ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
10

Direktiivin 2003/87 11 artiklassa, joka koskee päästöoikeuksien jakamista ja myöntämistä, säädetään seuraavaa: ”1. Kunkin jäsenvaltion on päätettävä 1 päivänä tammikuuta 2005 alkavaa kolmivuotiskautta varten myönnettävien päästöoikeuksien kokonaismäärästä ja päästöoikeuksien jakamisesta kunkin laitoksen toiminnanharjoittajalle. Päätös on tehtävä vähintään kolme kuukautta ennen kauden alkamista, ja sen on perustuttava 9 artiklan nojalla laadittuun kansalliseen jakosuunnitelmaan ja oltava 10 artiklan mukainen, ottaen asianmukaisesti huomioon yleisön huomautukset. 2. Kunkin jäsenvaltion on päätettävä 1 päivänä tammikuuta 2008 alkavaa viisivuotiskautta ja kutakin sitä seuraavaa viisivuotiskautta varten myönnettävien päästöoikeuksien kokonaismäärästä ja aloitettava menettely päästöoikeuksien jakamiseksi kunkin laitoksen toiminnanharjoittajalle. Päätös on tehtävä vähintään 12 kuukautta ennen kunkin kauden alkamista ja sen on perustuttava 9 artiklan nojalla laadittuun kyseisen jäsenvaltion kansalliseen jakosuunnitelmaan ja oltava 10 artiklan mukainen, ottaen asianmukaisesti huomioon yleisön huomautukset. 3. 1 tai 2 kohdan mukaisesti tehdyissä päätöksissä on noudatettava Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 87 ja 88 artiklan vaatimuksia. Jakopäätöksiä tehdessään jäsenvaltioiden on otettava huomioon se, että päästöoikeuksia on oltava uusien osallistujien saatavilla. – –”
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Tosiseikkojen virheellinen arviointi – Tutkimatta jättäminen – Yhteisöjen tuomioistuimen harjoittaman valvonnan piiriin ei kuulu selvitysaineiston arviointi, paitsi jos se on otettu huomioon vääristyneellä tavalla (EY 225 artiklan 2 kohta; yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäinen kohta) (ks. 33 ja 48 kohta)

2. Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 47 kohta)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-344/03, Saiwa SpA vastaan SMHV, 5.4.2006 antamaan tuomioon, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kanteen, jonka luokkaan 30 luokiteltuja tuotteita koskevaa kansallista ja kansainvälistä sanamerkkiä ”ORO” ja kansallista sanamerkkiä ”ORO SAIWA” hakenut asian kantaja oli nostanut sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) neljännen valituslautakunnan 18.7.2003 tekemästä päätöksestä R 480/2002-4, jolla hylättiin valitus, joka kohdistui väiteosaston päätökseen hylätä luokkaan 30 luokiteltujen tuotteiden osalta maininnat ”SELEZIONE ORO” ja ”Barilla” sisältävän kuviomerkin rekisteröintihakemusta vastaan esitetty väite – Merkkien samankaltaisuus – Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (EYVL 2004, L 11, s. 1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

1) Valitus hylätään.

2) Saiwa SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä 17.3.1998 annetun neuvoston direktiivin 98/18/EY 5 artiklan 2 kohtaa ja 6 artiklan 3 kohdan a, b, c, f ja g alakohtaa on tulkittava siten, että niiden kanssa on ristiriidassa pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään ehdottomasti tietyn iän saavuttaneiden alusten käyttö kotimaanliikenteessä, kun kyseessä oleva jäsenvaltio ei ole toteuttanut toimenpiteitä turvallisuusmääräysten parantamiseksi mainitun direktiivin 7 artiklan 4 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Palvelujen tarjoamisen vapaus – Liikennevakuutus – Direktiivi 2000/26 – Vahinkojen korvaaminen – Vakuutusyhtiöille korvaushakemusten käsittelyä varten asetettu määräaika – Kansallinen oikeussääntö, joka mahdollistaa sen, että vahingon kärsinyt henkilö voi nostaa kanteen vakuutusyhtiötä vastaan sen jälkeen, kun kohtuullinen määräaika, joka on lyhyempi kuin direktiivissä säädetty määräaika, on päättynyt – Sallittavuus

(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/26 4 artiklan 6 kohta)

Tiivistelmä

Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevien jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen lähentämisestä ja direktiivien 73/239 ja 88/357 muuttamisesta (neljäs liikennevakuutusdirektiivi) annetun direktiivin 2000/26 4 artiklan 6 kohdassa säädetään, että kolmen kuukauden kuluessa päivästä, jona vahingon kärsinyt on esittänyt korvausvaatimuksensa, vahingonaiheuttajan vakuutusyrityksen on tilanteesta riippuen tehtävä perusteltu korvaustarjous tai annettava perusteltu vastaus korvausvaatimuksessa esitettyihin kohtiin.

