ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1)

Onko arvonlisäverodirektiivin (1) 167 artiklaa, 168 artiklan a alakohtaa ja 178 artiklan a alakohtaa tulkittava siten, että kun veroviranomaiset toteavat, että jokin palveluketjun jäsenistä on rikkonut erityissääntöjä, jotka koskevat palvelujen tarjoamista, josta on sovittu verovelvollisen kanssa tehdyssä sopimuksessa tai ketjun jäsenten välisessä sopimuksessa, tai muita oikeussääntöjä, tällainen sääntöjenvastaisuus on sellaisenaan objektiivisena tekijänä riittävä todiste veronkierron olemassaolosta, vaikka ketjun jäsenten toiminta on kaikilta muilta osin laillista, vai onko viranomaisilla myös tässä tapauksessa velvollisuus osoittaa, mistä veronkierto tosiasiallisesti koostuu, mikä ketjun jäsenistä on syyllistynyt siihen ja miten? Jos tältä osin todetaan sääntöjenvastaisuus, onko veroviranomaisen tarkistettava syy-yhteys verovelvollisen vähennysoikeuden ja kyseistä taloudellista toimintaa koskevien lakisääteisten velvoitteiden rikkomisen välillä, ja evättävä kyseiseltä arvonlisäverovelvolliselta arvonlisäveron vähennysoikeus vain, jos tällaisen syy-yhteyden olemassaolo näytetään toteen?
1)

Onko unionin oikeus ja erityisesti SEU 18 artikla, SEU 45 artikla, asetuksen (EU) N:o 492/2011 (1) 7 artiklan 2 kohta, direktiivin 2003/109/EY (2) 11 artiklan 1 kohdan d alakohta, direktiivin 2011/95/EU (3) 29 artikla, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 34 artikla sekä Euroopan sosiaalisen peruskirjan 30 ja 31 artikla esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle kuin 28.1.2019 annetun asetuksen (decreto legge) nro 4, joka on muutettuna muunnettu laiksi 28.3.2019 annetulla lailla nro 26, 7 §:n 1 momentti, luettuna yhdessä saman asetuksen 2 §:n 1 momentin a alakohdan kanssa, siltä osin kuin siinä säädetään, että perustulon saaminen edellyttää vähintään 10 vuoden asumista Italiassa (joista kahden viimeisimmän vuoden ajan hakemuksen jättämispäivästä lukien ja koko etuuden myöntämisen ajan asumisen on pitänyt olla jatkuvaa), kun tämän seurauksena sellaisia Italian kansalaisia, oleskeluoikeuden tai pysyvän oleskeluoikeuden omaavia eurooppalaisia tai muita kuin Euroopan maista tulleita, pitkään oleskelleita henkilöitä, jotka ovat asuneet Italiassa vähemmän kuin kymmenen vuotta tai kymmenen vuotta siten, että kahtena viimeisimpänä vuonna asuminen ei ole ollut jatkuvaa, kohdellaan heikommin kuin samoja ihmisryhmiä, jotka ovat asuneet Italiassa kymmenen vuotta, joista kaksi viimeisintä jatkuvasti? Jos edeltävään kysymykseen vastataan myöntävästi:
C 222/12

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesverwaltungsgericht Niederösterreich (Itävalta) on esittänyt 3.3.2022 – RE v. Bezirkshauptmannschaft Lilienfeld

(Asia C-155/22)

(2022/C 222/21)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landesverwaltungsgericht Niederösterreich

Pääasian asianosaiset

Valittaja: RE

Vastapuolena oleva viranomainen: Bezirkshauptmannschaft Lilienfeld

Muu osapuoli: Arbeitsinspektorat NÖ Wald- und Mostviertel

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko unionin oikeutta tulkittava siten, että sen kanssa yhteensopiva on kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan kuljetusyrityksen rikosoikeudellisessa vastuussa oleva voi siirtää kuljettajien ajo- ja lepoaikoja koskevien yhteisön säännösten erittäin vakavia rikkomisia koskevan vastuunsa yhteisellä sopimuksella luonnolliselle henkilölle, jos tämän siirtämisen seurauksena asetuksessa (EY) N:o 1071/2009 (1) tarkoitettu hyvämaineisuuden arviointi, joka kansallisten säännösten mukaan on tehtävä ainoastaan siinä tapauksessa, että vastuun siirtävälle rikosoikeudellisessa vastuussa olevalle määrätään seuraamus, jää tekemättä?

