Asia C‑559/13

Finanzamt Dortmund-Unna

vastaan

Josef Grünewald

(Bundesfinanzhofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

”Ennakkoratkaisupyyntö — Pääomien vapaa liikkuvuus — Välitön verotus — Tulovero — Sellaisten elatussuoritusten vähennyskelpoisuus, jotka on maksettu vastineena ennakkoperinnöstä — Vähennyksen epääminen ulkomailla asuvilta verovelvollisilta”

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 24.2.2015

Pääomien ja maksujen vapaa liikkuvuus – Rajoitukset – Verolainsäädäntö – Tulovero – Tulot, jotka ovat peräisin ennakkoperintönä siirretyistä yhtiön osuuksista – Sellaisten elatussuoritusten vähennyskelpoisuus, jotka on maksettu vastineena ennakkoperinnöstä – Vähennyksen epääminen ulkomailla asuvilta verovelvollisilta – Erilainen kohtelu – Toisiinsa rinnastettavat tilanteet – Oikeuttamisperustetta ei ole

(SEUT 63 artikla)

SEUT 63 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä jäsenvaltion säännöstölle, jonka mukaan ulkomailla asuvalta verovelvolliselta, joka on saanut tässä jäsenvaltiossa elinkeinotuloja, jotka ovat peräisin sellaisen yhtiön toiminnasta, jonka osuudet hänen vanhempansa on siirtänyt hänelle ennakkoperintönä, evätään oikeus vähentää näistä tuloista hänen tälle vanhemmalleen vastineena kyseisestä ennakkoperinnöstä maksamansa elatussuoritukset, vaikka tässä säännöstössä myönnetään kyseinen vähennys kyseisessä jäsenvaltiossa asuvalle verovelvolliselle.

Yhtäältä tällainen lainsäädäntö tarkoittaa erilaista kohtelua, joka koskee objektiivisesti toisiinsa rinnastettavia tilanteita. Jäsenvaltiossa asuvat ja ulkomailla asuvat ovat näet sellaisten menojen osalta, jotka liittyvät suoraan sellaiseen toimintaan, josta on syntynyt kyseisessä jäsenvaltiossa veronalaista tuloa, toisiinsa rinnastettavissa tilanteissa. Tästä toiminnasta aiheutuvilla menoilla on näin ollen suora yhteys kyseiseen toimintaan, ja ne ovat siten tarpeellisia sen harjoittamista varten. Näin on sellaisten elatussuoritusten osalta, joiden maksamista koskeva velvollisuus johtuu suoraan sen yhtiön osuuksien luovutuksesta, jonka harjoittamasta toiminnasta kyseisessä jäsenvaltiossa verotettavat tulot ovat peräisin, koska tämä sitoumus oli kyseisen ennakkoperinnön saamisen välttämätön edellytys.

Toisaalta tällaista pääomien vapaan liikkuvuuden rajoitusta ei voida oikeuttaa tavoitteella säilyttää jäsenvaltioiden välinen verotusvallan tasapainoinen jako eikä tarpeella säilyttää kansallisen verojärjestelmän johdonmukaisuus. Erityisesti on niin, että tähän toiseen tavoitteeseen ei voida vedota, jos ei ole osoitettu, että kyseinen veroetu on välittömässä yhteydessä siihen, että tämä etu kompensoidaan kantamalla tietty vero. Maksajalle tuleva elatussuoritusten vähennysoikeus ja niiden verottaminen suoritusten saajalta koskevat näet välttämättä eri verovelvollisia.

(ks. 23, 29, 30, 33, 44, 47, 49, 53 ja 54 kohta sekä tuomiolauselma)

Asia C‑559/13

Finanzamt Dortmund-Unna

vastaan

Josef Grünewald

(Bundesfinanzhofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

”Ennakkoratkaisupyyntö — Pääomien vapaa liikkuvuus — Välitön verotus — Tulovero — Sellaisten elatussuoritusten vähennyskelpoisuus, jotka on maksettu vastineena ennakkoperinnöstä — Vähennyksen epääminen ulkomailla asuvilta verovelvollisilta”

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 24.2.2015

Pääomien ja maksujen vapaa liikkuvuus — Rajoitukset — Verolainsäädäntö — Tulovero — Tulot, jotka ovat peräisin ennakkoperintönä siirretyistä yhtiön osuuksista — Sellaisten elatussuoritusten vähennyskelpoisuus, jotka on maksettu vastineena ennakkoperinnöstä — Vähennyksen epääminen ulkomailla asuvilta verovelvollisilta — Erilainen kohtelu — Toisiinsa rinnastettavat tilanteet — Oikeuttamisperustetta ei ole

(SEUT 63 artikla)

SEUT 63 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä jäsenvaltion säännöstölle, jonka mukaan ulkomailla asuvalta verovelvolliselta, joka on saanut tässä jäsenvaltiossa elinkeinotuloja, jotka ovat peräisin sellaisen yhtiön toiminnasta, jonka osuudet hänen vanhempansa on siirtänyt hänelle ennakkoperintönä, evätään oikeus vähentää näistä tuloista hänen tälle vanhemmalleen vastineena kyseisestä ennakkoperinnöstä maksamansa elatussuoritukset, vaikka tässä säännöstössä myönnetään kyseinen vähennys kyseisessä jäsenvaltiossa asuvalle verovelvolliselle.

Yhtäältä tällainen lainsäädäntö tarkoittaa erilaista kohtelua, joka koskee objektiivisesti toisiinsa rinnastettavia tilanteita. Jäsenvaltiossa asuvat ja ulkomailla asuvat ovat näet sellaisten menojen osalta, jotka liittyvät suoraan sellaiseen toimintaan, josta on syntynyt kyseisessä jäsenvaltiossa veronalaista tuloa, toisiinsa rinnastettavissa tilanteissa. Tästä toiminnasta aiheutuvilla menoilla on näin ollen suora yhteys kyseiseen toimintaan, ja ne ovat siten tarpeellisia sen harjoittamista varten. Näin on sellaisten elatussuoritusten osalta, joiden maksamista koskeva velvollisuus johtuu suoraan sen yhtiön osuuksien luovutuksesta, jonka harjoittamasta toiminnasta kyseisessä jäsenvaltiossa verotettavat tulot ovat peräisin, koska tämä sitoumus oli kyseisen ennakkoperinnön saamisen välttämätön edellytys.

Toisaalta tällaista pääomien vapaan liikkuvuuden rajoitusta ei voida oikeuttaa tavoitteella säilyttää jäsenvaltioiden välinen verotusvallan tasapainoinen jako eikä tarpeella säilyttää kansallisen verojärjestelmän johdonmukaisuus. Erityisesti on niin, että tähän toiseen tavoitteeseen ei voida vedota, jos ei ole osoitettu, että kyseinen veroetu on välittömässä yhteydessä siihen, että tämä etu kompensoidaan kantamalla tietty vero. Maksajalle tuleva elatussuoritusten vähennysoikeus ja niiden verottaminen suoritusten saajalta koskevat näet välttämättä eri verovelvollisia.

(ks. 23, 29, 30, 33, 44, 47, 49, 53 ja 54 kohta sekä tuomiolauselma)