ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 267/55

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 23.9.2009 — Arcandor v. SMHV — dm drogerie markt (S-HE)

(Asia T-391/06) (1)

(Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin S-HE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki SHE, aikaisempi kansallinen kuviomerkki She ja aikaisempi kansainvälinen kuviomerkki She - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaran puuttuminen - Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

2009/C 267/94

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Arcandor AG, aiemmin Karstadt Quelle AG (Essen, Saksa) (edustajat: asianajajat V. von Bomhard, W. Renck ja T. Dolde)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: R. Pethke)

Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: dm drogerie markt GmbH (Wals, Itävalta) (edustajat: asianajajat N. Dick ja M. Dyck)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 26.9.2006 tekemästä päätöksestä (asia R 301/2006-1), joka koskee Karstadt Quelle AG:n ja dm drogerie markt GmbH:n välistä väitemenettelyä

Tuomiolauselma

1) Kanne hylätään.

2) Arcandor AG, aiemmin Karstadt Quelle AG, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

(1) EUVL C 42, 24.2.2007.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 44/42

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 18.12.2008 — General Química ym. v. komissio

(Asia T-85/06) (1)

(Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Kumin käsittelyssä käytettävien kemiallisten tuotteiden ala - Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan - Luottamuksellisten tietojen vaihto ja hintojen vahvistaminen - Emoyhtiön vastuuseen joutuminen - Yhteisvastuu - Sakot - Yhteistyötiedoksianto)

(2009/C 44/72)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantajat: General Química, SA (Alava, Espanja), Repsol Química, SA (Madrid, Espanja) ja Repsol YPF, SA (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat J.M. Jiménez Laiglesia Oñate ja J. Jiménez Laiglesia Oñate)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre ja F. Amato, sittemmin F. Castillo de la Torre)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne, jossa vaaditaan EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamismenettelystä Flexsys NV, Bayer AG:ia, Crompton Manufacturing Co. Inc.:iä (aikaisemmin Uniroyal Chemical Co. Inc.), Crompton Europe Ltd:iä, Chemtura Corp.:ia (aikaisemmin Crompton Corp.), General Química, SA:a, Repsol Química, SA:a ja Repsol YPF, SA:a vastaan (asia COMP/F/38.443 — Kumin käsittelyssä käytettävät kemialliset aineet) 21.12.2005 tehdyn komission päätöksen 2006/902/EY (EUVL 2006, L 353, s. 50) osittaista kumoamista ja toissijaisesti kantajille määrätyn sakon alentamista

Tuomiolauselma

1) Kanne hylätään.

2) General Química, SA, Repsol Química, SA ja Repsol YPF, SA vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja ne velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

(1) EUVL C 131, 3.6.2006.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 209/32

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.6.2010 — Éditions Jacob v. komissio

(Asia T-237/05) (1)

(Oikeus tutustua toimielinten asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Yrityskeskittymää koskevaan menettelyyn liittyvät asiakirjat - Asetus (EY) N:o 4064/89 - Asetus (EY) N:o 139/2004 - Asetus (EY) N:o 802/2004 - Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen - Tutkinta- ja tilintarkastustoimien suojaa koskeva poikkeus - Taloudellisten etujen suojaa koskeva poikkeus - Päätöksentekomenettelyn suojaa koskeva poikkeus - Oikeudellisen neuvonannon suojaa koskeva poikkeus)

2010/C 209/45

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Éditions Odile Jacob SAS (Pariisi, Ranska) (edustajat: aluksi asianajajat W. van Weert ja O. Fréget, sittemmin asianajaja O. Fréget)

Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: X. Lewis, P. Costa de Oliveira ja O. Beynet)

Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Lagardère SCA (edustajat: aluksi asianajajat A. Winckler, S. Sorinas Jimeno ja I. Girgenson, sittemmin asianajajat A. Winckler, F. de Bure ja J. B. Pinçon)

Oikeudenkäynnin kohde

Sen komission 7.4.2005 tekemän päätöksen kumoaminen, jossa osittain hylättiin kantajan pyyntö saada tutustua tiettyihin yrityskeskittymää koskevaan menettelyyn (asia COMP/M.2978 — Lagardère/Natexis/VUP) liittyviin asiakirjoihin

Tuomiolauselma

1) Euroopan yhteisöjen komission 7.4.2005 tekemän päätöksen D(2005) 3286 laillisuudesta ei ole enää tarpeen lausua siltä osin kuin siinä evätään oikeus tutustua kokonaan ja osittain tämän tuomion 1 kohdan a, b ja c alakohdassa ja tämän tuomion 2 kohdan h ja j alakohdassa tarkoitettuihin asiakirjoihin.