(1) Maantieliikenteen harjoittajan ammatin harjoittamisen edellytyksiä koskevista yhteisistä säännöistä ja neuvoston direktiivin 96/26/EY kumoamisesta 21.10.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1071/2009 (EUVL 2009, L 300, s. 51).
2)

Onko Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 15.12.2006 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1974/2006 44 artiklan 2 kohdan a alakohtaa tulkittava suhteellisuusperiaatteen valossa siten, että siinä tapauksessa, että tuensaajan tila siirretään rahoituksen myöntämisen edellytyksenä annetun sitoumuksen täyttämisen aikana kokonaan tai osittain toiselle henkilölle ja tämä toinen tuensaaja, joka kylläkin on täyttänyt huomattavan osan sitoumuksesta, luopuu maataloustuotannostaan eikä ole tarkoituksenmukaista, että seuraaja jatkaa sitoumusta, toisen sitoumuksensaajan [oikeammin: tuensaajan] on palautettava saamansa tuki (tuki, joka koskee ajanjaksoa, jolloin se on itse ollut tuensaajana) vai onko sen palautettava myös ensimmäisen tuensaajan saama tuki?
1)

Onko määrittelydirektiivin (1) 10 artiklan 1 kohdan e alakohtaa tulkittava siten, että poliittisen mielipiteen perusteella tapahtuvaan vainoon voivat vedota myös hakijat, jotka kertovat vain, että heillä on poliittinen uskomus ja/tai että he ilmaisevat sitä ilman, että he ovat olleet alkuperämaassa oleskelun aikana ja vastaanottomaassa oleskelusta lähtien vainoa harjoittavan toimijan kielteisen mielenkiinnon kohteena?
2)

Onko direktiivin 4 artiklan c alakohtaan perustuvassa tulkinnassa ilmaisua ”välitön etu edustamiensa oikeudenhaltijoiden tekijänoikeuksien puolustamiseen” tulkittava yhdenmukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa silloin, kun on kysymys yhteishallinnointidirektiivin (2) 3 artiklan a alakohdassa tarkoitetun yhteishallinnointijärjestön oikeudesta ajaa tekijänoikeuden loukkauskannetta omissa nimissään tilanteessa, jossa: (i) kysymys on teosten sellaisesta käytöstä, jonka osalta järjestöllä on tekijänoikeuslaissa tarkoitettuna sopimuslisenssijärjestönä oikeus myöntää laajennettuja kollektiivisia käyttölupia, joiden perusteella käyttöluvan saanut voi käyttää myös sellaisten tämän alan tekijöiden teoksia, jotka eivät ole valtuuttaneet järjestöä hallinnoimaan oikeuksiaan; (ii) kysymys on teosten sellaisesta käytöstä, jonka osalta tekijät ovat sopimuksin tai valtakirjoilla antaneet järjestölle oikeuksien hallinnointia koskevan valtuutuksen, jolla tekijänoikeuksia ei ole siirretty järjestölle.
1)

Onko matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) (lentomatkustajien oikeuksia koskeva asetus) 5 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ja 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa tulkittava siten, että valtion julkisen vallan käytön yhteydessä suoritettua kotiuttamislentoa on myös pidettävä matkan uudelleenreitityksenä siten, että matkustaja pääsee lopulliseen määräpaikkaansa vastaavilla kuljetusehdoilla – mitä lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan on tarjottava lennon peruuntuessa –, kun lennosta vastaava lentoliikenteen harjoittaja ei tosin voi antaa oikeutta matkustajan kuljettamiseen, mutta se voisi ilmoittaa matkustajan lennolle ja vastata kustannuksista, ja lopulta suorittaa lennon valtion kanssa tehdyn sopimuksen perusteella samalla lentokoneella ja samoilla lentoajoilla, joita alun perin peruutetulla lennolla oli tarkoitus käyttää?
C 326/3

Valitus, jonka OH on tehnyt 23.3.2021 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-704/20 AJ, OH v. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin, 9.12.2020 antamasta määräyksestä

(Asia C-692/21 P)

(2022/C 326/03)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Asianosaiset

Valittaja: OH

Muu osapuoli: Euroopan ihmisoikeustuomioistuin

Unionin tuomioistuin (kymmenes jaosto) on 17.5.2022 päättänyt, että OH:n valitus hylätään, koska asia on selvästi unionin tuomioistuimen toimivaltaan kuulumaton, ja OH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
C 198/16

Valitus, jonka Henry Cotton's Brand Management Co. Ltd on tehnyt 2.12.2021 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-173/20, Henry Cotton's Brand Management v. EUIPO – Industries Sportswear, 22.9.2021 antamasta tuomiosta

(Asia C-744/21 P)

(2022/C 198/23)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Henry Cotton's Brand Management Co. Ltd (edustajat: A. von Mühlendahl, C. Eckhartt, P. Böhner, Rechtsanwälte)

Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO), Industries Sportswear Co. Srl

Unionin tuomioistuin (valituslupajaosto) on 31.3.2022 antamallaan määräyksellä jättänyt valitusluvan myöntämättä ja velvoittanut Henry Cotton's Brand Management Co. Ltd:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.
1.

