ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3)

Asetuksen N:o 44/2001 34 artiklan 1 alakohtaa on tulkittava siten, ettei sellaisena perusteena, jolla osoitetaan sen jäsenvaltion, jossa tunnustamista ja täytäntöönpanoa haetaan, oikeusjärjestyksen perusteiden loukkaaminen, jonka perusteella toisessa jäsenvaltiossa annetun päätöksen tunnustaminen ja täytäntöönpano voidaan evätä kyseisessä jäsenvaltiossa, voida pitää niiden rahamäärien, joita koskevista turvaamistoimista määrätään kyseisessä päätöksessä, jonka tunnustamista ja täytäntöönpanoa on vaadittu, laskentatapoja tilanteessa, jossa päättelynkulkua, jonka perusteella mainitut rahamäärät on laskettu, on mahdollista seurata, kun myös muutoksenhakukeinoja oli käytettävissä ja niitä oli käytetty tällaisten laskentatapojen riitauttamiseksi, eikä tällaisena perusteena voida myöskään pitää pelkkää vakaviin taloudellisiin seurauksiin vetoamista.
1)

Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä sille, että tulliviranomaisten kansallisten menettelysääntöjen mukaisesti hankkima näyttö tuontitavaran alkuperästä perustuu kolmannen osapuolen tekemän tutkimuksen tuloksiin, joista kyseinen kolmas osapuoli ei anna lisätietoja tulliviranomaisille eikä tulli-ilmoituksen tekijälle, minkä seurauksena on vaikeampi tai mahdoton tutkia tai osoittaa vääräksi tehtyjen päätelmien oikeellisuus, kunhan tehokkuus- ja vastaavuusperiaatteita noudatetaan. Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on tarkastaa, onko pääasian tilanne tällainen.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 421/15

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 2.10.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil d’État – Ranska) – Fonderie 2A v. Ministre de l’Économie et des Finances

(Asia C-446/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 8 artiklan 1 kohdan a alakohta - Tavaroiden luovutuspaikan määrittäminen - Muuhun kuin vastaanottajan jäsenvaltioon sijoittautunut tavarantoimittaja - Tavaran jalostaminen vastaanottajan jäsenvaltiossa))

2014/C 421/20

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d’État

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Fonderie 2A

Vastaaja: Ministre de l’Économie et des Finances

Tuomiolauselma

Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 10.4.1995 annetulla neuvoston direktiivillä 95/7/EY, 8 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että tavaran, jonka tiettyyn jäsenvaltioon sijoittautunut yhtiö myy toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelle vastaanottajalle ja jota tähän toiseen jäsenvaltioon sijoittautunut palvelujen tarjoaja viimeistelee myyjän lukuun, jotta tämä tavara saatetaan luovutuskuntoon, ennen kuin kyseinen palvelujen tarjoaja lähettää sen vastaanottajalle, luovutuspaikan on katsottava sijaitsevan jäsenvaltiossa, johon vastaanottaja on sijoittautunut.

(1) EUVL C 304, 19.10.2013.
3)

Asetusta N:o 1346/2000 on tulkittava siten, että silloin, kun maksukyvyttömyyttä koskeva päämenettely on likvidaatiomenettely, se, ottaako tuomioistuin, jonka käsiteltäväksi on saatettu maksukyvyttömyyttä koskevan sekundäärimenettelyn aloittamista koskeva pyyntö, huomioon tarkoituksenmukaisuuskriteerejä, kuuluu sen jäsenvaltion kansallisen oikeuden alaan, jonka alueella kyseisen menettelyn aloittamista on pyydetty. Kun jäsenvaltiot vahvistavat tällaisen menettelyn aloittamisen edellytykset, niiden on kuitenkin noudatettava unionin oikeutta ja erityisesti sen yleisiä periaatteita sekä asetuksen N:o 1346/2000 säännöksiä.
1)

Pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asemasta 25.11.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/109/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 11.5.2011 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2011/51/EU, 4 artiklan 1 kohtaa ja 7 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että tämän direktiivin 2 artiklan e alakohdassa tarkoitettua pitkään oleskelleen kolmannen maan kansalaisen aseman jo saaneen henkilön perheenjäsentä ei voida vapauttaa saman direktiivin 4 artiklan 1 kohdassa säädetystä edellytyksestä, jonka mukaan kyseisen aseman saadakseen kolmannen maan kansalaisen on pitänyt oleskella asianomaisessa jäsenvaltiossa laillisesti ja yhtäjaksoisesti viiden vuoden ajan välittömästi ennen asiaa koskevan hakemuksen jättämistä.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 253/11

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 5.6.2014 (High Courtin (Irlanti) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – I v. Health Service Executive

(Asia C-255/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaaliturva - Asetus (EY) N:o 883/2004 - 19 artiklan 1 kohta ja 20 artiklan 1 ja 2 kohta - Asetus (EY) N:o 987/2009 - 11 artikla - Jäsenvaltion kansalainen, joka on vakuutettu asuinvaltiossa - Vakavan ja äkillisen sairauden puhkeaminen toisessa jäsenvaltiossa vietetyn loman aikana - Henkilön jäätävä tähän toiseen jäsenvaltioon 11 vuodeksi sairautensa vuoksi ja sen vuoksi, että erikoissairaanhoitoa on saatavilla sen paikan lähellä, jossa hän elää - Luontoissuoritusten tarjoaminen tässä toisessa valtiossa - Asumisen ja oleskelun käsitteet))

2014/C 253/14

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

High Court

Pääasian asianosaiset

Valittaja: I

Vastapuoli: Health Service Executive

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö – High Court – Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 883/2004 (EUVL L 166, s. 1) 19 artiklan 1 kohdan ja 20 artiklan 1 ja 2 kohdan tulkinta – Muussa jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessa jäsenvaltiossa ”oleskelun” käsite – Jäsenvaltion kansalainen, jolla on 11 vuoden ajan ollut vakava sairaus, joka puhkesi hänen ollessaan lomalla toisessa jäsenvaltiossa – Kansalainen, jonka on ollut pakko jäädä toiseen jäsenvaltioon sairautensa vuoksi

Tuomiolauselma

Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 1 artiklan j ja k alakohtaa on tulkittava siten, että tämän asetuksen 19 artiklan 1 kohtaa tai 20 artiklan 1 ja 2 kohtaa sovellettaessa on niin, että kun unionin kansalainen, joka asuu ensimmäisessä jäsenvaltiossa, sairastuu vakavasti ja äkillisesti lomalla toisessa jäsenvaltiossa, ja hänen on jäätävä tähän valtioon 11 vuodeksi sairautensa ja sen vuoksi, että erikoissairaanhoitoa on saatavilla sen paikan lähellä, jossa hän elää, tämän kansalaisen on katsottava ”oleskelevan” tässä toisessa jäsenvaltiossa, jos hänen elinetujensa tavanomainen keskus on ensimmäisessä jäsenvaltiossa. Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on määrittää tämän kansalaisen elinetujen tavanomainen keskus arvioimalla kaikkia asiaankuuluvia tosiseikkoja ja ottaen huomioon asianomaisen henkilön tarkoitus, sellaisena kuin se ilmenee näistä tosiseikoista, koska pelkästään se seikka, että mainittu kansalainen on oleskellut toisessa jäsenvaltiossa pitkän ajanjakson ajan, ei sellaisenaan ja yksin riitä, jotta voitaisiin katsoa hänen asuvan tässä jäsenvaltiossa.