Tätä säännöstä on tulkittava siten, että se ei ole esteenä kansalliselle oikeussäännölle, joka mahdollistaa sen, että vahingon kärsinyt osapuoli voi nostaa kanteen vakuutusyhtiötä vastaan sen jälkeen, kun maksamiselle on asetettu kohtuullinen määräaika, joka on lyhyempi kuin mainitut kolme kuukautta.

Olisi näet direktiivin 2000/26 4 artiklan 6 kohdan vahingon kärsineen osapuolen suojelua koskevan tavoitteen vastaista, että kolmen kuukauden määräaika tulkittaisiin siten, että tämän osapuolen ei olisi mitenkään mahdollista edes tilanteessa, joka on tosiseikoiltaan ja oikeuskysymyksiltään yksinkertainen, saada vakuutusyhtiötä ratkaisemaan asiaa ennen mainitun määräajan päättymistä.

(ks. 26 ja 28 kohta sekä määräysosa)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Väliaikainen oikeussuoja — Täytäntöönpanon lykkääminen — Välitoimet — Välitoimien myöntämisedellytykset — Fumus boni juris — Vakava ja korjaamaton vahinko — Ympäristölle aiheutuva vahinko — Itävallan kautta kulkevan maantieliikenteen rajoittamista koskeva järjestelmä — Jo jaettujen mutta käyttämättömien ekopisteiden jäädyttäminen — Intressivertailu — (EY 242 ja EY 243 artikla; vuoden 1994 liittymisasiakirjan pöytäkirja N:o 9; komission asetus N:o 3298/94)

Tiivistelmä

Vaikka ympäristölle aiheutuva vahinko, kuten se, joka liittyy liikenteen määrään tietyillä merkittävillä tieosuuksilla, on luonteeltaan peruuttamaton silloin, kun sen jälkikäteen tapahtuva poistaminen ei ole mahdollista, välitoimista päättävä tuomioistuin voi vuoden 1994 liittymisasiakirjan pöytäkirjalla N:o 9 ja asetuksella N:o 3298/94 luodun Itävallan kautta kulkevan maantieliikenteen rajoittamista koskevan järjestelmän puitteissa todeta tällaisen vahingon olemassaolon, jonka vuoksi se, että komission päätöksellä avattuja kauttakulun mahdollisuuksia rajoitetaan, olisi kiireellistä välitoimien määräämisen osalta edellytetyllä tavalla vasta siitä hetkestä alkaen, kun kyseisen kauttakulkuliikenteen kielteiset vaikutukset ylittävät sen tason, jonka oli katsottu olevan hyväksyttävä, kun pöytäkirja hyväksyttiin.

Tämän seurauksena silloin kun tämä ylittäminen ei ensi arvion perusteella vaikuta ilmeiseltä, täytäntöönpanon lykkääminen tai välitoimet eivät vaikuta perustelluilta, kun otetaan huomioon, että kyseessä olevaa kauttakulkuliikennettä rajoittavan toimenpiteen lähes lopullisia vaikutuksia on vertailtava sen suoran ja tuntuvan vaikutuksen kanssa, joka tällaisella toimenpiteellä on kyseisillä markkinoilla toimivien yritysten toimintaan ja yleisemmin sisämarkkinoiden moitteettomaan toimintaan.

