ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 346/4

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 14.10.2010 — Deutsche Telekom AG v. Euroopan komissio, Vodafone D2 GmbH, aiemmin Vodafone AG & Co. KG, aiemmin Arcor AG & Co. KG ym.

(Asia C-280/08 P) (1)

(Muutoksenhaku - Kilpailu - EY 82 artikla - Telepalvelumarkkinat - Oikeus käyttää perinteisen toimijan kiinteää verkkoa - Kilpailijoille tarjotuista televerkkopalveluista perityt tukkuhinnat - Loppukäyttäjille tarjotuista käyttöoikeuspalveluista perityt vähittäishinnat - Määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen hinnoittelukäytäntö - Kilpailijoihin kohdistuva hintaruuvi - Kansallisen sääntelyviranomaisen hyväksymät hinnat - Määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen liikkumavara - Kilpailusääntöjen rikkomisesta vastuuseen joutuminen - Väärinkäytön käsite - Yhtä tehokkaan kilpailijan kriteeri - Hintaruuvin laskeminen - Väärinkäytön vaikutukset - Sakon määrä)

2010/C 346/06

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: Deutsche Telekom AG (edustajat: Rechtsanwalt U. Quack, Rechtsanwalt S. Ohlhoff ja Rechtsanwalt M. Hutschneider)

Valittajan vastapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet: K. Mojzesowicz, W. Mölls ja O. Weber), Vodafone D2 GmbH, aiemmin Vodafone AG & Co. KG, aiemmin Arcor AG & Co. KG (edustaja: asianajaja M. Klusmann), Versatel NRW GmbH, aiemmin Tropolys NRW GmbH, aiemmin CityKom Münster GmbH Telekommunikationsservice, EWE TEL GmbH, HanseNet Telekommunikation GmbH, Versatel Nord GmbH, aiemmin Versatel Nord-Deutschland GmbH, aiemmin KomTel Gesellschaft für Kommunikations- und Informationsdienste mbH, NetCologne Gesellschaft für Telekommunikation mbH, Versatel Süd GmbH, aiemmin Versatel Süd-Deutschland GmbH, aiemmin tesion Telekommunikation GmbH ja Verstel West GmbH, aiemmin Versatel West-Deutschland GmbH, aiemmin Versatel Deutschland GmbH & Co. KG (edustaja: Rechtsanwalt N. Nolte)

Oikeudenkäynnin kohde

Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu viides jaosto) asiassa T-271/03, Deutsche Telekom v. komissio, 10.4.2008 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kanteen, jossa vaadittiin EY:n perustamissopimuksen 82 artiklan soveltamisesta (Asiat COMP/C-1/37.451, 37.578, 37.579 — Deutsche Telekom AG) 21.5.2003 tehdyn komission päätöksen 2003/707/EY (EYVL L 263, s. 9) kumoamista ja toissijaisesti kantajalle määrätyn sakon määrän alentamista — Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö — Kiinteän televiestintäverkon käytöstä perittävät maksut Saksassa — Sellaisen määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen, joka perii kilpailijoiltaan televerkkopalvelumaksuja, jotka ovat korkeampia kuin sen loppukäyttäjiltä perimät vähittäishinnat, väärinkäytöksi katsottava hinnoittelukäytäntö

Tuomiolauselma

1) Valitus hylätään.

2) Deutsche Telekom AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

(1) EUVL C 223, 30.8.2008.
1)

Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2005/29/EY (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) on tulkittava niin, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jossa säädetään lisäetujen käyttämistä myynnissä koskeva yleinen kielto ja jonka tarkoituksena ei ole pelkästään suojata kuluttajia vaan jolla tavoitellaan myös muita päämääriä.
1)

Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Euratom soveltamisesta 29.5.1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89 2, 6 ja 9–11 artiklan ja yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta 22.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 samojen artiklojen mukaisia velvoitteitaan, koska se on antanut tullisaamisten vanhentua saamastaan keskinäistä avunantoa koskevasta tiedonannosta huolimatta ja maksanut myöhässä tämän osalta kannettavat yhteisön omat varat ja kieltäytynyt maksamasta kertyneitä viivästyskorkoja.
Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 29.4.2010 (House of Lordsin (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — The Queen, M ym. v. Her Majesty’s Treasury

(Asia C-340/08) (1)

(Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet - Varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttäminen - Asetus (EY) N:o 881/2002 - 2 artiklan 2 kohta - Kielto luovuttaa varoja tämän asetuksen liitteessä I luetelluille henkilöille - Ulottuvuus - Kyseisessä liitteessä I luetellun henkilön puolisolle myönnetyt sosiaaliturva- ja toimeentuloturvaetuudet)

(2010/C 161/08)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

House of Lords

Pääasian asianosaiset

Kantaja: The Queen, M ym.

Vastaaja: Her Majesty’s Treasury

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — House of Lords — Tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä sekä Afganistaniin suuntautuvan tiettyjen tavaroiden ja palvelujen viennin kieltämisestä, Afganistanin Talebania koskevien lentokiellon ja varojen sekä muiden taloudellisten resurssien jäädyttämisen laajentamisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 467/2001 kumoamisesta 27.5.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 881/2002 (EYVL L 139, s. 9) 2 artiklan 2 kohdan tulkinta — Taloudellisia resurssien luovuttamista liitteessä I luetelluille henkilöille koskevan kiellon laajuus — Valtion tällaisen henkilön puolisolle myöntämät sosiaaliturva- tai toimeentuloturvaetuudet

Tuomiolauselma

Tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä sekä Afganistaniin suuntautuvan tiettyjen tavaroiden ja palvelujen viennin kieltämisestä, Afganistanin Talebania koskevien lentokiellon ja varojen sekä muiden taloudellisten resurssien jäädyttämisen laajentamisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 467/2001 kumoamisesta 27.5.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 881/2002, sellaisena kuin se on muutettuna 27.3.2003 annetulla neuvoston asetuksella N:o 561/2003, 2 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että sitä ei sovelleta sosiaaliturva- tai toimeentuloturvaetuuksiin, joita valtio maksaa sellaisen henkilön, jonka Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1267 (1999) 6 kohdan nojalla perustettu komitea on nimennyt ja joka on mainittu asetuksen N:o 881/2002 liitteessä I, puolisolle pelkästään sillä perusteella, että kyseinen puoliso asuu nimetyn henkilön kanssa ja käyttää tai saattaa käyttää osan näistä etuuksista sellaisten tavaroiden ja palvelujen ostamiseen, joita myös viimeksi mainittu käyttää tai joista myös hän hyötyy.

(1) EUVL C 260, 11.10.2008.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 100/7

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 25.2.2010 (Bundesverwaltungsgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Müller Fleisch GmbH v. Land Baden-Württemberg

(Asia C-562/08) (1)

(Naudan spongiformisen enkefalopatian seurantajärjestelmä - Asetus (EY) N:o 999/2001 - Yli 30 kuukauden ikäiset nautaeläimet - Tavanomaisissa olosuhteissa tapahtuva teurastus - Ihmisravinnoksi tarkoitettu liha - Pakollinen seulontatesti - Kansallinen lainsäädäntö - Testausvelvollisuus - Laajentaminen - Yli 24 kuukauden ikäiset nautaeläimet)

2010/C 100/09

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesverwaltungsgericht

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Müller Fleisch GmbH

Vastaaja: Land Baden-Württemberg

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisukysymys — Bundesverwaltungsgericht — Tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden ehkäisyä, valvontaa ja hävittämistä koskevista säännöistä 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 999/2001 (EYVL L 147, s. 1) 6 artiklan 1 kohdan, kun se luetaan yhdessä asetuksen liitteessä III olevan A luvun I osan kanssa, sellaisena kuin se on muutettuna 22.6.2001 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1248/2001 (EYVL L 173, s. 1), tulkinta Kaikkien yli 30 kuukauden ikäisten nautaeläinten, jotka on teurastettu ihmisravinnoksi tavanomaiseen tapaan, testaaminen BSE:n toteamiseksi — Kansallinen sääntely, jolla testaamisvelvollisuutta laajennetaan kaikkiin yli 24 kuukauden ikäisiin nautaeläimiin