(1) EUVL C 189, 29.6.1013.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 159/9

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 3.4.2014 (Bundesfinanzhofin (Saksa) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) – Hauptzollamt Köln v. Kronos Titan GmbH (asia C-43/13) sekä Hauptzollamt Krefeld v. Rhein-Ruhr Beschichtungs-Service GmbH (asia C-44/13)

(Yhdistetyt asiat C-43/13 ja C-44/13) (1)

((Direktiivi 2003/96/EY - Energiatuotteiden verotus - Tuotteet, joita ei mainita direktiivissä 2003/96/EY - Käsite ”vastaava lämmityspolttoaine tai moottoripolttoaine”))

2014/C 159/11

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesfinanzhof

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Hauptzollamt Köln (C-43/13) ja Hauptzollamt Krefeld (C-44/13)

Vastapuolet: Kronos Titan GmbH (C-43/13) ja Rhein-Ruhr Beschichtungs-Service GmbH (C-44/13)

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyynnöt – Bundesfinanzhof – Energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27.10.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY (EUVL L 283, s. 51) 2 artiklan 3 kohdan tulkinta – Muiden energiatuotteiden kuin niiden, joiden osalta verotaso määritellään direktiivissä, verotus – Käsitteet ”lämmityspolttoaine” tai ”vastaava moottoripolttoaine” – Mahdollisuus soveltaa kemialliselta koostumukseltaan eniten samankaltaisen tuotteen verokantaa lämmityspolttoaineena käytettävään tuotteeseen, kun tähän eniten samankaltaiseen tuotteeseen sovelletaan korkeampaa verokantaa kuin lämmityspolttoaineisiin, koska sitä voidaan käyttää myös moottoripolttoaineena

Tuomiolauselma

Energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27.10.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY 2 artiklan 3 kohtaan sisältyvää edellytystä, jonka mukaan muita energiatuotteita kuin niitä, joiden osalta verotaso määritellään tässä direktiivissä, on verotettava käyttötarkoituksen mukaan vastaavan lämmityspolttoaineen tai moottoripolttoaineen verokannan mukaisesti, on tulkittava siten, että aluksi on selvitettävä, käytetäänkö kyseessä olevaa tuotetta moottoripolttoaineena vai lämmityspolttoaineena, minkä jälkeen määritetään, mikä mainitun direktiivin liitteessä I olevassa merkityksellisessä taulukossa mainittu moottoripolttoaine tai lämmityspolttoaine tällä tuotteella voidaan tosiasiallisesti korvata, tai jos tämä ei ole mahdollista, mikä on se moottoripolttoaine tai lämmityspolttoaine, joka on ominaisuuksiltaan ja käyttötarkoitukseltaan eniten sen kaltainen.

(1) EUVL C 123, 27.4.2013.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 112/12

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 27.2.2014 (Cour de cassationin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Cartier parfums – lunettes SAS ja Axa Corporate Solutions Assurance SA v. Ziegler France SA, Montgomery transports SARL, Inko Trade s.r.o., Jaroslav Matěja ja Groupama transport

(Asia C-1/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Asetus (EY) N:o 44/2001 - 27 artiklan 2 kohta - Vireilläolovaikutus - 24 artikla - Oikeuspaikkasopimus - Sen ratkaiseminen, että tuomioistuin, jossa kanne on ensin nostettu, on toimivaltainen, koska asianosaiset ovat vastanneet asiassa riitauttamatta sen toimivaltaisuutta tai koska on annettu lopulliseksi tullut ratkaisu))

2014/C 112/14

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour de cassation

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Cartier parfums – lunettes SAS ja Axa Corporate Solutions Assurance SA

Vastaajat: Ziegler France SA, Montgomery transports SARL, Inko Trade s.r.o., Jaroslav Matěja ja Groupama transport

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö – Cour de cassation (Ranska) – Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (EYVL 2001, L 12, s. 1) 27 artiklan 2 kohdan tulkinta – Vireilläolovaikutus – Sen tuomioistuimen toimivalta, jossa kanne on ensin nostettu, on ratkaistu joko siten, että kukaan asianosaisista ei ole vedonnut sen toimivallan puuttumiseen, tai siten, että kyseinen tuomioistuin on vahvistanut toimivaltansa päätöksellä, jota ei voida millään perusteella kumota

Tuomiolauselma

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 27 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että jos kyse ei ole tilanteesta, jossa tuomioistuimella, jossa kanne on nostettu toiseksi, on kyseisen asetuksen nojalla yksinomainen toimivalta, on katsottava, että tässä säännöksessä tarkoitetulla tavalla on ratkaistu, että se tuomioistuin, jossa kanne on ensin nostettu, on toimivaltainen, kun tämä tuomioistuin ei ole omasta aloitteestaan todennut toimivaltansa puuttumista eikä yksikään asianosainen ole riitauttanut sen toimivaltaisuutta ennen kuin on esitetty sellainen lausunto, joka kansallisessa prosessioikeudessa katsotaan aineellista kysymystä koskevaksi ensimmäiseksi puolustautumistoimeksi tässä tuomioistuimessa.

(1) EUVL C 63, 2.3.2013.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 135/17

Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 13.3.2014 (Juzgado de lo Social no 3 de Barcelonan (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Antonio Márquez Samohano v. Universitat Pompeu Fabra

(Asia C-190/13) (1)

((Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 1999/70/EY - EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n määräaikaista työtä koskeva puitesopimus - Yliopistot - Tuntiopettajat - Perättäiset määräaikaiset työsopimukset - 5 lausekkeen 1 kohta - Toimenpiteet, joilla pyritään estämään määräaikaisten sopimusten väärinkäyttö - Tällaisten sopimusten perusteena olevien ”perusteltujen syiden” käsite - 3 lauseke - ”Määräaikaisen työsopimuksen” käsite - Seuraamukset - Oikeus korvaukseen - Erilainen kohtelu vakituisiin työntekijöihin verrattuna))

2014/C 135/18

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Antonio Márquez Samohano

Vastaaja: Universitat Pompeu Fabra

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö – Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona – Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY (EYVL L 175, s. 43) liitteen 3 ja 5 lausekkeen tulkinta – Julkishallinnon kanssa tehdyt työsopimukset – Yliopiston opettajat – Sellaisten toimenpiteiden puuttuminen, joilla pyritään estämään perättäisten määräaikaisten työsopimusten väärinkäyttö

Tuomiolauselma

Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY liitteenä olevan 18.3.1999 tehdyn määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 lauseketta on tulkittava siten, että se ei ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jossa sallitaan yliopistojen uudistaa tuntiopettajien kanssa tehtyjä perättäisiä työsopimuksia rajoituksetta siltä osin kuin on kyse niiden enimmäiskestosta ja uudistamisten lukumäärästä, kun tällaisten sopimusten käyttö on perusteltua kyseisen lausekkeen 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetusta perustellusta syystä, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava. Kyseisen tuomioistuimen on kuitenkin myös varmistettava, että asianomaisten perättäisten työsopimusten uudistamisella pyritään pääasiassa todella kattamaan väliaikaisia tarpeita ja ettei pääasiassa kyseessä olevan kaltaista säännöstöä käytetä tosiasiassa pysyvien ja jatkuvien tarpeiden kattamiseen opetushenkilöstön palvelukseen ottamisen alalla.

(1) EUVL C 189, 29.6.2013.
Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.1.2015 – Valittajina Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio sekä muina osapuolina Stichting Natuur en Milieu ja Pesticide Action Network Europe

(Yhdistetyt asiat C-404/12 P ja C-405/12 P) (1)

(Muutoksenhaku - Asetus (EY) N:o 149/2008 - Torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta annettu asetus - Asetuksen (EY) N:o 1367/2006 nojalla esitetty pyyntö asetuksen N:o 149/2008 sisäisestä uudelleentarkastelusta - Komission päätös, jolla pyynnöt jätettiin tutkimatta - Yksittäistapausta koskeva toimenpide - Århusin yleissopimus - Asetuksen (EY) N:o 1367/2006 pätevyys kyseisen yleissopimuksen kannalta)

(2015/C 073/03)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Asianosaiset

Valittajat: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Moore ja K. Michoel) ja Euroopan komissio (asiamiehet: J.-P. Kepenne, P. Oliver ja S. Boelaert)

Muut osapuolet: Stichting Natuur en Milieu (Utrecht, Alankomaat) ja Pesticide Action Network Europe (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: advocaat A. van den Biesen)

Väliintulija, joka tukee valittajien vaatimuksia: Tšekin tasavalta (asiamies: D. Hadroušek)

Tuomiolauselma

1) Liitännäisvalitus hylätään.

2) Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio Stichting Natuur en Milieu ja Pesticide Action Network Europe vastaan komissio (T-338/08, EU:T:2012:300) kumotaan.

3) Stichting Natuur en Milieun ja Pesticide Action Network Europen unionin yleisessä tuomioistuimessa nostama kumoamiskanne hylätään.

4) Stichting Natuur en Milieu ja Pesticide Action Network Europe velvoitetaan yhteisvastuullisesti korvaamaan Euroopan unionin neuvostolle ja Euroopan komissiolle ensimmäisessä oikeusasteessa ja näiden valitusten käsittelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

5) Tšekin tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

(1) EUVL C 9, 12.1.2013.
1)

Koska Helleenien tasavalta on — pitänyt Zakynthoksen saarella Gryparaiikassa Kalamakin alueella (Kreikka) toiminnassa kaatopaikan, jonka toiminnassa on häiriöitä, joka on ylikuormittunut ja joka ei täytä jätteistä ja tiettyjen direktiivien kumoamisesta 19.11.2008 annetun parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/98/EY 13 artiklassa ja 36 artiklan 1 kohdassa sekä kaatopaikoista 26.4.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/31/EY 8 ja 9 artiklassa, 11 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja 12 ja 14 artiklassa säädettyjä unionin ympäristölainsäädännön edellytyksiä ja vaatimuksia ja — uusinut kyseistä kaatopaikkaa koskevan kaatopaikkaluvan ilman, että se on noudattanut luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä, se ei ole noudattanut kyseisten säännösten mukaisia velvoitteitaan.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 409/6

Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 11.9.2014 – Valittajina Gem-Year Industrial Co. Ltd ja Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd sekä muina osapuolina Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio ja European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI)

(Asia C-602/12 P) (1)

((Muutoksenhaku - Polkumyynti - Asetus (EY) N:o 384/96 - 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan ensimmäinen luetelmakohta - Asetus (EY) N:o 2026/97 - Asetus (EY) N:o 91/2009 - Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuonti - Markkinataloudessa toimivan yrityksen asema - Huomattavien tuotantopanosten hinnat, jotka heijastavat merkittävässä määrin niiden arvoa markkinoilla - Valtion yleisesti teräsalan hyväksi antama tuki - Vaikutus))

2014/C 409/07

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittajat: Gem-Year Industrial Co. Ltd ja Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd (edustajat: avocat Y. Melin ja avocat V. Akritidis)

Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: J.-P. Hix ja S. Boelaert, avustajanaan Rechtsanwalt G. Berrisch), Euroopan komissio (asiamiehet: M. França ja T. Maxian Rusche) ja European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) (edustaja: avocat J. Bourgeois)

Tuomiolauselma

1) Valitus hylätään.

2) Gem-Year Industrial Co. Ltd ja Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvostolle ja European Industrial Fasteners Institute AISLB:lle (EIFI) tässä oikeudenkäynnissä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

3) Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

(1) EUVL C 101, 6.4.2013.
1)

Sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi), sellaisena kuin se on muutettuna 25.11.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2009/140/EY, 2 artiklan c alakohtaa on tulkittava siten, että palvelu, jossa taataan korvausta vastaan ehdollinen käyttöoikeus radio- ja televisiolähetyspalveluista koostuvaan satelliitilla välitettyyn ohjelmapakettiin, kuuluu mainitussa säännöksessä tarkoitetun sähköisen viestintäpalvelun käsitteen piiriin. Sillä, että mainittuun palveluun kuuluu direktiivin 2002/21, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/140, 2 artiklan e a ja f alakohdassa tarkoitettu ehdollisen käyttöoikeuden järjestelmä, ei ole vaikutusta tämän osalta. Pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen palvelun tarjoajan on katsottava olevan direktiivin 2002/21, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/140, kannalta sähköisten viestintäpalvelujen tarjoaja.
1)

Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut SEUT 34 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on säätänyt maakuljetuksista annetun lain tavaroiden maantiekuljetuksia koskevien säännösten soveltamisesta 20.3.2007 annetun asetuksen FOM/734/2007 31 artiklassa sellaisia ajoneuvoja, joiden suurin sallittu enimmäispaino on enemmän kuin 3,5 tonnia, koskevasta edellytyksestä, jonka mukaan tavaroiden täydentävää yksityistä kuljettamista koskeva lupa voidaan myöntää, jos yrityksen kaluston ensimmäinen ajoneuvo on rekisteröity korkeintaan viisi kuukautta aikaisemmin.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 135/5

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 13.3.2014 (Tribunal administratif de Grenoblen (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Margaretha Bouanich v. Direction départementale des finances publiques de la Drôme

(Asia C-375/12) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - SEUT 63 artikla - Pääomien vapaa liikkuvuus - SEUT 49 artikla - Sijoittautumisvapaus - Luonnollisten henkilöiden tulovero - Tulojen määrään perustuva välittömien verojen enimmäismäärän mekanismi - Kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehty kahdenvälinen verosopimus - Toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen yhtiön jakamien sellaisten osinkojen, joista on jo pidätetty lähdevero, verotus - Tässä toisessa jäsenvaltiossa maksetun veron huomioon ottamatta jättäminen tai vain osittainen huomioon ottaminen veron enimmäismäärän laskemiseksi - SEUT 65 artikla - Rajoitus - Oikeuttaminen))

2014/C 135/05

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal administratif de Grenoble

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Margaretha Bouanich

Vastaaja: Direction départementale des finances publiques de la Drôme

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö – Tribunal administratif de Grenoble – SEUT 49, SEUT 63 ja SEUT 65 artiklan tulkinta – Kansallinen luonnollisia henkilöitä koskeva tuloverosäännöstö, jossa asetetaan enimmäismäärä verovelvollisen maksettavien välittömien verojen osuudelle – Ns. verosuojan mekanismi (bouclier fiscal) – Kahdenvälinen verotussopimus – Toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen yhtiön jakamien osinkojen, joista on jo maksettu lähdevero, verottaminen – Sellaisten summien, joista on maksettu lähdevero, osittainen huomioon ottaminen veron perustan laskemisessa – Tällaisen lainsäädännön perusteleminen verojärjestelmän johdonmukaisuudella, tasapainoisella verotusvallan jaolla jäsenvaltioiden välillä tai muulla yleisen edun mukaisella pakottavalla syyllä

Tuomiolauselma

SEUT 49, SEUT 63 ja SEUT 65 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä jäsenvaltion sellaiselle lainsäädännölle, jonka nojalla silloin, kun kyseisessä jäsenvaltiossa asuva henkilö, joka on toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen yhtiön osakas, saa osinkoja, joista verotetaan kummassakin jäsenvaltiossa, ja kun kaksinkertaista verotusta säännellään myöntämällä asuinjäsenvaltiossa veronhyvitys, jonka määrä vastaa osingot jakaneen yhtiön jäsenvaltiossa maksetun veron määrää, eri välittömien verojen enimmäismäärän – joka on tietty prosenttiosuus vuoden aikana saaduista tuloista – mekanismissa ei oteta huomioon osingot jakaneen yhtiön jäsenvaltiossa maksettua veroa tai se otetaan huomioon vain osittain.

(1) EUVL C 319, 20.10.2012.