Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Ennakkoratkaisukysymykset - Tutkittavaksi ottaminen - Velvollisuus esittää yhteisöjen tuomioistuimelle riittävästi yksityiskohtaista tietoa asiaan liittyvistä tosiseikoista ja lainsäädännöstä

(EY 234 artikla; yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 23 artikla)

2. Kilpailu - Yhteisön oikeussäännöt - Aineellinen soveltamisala - Kilpailua rajoittavan toiminnan käsite - Kansallisessa lainsäädännössä edellytetty yrityksen menettely, joka sisältää pelkästään veroksi katsottavan lisämaksun perimisen valtion lukuun - Käsitteen ulkopuolelle jääminen

(EY 81 ja EY 82 artikla)

3. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Suositukset - Välitön oikeusvaikutus - Poissulkeminen - Huomioon ottaminen kansallisessa tuomioistuimessa - Velvoite - Merkitys

(EY 249 artiklan 5 kohta)

4. Teollisuus - Sähkön hinnan rakenne - Suositus 81/924/ETY - Aineellinen soveltamisala - Sähköntoimitusta koskeva lisämaksu - Soveltamisalan ulkopuolelle jääminen

(Neuvoston suositus 81/924/ETY)

Tiivistelmä

$$1. Koska ennakkoratkaisulla on pyrittävä antamaan kansalliselle tuomioistuimelle hyödyllinen tulkinta yhteisön oikeudesta, kansallisen tuomioistuimen on määritettävä esittämiinsä kysymyksiin liittyvät tosiasiat ja oikeudelliset seikat tai ainakin selostettava ne tosiseikkoja koskevat lähtökohdat, joihin nämä kysymykset perustuvat. Ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevissa päätöksissä annetut tiedot eivät ole tarpeen ainoastaan sen vuoksi, että yhteisöjen tuomioistuin voi niiden perusteella antaa asian ratkaisun kannalta hyödyllisiä vastauksia, vaan niiden on myös annettava jäsenvaltioille ja muille osapuolille, joita asia koskee, mahdollisuus esittää huomautuksensa yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 23 artiklan mukaisesti. Yhteisöjen tuomioistuimen on valvottava, että tämä mahdollisuus turvataan, kun otetaan huomioon se, että edellä mainitun artiklan mukaan ainoastaan ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevat päätökset annetaan tiedoksi näille osapuolille.

( ks. 24 ja 25 kohta )

2. Koska EY 81 ja EY 82 artikla koskevat ainoastaan yritysten omasta aloitteestaan toteuttamia kilpailunrajoituksia, näitä artikloita ei sovelleta, jos kilpailua rajoittavan menettelyn käytöstä määrätään kansallisessa lainsäädännössä tai siinä luodaan sellaiset oikeudelliset puitteet, jotka itsessään eliminoivat mahdollisuuden yritysten väliseen kilpailuun. Tällaisessa tilanteessa kilpailunrajoitus ei johdu - kuten näistä määräyksistä käy ilmi - yritysten itsenäisestä menettelystä. EY 81 ja EY 82 artiklaa sitä vastoin voidaan soveltaa, jos osoittautuu, että kansallisen lainsäädännön perusteella yrityksille jää mahdollisuus kilpailuun, jonka ne voivat itsenäisellä menettelyllään estää tai jota ne voivat näin rajoittaa tai vääristää.

Näin ollen sellaisen yrityksen menettely, jota on pidettävä veron kerääjänä, ei voi olla kilpailua rajoittavaa. Näin on asian laita silloin, kun yritys, joka ei toimi talouden toimijana ja jolla ei ole asiassa harkintavaltaa, pelkästään perii valtion lukuun lisämaksuja, jotka ovat valtion yksinomaiseen toimivaltaan kuuluvia veroja, kuten Italian laissa säädetyt ydinvoimasta luopumisesta aiheutuva lisämaksu ja sähköntoimitusta koskeva lisämaksu uusille laitoksille, jotka käyttävät uusiutuvia tai muita vastaavia energianlähteitä.

( ks. 30-35 kohta )

3. Vaikka suositusten tarkoituksena ei olekaan synnyttää sitovia oikeusvaikutuksia ja vaikka niillä ei voikaan luoda oikeuksia, joihin yksityiset voivat vedota kansallisissa tuomioistuimissa, niin ne eivät kuitenkaan ole tyystin vailla oikeusvaikutuksia. Kansallisten tuomioistuinten on näet otettava suositukset huomioon, kun ne ratkaisevat niiden käsiteltäviksi saatettuja asioita, ja erityisesti silloin, kun niissä selvennetään suositusten toteuttamiseksi annettujen kansallisten säädösten tulkintaa tai kun niiden tarkoituksena on täydentää yhteisön sitovia säädöksiä.

( ks. 41 kohta )

4. Sähkön hinnan rakenteesta yhteisössä annetun suosituksen 81/924/ETY otsikosta ja siinä ilmaistuista periaatteista ilmenee, että suositusta sovelletaan pelkästään sähkön hinnan rakenteeseen. Sen tarkoituksena nimittäin on yhtenäistää niitä periaatteita, joihin hintarakenteet eri jäsenvaltioissa pohjautuvat, sekä parantaa sähkön hinnan läpinäkyvyyttä ja julkista luonnetta. Vaikka suosituksessa annetaankin viitteitä niistä eri kustannuksista, jotka hinnalla on katettava, se ei kuitenkaan sisällä mitään viitettä, jonka perusteella voitaisiin päätellä, että sen voidaan tulkita koskevan sähkönkulutuksesta perittävän veron käyttöön ottamista. Näin ollen suositus 81/924/ETY ei estä jäsenvaltiota perimästä sähköntoimitusta koskevia lisämaksuja.

( ks. 42 ja 43 kohta )