5.

Saksan elinkeinoverolakiin (Gewerbesteuergesetz, jäljempänä GewStG), sellaisena kuin se oli voimassa pääasian tosiseikkojen tapahtuma-aikana, ( 2 ) sisältyvät muun muassa seuraavat säännökset: ”2 § Veron kohde (1) 1Elinkeinoveroa kannetaan jokaiselta Saksassa toimivalta elinkeinonharjoittajalta. 2Elinkeinonharjoittajalla tarkoitetaan tuloverolaissa (Einkommensteuergesetz, jäljempänä EStG) tarkoitettua yritystä. 3Elinkeinonharjoittajan katsotaan toimivan Saksassa, jos sillä on kiinteä toimipaikka Saksan alueella tai se toimii kauppa-aluksella, joka on rekisteröity Saksan alusrekisteriin. (2) 1Pääomayhtiöiden (erityisesti eurooppayhtiöiden, osakeyhtiöiden, kommandiittiosakeyhtiöiden ja rajavastuuyhtiöiden), osuuskuntien, mukaan lukien eurooppaosuuskunnat, sekä keskinäisten vakuutus- ja eläkerahastoyhdistysten harjoittama toiminta rinnastetaan aina ja kaikilta osin elinkeinonharjoittajan toimintaan. 2Jos pääomayhtiö on yhteisöverolain (Körperschaftsteuergesetz, jäljempänä KStG) 14, 17 tai 18 artiklassa tarkoitetulla tavalla yhteisverotusyksikön (Organgesellschaft) jäsen, sen katsotaan muodostavan pääjäsenen kiinteän toimipaikan. – – 8 § Lisäykset Elinkeinotoiminnasta saatuun voittoon (7 §) lisätään seuraavat erät siltä osin kuin ne vähennettiin voittoa laskettaessa: – – 5. voitto-osuuksien (osinkojen) määrä, jota ei ole otettu huomioon [EStG:n] 3 §:n 40 kohdan tai [KStG:n] 8b artiklan 1 momentin mukaisesti, ja siihen rinnastettavat tulot ja saadut suoritukset, jotka ovat peräisin omistusosuuksista yhtiössä, henkilöyhtiössä tai [KStG:ssä] tarkoitetussa omaisuusmassassa, siltä osin kuin ne eivät täytä 9 §:n 2a tai 7 kohdan edellytyksiä, sen jälkeen kun on vähennetty toimintamenot, jotka ovat taloudellisessa yhteydessä näihin tuloihin ja suorituksiin, jos näitä menoja ei ole otettu huomioon [EStG:n] 3c §:n 2 momentin ja [KStG:n] 8b §:n 5 ja 10 momentin nojalla. 2Tätä säännöstä ei sovelleta [EStG:n] 3 §:n 41 kohdan a alakohdan soveltamisalaan kuuluvaan voitonjakoon; – – 9 § Vähennykset Voiton ja lisäysten summasta vähennetään – – 2a. voitot, jotka on saatu omistusosuuksista 2 §:n 2 momentissa tarkoitetussa saksalaisessa pääomayhtiössä, jota ei ole vapautettu verosta, julkisoikeudellisessa luottolaitoksessa, elinkeino- ja talousosuuskunnassa (Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaft) tai 3 §:n 23 kohdassa tarkoitetussa sijoitusyhtiössä (Unternehmensbeteiligungsgesellschaft), jos omistusosuus on verokauden alussa vähintään 15 prosenttia perustamispääomasta tai osakepääomasta ja tämä voitto-osuus on merkitty kirjanpitoon voittoa laskettaessa (7 §). 2Jos perustamispääomaa tai osakepääomaa ei ole, on otettava huomioon omistusosuus varoista ja elinkeino- ja talousosuuskuntien (Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften) yhteydessä omistusosuus osuuspääoman kokonaismäärästä. 3Menot, jotka liittyvät suoraan voitto-osuuksiin, pienentävät vähennysten määrää siltä osin kuin vastaavien osuuksien tuotot otetaan huomioon; tässä yhteydessä ei sovelleta 8 §:n 1 momenttia. 4Toimintamenot, jotka eivät ole vähennyskelpoisia [KStG:n] 8 b §:n 5 momentin nojalla, eivät ole ensimmäisessä virkkeessä tarkoitettuja omistusosuuksista saatuja voittoja. 5Henki- ja sairausvakuutusyritysten osalta ensimmäistä virkettä ei sovelleta voittoihin, jotka on saatu pääomasijoituksista johtuvista omistusosuuksista; tämä säännös koskee myös eläkerahastoja; – – 7. voitot, jotka on saatu omistusosuuksista pääomayhtiössä, jonka johto ja kotipaikka sijaitsevat tämän lain soveltamisalueen ulkopuolella, jos yritys on omistanut sen yhtiöpääomasta verokauden alusta lähtien keskeytyksettä vähintään 15 prosenttia (tytäryhtiö) ja se saa bruttotulonsa yksinomaan tai lähes yksinomaan toiminnasta, joka kuuluu verotuksen ulkomaansuhteista annetun lain (Außensteuergesetz, jäljempänä AStG) 8 §:n 1 momentin 1–6 kohdan soveltamisalaan, sekä voitot, jotka on saatu omistusosuuksista yhtiöissä, joiden yhtiöpääomasta yritys omistaa suoraan vähintään neljänneksen, jos nämä omistusosuudet