Onko sen arvioimiseksi, saadaanko turvapaikkaan oikeutetun asema, jonka toimivaltainen viranomainen on aikaisemmin myöntänyt paikolaiselle, peruuttaa vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle 13.12.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/95/EU (1) (uudelleenlaadittu) 14 artiklan 4 kohdan b alakohdassa mainitulla perusteella, suoritettava etujen punninta itsenäisenä kriteerinä sellaisessa muodossa, että peruuttamisen edellytyksenä on, että palauttamiseen liittyvien yleisten etujen on oltava painavampia kuin pakolaisen sitä koskeva etu, että turvapaikkavaltion antama suojelu säilyy, jolloin rikoksen moitittavuutta ja mahdollista vaaraa yhteiskunnalle on verrattava ulkomaalaisen etuun, joka koskee suojelua, mukaan lukien häntä uhkaavien toimenpiteiden vakavuus ja luonne?
2)

Onko asetusta N:o 593/2008 tulkittava siten, että sitä sovelletaan kyseisen asetuksen 24 artiklan nojalla sopimuksiin, jotka on tehty ennen sen voimaantuloa? Jos vastaus on kieltävä, onko katsottava, että kiinteistöjen käyttöä koskeva aikaosuussopimus, joka tehdään keräämällä klubin pisteitä, sisältyy vuonna 1980 tehdyn Rooman yleissopimuksen 4 artiklan 3 kohdan tai 5 artiklan soveltamisalaan siinäkin tapauksessa, että nimenomaan kuluttaja valitsee sovellettavaksi laiksi muun kuin asuinpaikkansa valtion lain? Jos vastauksena on, että se voisi sisältyä molempien soveltamisalaan, kumpaako sovelletaan ensisijaisesti?
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzgericht (Itävalta) on esittänyt 20.10.2021 – Climate Corporation Emissions Trading GmbH vastaan Finanzamt Österreich

(Asia C-641/21)

(2022/C 51/27)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesfinanzgerich

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Climate Corporation Emissions Trading GmbH

Vastaaja: Finanzamt Österreich

Ennakkoratkaisukysymys

Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettua neuvoston direktiiviä 2006/112/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 12.2.2008 annetulla neuvoston direktiivillä 2008/8/EY (1), tulkittava siten, että jäsenvaltion viranomaisten ja tuomioistuinten on katsottava, että palvelun suorituspaikka, joka kirjoitetun oikeuden mukaan sijaitsee muodollisesti toisessa jäsenvaltiossa, jossa hankkijan kotipaikka on, on ensimmäisessä jäsenvaltiossa, jos palvelun suorittaneen kotimaisen verovelvollisen olisi pitänyt tietää, että suorittamalla kyseisen palvelun se osallistuu suoritusketjun puitteissa tehtyyn arvonlisäveropetokseen?

(1) Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL 2006, L 347, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivin 2006/112/EY muuttamisesta palvelujen suorituspaikan osalta 12.2.2008 annetulla neuvoston direktiivillä 2008/8/EY (EUVL 2008, L 44, s. 11).
2)

Mikäli edellytyksenä on yksimielinen päätös silloin, kun kansallisilla ja yhteisön tavaramerkeillä on useampia yhteishaltijoita, onko sellainen tulkinta yhteensopiva unionin oikeuden periaatteiden kanssa, jonka mukaan tavaramerkin, joka on myönnetty kolmansille osapuolille vastikkeetta ja toistaiseksi, rinnakkaishaltija ei voi yksipuolisesti peruuttaa kyseistä päätöstä? Vai onko päinvastoin katsottava, että vastakkainen tulkinta on unionin oikeuden periaatteiden mukainen, jolloin yhteishaltijan ei voida katsoa olevan pysyvästi sidottu alkuperäiseen tahdonilmaisuunsa siten, että yhteishaltija voi peruuttaa alkuperäisen päätöksen, millä on vaikutuksia käyttölupaan?
1)