Lisäksi päätös, jolla välitoimena määrättäisiin jo jaettujen mutta käyttämättömien ekopisteiden käyttämisen jäädyttämisestä loppuvuotta 2003 vastaavassa suhteessa, saattaisi johtaa näiden ekopisteiden menettämiseen ja siis vaikuttaa lopullisesti näiden yritysten toimintaan ja yleisemmin sisämarkkinoiden moitteettomaan toimintaan, sillä ei ole varmaa, voidaanko voimassa olevan järjestelmän ekopisteitä siirtää vuodelle 2004, jos kyseiselle vuodelle määrätään ekopistejärjestelmä Itävallan kautta kulkevia raskaita tavarankuljetusajoneuvoja varten.

ks. 60 ja 63─65 kohta
9

On kiistatonta, että Espanjan lainsäädännön mukaan Comunidad Autónoma de La Riojan tehtävänä on puolustaa La Riojan alueen etenkin taloudellisia etuja ja että kyseinen itsehallintoalue on todella tehnyt komissiolle kantelun. Lisäksi on selvää, että Ramondín on hyötynyt riidanalaisesta tukiohjelmasta siirtyessään Alavan alueelle siitä huolimatta, että kantajat väittävät myös muiden seikkojen vaikuttaneen niiden päätökseen. Yleisesti on korostettava, että koska Comunidad Autónoma de La Rioja on maantieteellisesti lähellä Territorio Histórico de Alavaa, kyseinen tukiohjelma on omiaan vaikuttamaan välittömästi ja tosiasiallisesti kyseisen itsehallintoalueen taloudelliseen tilanteeseen joko aiheuttamalla tiettyjen yritysten siirtymisen muille alueille tai vaikuttamalla haitallisesti muiden yritysten kilpailuasemaan.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Yhteisön tavaramerkki – Valitusmenettely – Viraston tekemä valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiosta, jolla kumottiin valituslautakunnan päätös evätä merkin rekisteröinti yhteisön tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemuksen peruuttaminen oikeudenkäynnin kuluessa – Riidan päättyminen – Lausunnon antamisen raukeaminen

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 63 artikla)

Tiivistelmä

Kun on kyseessä valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antamasta tuomiosta, jolla kumottiin sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) valituslautakunnan tekemä päätös evätä tietyn merkin rekisteröinti yhteisön tavaramerkiksi, rekisteröintihakemuksen peruuttaminen, joka on tehty julkisasiamiehen ratkaisuehdotuksen julistamisen jälkeen, ei jätä valitusta täysin vaille kohdetta, koska tällä peruuttamisella ei sellaisenaan ole vaikutusta valituksenalaiseen tuomioon.

Kyseinen peruuttaminen kuitenkin päättää kyseessä olevan merkin yhteisön tavaramerkiksi rekisteröinnin epäämistä koskevan riidan, koska asianosaiset ovat yhtä mieltä siitä, että kyseessä oleva riita on näin ollen ratkaistu ja koska SMHV katsoo erityisesti, että rekisteröintihakemuksen peruuttaminen on ”pätevä” ja että sen valituksenalaista tuomiota koskevat vaatimukset ovat jääneet vaille kohdetta. Näissä olosuhteissa on katsottava, että lausunnon antaminen valituksesta raukeaa.

(ks. 10−13 kohta ja tuomiolauselma)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely - Edellytykset - Yhteisön toimielinten oikeudellisten yksiköiden antamien lausuntojen esittäminen yhteisöjen tuomioistuimessa

Tiivistelmä

$$Loukattaisiin yleistä etua, jonka mukaan toimielinten on voitava hyötyä oikeudellisten yksiköittensä riippumattomina antamista lausunnoista, jos sallittaisiin, että kyseessä olevia sisäisiä asiakirjoja voidaan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltävänä olevassa oikeudenkäyntiasiassa esittää ilman, että asianomainen toimielin on antanut luvan asiakirjojen esittämiseen tai että tuomioistuin on määrännyt niiden esittämisen.

( ks. 12 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Muutoksenhaku - Valitusperusteet - Peruste, joka esitetään ensimmäistä kertaa vasta muutoksenhaun yhteydessä - Tutkimatta jättäminen

(Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 42 artiklan 2 kohta ja 118 artikla)

2. Kumoamiskanne - Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt - Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet - Säännös, jolla vahvistetaan markkinointivuodelle valkoisen sokerin johdettu interventiohinta kaikille Italian alueille - Italialaisten sokerintuottajien muutoksenhaku - Tutkimatta jättäminen

(EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan 4 kohta (josta on muutettuna tullut EY 230 artiklan 4 kohta); neuvoston asetuksen N:o 1534/95 1 artiklan f kohta)