ovat olleet yrityksellä keskeytyksettä vähintään 12 kuukauden ajan ennen voiton määrittämistä varten merkityksellistä tilipäätöspäivää ja yritys osoittaa, että 1. näiden yhtiöiden johto ja kotipaikka ovat samassa valtiossa kuin tytäryhtiön ja niiden bruttotulot ovat peräisin yksinomaan tai lähes yksinomaan [AStG:n] 8 §:n 1 momentin 1–6 kohdan soveltamisalaan kuuluvasta toiminnasta, tai että 2. tytäryhtiö pitää omistuksessaan omistusosuuksia niin, että ne ovat taloudellisessa yhteydessä sen omaan toimintaan, joka kuuluu 8 §:n 1 momentin 1–6 kohdan soveltamisalaan, ja yhtiö, josta se omistaa osuuden, saa bruttotulonsa yksinomaan tai lähes yksinomaan tällaisesta toiminnasta, jos voitto-osuudet on otettu huomioon voittoa määritettäessä (7 §); tämä säännös koskee myös voittoja, jotka on saatu omistusosuuksista yhtiössä, joka täyttää [EStG:n] liitteessä 2 mainitut edellytykset, joista säädetään eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23.7.1990 annetun neuvoston direktiivin 90/435/ETY (EYVL L 225, s. 6; EYVL L 266, 1997, s. 20 ja EYVL L 16, s. 98), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 20.11.2007 annetulla neuvoston direktiivillä 2006/98/EY (EUVL L 363, s. 129), 2 artiklassa, ja jonka johto ja kotipaikka eivät sijaitse Saksassa, jos yrityksellä on hallussaan vähintään yksi kymmenesosa sen yhtiöpääomasta verokauden alkaessa. 2Tämän lain 9 §:n 2a kohdan kolmatta virkettä sovelletaan analogisesti. 3Tämän lain 9 §:n 2a kohdan neljättä virkettä sovelletaan analogisesti. 4Jos yritys, joka omistaa tytäryhtiönsä välityksellä välillisesti vähintään 15 prosenttia pääomayhtiöstä, jonka johto ja kotipaikka ovat tämän lain soveltamisalueen ulkopuolella (alatytäryhtiö), saa tilikauden aikana voittoa omistusosuuksistaan tytäryhtiössä ja jos alatytäryhtiö jakaa voittoa tytäryhtiölle tämän tilikauden aikana, sovelletaan samaa sääntöä yrityksen hakemuksesta sen saamien voittojen siihen osaan, joka vastaa voittoa, jonka alatytäryhtiö on jakanut sille sen välillisen omistusosuuden perusteella. 5Jos tytäryhtiö on asianomaisen tilikauden aikana saanut alatytäryhtiön voitto-osuuksien lisäksi muita tuloja, neljättä virkettä sovelletaan vain tytäryhtiön voitonjako-osuuteen, joka vastaa näiden voitto-osuuksien suhdetta näiden voittojen ja muiden tulojen kokonaismäärään, enintään näiden voitto-osuuksien määrän suuruisena. 6Neljännen virkkeen soveltaminen edellyttää, että 1. alatytäryhtiö on sen tilikauden aikana, jonka kuluessa se on jakanut voittoa, saanut bruttotulonsa yksinomaan tai lähes yksinomaan [AStG:n] 8 §:n 1 momentin 1–6 kohdan soveltamisalaan kuuluvasta toiminnasta tai ensimmäisen virkkeen 1 kohdan soveltamisalaan kuuluvista omistusosuuksista, ja että 2. tytäryhtiö täyttää ensimmäisessä virkkeessä asetetut edellytykset siltä osin kuin kyseessä on omistusosuus alatytäryhtiön pääomasta. 7Edellä olevien säännösten soveltaminen edellyttää, että yritys esittää kaikki todisteet ja erityisesti 1. osoittaa asianmukaisin asiakirjoin, että tytäryhtiö saa bruttotulonsa yksinomaan tai lähes yksinomaan [AStG:n] 8 §:n 1 momentin 1–6 kohdan soveltamisalaan kuuluvasta toiminnasta tai ensimmäisen virkkeen 1 ja 2 kohdan soveltamisalaan kuuluvista omistusosuuksista, 2. osoittaa asianmukaisin asiakirjoin, että alatytäryhtiö saa bruttotulonsa yksinomaan tai lähes yksinomaan [AStG:n] 8 §:n 1 momentin 1–6 kohdan soveltamisalaan kuuluvasta toiminnasta tai ensimmäisen virkkeen 1 kohdan soveltamisalaan kuuluvista omistusosuuksista, 3. osoittaa tytäryhtiön tai alatytäryhtiön jakokelpoisen voiton esittämällä taseen ja tuloslaskelman; näiden asiakirjojen esittämisen yhteydessä on pyynnöstä esitettävä tarkastusmerkintä, jota edellytetään tai tavanomaisesti käytetään johdon tai kotipaikan valtiossa ja jonka on laatinut virallisesti tunnustettu tilintarkastuselin tai vastaava elin. 8Edellä 1–7 virkettä ei sovelleta henki- ja sairausvakuutusyritysten osalta voittoihin, jotka on saatu pääomasijoituksista johtuvista omistusosuuksista; tämä koskee myös eläkerahastoja; – –”