Onko SEUT 34 artikla, ottaen huomioon SEUT 36 artiklan, esteenä kuvaohjelmalain 5 §:n 1 momentin säännöksen tulkinnalle, joka edellyttää kuvaohjelmatallenteiden luokittelua kuvaohjelmalain mukaisesti ja kuvaohjelmalain mukaiseen luokitteluun perustuvien ikärajamerkintöjen tekemistä tuotetietojen yhteyteen jo siinä vaiheessa, kun kuvaohjelmatallenteet ovat verkkokaupassa myytävinä, vaikka kuvaohjelmatallenteet on luokiteltu ja merkitty toisessa jäsenvaltiossa, eikä tallenteita ole vielä toimitettu Suomeen? Onko kysymyksen arvioinnissa merkitystä sillä, ettei kuvaohjelmalaki sisällä säännöstä luokittelusta ja merkitsemisestä poikkeamisesta sillä perusteella, että kuvaohjelmatallenteen ostajan täysi-ikäisyydestä on varmistuttu, ja että edellä todettua uudelleen luokittelua ja merkitsemistä koskevaa vaatimusta sovelletaan kuvaohjelmatallenteen tarjoamiseen verkkokaupassa vain, jos ohjelmaa tarjoaa yhteisö tai elinkeinonharjoittaja, joka on rekisteröity Suomessa tai jolla on toimipaikka Suomessa, tai ohjelmaa tarjoaa henkilö, joka on Suomen kansalainen tai jolla on vakinainen asuinpaikka Suomessa, taikka päätös ohjelman tarjoamisesta on tehty Suomessa?
1)

Seuraako unionin oikeudesta ja etenkin SEU 4 artiklan 3 kohdasta, SEUT 288 artiklan kolmannesta kohdasta ja SEUT 260 artiklan 1 kohdasta, että palveluista sisämarkkinoilla 12.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/123/EY (1) (jäljempänä palveludirektiivi) 15 artiklan 1 kohdalla, 2 kohdan g alakohdalla ja 3 kohdalla on vireillä olevan yksityisten välisen tuomioistuinasian yhteydessä välitön oikeusvaikutus siten, että kyseisen direktiivin vastaisia kansallisia säännöksiä, jotka sisältyvät arkkitehti- ja insinööripalveluista maksettavista palkkioista vuonna 1996 annetun Saksan asetuksen (Verordnung über die Honorare für Architekten- und Ingenieurleistungen), sellaisena kuin se on muutettuna vuonna 2002 (jäljempänä HOAI 2002), 4 §:ään, jonka mukaan kyseisessä asetuksessa vahvistetut arkkitehtien ja insinöörien suunnittelu- ja valvontapalvelujen vähimmäishinnat ovat tiettyjä poikkeustapauksia lukuun ottamatta sitovia ja vähimmäishinnat alittavat palkkioehdot arkkitehtien tai insinöörien kanssa tehtävissä sopimuksissa ovat tehottomia, ei voida enää soveltaa myöskään silloin, kun kyse on sellaiseen arkkitehtisopimukseen perustuvista vaatimuksista, joka on tehty vuonna 2004 eli ennen palveludirektiivin antamista?
1)

Seuraako Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa vahvistetusta oikeudesta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin, että hallinnollinen asiakirja-aineisto, joka viranomaisen on esitettävä asiakirjoihin tutustumisen tai tuomioistuinvalvonnan yhteydessä, on – myös sähköisessä muodossa – esitettävä niin, että se on täydellinen ja että siinä on juokseva sivunumerointi, jolloin muutokset ovat ymmärrettävissä?
3)

Onko direktiivin 2014/104 10 artiklan 2 kohdan ja/tai SEUT 102 artiklan ja tehokkuusperiaatteen mukainen sellainen kansallinen säännöstö ja sen tulkinta, joiden mukaan ”se, että kilpailuoikeuden rikkominen on aiheuttanut sille vahinkoa” on sidoksissa siihen, että vahinkoa kärsinyt on tietoinen ”yksittäisistä osittaisista vahingoista”, jotka syntyvät vähitellen kilpailun vastaisten menettelyjen jatkuessa tai toistuessa (sillä oikeuskäytäntö perustuu olettamaan, jonka mukaan korvausvaatimus on jaettavissa osakokonaisuuksiin) ja joihin liittyen sovelletaan erillisiä subjektiivisia vanhentumisaikoja riippumatta siitä, onko vahinkoa kärsinyt tietoinen kokonaisvahingosta, jonka on aiheuttanut SEUT 102 artiklan rikkominen kokonaisuudessaan, toisin sanoen, onko sellainen kansallinen säännöstö ja sen tulkinta, joiden mukaan kilpailun vastaisten menettelyjen aiheuttamaa vahingonkorvausta koskeva vanhentumisaika voisi alkaa kulua ennen oman hintavertailunsa suotuisampaa sijoittamista ja esittämistä koskevien kilpailun vastaisten menettelyjen lopettamista, vastoin SEUT-sopimuksen 102 artiklaa?
1)