Tuomiolauselma

Tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden ehkäisyä, valvontaa ja hävittämistä koskevista säännöistä 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 999/2001 6 artiklan 1 kohta ja tämän asetuksen liitteessä III olevan A luvun I osa, sellaisena kuin tämä liite on muutettuna 22.6.2001 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1248/2001, eivät ole esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan kaikki yli 24 kuukauden ikäiset nautaeläimet on testattava naudan spongiformisen enkefalopatian toteamiseksi.

(1) EUVL C 69, 21.3.2009.
1)

Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan j alakohtaa on tulkittava niin, että opetuspalvelut, joita diplomi-insinööri suorittaa yksityisoikeudellisen yhdistyksen muodossa toimivassa koulutuslaitoksessa jatko-opiskelijoille, joilla on jo vähintään arkkitehdin tai insinöörin yliopisto- tai ammattikorkeakoulututkinto tai samanarvoinen koulutus, ja joihin liittyvät opintokurssit päättyvät loppukokeeseen, voidaan katsoa tässä säännöksessä tarkoitetuiksi ”— — koulu- tai yliopisto-opetuksen tueksi annettaviksi — oppitunneiksi”. Tällaisiin oppitunteihin voidaan lukea myös muu kuin varsinainen opetustoiminta, mikäli tällainen toiminta pääasiallisesti suoritetaan koulu- tai yliopisto-opetuksen tueksi opettajan ja oppilaiden tai opiskelijoiden välillä tapahtuvan tietojen ja taitojen välityksen yhteydessä. Ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen on tarvittaessa tutkittava, voidaanko kaikki pääasiassa kyseessä oleva toiminta katsoa kyseisessä säännöksessä tarkoitetuiksi ”koulu- tai yliopisto-opetuksen” tueksi annettaviksi ”oppitunneiksi”.
1)

EY 43 ja EY 49 artikla ovat esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan maassa asuvalla verovelvollisella on oikeus yhtäältä siihen, että verovuoden aikana maksettujen sosiaalivakuutusten määrä vähennetään veron laskentaperustasta, ja toisaalta siihen, että hänen maksettavanaan olevaa tuloveroa alennetaan mainitun ajanjakson aikana maksettujen sairausvakuutusmaksujen perusteella, vain silloin, kun nämä vakuutusmaksut on maksettu jäsenvaltiossa, jossa verotus tapahtuu, ja näitä etuuksia ei myönnetä silloin, kun mainitut vakuutusmaksut on maksettu muussa jäsenvaltiossa, vaikka näitä vakuutusmaksuja ei ole vähennetty tässä muussa jäsenvaltiossa.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 51/11

Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 17.12.2009 (Tribunale Amministrativo Regionale del Lazion (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Angelo Rubino v. Ministero dell'Università e della Ricerca

(Asia C-586/08) (1)

(Direktiivi 2005/36/EY - Tutkintojen tunnustaminen - Säännellyn ammatin käsite - Menettely, jossa valitaan ennalta vahvistettu määrä henkilöitä vertailevan arvioinnin perusteella ja jossa myönnetään nimike, joka on voimassa vain rajatun ajan - Kansallinen tieteellinen kelpoisuus - Yliopisto- opettaja)

2010/C 51/17

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Angelo Rubino

Vastaaja: Ministero dell’Università e della Ricerca

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — EY 3 artiklan 1 kohdan c alakohdan, EY 47 artiklan ja ammattipätevyyden tunnustamisesta 7.9.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY tulkinta — Kansallinen sääntely, jonka nojalla toisessa jäsenvaltiossa hankittua yliopisto-opettajan ammattipätevyyttä ei voida tunnustaa

