ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
24

Riidanalaisen päätöksen oikeusvaikutuksista Vattenfalliin nähden komissio väittää, että jos kyseessä oleva toimenpide on valtiontukea, se on voimassa olevaa tukea, koska kyseessä on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13.7.2015 annetun neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 (EUVL 2015, L 248, s. 9) 1 artiklan b kohdan ii alakohdassa tarkoitettu komission hyväksymä yksittäinen tuki. Vattenfallin ei komission mukaan tarvitse vähintään kymmeneen vuoteen pelätä, että siltä perittäisiin takaisin sille myönnetty korvaussumma korkoineen asetuksen 2015/1589 16 ja 17 artiklan mukaisesti, sillä näitä artikloja sovelletaan ainoastaan sääntöjenvastaisiin tukiin, jollainen kyseessä oleva toimenpide ei ole, koska komissio on todennut sen soveltuvan sisämarkkinoille.
20

Ensinnäkin on muistutettava, että hallinnollisten säännösten 13 artiklassa, sellaisena kuin sitä sovelletaan pääasiassa, säädetään seuraavaa: ”Henkilöllä, joka on palvelussuhteensa päätyttyä muuttanut asuinpaikkansa vähintään 50 kilometrin päähän viimeisestä asemapaikastaan, on oikeus – saada korvaus jäljempänä mainituista kuluista, jos niitä ei korvata muulla tavoin – seuraavaan kiinteämääräiseen korvaukseen – josta vähennetään tarvittaessa hänelle muutoin maksettavat korvaukset – jos hän ei ole asettautunut asumaan omaan kotiinsa (ranskaksi ”pour autant qu’il n’ait pas établi sa résidence à son propre foyer”). – – 13.3. Uudelleenasettautumiskorvaus Henkilölle, joka on ollut palveluksessa kolme vuotta, tai ilman palvelusaikaa koskevaa edellytystä, jos [EIP] on irtisanonut tai jättänyt uusimatta hänen työsopimuksensa, maksetaan hänen viimeistä peruskuukausipalkkaansa vastaava uudelleenasettautumiskorvaus sen jälkeen, kun hän on tosiasiallisesti asettautunut uuteen asuinpaikkaansa, jos häntä ei ole irtisanottu painavasta syystä. Lisäksi henkilölle, jonka perhe – jos se asui hänen kanssaan samassa taloudessa – on tosiasiallisesti asettautunut hänen uuteen asuinpaikkaansa, joka sijaitsee linnuntietä vähintään 50 kilometrin etäisyydellä asemapaikasta, maksetaan sama määrä toiseen kertaan. Jos kummallakin [EIP:ssä] työskentelevällä puolisolla on oikeus uudelleenasettautumiskorvaukseen, se maksetaan ainoastaan sille puolisolle, jonka peruskuukausipalkka on suurempi.”
60

Kolmanneksi on todettava asiayhteyden mukaisesta tulkinnasta, että päätöksen EKP/2016/2 30 artiklan 5 kohdan g alakohdan virkkeen toisen osan sanamuoto on samankaltainen kuin julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta 26.2.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/24/EU (EUVL 2014, L 94, s. 65), sellaisena kuin se on muutettuna, 57 artiklan 4 kohdan i alakohdan sanamuoto, jonka mukaan ”hankintaviranomaiset voivat sulkea talouden toimijan pois hankintamenettelystä tai jäsenvaltiot voivat vaatia sen poissulkemista jossakin seuraavista tilanteista: – – i) talouden toimija on pyrkinyt vaikuttamaan epäasianmukaisesti hankintaviranomaisen päätöksentekomenettelyyn, saamaan luottamuksellisia tietoja, joiden avulla se voi saada perusteettomia etuja hankintamenettelyssä, tai tarkoituksellisesti antamaan harhaanjohtavia tietoja, jotka voivat vaikuttaa olennaisesti poissulkemista, valintaa ja hankintasopimuksen tekoa koskeviin päätöksiin. – –”. Viitatessaan siihen, että talouden toimija on pyrkinyt vaikuttamaan epäasianmukaisesti hankintaviranomaisen päätöksentekomenettelyyn, unionin lainsäätäjä ei ole rajoittanut tätä poissulkemisperustetta siihen, että hakijat tai tarjoajat ottavat yhteyttä muihin hakijoihin tai tarjoajiin.
139