Tiivistelmä

1. Peruste, joka esitetään ensimmäistä kertaa vasta yhteisöjen tuomioistuimessa vireillä olevan muutoksenhakuasian yhteydessä, on jätettävä tutkimatta. Jos asianosaisella olisi oikeus esittää ensi kertaa vasta yhteisöjen tuomioistuimessa vaatimuksilleen perusteita, joihin tämä ei ole ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa vedonnut, asianosaisella olisi oikeus laajentaa yhteisöjen tuomioistuimessa, jonka toimivalta muutoksenhakuasioissa on rajoitettu, kannettaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käsiteltyyn asiaan nähden. Yhteisöjen tuomioistuin on valitusasioissa toimivaltainen tutkimaan ainoastaan arvioinnit, jotka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt sille esitetyistä perusteista.

( ks. 52-53 kohta )

2. Mahdollisuus jollakin tarkkuudella määritellä niiden oikeussubjektien lukumäärä, joihin toimea sovelletaan, tai jopa yksilöidä nämä oikeussubjektit, ei tarkoita, että olisi katsottava kyseisen toimen koskevan niitä erikseen, jos on selvää, että toimea sovelletaan siinä objektiivisesti määritellyn oikeudellisen tilanteen tai tosiseikaston perusteella.

Näin ollen asetuksen N:o 1534/95 1 artiklan f kohta, jolla vahvistetaan valkoisen sokerin johdettu interventiohinta kaikille Italian alueille markkinointivuodeksi 1995/1996, ei koske erikseen italialaisia sokerintuottajia, joille on myönnetty tuotantokiintiö. Neuvosto ei ensiksikään vahvista valkoisen sokerin interventiohintoja kutakin italialaista tuottajaa, jolle on myönnetty sokerin tuotantokiintiöitä, koskevien tuottajakohtaisten tietojen eikä näiden erityisen tilanteen perusteella, vaan Italian sokerintuotantoa koskevien kokonaisvaltaisten tietojen perusteella. Lisäksi se, luokitellaanko jokin tietty alue alijäämä- tai ylijäämäalueeksi ja vahvistetaanko sille näin ollen johdettu interventiohinta tai interventiohinta, perustuu viime kädessä kyseiselle markkinointivuodelle arvioitua tuotantoa ja kulutusta koskevaan vertailuun. Tästä seuraa, että italialaisten sokerintuottajien toimittamat tiedot ovat vain eräs neuvoston käytettävissä oleva kokonaisvaltainen tieto ja että valkoisen sokerin johdettu interventiohinta vahvistetaan yleisesti ja abstraktisti, ei tuottajakohtaisen tilanteen perusteella.

( ks. 59, 62-63 ja 65 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Laiminlyöntikanne - Toimielimelle osoitettu vaatimus ryhtyä toimenpiteisiin - Edellytykset - Nimenomainen ja täsmällinen vaatimus

(EY:n perustamissopimuksen 175 artiklan toinen kohta (josta on tullut EY 232 artiklan toinen kohta))

Tiivistelmä

$$Laiminlyöntikanne otetaan tutkittavaksi ainoastaan, jos kantaja on asianmukaisesti noudattanut oikeudenkäyntiä edeltävää menettelyä ja kehottanut komissiota tekemään ratkaisun perustamissopimuksen 175 artiklan toisessa kohdassa (josta on tullut EY 232 artiklan toinen kohta) tarkoitetulla tavalla. Tällaisen kehotuksen on oltava riittävän nimenomainen ja täsmällinen, jotta toimielimen on mahdollista tietää konkreettisesti sen päätöksen sisältö, jonka toimielimen vaaditaan tekevän, ja kehotuksesta on myös ilmettävä, että sen tarkoituksena on velvoittaa toimielin ottamaan kantaa asiaan. Kantajan komissiolle osoittama telekopio ei ole tällainen, sillä siinä ei ollut mitään tähän viittaavaa mainintaa, eikä siitä lainkaan käy ilmi, että se olisi pitänyt katsoa oikeudenkäyntiä edeltävään menettelyyn liittyväksi valmistelevaksi toimenpiteeksi, vaan päinvastoin komissiolta pyydettiin siinä ainoastaan tiettyjä tietoja, kuten sellaisten asiaa hoitavien virkamiesten ja järjestöjen puhelin- ja telekopionumeroita, joihin kantaja kertomansa mukaan halusi itse ottaa yhteyttä.
Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 21 päivänä huhtikuuta 1999. - Marc Charreire (C-28/98) ja Jean Hirtsmann (C-29/98) vastaan Directeur des services fiscaux de la Moselle. - Ennakkoratkaisupyyntö: Tribunal de grande instance de Thionville - Ranska. - Ennakkoratkaisupyynnöt - Tutkimatta jättäminen. - Yhdistetyt asiat C-28/98 ja C-29/98.



