset koskevat sellaisten merialusten käyttöön liittyvien riskien kattamista, jotka on merkitty jäsenvaltion ylläpitämään alusrekisteriin mutta jotka purjehtivat tilapäisen ulosliputusluvan nojalla toisen jäsenvaltion tai kolmannen valtion lipun alla, näissä säännöksissä tarkoitettuna kyseessä olevan aluksen rekisteröintijäsenvaltiona ja siten jäsenvaltiona, jossa riski sijaitsee ja jolla on yksinomainen verotusvalta mainittujen vakuutussopimusten perusteella maksettuihin vakuutusmaksuihin, on pidettävä jäsenvaltiota, joka ylläpitää alusrekisteriä, johon kyseinen alus on merkitty pääasiallisesti sen omistusoikeuden osoituksena.

(1) EUVL C 45, 10.2.2020.
C 138/12

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 25.2.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil d’État – Ranska) – Les chirurgiens-dentistes de France, aiemmin Confédération nationale des syndicats dentaires ym. v. Ministre des Solidarités et de la Santé, Ministre de l’Enseignement supérieur, de la Recherche et de l’Innovation ja Premier ministre

(Asia C-940/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Ammattipätevyyden tunnustaminen - Direktiivi 2005/36/EY - 4 f artiklan 6 kohta - Kansallinen lainsäädäntö - Se, että sallitaan mahdollisuus osittaiseen oikeuteen harjoittaa jotakin niistä ammateista, jotka kuuluvat ammattipätevyyden automaattiseen tunnustamisjärjestelmään)

(2021/C 138/14)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d’État

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Les chirurgiens-dentistes de France, aiemmin Confédération nationale des syndicats dentaires, Confédération des syndicats médicaux français, Fédération des syndicats pharmaceutiques de France, Syndicat des biologistes, Syndicat des laboratoires de biologie clinique, Syndicat des médecins libéraux, Union dentaire, Conseil national de l’ordre des chirurgiens-dentistes, Conseil national de l’ordre des masseurs-kinésithérapeutes ja Conseil national de l’ordre des infirmiers

Vastaajat: Ministre des Solidarités et de la Santé, Ministre de l’Enseignement supérieur, de la Recherche et de l’Innovation ja Premier ministre

Tuomiolauselma

Ammattipätevyyden tunnustamisesta 7.9.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 20.11.2013 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2013/55/EU, 4 f artiklan 6 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä lainsäädännölle, jossa sallitaan mahdollisuus osittaiseen oikeuteen harjoittaa jotakin niistä ammateista, jotka kuuluvat kyseisen direktiivin, sellaisena kuin se on muutettuna, III osaston III luvun säännösten mukaiseen ammattipätevyyden automaattiseen tunnustamisjärjestelmään.

(1) EUVL C 77, 9.3.2020.