Tuomiolauselma

Se, että tiettyyn ammattiin pääsy on varattu hakijoille, jotka on hyväksytty menettelyssä, jossa hakijoiden vertailevan arvioinnin pikemminkin kuin absoluuttisten arviointiperusteiden perusteella valitaan ennalta vahvistettu määrä henkilöitä ja jossa myönnetään nimike, joka on voimassa vain rajatun ajan, ei merkitse sitä, että kyseistä ammattia on pidettävä ammattipätevyyden tunnustamisesta 7.9.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY 3 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuna säänneltynä ammattina.

EY 39 ja EY 43 artikla velvoittavat kuitenkin siihen, että muissa jäsenvaltioissa hankittu pätevyys tunnustetaan sen arvon edellyttämällä tavalla ja että se otetaan asianmukaisesti huomioon tällaisessa menettelyssä.

(1) EUVL C 55, 7.3.2009.
1)

Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 10.4.1995 annetulla neuvoston direktiivillä 95/7/EY, 2 artiklan 1 kohtaa ja 4 artiklan 1 ja 2 kohtaa sekä yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 2 artiklan 1 kohtaa ja 9 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että kun emoyhtiö luovuttaa kaikki kokonaan omistamansa tytäryhtiön osakkeet sekä jäljellä olevan osuutensa aiemmin kokonaan omistamastaan osakkuusyhtiöstä ja kun emoyhtiö on suorittanut näille arvonlisäverollisia palveluja, luovutus on taloudellista toimintaa, joka kuuluu kyseisten direktiivien soveltamisalaan. Jos kuitenkin osakkeiden luovutus voidaan rinnastaa kuudennen direktiivin, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 95/7, 5 artiklan 8 kohdassa tai direktiivin 2006/112 19 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettuun varallisuuskokonaisuuden tai sen osan luovutukseen ja jos kyseinen jäsenvaltio on valinnut näissä säännöksissä säädetyn mahdollisuuden, tämä liiketoimi ei ole arvonlisäverollista taloudellista toimintaa.
1)

Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29.9.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 42 artiklan 4 kohtaa on tulkittava niin, että tässä säännöksessä jätetään jäsenvaltioille harkintavara, jonka perusteella ne voivat vahvistaa viitemäärän nollaksi euroksi ja olla myöntämättä tukioikeuksia kansallisesta varannosta viljelijälle, joka on asetuksessa N:o 1782/2003 säädetyn tilatukijärjestelmän täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 795/2004, sellaisena kuin se on muutettuna 29.10.2004 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1974/2004, 21 artiklassa tarkoitetussa erityistilanteessa, kunhan tämä määrä on vahvistettu objektiivisin perustein, se ei loukkaa viljelijöiden yhdenvertaisen kohtelun periaatetta eikä sillä luoda markkinoiden ja kilpailun vääristymiä.
1)

Maltan tasavalta ei ole noudattanut luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2.4.1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna vuosien 2004–2006 osalta 14.4.2003 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 807/2003 ja vuoden 2007 osalta 20.11.2006 annetulla neuvoston direktiivillä 2006/105/EY, mukaisia velvoitteitaan, koska se on sallinut viiriäisen (coturnix coturnix) ja turturikyyhkyn (streptopelia turtur) metsästyksen aloittamisen vuosien 2004–2007 kevätmuuttokautena noudattamatta tämän direktiivin 9 artiklan 1 kohdassa vahvistettuja edellytyksiä.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 267/15

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 3.9.2009 (VAT and Duties Tribunal, Londonin (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — RCI Europe v. Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs

(Asia C-37/08) (1)

(Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Verotuksellinen liittymäkohta - Kiinteään omaisuuteen liittyvät palvelut - Palvelut, joilla pyritään auttamaan lomakiinteistöjä koskevien aikaosuuksien haltijoita vaihtamaan käyttöoikeuksiaan)