Oikeustapauskokoelma 1999 sivu I-01963



Tiivistelmä



Avainsanat

Ennakkoratkaisukysymykset - Tutkittavaksi ottaminen - Pyyntö, jossa ei täsmennetä asiaan liittyviä tosiasioita ja oikeudellisia seikkoja eikä esitetä syitä, joihin ennakkoratkaisupyynnön esittäminen yhteisöjen tuomioistuimelle perustuu

(EY:n perustamissopimuksen 177 artikla; EY:n tuomioistuimen perussäännön 20 artikla)

Tiivistelmä

Jotta yhteisön oikeutta voitaisiin tulkita siten, että tulkinnasta olisi kansalliselle tuomioistuimelle hyötyä, sen on määriteltävä esittämiinsä kysymyksiin liittyvät tosiasiat ja oikeudelliset seikat tai ainakin selostettava ne tosiseikkoja koskevat olettamukset, joihin nämä kysymykset perustuvat.

Ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevissa päätöksissä annettujen tietojen ja niissä esitettyjen kysymysten perusteella yhteisöjen tuomioistuin voi siten antaa asian ratkaisun kannalta tarkoituksenmukaisia vastauksia, ja niiden perusteella jäsenvaltioiden hallituksilla ja muilla, joita asia koskee, on myös mahdollisuus esittää huomautuksensa EY:n tuomioistuimen perussäännön 20 artiklan mukaisesti. Yhteisöjen tuomioistuimen on valvottava, että tätä mahdollisuutta suojellaan, ottaen huomioon se, että edellä mainitun säännöksen mukaan ainoastaan ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevat päätökset annetaan tiedoksi niille, joita asia koskee.

Koska kansallinen tuomioistuin ei ole ennakkoratkaisupyynnössään esittänyt tietoja, jotka vastaisivat edellä mainittuihin vaatimuksiin, eikä sen käsiteltävinä oleviin asioihin liittyviä tosiasioita tai oikeudellisia seikkoja tai syitä, joiden takia se katsoi olevan tarpeen esittää kysymykset yhteisöjen tuomioistuimelle, ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.
Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 23 päivänä heinäkuuta 1998. - Spyridoula Celia Alexopoulou vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Väliintulo. - Asia C-155/98 P-I.



Oikeustapauskokoelma 1998 sivu I-04935



Tiivistelmä



Avainsanat

1 Oikeudenkäyntimenettely - Väliintulo - Henkilöstöasiat - Virkamiehen osallistuminen väliintulijana sellaiseen oikeudenkäyntiin, jossa käsitellään toisen virkamiehen nostamaa kumoamiskannetta - Hyväksymisedellytykset

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 37 artiklan toinen kohta; yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 93 ja 123 artikla)

2 Oikeudenkäyntimenettely - Väliintulo - Henkilöt, joilla on oikeus esiintyä väliintulijoina - Oikeudenkäynti, jonka kohde on samanlainen kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käsiteltävänä olevassa toisessa riita-asiassa - Väliintulo-oikeuden epääminen - Puolustautumisoikeudet - Puolustautumisoikeuksia ei ole loukattu

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 37 artiklan toinen kohta, yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 93 ja 123 artikla)

Tiivistelmä

3 Kun kyseessä on virkamiehen pyyntö saada osallistua väliintulijana sellaiseen oikeudenkäyntiin, jossa käsitellään toisen virkamiehen nostamaa kumoamiskannetta, EY:n tuomioistuimen perussäännön 37 artiklan toisen kohdan ilmaisulla "asian ratkaisu koskee heidän oikeuttaan" on katsottava tarkoitettavan sitä, että nimenomaan ratkaisu, joka annetaan kumottavaksi vaaditun toimenpiteen osalta, vaikuttaa asianomaisten etuihin.