Joka tapauksessa on todettava, että jos oletetaan, että – kuten kantaja väittää – kyseessä olevalla toimenpiteellä käyttöön otettu erilainen kohtelu voidaan rinnastaa syrjintään, koska se hyödyttää ainoastaan Finnairia, on tarkastettava, onko se perusteltavissa hyväksyttävällä tavoitteella ja onko se tarpeellinen, asianmukainen ja oikeasuhteinen kyseisen tavoitteen saavuttamiseksi. Siltä osin kuin kantaja vetoaa SEUT 18 artiklan ensimmäiseen kohtaan, on myös korostettava, että kyseisen määräyksen mukaan kaikki kansalaisuuteen perustuva syrjintä on kiellettyä perussopimusten soveltamisalalla, ”sanotun kuitenkaan rajoittamatta perussopimusten erityismääräysten soveltamista”. Näin ollen on tarkastettava, onko tämä erilainen kohtelu sallittua SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan, joka on riidanalaisen päätöksen oikeusperusta, nojalla. Tämä tutkinta edellyttää yhtäältä, että kyseessä olevan toimenpiteen tavoite on viimeksi mainitussa määräyksessä asetettujen vaatimusten mukainen, ja toisaalta, että kyseessä olevan toimenpiteen myöntämistä koskevat yksityiskohdat eli käsiteltävässä asiassa se, että toimenpide hyödyttää vain Finnairia, ovat omiaan mahdollistamaan tämän tavoitteen saavuttamisen eikä niillä ylitetä sitä, mikä on tarpeen sen saavuttamiseksi (tuomio 14.4.2021, Ryanair v. komissio (Finnair I; Covid-19), T‑388/20, valitus vireillä, EU:T:2021:196, 82 kohta).
52

Sopimuksen täytäntöönpanon aikana syntyneet oikeusriidat on lähtökohtaisesti ratkaistava sopimusehtojen perusteella (ks. tuomio 18.11.2015, Synergy Hellas v. komissio, T-106/13, EU:T:2015:860, 37 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Sopimuksen tulkinta sopimukseen sovellettavan kansallisen lainsäädännön säännösten valossa on perusteltua vain, jos sopimuksen sisällöstä tai sen tiettyjen ehtojen merkityksestä on epävarmuutta tai jos oikeusriidan kaikkia näkökohtia ei voida ratkaista pelkän sopimuksen perusteella. Kanteen perusteltavuutta on siten syytä arvioida yksistään sopimusmääräysten valossa, ja sopimukseen sovellettavaan kansalliseen lainsäädäntöön on syytä turvautua vain, jos oikeusriitaa ei voida ratkaista sopimusmääräysten perusteella (ks. vastaavasti tuomio 13.7.2017, Talanton v. komissio, T-65/15, ei julkaistu, EU:T:2017:491, 43 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
152

On näin ollen todettava, että siltä osin kuin kantaja on – pyytämättä ennakkolupaa eu‑LISAlta – ilmaissut sen ulkopuolella seikkoja, jotka tapahtuivat hänen tehtäviensä yhteydessä eu‑LISAssa, hallinto on voinut perustellusti katsoa, että hän oli rikkonut henkilöstösääntöjen 19 artiklaa.
137

