Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Oikeudenkäyntimenettely - Asioiden käsittely ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa - Mahdollisuus ratkaista asia yhden tuomarin kokoonpanossa - Edellytykset - Yhden tuomarin kokoonpanossa ei voida ratkaista asioita, joihin liittyy yleisesti sovellettavan toimen lainmukaisuutta koskevia kysymyksiä - Sellaisten asioiden käsite, joihin liittyy yleisesti sovellettavan toimen lainmukaisuutta koskevia kysymyksiä - Tähän käsitteeseen kuuluu sovellettavia arviointiperusteita koskeva toimielimen sisäinen ohje palkkaluokkaan nimittämisestä ja palkkatason määrittämisestä palvelukseen otettaessa

(Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 11 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta ja 14 artiklan 2 kohdan 1 alakohta ja 2 alakohdan a alakohta sekä 3 kohta)

2. Henkilöstö - Palvelukseen ottaminen - Palkkaluokkaan nimittäminen ja palkkatason määrittäminen - Työkokemuksen huomioon ottaminen - Ajankohta (dies ad quem), joka otetaan huomioon työkokemuksen pituutta laskettaessa - Päivä, jona henkilö tosiasiallisesti aloittaa tehtävässään - Väliaikaisiin toimihenkilöihin sovellettava työkokemuksen pituuden määrittämistä koskeva sääntö eroaa virkamiehiin sovellettavasta säännöstä - Yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaaminen

(Henkilöstösääntöjen 3 ja 31 artikla)

Tiivistelmä

1. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 11 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan sen käsiteltäviksi saatetut asiat ratkaistaan pääsääntöisesti jaostoissa. Tästä poikkeuksena työjärjestyksen 14 artiklan 2 kohdan 1 alakohdassa määrätään, että esittelevä tuomari voi ratkaista yhden tuomarin kokoonpanossa määrättyjä asioita, joihin lukeutuvat myös yhteisöjen henkilöstöasiat, jos ne esille tulleiden oikeudellisten kysymysten tai tosiseikkoja koskevien kysymysten yksinkertaisuuden, asian vähämerkityksisyyden ja muiden erityisten olosuhteiden puuttuminen huomioon ottaen voidaan ratkaista yhden tuomarin kokoonpanossa.

Työjärjestyksen 14 artiklan 2 kohdan 2 alakohdan a alakohdan mukaan asioiden siirtäminen yhden tuomarin ratkaistavaksi ei ole mahdollista, jos niihin liittyy yleisesti sovellettavan toimen lainmukaisuutta koskevia kysymyksiä. Kyseinen määräys on poikkeus ensimmäiseen poikkeukseen, ja siinä säädetään pääsäännön soveltamiseen palaamisesta. Sitä ei siis voida tulkita suppeasti.

Toimi on kyseisessä säännöksessä tarkoitetulla tavalla yleisesti sovellettava, jos sitä sovelletaan objektiivisesti määritellyissä tilanteissa ja jos sen oikeusvaikutukset kohdistuvat yleisesti ja abstraktisti määriteltyihin henkilöryhmiin.

Asiaan liittyy yleisesti sovellettavan toimen lainmukaisuutta koskevia kysymyksiä, jolloin sitä ei siis voida siirtää yhden tuomarin ratkaistavaksi, ainakaan silloin, kun on nostettu tällaista säädöstä koskeva kumoamiskanne, tai silloin, kun sen lainvastaisuudesta on esitetty yksityiskohtainen ja perusteltu väite. Asiaan liittyy yleisesti sovellettavan toimen lainmukaisuutta koskevia kysymyksiä myös silloin, kun tällaisia kysymyksiä nousee esiin menettelyn kuluessa. Tällaisessa tapauksessa yhden tuomarin kokoonpanossa asiaa käsittelevän tuomarin on todettava ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 14 artiklan 3 kohdan mukaisesti, että asian siirtämisen edellytykset eivät enää täyty, ja siirrettävä asia takaisin jaoston ratkaistavaksi.

Tästä seuraa, että toimielimen sellaista päätöstä, jossa täsmennetään palkkaluokkaan nimittämistä ja palkkatason määrittämistä palvelukseen otettaessa koskevat edellytykset, jota sovelletaan objektiivisesti määritellyissä tilanteissa ja jonka oikeusvaikutukset kohdistuvat yleisesti ja abstraktisti määriteltyihin henkilöryhmiin, on pidettävä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 14 artiklan 2 kohdan 2 alakohdan a alakohdassa tarkoitettuna yleisesti sovellettavana toimena. Vaikkei hallinnon sisäisiä toimenpiteitä voitaisikaan nimittäin pitää oikeussääntöinä, joita hallinto on joka tapauksessa velvollinen noudattamaan, niissä vahvistetaan kuitenkin menettelysääntöjä, joissa ilmaistaan noudatettava käytäntö ja joista hallinto voi poiketa yksittäistapauksessa vain sellaisin perustein, jotka ovat sopusoinnussa yhdenvertaisuusperiaatteen kanssa. Tällaiset toimenpiteet ovat näin ollen yleisesti sovellettavia toimia, joiden lainvastaisuuteen kyseeseen tulevat virkamiehet ja toimihenkilöt voivat vedota niiden perusteella tehdyistä yksittäisistä päätöksistä nostamiensa kanteiden tueksi.

( ks. 25-27, 31-33 ja 35-36 kohta )

2. Henkilöstösääntöjen 3 artiklan mukaan virkamiehen nimittämispäivä ei voi olla aikaisempi kuin päivä, jona hän aloittaa tehtävässään. Koska virkamies voi saada koulutusta tai harjoittaa ammatillista toimintaa aina sitä päivää, jona hän tosiasiallisesti aloittaa tehtävässään, edeltävään päivään asti, on tätä viimeksi mainittua päivää pidettävä ajankohtana, johon asti kertynyt työkokemus voidaan huomioida palkkaluokkaa määritettäessä.

Henkilöstösääntöjen 31 artiklaa on näin ollen tulkittava siten, että siltä osin kuin työkokemus otetaan huomioon palkkaluokkaa määritettäessä, työkokemuksen pituutta laskettaessa on viimeisenä huomioon otettavana päivänä pidettävä sitä päivää edeltävää päivää, jona henkilö aloittaa tehtävässään.

Tästä seuraa, että yhteisön toimielimen päätöstä, jossa täsmennetään palkkaluokkaan nimittämistä ja palkkatason määrittämistä palvelukseen otettaessa koskevat edellytykset, ei voida soveltaa virkamiesten palvelukseen otossa siltä osin kuin siinä todetaan, että viimeisenä huomioon otettavana päivänä on pidettävä työtarjouksen tekopäivää. Sama päätelmä koskee myös väliaikaisten toimihenkilöiden palvelukseenottoa siltä osin kuin toimielin on päättänyt vastaavasti soveltaa näihin kyseistä päätöstä. Tällaisessa päätöksessä, jossa todetaan, että viimeisenä huomioitavana ajankohtana pidetään työtarjouksen tekemispäivää eikä päivää, jona henkilö aloittaa tehtävässään, määrätään ilman objektiivisesti perusteltua syytä, että väliaikaisten toimihenkilöiden osalta noudatetaan huomioon otetun työkokemuksen pituuden määrittämisessä erilaista laskusääntöä kuin sitä, jota sovelletaan virkamiehiin henkilöstösääntöjen 31 artiklan mukaisesti, ja sillä siis loukataan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.

( ks. 46-49 ja 54 kohta )