2) Päätös D(2005) 3286 kumotaan siltä osin kuin siinä evätään kokonaan oikeus tutustua tämän tuomion 1 kohdan d, e, g ja h alakohdassa ja tämän tuomion 2 kohdan b, c, d, f, g ja i alakohdassa tarkoitettuihin asiakirjoihin, lukuun ottamatta tämän tuomion 1 kohdan g alakohdassa tarkoitettua komission oikeudellisen yksikön lausuntoa.

3) Päätös D(2005) 3286 kumotaan siltä osin kuin siinä evätään oikeus tutustua osittain tämän tuomion 1 kohdan d, e, g ja h alakohdassa ja tämän tuomion 2 kohdan b, c, d, f, g ja i alakohdassa tarkoitettuihin asiakirjoihin.

4) Kanne hylätään muilta osin.

5) Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan yhdeksän kymmenesosaa Éditions Odile Jacob SAS:n oikeudenkäyntikuluista.

6) Lagardère SCA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

(1) EUVL C 205, 20.8.2005.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 113/31

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 11.3.2009 — TF1 v. komissio

(Asia T-354/05) (1)

(Valtiontuet - France Télévisionsin rahoittaminen televisiolupamaksuilla - Olemassa olevien tukien jatkuva seuranta - Aiheellisten toimenpiteiden toteuttamista koskeva suositus - Komission hyväksymät jäsenvaltion antamat sitoumukset - Päätös, jolla tuki todetaan soveltuvaksi yhteismarkkinoille - Kumoamiskanne - Kanteen nostamisen määräaika - Kanteen kohteena olevan toimen luonne - Oikeussuojan tarve - Tutkittavaksi ottaminen - Puolustautumisoikeudet - Perusteluvelvollisuus - Asiassa Altmark annettu tuomio)

2009/C 113/62

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Télévision française 1 SA (TF1) (Boulogne-Billancourt, Ranska) (edustajat: asianajajat J.-P. Hordies ja C. Smits)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: C. Giolito)

Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues ja A.-L. Vendrolini) ja France Télévisions S.A. (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat J.-P. Gunther ja D. Tayar)

Oikeudenkäynnin kohde

Komission 20.4.2005 tekemä päätös K(2005) 1166 lopullinen, joka koskee France Télévisionsille myönnettyä tukea (tuki E 10/2005 (ex C 60/1999) — Ranska, Televisiolupamaksu), on kumottava

Tuomiolauselma

1) Kanne hylätään.

2) Télévision française 1 SA (TF1) velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä korvaamaan komissiolle ja France Télévisions SA:lle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

3) Ranskan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

(1) EUVL C 315, 10.12.2005.
1)

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-348/05, JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat v. neuvosto, 10.9.2008 antaman tuomion tuomiolauselman 1 kohtaa tulkitaan siten, että lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 658/2002 ja lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta muun muassa Ukrainasta peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 132/2001 muuttamisesta asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 3 kohdan mukaisen osittaisen välivaiheen tarkastelun jälkeen 21.6.2005 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 945/2005 kumotaan sikäli kuin se koskee JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinatia.
—

seuraavat päätökset: nimittävän viranomaisen päätös antaa kantajalle yhteensä 23 pistettä ylennyskierroksella 2003, palkkaluokan C 2 virkamiesten ansioita ylennyskierroksella 2003 koskeva luettelo, joka on julkaistu 25.11.2003 hallinnollisessa tiedotteessa N:o 71-2003, palkkaluokkaan C 1 ylennyskierroksella 2003 ylennettyjen virkamiesten luettelo, joka on julkaistu 3.12.2003 hallinnollisessa tiedotteessa N:o 76-2003 ja joka tapauksessa päätös olla kirjaamatta kantajan nimeä mainittuihin luetteloihin,
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 128/29