Neljännessä kanneperusteessaan kantaja katsoo lähinnä, että luottamuksensuojan periaatetta on noudatettava sopimussuhteissa, joissa komissio on osapuolena. Hyväksyessään aluksi kokonaisuudessaan lopullisen tilintarkastuskertomuksen päätelmät, jotka koskivat erityisesti kyseessä olevan työntekijän henkilöstökulujen tukikelpoisuutta, ja hylätessään sen jälkeen myöhemmin kyseiset kulut komissio loukkasi kantajan mukaan mainittua periaatetta, koska kantajalle on oikeutetusti voinut syntyä perusteltu luottamus erityisesti kyseessä olevan työntekijän henkilöstökulujen tukikelpoisuuden osalta.
19

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kahteen kanneperusteeseen. Ensimmäinen kanneperuste perustuu unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä, asetusten (EU) N:o 1296/2013, (EU) N:o 1301/2013, (EU) N:o 1303/2013, (EU) N:o 1304/2013, (EU) N:o 1309/2013, (EU) N:o 1316/2013, (EU) N:o 223/2014, (EU) N:o 283/2014 ja päätöksen N:o 541/2014/EU muuttamisesta sekä asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 kumoamisesta 18.7.2018 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 2018/1046 (EUVL 2018, L 193, s. 1; jäljempänä varainhoitoasetus) liitteessä I olevan 23 artiklan rikkomiseen ja ilmeiseen arviointivirheeseen. Toinen kanneperuste perustuu perustelujen puutteellisuuteen.
59

On ensimmäiseksi todettava, että 15.4.2020 tehty päätös ei kuulu unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä tarkoitettuun ensimmäiseen vaiheeseen, joka liittyy siihen, että hakijat hyväksytään osallistumaan kilpailuun sen jälkeen, kun on tarkistettu, että he ovat noudattaneet kilpailuilmoituksessa tätä varten määrättyjä edellytyksiä. Kyseinen päätös kuuluu toiseen vaiheeseen, kun otetaan huomioon, että riidanalaisen kilpailun valintalautakunnan on täytynyt arvioida kantajan suoritusta suullisen kokeen aikana paitsi tutkiakseen, voidaanko tälle antaa kilpailuilmoituksessa asetettu vähimmäisarvosana 10/20 myös arvioidakseen kyseistä suoritusta muiden hakijoiden suorituksiin nähden. Kilpailuilmoituksessa nimittäin todettiin, että kantajan valitsemalla erikoisalalla varallaololuetteloon voidaan merkitä vain 30 suullisessa kokeessa parhaat arvosanat saanutta hakijaa (ks. edellä 3, 6 ja 7 kohta).
50

Valituslautakunta tyytyi toteamaan, ettei alan käytännöstä tai tavoista ole poikettu merkittävästi. Vaikka tämän tuomion 19 kohdassa mainitun oikeuskäytännön mukaisesti on totta, että pelkästään se, että muoto on ”muunnelma” tietystä jollekin tavaralajille tavanomaisesta muodosta, ei riitä osoitukseksi sitä, että mainittu muoto ei ole erottamiskyvytön, se, että alalle on ominaista tavaramuotojen huomattava moninaisuus, ei merkitse sitä, että mahdollinen uusi muoto miellettäisiin välttämättä yhdeksi niistä. [– –]
8