2009/C 267/25

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

VAT and Duties Tribunal, London

Pääasian asianosaiset

Kantaja: RCI Europe

Vastaaja: Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — VAT and Duties Tribunal, London — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 9 artiklan 2 kohdan a alakohdan ja 26 artiklan tulkinta (EYVL L 145, s. 1) — Verotuksellisen liittymäkohdan valinta — Palvelut, joita verovelvollinen suorittaa tätä varten perustamaansa yhdistykseen kuuluvien lomanviettäjillä lomakäyttöön tarkoitetussa kiinteistössä olevien käyttöoikeuksien vaihtamiseksi muiden tällaisten oikeudenhaltijoiden oikeuksiin

Tuomiolauselma

Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 9 artiklan 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että sellaisen yhteenliittymän suorittamien palvelujen suorituspaikka, jonka liiketoiminta käsittää sen jäsenillä olevien aikaosuusasuntoihin kohdistuvien käyttöoikeuksien vaihdon järjestämisen jäsenten välillä sen näiltä vastikkeena perimiä liittymismaksuja, vuosittaisia jäsenmaksuja ja vaihtomaksuja vastaan, on sen kiinteistön sijaintipaikka, johon kohdistuvan aikaosuuden haltija kyseinen jäsen on.

(1) EUVL C 92, 12.4.2008.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 205/6

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 2.7.2009 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Har Vaessen Douane Service BV v. Staatssecretaris van Financiën

(Asia C-7/08) (1)

(Tuontitullittomuus - Asetus (ETY) N:o 918/83 - 27 artikla - Yksittäin tarkastettuna vähäarvoisten tavaroiden lähettäminen yhdistettynä lähetyksenä - Lähetykset suoraan kolmannesta maasta yhteisössä olevalle vastaanottajalle)

2009/C 205/09

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Hoge Raad der Nederlanden

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Har Vaessen Douane Service BV

Vastaaja: Staatssecretaris van Financiën

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag (Alankomaat) — Yhteisön tullittomuusjärjestelmän luomisesta 28.3.1983 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 918/83, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3357/91 (EYVL L 105, s. 1), 27 artiklan tulkinta — Kolmannesta maasta yhteisössä olevalle vastaanottajalle lähetetyt lähetykset, joista jokaisen arvo on vähäinen, mutta joiden arvo ylittää säädetyn enimmäisrajan yhdistettynä lähetyksenä lähetettynä silloin, kun kysymys on tavaroista sellaisenaan

Tuomiolauselma

Yhteisön tullittomuusjärjestelmän luomisesta 28.3.1983 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 918/83, sellaisena kuin se on muutettuna 7.11.1991 annetulla asetuksella (ETY) N:o 3357/91, 27 artiklaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä sille, että sellaisista tavaroista koostuville yhdistetyille lähetyksille, joiden yhteen laskettu todellinen kokonaisarvo ylittää 27 artiklassa säädetyn arvorajan mutta jotka ovat yksitellen tarkasteltuna vähäarvoisia, myönnetään tuontitullittomuus, jos jokainen yhdistetyn lähetyksen paketti on yksitellen osoitettu Euroopan yhteisössä olevalle vastaanottajalle. Tämän osalta sillä, että näiden vastaanottajien sopimuspuoli on itse sijoittautunut Euroopan yhteisön alueelle, ei ole merkitystä silloin, kun tavarat lähetetään suoraan kolmannesta maasta näille vastaanottajille.