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 17.4.2008 — Dainichiseika Colour & Chemicals Mfg. v. SMHV — Pelikan (pelikaanin kuva)

(Asia T-389/03) (1)

(Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus pelikaania esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat pelikaania esittävät yhteisön tavaramerkit tai kansalliset tavaramerkit - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

(2008/C 128/63)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Dainichiseika Colour & Chemicals Mfg. Co. Ltd (Tokio, Japani) (edustajat: asianajajat J. Hofmann ja B. Linstow)

Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: J. Laporta Insa)

Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Pelikan Vertriebsgesellschaft mbH & Co. KG (Hannover, Saksa) (edustajat: aluksi asianajajat A. Renck, V. von Bomhard ja A. Pohlmann, sittemmin asianajajat A. Renck, V. von Bomhard ja T. Dolde)

Oikeudenkäynnin kohde

Sen SMHV:n toisen valituslautakunnan 18.9.2003 tekemän päätöksen (asia R 191/2002-2) kumoaminen, joka koskee väitemenettelyä, jossa asianosaisina ovat Pelikan Vertriebsgesellschaft mbH & Co. KG ja Dainichiseika Colour & Chemicals Mfg. Co. Ltd

Tuomiolauselma

1) Kanne hylätään.

2) Dainichiseika Colour & Chemicals Mfg. Co. Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

(1) EUVL C 21, 24.1.2004.
—

kumoaa 31.7.2014 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 833/2014 (1), sellaisena kuin se on muutettuna rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta annetun asetuksen (EU) N:o 833/2014 muuttamisesta 6.10.2022 annetulla neuvoston asetuksella (EU) 2022/1904 (2), 3 i artiklan siltä osin kuin siinä sisällytetään neuvoston asetuksen (EU) 2022/1904 3 i artiklassa tarkoitettuun luetteloon tuotteista ja teknologioista (liite XXI) CN-koodi 6814;
—

edellä mainitusta riippumatta joka tapauksessa kumoaa kyseisen tukiohjelmasta SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN), jonka Portugali on myöntänyt Zona Franca da Madeiralle (ZFM) – Järjestely III, 4.12.2020 annetun komission päätöksen (EU) 2022/1414 4 artiklan ja tämän seurauksena määräyksen, jonka mukaan edunsaajien on palautettava tuki viivästyskorkoineen
—

kumoamaan päätöksen pysyttää kantajan nimi rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevien henkilöiden ja yhteisöjen luettelossa rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan alueellista koskemattomuutta, suvereniteettia ja itsenäisyyttä heikentävien tai uhkaavien toimien johdosta annetun neuvoston päätöksen 2014/145/YUTP (3) nojalla, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston päätöksellä (YUTP) 2022/1530, sekä neuvoston asetuksen (EU) No 269/2014 nojalla, sellaisena kuin se on pantu täytäntöön neuvoston täytäntöönpanoasetuksella (EU) No 2022/1529
—

kumoaa tukiohjelmasta SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN), jonka Portugali on myöntänyt Zona Franca da Madeiralle (ZFM) – Järjestely III, 4.12.2020 annetun komission päätöksen C (2020) 8550 final
Kanne 23.9.2022 – RM v. parlamentti

(Asia T-593/22)

(2022/C 463/81)

Oikeudenkäyntikieli: liettua

Asianosaiset

Kantaja: RM (edustaja: asianajaja D. Aukštuolytė)

Vastaaja: Euroopan parlamentti

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan Euroopan parlamentin pääsihteerin 25.7.2022 tekemän päätöksen

— peruuttamaan Euroopan parlamentin 27.7.2022 antaman veloitusilmoituksen nro 7020001038

— velvoittamaan parlamentin korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

1. Ensimmäisen kanneperusteen mukaan parlamentti ei ole noudattanut 18.7.2018 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) 2018/1046 (1) 98 artiklan 2 kohdassa säädettyä viiden vuoden määräaikaa, jonka kuluessa velvoitusilmoitus on Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskevien sääntöjen soveltamisohjeiden 68 artiklassa käyttöön otetun menettelyn mukaisesti lähetettävä, koska 17.7.2016 alkaen parlamentin on ollut mahdollista periä velkansa kantajalta ja sillä on ollut hallussaan kaikki kyseistä velkaa koskeva, sitä tukeva kirjanpitoaineisto, mutta parlamentti on lähettänyt veloitusilmoituksen kantajalle vasta 27.7.2022.

2. Toisen kanneperusteen mukaan parlamentti on aloittanut ilman perusteita perintämenettelyn kohtuuttomasti ja epäoikeudenmukaisesti myöhässä, sillä se ei ollut noudattanut periaatetta, jonka mukaan toimiin on ryhdyttävä kohtuullisessa ajassa Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Kantajan puolustautumisoikeuksia on tämän vuoksi loukattu, koska menettelyn liian myöhäisen aloittamisen vuoksi kantajalla ei ole ollut mahdollisuutta puolustaa itseään tehokkaasti esitettyjä väitteitä vastaan keräämällä tarpeellista näyttöä silloin, kun sen kerääminen oli vielä mahdollista.

3. Kolmannen kanneperusteen mukaan parlamentti on tehnyt arviointivirheen, koska se ei ole arvioinut asianmukaisesti näyttöä ja kantajan esittämiä selityksiä, jolla hän on näyttänyt toteen työnsä paikallisena avustajana, minkä vuoksi parlamentti on asettanut kantajalle liian korkean näyttökynnyksen.

(1) Unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä, asetusten (EU) N:o 1296/2013, (EU) N:o 1301/2013, (EU) N:o 1303/2013, (EU) N:o 1304/2013, (EU) N:o 1309/2013, (EU) N:o 1316/2013, (EU) N:o 223/2014, (EU) N:o 283/2014 ja päätöksen N:o 541/2014/EU muuttamisesta sekä asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 kumoamisesta 18.7.2018 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) 2018/1046 (EUVL 2018, L 193, s. 1).
1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee oikeudellista virhettä ja puutteellisia perusteluja niiden menettelysääntöjen osalta, joista säädetään Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (1) 4 artiklan 4 ja 5 kohdassa. Ristiriitaisuus. — Tältä osin kantaja väittää, että riidanalaisessa toimessa asiakirjaan tutustumisen epääminen perustetaan sellaiseen rekonstruktioon, joka on perusteettomasti ristiriidassa kyseisen toimielimen alkuperäisen vastauksen rekonstruktion kanssa sen osalta, että Italian viranomaiset olivat käyttäneet asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 5 kohdassa säädettyä oikeutta. — Oikeudellinen virhe, puutteelliset perustelut ja menettelyä koskevien toimien keskinäinen ristiriitaisuus tekevät tästä menettelystä virheellisen, mikä estää menettelyn lainmukaisuuden selvittämisen sovellettujen oikeussääntöjen ja tehtyjen arviointien osalta ja vie asiakirjaan tutustumisen epäämiseltä ymmärrettävän oikeutuksen.
Kanne 6.10.2022 – Van Oosterwijck v. komissio

(Asia T-622/22)

(2022/C 441/41)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Viviane Van Oosterwijck (Kontich, Belgia) (edustaja: asianajaja F. Moyse)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan 7.7.2022 tehdyn päätöksen ja tarvittavilta osin 15.12.2021 päivätyn päätöksen, joilla komissio on kieltäytynyt myöntämästä kantajalle perhe-eläkettä;

— näin ollen katsomaan, että kantajalla on oikeus perhe-eläkkeeseen henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevien 19 ja 20 artiklan mukaisesti;

— joka tapauksessa velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vetoaa kanteensa tueksi yhteen ainoaan kanneperusteeseen, joka perustuu Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) liitteessä VIII olevaa 20 artiklaa koskevaan lainvastaisuusväitteeseen, koska yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja syrjintäkiellon periaatetta on loukattu koskien kantajan ja hänen puolisonsa suhteen kestoa. Kantaja väittää erityisesti, että jaottelu, joka on todettava nyt käsiteltävässä asiassa, eli se, että avioliiton edellytetty vähimmäiskesto on henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 20 artiklan soveltamisalaan kuuluvissa tilanteissa huomattavasti pidempi kuin kyseisessä liitteessä olevan 19 artiklan soveltamisalaan kuuluvissa tilanteissa, vaikka kaikki nämä tilanteet ovat toisiinsa rinnastettavissa, on mielivaltainen tai ilmeisen epäasianmukainen unionin lainsäätäjän näillä kahdella säännöksellä tavoitteleman yhteisen päämäärän kannalta.
1)

Ensimmäinen kanneperuste: koska vastaaja on antanut delegoidun asetuksen (EU) 2022/973 (1) 2 artiklan 3 kohdan asetuksen (EU) 2019/1009 (2) 42 artiklan 7 kohdan kolmanteen virkkeeseen sisältyvän valtuutuksen perusteella, se on unionin oikeuden vastaisesti ylittänyt kyseisen valtuutuksen rajat tai käyttänyt kyseistä valtuutusta väärin. Asetuksen (EU) 2019/1009 42 artiklan 7 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaan vastaaja voi antaa delegoituja säädöksiä vain maataloudellisen tehon ja turvallisuuden perusteella. Sen sijaan vastaaja on asettanut delegoidun asetuksen (EU) 2022/973 2 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdassa raja-arvot parametreille ”kromi” ja ”vanadiini” terveyden ja ympäristön suojelun perusteella. Kromin ja vanadiinin raja-arvojen vahvistaminen ei kantajan mukaan kuulu asetuksen (EU) 2019/1009 42 artiklan 7 kohdan ensimmäisessä virkkeessä vahvistetun delegoinnin piiriin.
1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen palkkaluokan uudelleenmäärittelyä sääntelevän vastaajan välineen eli Management Boardin päätöksen 2016-016 tulkinnassa ja soveltamisessa siltä osin kuin vastaajan mukaan kyseisessä päätöksessä tehdään kunkin palkkaluokan osalta uudelleenmäärittely riippuvaiseksi keskimääräisestä vähimmäisvirkaiästä siinä palkkaluokassa, jossa uudelleenmääriteltävät toimihenkilöt ovat, ja joka kantajan tapauksessa on palkkaluokassa AD 9 neljä vuotta. Kantaja vetoaa siihen, että hän on saanut hyvin paljon uudelleenmäärittelypisteitä ja että hänen palkkaluokkansa sekä palkkaluokka AD 10 ovat ainoat AD-palkkaluokat, joihin edellä mainittua virkaikäedellytystä on sovellettu.
—

maksamaan kaikki Deir Ez Zorin alueen vesihuoltohankkeen lainasopimuksen nro 80310 (jäljempänä lainasopimus) 3.01, 3.02 ja 4.01 artiklaan perustuvat kantajan saatavat 25.8.2017 jälkeiseltä ajalta, eli — 363 150,97 euroa, joka on kantajan saatavan määrä 30.6.2022 ja josta 301 679,16 euroa on pääomaa, 34 100,36 euroa korkoa ja 27 371,45 euroa sopimuksen mukaista viivästyskorkoa (laskettuna eräpäivästä 30.6.2022 lähtien) — edelleen sopimuksen mukaista viivästyskorkoa, jonka vuotuinen korkokanta on 3,5 prosenttia (350 peruspistettä), maksun suorittamiseen asti
2)

Toinen kanneperuste perustuu hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen, Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) 45 artiklan rikkomiseen, yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamiseen ja ilmeiseen arviointivirheeseen. Kantajan mukaan riidanalainen päätös on tehty henkilöstösääntöjen 45 artiklan vastaisesti, ja se perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen, koska yhtäältä kantaja on jatkuvasti osoittanut olevansa hyvin ansioitunut, vaikka riidanalaisessa päätöksessä hänen uransa kehittymisen katsotaan olevan hidasta, ja toisaalta ainoa huomioon otetussa häntä koskevassa viimeisessä arviointikertomuksessaan esitetty moite perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen, jonka nimittävä viranomainen on myöntänyt 3.3.2022 antamassaan vastauksessa kantajan 28.10.2021 tekemään valitukseen. Kantaja toteaa lopuksi, että Euroopan ulkosuhdehallinto ei ole missään vaiheessa ottanut käyttöön arviointi- ja ylennysjärjestelmää, joka mahdollistaa oikeuskäytännössä vahvistettujen vaatimusten mukaisen henkilöstösääntöjen 45 artiklaan perustuvan ansioiden vertailun.
—