Tästä syystä väliintulohakemusta, jonka virkamies on esittänyt saadakseen osallistua oikeudenkäyntiin, jossa käsitellään toisen virkamiehen oman palkkatasonsa määrittelyä koskevasta päätöksestä nostamaa kumoamiskannetta, ei voida hyväksyä.

4 Jos henkilö, joka on pyytänyt lupaa saada osallistua oikeudenkäyntiin väliintulijana, on itse asianosaisena ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa, jonka käsittelyä on lykätty siihen asti, kun yhteisöjen tuomioistuin antaa tuomion siinä asiassa, jonka käsittelyyn hän on pyytänyt saada osallistua väliintulijana, hänen puolustautumisoikeuksiaan ei loukata, jos hänen pyyntönsä saada osallistua oikeudenkäyntiin väliintulijana hylätään tässä viimeksi mainitussa asiassa, jossa esillä oleva tilanne tai jossa esitetyt perustelut ovat samanlaisia kuin hänen omansa.

Ratkaisu, jonka yhteisöjen tuomioistuin antaa käsiteltävänään olevassa asiassa, ei näet vaikuta niihin oikeuksiin, joihin väliintulon hakija voi vedota siinä oikeudenkäynnissä, jossa hän on kantajana ja jossa hän voi esittää kanneperusteittensa kannalta asianmukaisina pitämänsä perustelut.
61997O0128

Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 30 päivänä huhtikuuta 1998. - Rikosoikeudenkäynti vastaan Italia Testa ja Mario Modesti, ja Società Italiana degli Autori ed Editori (SIAE). - Ennakkoratkaisupyyntö: Pretura circondariale di Roma - Italia. - Ennakkoratkaisupyyntö - Tutkimatta jättäminen. - Yhdistetyt asiat C-128/97 ja C-137/97.



Oikeustapauskokoelma 1998 sivu I-02181
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely - Yhteisöjen tuomioistuimen ja yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen välinen toimivallan jako - Kumoamiskanne - Jäsenvaltion nostaman kanteen käsite - Kanne, jonka jäsenvaltion alueellinen viranomainen on nostanut yhteisöjen tuomioistuimessa - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen - Asian siirtäminen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle

(EY:n perustamissopimuksen 173 artikla; EY:n tuomioistuimen perussäännön 47 artiklan toinen kohta; neuvoston päätökset 88/591/EHTY, ETY, Euratom, 93/350/Euratom, EHTY, ETY ja 94/149/EHTY, EY)

Tiivistelmä

Yhteisöjen tuomioistuin on neuvoston päätöksen 94/149/EHTY, EY voimaantulosta lukien toimivaltainen käsittelemään ainoastaan jäsenvaltioiden tai yhteisöjen toimielinten nostamat kanteet.

Perustamissopimusten rakenteesta käy selvästi ilmi, että jäsenvaltion käsitteellä, sellaisena kuin sitä on käytetty institutionaalisia seikkoja koskevissa oikeussäännöissä ja erityisesti kanteen nostamista koskevissa oikeussäännöissä, tarkoitetaan ainoastaan Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioiden hallituksia, eikä sitä voida laajentaa koskemaan aluehallituksia tai autonomisia yhteisöjä, riippumatta niille myönnetyn toimivallan laajuudesta. Vastakkainen kanta loukkaisi perustamissopimuksissa vahvistettua institutionaalista tasapainoa, sillä juuri perustamissopimuksissa määritellään, millä tavoin jäsenvaltiot, eli perustamissopimusten ja liittymissopimusten sopimuspuolina olevat valtiot, osallistuvat yhteisöjen toimielinten toimintaan. Euroopan yhteisöihin ei nimittäin voi kuulua enempää jäsenvaltioita kuin on niitä valtioita, jotka näihin yhteisöihin ovat virallisesti liittyneet.

Koska kumoamiskanteen on nostanut perustamissopimuksen 173 artiklan neljännen kohdan nojalla alueellinen viranomainen, jonka on katsottava olevan tässä määräyksessä tarkoitettu oikeushenkilö, yhteisöjen tuomioistuimelta puuttuu selvästi toimivalta tutkia asia, ja sen on EY:n tuomioistuimen perussäännön 47 artiklan toisen kohdan nojalla siirrettävä asia ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle.