Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Oikeudenkäyntimenettely – Väliintulo – Henkilöt, joiden etua asian ratkaisu koskee – Väliintulo täytäntöönpanon lykkäämistä koskevan hakemuksen yhteydessä – Hakemus, joka koskee asetusta N:o 1954/2003 sikäli kuin tämä asetus koskee Azorien vesialuetta – Azorien vesialueella toimintaa harjoittavien kalastajien osuuskunta – Alueellinen järjestö, joka pyrkii suojelemaan Azorien saaristoa – Tutkittavaksi ottaminen – Edellytykset – Kansainvälinen ympäristöjärjestö – Tutkimatta jättäminen

(Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 40 artiklan toinen kohta; asetus N:o 1954/2003)

2. Väliaikainen oikeussuoja – Täytäntöönpanon lykkääminen – Tutkittavaksi ottamisen edellytykset – Pääasian tutkittavaksi ottaminen ensi arviolta – Välitoimista päättävän tuomarin suorittama pääasian kanteen suppea tutkiminen

(EY 242 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

3. Kumoamiskanne – Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt – Alueellisen viranomaisen nostama kanne – Alue, joka on kansallisen lainsäädännön perusteella oikeushenkilö – Alue, joka voi nostaa kanteen

(EY 230 artiklan neljäs kohta)

4. Kumoamiskanne – Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt – Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet – Kalastuksen hallinnointia tietyillä alueilla koskeva asetus – Sellaisen alueen alueellisen viranomaisen nostama kanne, jota asetus koskee – Tutkittavaksi ottaminen – Edellytykset

(EY 230 artiklan neljäs kohta; neuvoston asetus N:o 1954/2003)

5. Väliaikainen oikeussuoja – Täytäntöönpanon lykkääminen – Välitoimet – Myöntämisedellytykset – Kiireellisyys – Kysymyksessä olevien intressien vertailu – Yleisesti sovellettavan toimenpiteen täytäntöönpanon lykkääminen – Lykkäämisen monille henkilöille, joita asia koskee, aiheuttamien seurausten arviointi suhteessa siihen, onko toimenpide tarpeen hakijalle

(EY 242 ja EY 243 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan toinen kohta; neuvoston asetus N:o 1954/2003)

6. Väliaikainen oikeussuoja – Täytäntöönpanon lykkääminen – Välitoimet – Myöntämisedellytykset – Kiireellisyys – Vakava ja korjaamaton vahinko – Sellaisten muiden keinojen olemassaolo, jotka komissio tai jäsenvaltio voi ottaa käyttöön – Kiireellisyyden poissulkeminen

(EY 242 ja EY 243 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan toinen kohta; neuvoston asetus N:o 1954/2003)

Tiivistelmä

1. Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 40 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetun ilmaisun asian ratkaisu koskee heidän oikeuttaan on katsottava tarkoittavan sitä, että ratkaisu vaikuttaa suoraan ja tosiasiallisesti asianomaisten etuihin. On ennen kaikkea varmistettava, että riidanalainen säädös koskee väliintulohakemuksen esittäjää suoraan ja että asian ratkaisu varmasti koskee sen etua. Järjestöt voidaan hyväksyä väliintulijoiksi suojelemaan jäsentensä etuja asioissa, joissa on kyse niiden jäsenten etuihin vaikuttavista periaatteellisista kysymyksistä.

Tiettyjä yhteisön kalastusalueita ja kalavaroja koskevan pyyntiponnistuksen hallinnoinnista annetun asetuksen N:o 1954/2003 täytäntöönpanon lykkäämistä, siltä osin kuin tämä asetus koskee Azorien vesialuetta, koskevan hakemuksen yhteydessä sellaisella osuuskunnan muodossa olevalla tuottajajärjestöllä on tällainen intressi, jonka pääasiallinen tarkoitus on puolustaa jäsentensä, jotka ovat etupäässä Azoreilla toimintaa harjoittavia kalastajia, etuja. Niin ikään sellaisella voittoa tavoittelemattomalla ympäristöjärjestöllä on tällainen intressi, jonka pääasiallinen tarkoitus on muun muassa Azorien saariston kansallisomaisuuden ja kulttuuriperinnön tutkiminen ja puolustaminen sekä kyseisen saariston kalapopulaation ja meriekosysteemien suojelu.

Kansainvälisen ympäristöjärjestön väliintulohakemus on puolestaan jätettävä tutkimatta, kun sen tavoitteet ja toiminta kattavat laajoja maantieteellisiä alueita eivätkä ne koske yksinomaan tai pääasiallisesti Azorien vesialuetta. Tällaisen kansainvälisen järjestön edut ovat liian laajoja ja yleisluonteisia, jotta yksinomaan Azorien vesialuetta koskevan asetuksen täytäntöönpanon lykkäämistä koskevan menettelyn ratkaisu vaikuttaisi niihin olennaisesti.

(ks. 59, 60, 63, 69 ja 70 kohta)

2. Vaikka sitä, voidaanko pääasian kanne ottaa tutkittavaksi, ei lähtökohtaisesti saa tutkia välitoimimenettelyssä, jotta ei otettaisi ennalta kantaa asiakysymykseen, on kuitenkin niin, että toimen täytäntöönpanon lykkäystä koskeva hakemus voidaan ottaa tutkittavaksi vain, jos hakija näyttää toteen, että on tiettyjä seikkoja, joiden perusteella voidaan ensi arviolta päätellä, että se pääasian kanne, johon hänen välitoimihakemuksensa liittyy, voidaan ottaa tutkittavaksi, jottei hakija voisi välitoimihakemuksella saada sellaisen toimen täytäntöönpanoa lykätyksi, jota yhteisöjen tuomioistuin ei sittemmin kumoa, koska kanne jätetään tutkimatta asiakysymyksen osalta.

Välitoimimenettelyn kiireellisyyden vuoksi sitä, voidaanko pääasian kanne ottaa tutkittavaksi, voidaan väistämättä tutkia vain pintapuolisesti. Sitä, voidaanko pääasian kanne ottaa tutkittavaksi, voidaan välitoimihakemuksen yhteydessä nimittäin arvioida vain alustavasti siinä tarkoituksessa, että selvitetään, onko kantaja esittänyt riittävästi sellaisia seikkoja, joiden vuoksi on ensi arviolta perusteltua katsoa, ettei pääasian kanteen tutkittavaksi ottamista ole pidettävä mahdottomana. Näin ollen välitoimista päättävä tuomari saa vain siinä tapauksessa, että pääasian kanteen tutkittavaksi ottamista voidaan pitää täysin mahdottomana, todeta, että sitä ei oteta tutkittavaksi. Muutoin se, että tutkittavaksi ottaminen ratkaistaisiin välitoimimenettelyssä silloin, kun tutkittavaksi ottaminen ei ole ensi arviolta täysin mahdotonta, johtaisi siihen, että ratkaisuun, jonka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin antaa pääasiassa, otettaisiin ennalta kantaa.

(ks. 108−110 kohta)

3. Koska alue on kansallisen oikeuden mukaan oikeushenkilö, se voi lähtökohtaisesti nostaa EY 230 artiklan neljännen kohdan perusteella kumoamiskanteen; tämän määräyksen mukaan luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö voi nostaa kanteen hänelle osoitetusta päätöksestä tai päätöksestä, joka siitä huolimatta, että se on annettu asetuksena tai toiselle henkilölle osoitettuna päätöksenä, koskee ensin mainittua henkilöä suoraan ja erikseen.

(ks. 112 kohta)

4. EY 230 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitettu asetuksen kaltainen yleisesti sovellettava toimi voi koskea luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä erikseen vain, jos sillä vaikutetaan näihin henkilöihin niille tunnusomaisten erityispiirteiden tai sellaisen tosiasiallisen tilanteen takia, jonka perusteella nämä henkilöt erottuvat kaikista muista ja ne voidaan tämän johdosta yksilöidä samalla tavalla kuin se, jolle päätös on osoitettu.

Erityisesti sellaisen kumoamiskanteen yhteydessä, jonka Azorien autonomisen alueen kaltainen alue on nostanut tiettyjä yhteisön kalastusalueita ja kalavaroja koskevan pyyntiponnistuksen hallinnoinnista annettua asetusta N:o 1954/2003 vastaan sikäli kuin se koskee Azorien vesialuetta, sen yleinen intressi alueensa taloudellisten kysymysten, erityisesti kalastuksen, osalta toimivaltaisena tahona saada aikaan alueensa taloudellista vaurautta koskevia myönteisiä tuloksia ei missään tapauksessa yksistään riitä siihen, että toimen voitaisiin katsoa koskevan sitä EY 230 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetulla tavalla. Erillisen intressin osoittamiseksi ei myöskään riitä, että kantaja saa perustamissopimuksen eli EY 299 artiklan 2 kohdan perusteella erityistä suojaa tai että kantaja mainitaan nimenomaisesti ja täsmällisesti riidanalaisessa toimessa tai että neuvoston oli otettava kantajan tilanne huomioon riidanalaista asetusta antaessaan.

Kantajan on osoitettava tosiseikkoihin tukeutuen, että riidanalainen toimi vaikuttaa siihen sellaisen tosiasiallisen tilanteen takia, jonka perusteella se erottuu kaikista muista ja myös muista syrjäisimmistä alueista. Näin voi ensi näkemältä olla, jos kantaja voi osoittaa, että riidanalaisella asetuksella on olennaisia ja välittömiä vaikutuksia sen oikeusasemaan, koska sen säännösten soveltamisen vuoksi kantaja menettää lainsäädäntötoimivaltaansa kalastuksen osalta ja koska riidanalaisella asetuksella vaikutetaan kalatalousalan toimintoihin, jotka muodostavat merkittävän osan sen talouselämästä, ja koska sen tilanne on erityinen meriekosysteemin ja kalastustoiminnan osalta.

(ks. 116−120 kohta)

5. Kun on kyse tiettyjä yhteisön kalastusalueita ja kalavaroja koskevan pyyntiponnistuksen hallinnoinnista annetun asetuksen N:o 1954/2003 kaltaisen asetuksen, joka on yleisesti sovellettava toimenpide, täytäntöönpanon lykkäämistä koskevasta hakemuksesta, välitoimista päättävän tuomarin on arvioitava seurauksia, joita täytäntöönpanon lykkääminen voi aiheuttaa erittäin suurelle määrälle henkilöitä, joita asia koskee, sekä sitä, kuinka tarpeellisia pyydetyt välitoimet ovat hakijan väittämän vakavan ja korjaamattoman vahingon estämiseksi, ennen kuin pääasian kanne ratkaistaan.

On myös otettava huomioon, että neuvostolla on lainsäätäjänä huomattavaa harkintavaltaa ja että tuomioistuinten harjoittama valvonta rajoittuu näin ollen ainoastaan sen tutkimiseen, onko tätä toimivaltaa käytettäessä tehty ilmeistä virhettä, onko harkintavaltaa käytetty väärin tai onko kyseinen toimielin selvästi ylittänyt harkintavaltansa rajat, koska välitoimista päättävä tuomari ei voi − muutoin kuin ilmeisen kiireellisessä tilanteessa − korvata neuvoston arviointia omalla arvioinnillaan, taikka muuten se puuttuu neuvoston harkintavaltaan.

Kyseessä olevien intressien vertailussa on siis välttämätöntä, että välitoimista päättävä tuomioistuin ei voi korvata neuvoston arviointia omalla arvioinnillaan muutoin kuin poikkeuksellisissa olosuhteissa, joille on ominaista erityisen painava fumus boni juris ja ilmeinen kiireellisyys.

(ks. 135−138, 193 ja 195 kohta)

6. Välitoimihakemuksen kiireellisyyttä on arvioitava sen perusteella, onko asiassa tarpeen antaa väliaikainen ratkaisu, jotta vältyttäisiin siltä, että välitoimia pyytäneelle asianosaiselle aiheutuu vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa. Erityisesti silloin, kun vahinko riippuu tietystä määrästä seikkoja, riittää, että vahinko on ennustettavissa riittävän todennäköisesti.

Tämän osalta silloin, kun on kyse tiettyjä yhteisön kalastusalueita ja kalavaroja koskevan pyyntiponnistuksen hallinnoinnista annetun asetuksen N:o 1954/2003 kaltaisen asetuksen täytäntöönpanon lykkäämistä koskevasta hakemuksesta, tämä välitoimi ei ole tarpeen, jos on olemassa muita mahdollisia keinoja, jotka ovat tarkoituksenmukaisempia ja oikeammassa suhteessa, kuten komission tai jäsenvaltioiden yhteisen kalastuspolitiikan puitteissa toteuttamat kiireelliset toimet, ja jos hakija voi toimia saadakseen aikaan tällaisia toimenpiteitä.

(ks. 141 ja 194 kohta)