EUIPO:n kolmas valituslautakunta hylkäsi kantajan valituksen 23.1.2020 tekemällään päätöksellä (jäljempänä riidanalainen päätös). Se totesi seuraavaa: – sillä, että aikaisemmasta mallista on tehty mitättömyyshakemus, ei ole merkitystä, vaan merkitystä on ainoastaan sillä, onko aikaisempi malli tullut tunnetuksi – riidanalaisen mallin kattaman tuotteen asiantuntevan käyttäjän voidaan olettaa tuntevan kyseisen teollisuudenalan eli pöytä- ja puutarhavalaisimien alan markkinoiden tarjonnan – mallin luoneen vapaus on erittäin laaja – kyseisistä malleista saatavien yleisvaikutelmien vertailussa riidanalaisesta mallista syntyy déjà vu ‑vaikutelma, koska kyseiset mallit esittävät kumpikin valaisimia, jotka koostuvat samoista kolmesta osasta (jalustasta, varresta ja varjostimesta), ja ne on esitetty kuvissa lähes samalla tavalla – kyseisten mallien väliset erot, jotka perustuvat siihen, että riidanalaisen mallin jalusta on pinnaltaan pelkistetty ja sileä, kun taas aikaisemman mallin jalusta on kaksikerroksinen ja siinä on kiinnitysreikiä, eivät vaikuta ratkaisevasti kyseisistä malleista saataviin yleisvaikutelmiin, koska nämä erot koskevat osaa, joka jää usein piiloon käytössä, koska ne johtuvat teknisistä vaatimuksista ja koska niillä ei voida kompensoida kyseisten lamppujen kahden muun rakenneosan välisiä merkittäviä samankaltaisuuksia – kantajan mainitsemaa jalustan, varren ja varjostimen välisten mittasuhteiden eroa ei voida havaita muuten kuin mittaamalla tarkasti kyseiset kolme osaa, mitä asiantunteva käyttäjä ei tee, eikä tällä erolla sitä paitsi ole mitään merkitystä, koska kyseisistä malleista saatavia yleisvaikutelmia on vertailtava kokonaisuutena.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 6.7.2022 – Aerospinning Master Franchising vastaan EUIPO – Mad Dogg Athletics (SPINNING)

(asia T-246/20) ( 1 )

(EU-tavaramerkki – Menettämismenettely – EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki SPINNING – Tavaramerkki, josta on tullut elinkeinotoiminnassa yleisesti käytetty nimitys sellaisesta tavarasta tai palvelusta, jota varten se on rekisteröity – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 58 artiklan 1 kohdan b alakohta)) – Kohdeyleisö)

1. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Menettämisperusteet – Tavaramerkki, josta on sen haltijan toiminnan tai toimimatta jättämisen johdosta tullut elinkeinotoiminnassa yleisesti käytetty nimitys – Edellytykset (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 31–33 ja 83 kohta)

2. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Menettämisperusteet – Tavaramerkki, josta on sen haltijan toiminnan tai toimimatta jättämisen johdosta tullut elinkeinotoiminnassa yleisesti käytetty nimitys – Arviointi, joka perustuu kohderyhmien käsitykseen merkistä (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 34–38 kohta)

3. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Menettämisperusteet – Tavaramerkki, josta on sen haltijan toiminnan tai toimimatta jättämisen johdosta tullut elinkeinotoiminnassa yleisesti käytetty nimitys – Sanamerkki SPINNING (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 39, 44, 47, 50, 53, 54, 60, 75–77, 84 ja 85 kohta)

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.

2) Aerospinning Master Franchising s. r. o. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

( 1 ) EUVL C 215 du 29.6.2020.
2.

Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Ukrainan tilanteen johdosta toteutetut rajoittavat toimenpiteet – Varojen jäädyttämisestä tehty päätös – Päätöksen antaminen tai pysyttäminen kolmannen valtion viranomaisten toimittaman sellaisen tuomioistuinmenettelyn perusteella, joka koskee julkisten varojen väärinkäyttöä tai julkisessa tehtävässä olevan henkilön aseman väärinkäyttöä – Hyväksyttävyys – Edellytys – Kansallinen päätös, joka on annettu puolustautumisoikeuksia ja oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan kunnioittaen – Neuvoston tarkistusvelvollisuus – Perusteluvelvollisuus – Laajuus – Kolmas valtio, joka on liittynyt Euroopan ihmisoikeussopimukseen – Vaikutuksettomuus – Rajoittavien toimenpiteiden päämäärä, joka liittyy oikeusvaltion ja ihmisoikeuksien tukemiseen (Päätöksen 2014/119/YUTP, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä (YUTP) 2020/373, liite; neuvoston asetuksen N:o 208/2014 liite I ja neuvoston asetus 2020/370) (ks. 75–81 kohta)
10.

Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Kongon demokraattista tasavaltaa koskevat rajoittavat toimenpiteet – Oikeusvaltiota loukkaavien tai vakavina ihmisoikeusloukkauksina pidettäviin tekoihin osallistuvien henkilöiden maahantulon ja kauttakulun kieltäminen ja varojen jäädyttäminen – Yksityis- ja perhe-elämän suojaa koskevan oikeuden rajoittaminen – Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen – Ei ole (SEU 21 artiklan 2 kohdan b ja c alakohta ja SEU 29 artikla; Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7 artikla ja 52 artiklan 1 kohta; neuvoston päätöksen 2010/788/YUTP, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä (YUTP) 2019/2109, 4 artiklan 1, 2 ja 7 kohta ja liite II; neuvoston asetusten N:o 1183/2005 ja 2019/2101 liite) (ks. 175–181 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 17.11.2021 – Société des produits Nestlé vastaan EUIPO – Amigüitos pets & life (THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect)

(asia T-616/20)

(EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kuviomerkin THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aikaisempi EU-sanamerkki ONE – Suhteelliset hylkäysperusteet – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 5 kohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 5 kohta) – Päätös, joka tehtiin sen jälkeen, kun unionin yleinen tuomioistuin kumosi aikaisemman päätöksen – Asetuksen (EU) 2017/1001 72 artiklan 6 kohta – Lainvoimaisuuden periaate )

1. Kumoamiskanne – Kumoamistuomio – Vaikutukset – Velvollisuus ryhtyä täytäntöönpanotoimiin – Laajuus – Sekä tuomion perustelujen että tuomiolauselman huomioon ottaminen (SEUT 266 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 72 artiklan 6 kohta) (ks. 36 ja 37 kohta)

2. EU-tavaramerkki – Muutoksenhakumenettely – Kanne unionin tuomioistuimissa – Unionin yleisen tuomioistuimen mahdollisuus muuttaa riidanalaista päätöstä – Rajat (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 72 artikla) (ks. 48 kohta)

3. Tuomioistuinmenettely – Oikeusvoima – Ulottuvuus (ks. 51 kohta)

Aihe

Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 29.7.2020 tekemästä päätöksestä (asia R 424/2020-5), joka koskee Société des produits Nestlén ja Amigüitos pets & lifen välistä väitemenettelyä

Ratkaisu

1) Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) viidennen valituslautakunnan 29.7.2020 (asia R 424/2020-5) tekemä päätös kumotaan.

2) EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Société des produits Nestlé SA:n oikeudenkäyntikulut unionin yleisen tuomioistuimen menettelyssä.
5.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 61, 62, 104 ja 111–115 kohta)
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 22, 23 ja 53 kohta)
3.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 johdanto-osan 11 perustelukappale ja 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 25, 26 ja 67–70 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 6.10.2021 – Allergan Holdings Ranska vastaan EUIPO – Dermavita Company (JUVEDERM)

(asia T-397/20)

(EU-tavaramerkki – Menettämismenettely – EU-sanamerkki JUVEDERM – Tavaramerkin tosiasiallinen käyttö – Käyttäminen niitä tavaroita varten, joita varten tavaramerkki on rekisteröity – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 58 artiklan 1 kohdan a alakohta))

1. EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkkiä koskevan hakemuksen jättäminen – Tavaramerkin kattamien tavaroiden tai palvelujen yksilöiminen – Nizzan luokituksen luokkaotsikoiden yleisnimikkeiden käyttäminen – Vaikutus (Komission asetuksen N:o 2868/95 1 artiklan 2 säännön 1 kohta) (ks. 35 kohta)

2. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Menettämisperusteet – Tavaramerkkiä ei ole käytetty tosiasiallisesti – Sanamerkki JUVEDERM (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 57 artiklan 5 kohta) (ks. 44, 45, 51–53 ja 56 kohta)

3. EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Merkin rekisteröitävyyden arviointi – Pelkästään unionin säännöstön huomioon ottaminen – Kansallisten viranomaisten tekemät päätökset, jotka eivät sido unionin elimiä (Neuvoston asetus N:o 207/2009) (ks. 58 kohta)

Aihe

Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 14.4.2020 tekemästä päätöksestä (asia R 877/2019‑4), joka koskee osapuolten Dermavita Company ja Allergan Holdings France välistä menettämismenettelyä

Ratkaisu

1) Oikeudenkäyntiväite hylätään.

2) Kanne hylätään.

3) Allergan Holdings France SAS vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) oikeudenkäyntikulut sekä kaksi kolmasosaa Dermavita Company S.a.r.l:n oikeudenkäyntikuluista.
2.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 42 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 1.9.2021 – Residencial Palladium vastaan EUIPO – Palladium Gestion (PALLADIUM HOTEL GARDEN BEACH)

(asia T-566/20)

(EU-tavaramerkki – Mitättömyysmenettely – EU-kuviomerkki PALLADIUM HOTEL GARDEN BEACH – Aikaisempi kansallinen liikenimi GRAND HOTEL PALLADIUM – Suhteellinen hylkäysperuste – Sellaisen merkin käyttö liike-elämässä, jonka vaikutusalue on paikallista laajempi – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta ja 53 artiklan 1 kohdan c alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 4 kohta ja 60 artiklan 1 kohdan c alakohta))

1. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Suhteelliset mitättömyysperusteet – Rekisteröimättömän tavaramerkin tai muun liike-elämässä käytetyn merkin olemassaolo – Edellytykset – Tulkitseminen unionin oikeuden mukaisesti – Arviointi kyseistä merkkiä koskevassa kansallisessa lainsäädännössä vahvistettujen kriteerien perusteella (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta ja 53 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 22 kohta)

2. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Suhteelliset mitättömyysperusteet – Rekisteröimättömän tavaramerkin tai muun liike-elämässä käytetyn merkin olemassaolo – Edellytykset – Merkin paikallinen vaikutusalue – Todistuskeinot (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta ja 53 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 23–25 kohta)

3. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Suhteelliset mitättömyysperusteet – Rekisteröimättömän tavaramerkin tai muun liike-elämässä käytetyn merkin olemassaolo – Merkin käyttö liike-elämässä – Käsite (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta, 15 artiklan 1 kohta, 42 artiklan 2 kohta, 51 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 53 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 34 ja 35 kohta)

4. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Suhteelliset mitättömyysperusteet – Rekisteröimättömän tavaramerkin tai muun liike-elämässä käytetyn merkin olemassaolo – Kuviomerkki PALLADIUM HOTEL GARDEN BEACH ja liikenimi GRAND HOTEL PALLADIUM (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta ja 53 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 43, 56 ja 57 kohta)

5. EU-tavaramerkki – Muutoksenhakumenettely – Kanne unionin tuomioistuimissa – Unionin yleisen tuomioistuimen toimivalta – Valituslautakuntien tekemien päätösten laillisuusvalvonta – Tosiseikkojen tutkiminen uudelleen sellaisten todisteiden valossa, joita ei ole esitetty aikaisemmin viraston elimissä – Ulkopuolelle jääminen (Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 188 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 72 ja 95 artikla) (ks. 47 kohta)

Aihe

Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 30.6.2020 tekemästä päätöksestä (asia R 1542/2019-4), joka koskee Residencial Palladiumin ja Fiesta Hotels & Resorts, SL:n välistä mitättömyysmenettelyä

Ratkaisu

1) Palladium Gestión, SL:lle annetaan lupa tulla Fiesta Hotels & Resorts, SL:n tilalle väliintulijana.

2) Kanne hylätään.
3.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Sanamerkit SKYLINERS ja SKY (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 65 ja 81–86 kohta)