(1) EUVL C 92, 12.4.2008.
3)

Kansallisen tuomioistuimen on selvitettävä, täyttääkö pääasiassa kyseessä olevan kaltainen sopimusehto edellytykset tulla luokitelluksi direktiivin 93/13 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi kohtuuttomaksi ehdoksi. Tätä selvittäessään kansallisen tuomioistuimen on otettava huomioon se, että kuluttajan ja elinkeinonharjoittajan välillä tehtyyn sopimukseen otettu ehto, josta ei ole erikseen neuvoteltu ja jonka tarkoituksena on myöntää yksinomainen toimivalta sen alueen tuomioistuimelle, jossa elinkeinonharjoittajan kotipaikka sijaitsee, voidaan katsoa kohtuuttomaksi ehdoksi.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 180/21

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.6.2009 — Transports Schiocchet — Excursions SARL v. Euroopan yhteisöjen komissio

(Asia C-335/08 P) (1)

(Muutoksenhaku - Vahingonkorvauskanne - Asetukset (ETY) N:o 517/72 ja 684/92 - Kansainvälinen henkilöliikenne linja-autoilla - Sopimussuhteen ulkopuolisen yhteisön vastuun täyttymisen edellytykset - Vanhentumisaika)

2009/C 180/35

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: Transports Schiocchet — Excursions SARL (edustaja: asianajaja D. Schönberger)

Valittajan vastapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J.-F. Pasquier ja N. Yerrell)

Oikeudenkäynnin kohde

Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-220/07, Transport Schiocchet vastaan komissio, 19.5.2008 antamasta määräyksestä, jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti vanhentumisen vuoksi tutkimatta valittajan nostaman kanteen, joka koski sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta ja korvausta vahingosta, jonka valittaja väitti kärsineenä yhteisön toimielinten lainvastaisen toiminnan vuoksi — Vahingonkorvauskanteen edellytykset — Yhteisistä säännöistä harjoitettaessa jäsenvaltioiden välillä säännöllistä liikennettä ja säännöllistä erityisliikennettä linja-autoilla 28.2.1972 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 517/72 (EYVL L 67, s. 19), joka on kumottu ja korvattu yhteisistä säännöistä harjoitettaessa kansainvälistä henkilöliikennettä linja-autoilla 16.3.1992 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 684/92 (EYVL L 74, s. 1), tarkoitettujen säännöllisen liikenteen ja säännöllisen erityisliikenteen käsitteet

Tuomiolauselma

1) Valitus hylätään.

2) Transports Schiocchet — Excursions SARL velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

(1) EUVL C 285, 8.11.2008.
3)

Silloin kun kysymys on alasta, jolla lainsäädäntö on yhdenmukaistettu yhteisön tasolla, sitä koskevaa kansallista toimenpidettä on arvioitava suhteessa tähän yhdenmukaistamistoimenpiteeseen eikä suhteessa EY 28 ja EY 30 artiklaan. Jäsenvaltioiden on direktiivin 1999/5 alaan kuuluvissa kysymyksissä noudatettava sitä kokonaisuudessaan, eivätkä ne saa pitää voimassa sen kanssa ristiriidassa olevia kansallisia säännöksiä. Jos jäsenvaltio katsoo, että yhdenmukaistetun standardin mukaisuus ei varmista yhdenmukaisuutta direktiivissä 1999/5 säädettyjen olennaisten erityisvaatimusten kanssa, joita kyseisen standardin on tarkoitus koskea, jäsenvaltion on noudatettava tämän direktiivin 5 artiklassa tarkoitettua menettelyä. Rajoituksen tueksi jäsenvaltio voi kuitenkin vedota syihin, jotka jäävät direktiivillä yhdenmukaistetun alan ulkopuolelle. Tällaisessa tilanteessa se voi vedota ainoastaan EY 30 artiklassa määriteltyihin syihin tai yleiseen etuun perustuviin pakottaviin vaatimuksiin.
1)

Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta turkkilaisiin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 19.9.1980 tehdyn assosiaationeuvoston päätöksen N:o 3/80 6 artiklan 1 kohdan ensimmäistä alakohtaa on tulkittava niin, että sillä on välitön oikeusvaikutus siten, että Turkin kansalaisilla, joihin tätä määräystä sovelletaan, on oikeus vedota siihen suoraan jäsenvaltioiden tuomioistuimissa, jotta sen kanssa ristiriidassa olevat kansallisen oikeuden säännöt jätetään soveltamatta.