Neuvosto ei ole esittänyt yksilökohtaisia, erityisiä ja konkreettisia syitä, joiden vuoksi kantajalle on määrätty rajoittavia toimenpiteitä, ja syyt, joihin on tukeuduttu, eivät ole riittävän yksityiskohtaisia, mikä on neuvoston velvoitteiden vastaista.
C 222/33

Kanne 13.4.2022 – Polynt v. ECHA

(Asia T-192/22)

(2022/C 222/55)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Polynt SpA (Scanzorosciate, Italia) (edustajat: asianajajat C. Mereu ja S. Abdel-Qader)

Vastaaja: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— ottamaan kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi,

— kumoamaan Euroopan kemikaaliviraston päätöksen, joka lähetettiin 4.2.2022 päivätyllä kirjeellä (FUP- DEV-01-21200655590-58-0000-CCH-1-2_FTR_NOTIF) ja jossa ilmoitettiin asiakirja-aineiston arviointipäätökseen vastaamatta jättämisestä,

— toteamaan – tai määräämään ECHAn antamaan uuden päätöksen, jossa todetaan –, että kantaja vapautetaan velvollisuudesta toimittaa tietoja ECHAlle, koska se lopetti tuotannon eikä asianomaista ainetta sen seurauksena ollut saatavilla ylivoimaisen esteen vuoksi, ja

— velvoittamaan ECHAn korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

1) Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan vastaaja loukkasi ylivoimaisen esteen periaatetta katsoessaan, että se, että aineen 1,3-diokso-2-bentsofuraani-5-karboksyylihappo nonan-1-olin kanssa (EY-numero 941-303-6) (jäljempänä aineet) valmistus lopetettiin ylivoimaisen esteen vuoksi sen jälkeen, kun vaatimustenmukaisuuden tarkistusta koskeva lopullinen päätös oli tehty, ei vapauta kantajaa velvollisuudesta toimittaa aineiden vaatimustenmukaisuuden tarkistusta koskevassa alkuperäisessä päätöksessä vaadittuja tietoja.

2) Toinen kanneperuste, jonka mukaan vastaaja rikkoi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (1) (jäljempänä REACH-asetus) 50 artiklan 2 kohtaa.

3) Kolmas kanneperuste, jonka mukaan vastaaja rikkoi REACH-asetuksen 5 ja 6 artiklaa.

4) Neljäs kanneperuste, jonka mukaan vastaaja loukkasi oikeasuhteisuuden periaatetta.

(1) Kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta 18.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006 (EUVL 2006, L 396, s. 1).
—

ottamaan kanteen tutkittavaksi ja siten — ensisijaisesti — toteamaan, että kumoamiskanne on perusteltu ja että nimittävän viranomaisen 24.2.2022 päivätty päätös tutkimatta jättämisestä on pätemätön, koska — henkilöstösääntöjen 77 artikla ja henkilöstösääntöjen liitteessä VIII oleva 11 artikla, joihin kantajalle annettu vahvistamista koskeva ilmoitus perustuu, ovat lainvastaisia, — komissio on laiminlyönyt huolenpitovelvollisuutensa, kun kantajalle ei ehdotettu vahvistamista koskevassa ilmoituksessa niiden eläkeoikeuksien palauttamista, joita unionin toimivaltainen viranomainen ei ole laskenut, — komissio on loukannut yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteita, kun kantajalle ei ehdotettu vahvistamista koskevassa ilmoituksessa niiden eläkeoikeuksien palauttamista, joita unionin toimivaltainen viranomainen ei ole laskenut, — ja palauttamaan asiakirjat nimittävälle viranomaiselle kantajalle palautettavan määrän määrittämiseksi, — toissijaisesti — toteamaan, että perusteettomaan etuun perustuva korvauskanne on perusteltu, koska kantaja on menettänyt määrän, joka vastaa hänen kansalliseen eläkejärjestelmään perustuvia eläkeoikeuksiaan, joita unionin toimivaltainen viranomainen ei ole ottanut huomioon ja jotka ovat vastaavasti kartuttaneet unionin eläkerahastoa, — velvoittamaan komission korvaamaan kantajalle aiheutuneen taloudellisen vahingon, jonka määräksi on kanteen jättämispäivänä arvioitu 55 401,07 euroa,