Yhdistetyt asiat C-191/14, C-192/14, C-295/14, C-389/14 ja C-391/14–C-393/14

Borealis Polyolefine GmbH ym.

vastaan

Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft ym.

(Landesverwaltungsgericht Niederösterreichin, Raad van Staten (Alankomaat) ja Tribunale amministrativo regionale per il Lazion esittämät ennakkoratkaisupyynnöt)

”Ennakkoratkaisupyyntö — Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä Euroopan unionissa — Direktiivi 2003/87/EY — 10 a artiklan 5 kohta — Päästöoikeuksien jakomenetelmä — Päästöoikeuksien jakaminen maksutta — Yhtenäisen monialaisen korjauskertoimen laskentatapa — Päätös 2011/278/EU — 15 artiklan 3 kohta — Päätös 2013/448/EU — 4 artikla — Liite II — Pätevyys”

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 28.4.2016

Ks. tuomion teksti. (ks. 40 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 46, 49, 50 ja 58 kohta)

Sähköntuottajien synnyttämien päästöjen poissulkeminen päästöoikeuksien vuosittaisen enimmäismäärän määrittämiseksi perustuu kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä annetun direktiivin 2003/87 10 a artiklan 5 kohtaan, jossa ei anneta komissiolle minkäänlaista tätä koskevaa harkintavaltaa. Kyseisen direktiivin 10 a artiklan 5 kohdan viittaus muihin kuin 3 kohdan soveltamisalaan kuuluviin laitoksiin on nimittäin ymmärrettävä siten, että se koskee laitoksia, jotka eivät ole sähköntuottajia, hiilidioksidin talteenottolaitoksia, sen kuljetusputkistoja tai varastointipaikkoja. Sähköntuottajien ja kasvihuonekaasupäästöjä synnyttävien laitosten päästöjen tällainen epäsymmetrinen kohtelu on lisäksi direktiivin 2003/87 päätavoitteen, joka on ympäristön suojeleminen kasvihuonekaasupäästöjä vähentämällä, mukaista. (ks. 65, 78 ja 79 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 90 kohta)

Vahvistaessaan päästöoikeuksien vuosittaista enimmäismäärää, jonka perusteella lasketaan maksutta jaettavat päästöoikeudet, komission velvollisuutena oli kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä annetun direktiivin 2003/87 10 a artiklan 5 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdan mukaisesti ottaa huomioon yksinomaan niiden laitosten päästöt, jotka ovat kuuluneet yhteisön järjestelmään vuodesta 2013 lähtien. Kyseinen säännös on siis esteenä sille, että otetaan huomioon kyseisen direktiivin liitteessä I mainitusta toiminnasta peräisin olevat päästöt vuodesta 2013 lähtien, sikäli kuin kyseiset päästöt ovat peräisin laitoksista, joihin sovellettiin päästöoikeuksien kaupan järjestelmää ennen kyseistä päivämäärää. On näin ollen niin, että siltä osin kuin komissio on ainakin osittain ottanut huomioon päästöt, jotka olivat peräisin laitoksista, joihin sovellettiin päästöoikeuksien kaupan järjestelmää ennen vuotta 2013, maksutta jaettavien päästöoikeuksien vuosittaisen enimmäismäärän määrittämiseksi, viimeksi mainittu ei ole direktiivin 2003/87 10 a artiklan 5 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohtaan perustuvien vaatimusten mukainen, koska se on liian korkea. Yhtenäinen monialainen korjauskerroin, joka vahvistetaan kyseisen direktiivin 11 artiklan 3 kohdan mukaisista kansallisista täytäntöönpanotoimenpiteistä kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien jakamiseksi maksutta siirtymäaikana annetun päätöksen 2013/448 4 artiklassa ja liitteessä II, on näin ollen niin ikään kyseisen säännöksen vastainen. Päätöksen 2013/448 4 artikla ja liite II ovat näin ollen pätemättömiä. (ks. 94, 95, 98 ja 99 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)

Kun se oikeusvarmuuteen liittyvien pakottavien syiden nojalla on perusteltua, unionin tuomioistuimella on SEUT 264 artiklan toisen kohdan, jota voidaan soveltaa vastaavasti unionin toimen pätevyyden arviointia koskevassa SEUT 267 artiklan mukaisessa ennakkoratkaisumenettelyssä, nojalla harkintavalta kussakin yksittäistapauksessa todeta, miltä osin kyseisen toimen vaikutuksia on pidettävä pysyvinä. Direktiivin 2003/87 11 artiklan 3 kohdan mukaisista kansallisista täytäntöönpanotoimenpiteistä kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien jakamiseksi maksutta siirtymäaikana annetun päätöksen 2013/448 4 artiklan ja liitteen II pätemättömäksi julistamisen ajallisia vaikutuksia on rajattava, jotta komissio voi toteuttaa tarvittavat toimenpiteet ja jotta toteutettuja toimenpiteitä ei voida kyseenalaistaa. Päätöksen 2013/448 4 artiklassa ja liitteessä II vahvistetun monialaisen korjauskertoimen kumoamisella voidaan nimittäin kyseenalaistaa kaikki kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien edeltävät maksuttomat lopulliset päästöoikeuksien jakamiset, jotka jäsenvaltioissa on tehty pätevänä pidetyn säännöstön perusteella. Kyseisten säännösten pätemättömäksi julistamisella voisi näin ollen olla vakavia seurauksia useille vilpittömässä mielessä perustetuille oikeussuhteille. Näillä oikeusvarmuuteen liittyvillä pakottavilla syillä voidaan oikeuttaa se, että pätemättömäksi julistamisen vaikutuksia rajataan ajallisesti. Pätemättömäksi julistamisesta seuraava tilapäinen lainaukko voisi lisäksi vaarantaa direktiivillä 2003/87 käyttöön otetun päästöoikeuksien kaupan järjestelmän täytäntöönpanon ja näin ollen direktiivin tavoitteiden toteuttamisen. (ks. 103, 105, 106 ja 111 kohta sekä tuomiolauselman 3 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 107 kohta)