Onko asetuksen (EU) 2016/679 (1) 38 artiklan 3 kohdan toista virkettä tulkittava siten, että se on esteenä nyt käsiteltävässä asiassa kyseessä oleville liittovaltion tietosuojalain (Bundesdatenschutzgesetz) 38 §:n 1 ja 2 momentin, luettuina yhdessä kyseisen lain 6 §:n 4 momentin ensimmäisen virkkeen kanssa, kaltaisille kansallisille säännöksille, joiden mukaan se, että rekisterinpitäjä, joka on tietosuojavastaavan työnantaja, erottaa tietosuojavastaavan, liittyy niissä mainittuihin edellytyksiin riippumatta siitä, tapahtuuko erottaminen sen vuoksi, että tietosuojavastaava on hoitanut tehtäviään? Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
1)

Onko sellainen kansallinen säännös yhteensopiva unionin oikeuden kanssa, jossa tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY (1) 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan perusteella sallitaan sellaisen kaupallisen toimijan saataville asettaman online-videotallentimen hyödyntäminen, a) joka teknisesti sovellettavan kaksoiskappaleen poistamismenetelmän vuoksi ei valmista jokaisen käyttäjän aloittaman tallennuksen yhteydessä itsenäistä kopiota ohjelmoidusta lähetyssisällöstä vaan joka siinä tapauksessa, että kyseinen sisältö on jo tallennettu toisen, ensimmäisen tallennuksen suorittaneen käyttäjän aloitteesta, suorittaa ainoastaan – tarpeettomien tietojen välttämiseksi – linkityksen, jonka kautta seuraava käyttäjä pääsee jo tallennettuun sisältöön; b) jossa on toistotoiminto, jonka puitteissa kaikkien valittujen kanavien koko televisio-ohjelmisto tallennetaan 24 tuntia vuorokaudessa ja asetetaan saataville seitsemän päivän ajaksi, mikäli käyttäjä valitsee yhden kerran kyseiset kanavat napsauttamalla vastaavaa ruutua online-videotallentimen valikossa, ja c) joka välittää käyttäjälle (joko palveluntarjoajan pilvipalveluun sijoitettuna tai palveluntarjoajan saataville asettaman, paikallisesti asennettavan (”on premise”) IPTV-kokonaisratkaisun puitteissa) pääsyn myös suojattuihin lähetyssisältöihin ilman oikeudenhaltijoiden suostumusta?
2)

Jos tähän ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko neuvoston asetuksen N:o 44/2001 33 ja 36 artiklaa tulkittava siten, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa nostettavan laitonta irtisanomista (unfair dismissal) koskevan kanteen kaltaisella kanteella on sama peruste ja kohde kuin Ranskan oikeuden mukaisella kanteella, joka koskee ilman todellista ja painavaa syytä tapahtunutta irtisanomista, minkä vuoksi ilman todellista ja painavaa syytä tapahtuneesta irtisanomisesta johtuvaa vahingonkorvausta, irtisanomisajalta maksettavaa hyvitystä ja irtisanomiskorvausta koskevat vaatimukset, jotka työntekijä esittää ranskalaisessa tuomioistuimessa sen jälkeen, kun hänen Yhdistyneessä kuningaskunnassa nostamastaan kanteesta on annettu tuomio, jossa irtisanomisen todetaan olleen laiton ja määrätään tämän nojalla irtisanomishyvitys (compensatory award), on jätettävä tutkimatta? Onko ilman todellista ja painavaa syytä tapahtuneesta irtisanomisesta johtuvat vahingonkorvaukset, joilla voi olla sama peruste ja sama kohde kuin irtisanomishyvityksellä (compensatory award), erotettava tässä yhteydessä irtisanomiskorvauksesta ja irtisanomisajalta maksettavasta hyvityksestä, joihin on Ranskan oikeuden mukaisesti oikeus silloin, kun irtisanominen perustuu todelliseen ja painavaan syyhyn, muttei silloin, kun irtisanominen johtuu vakavasta virheestä?
1)

Onko SEUT 101 artiklaa, johon uusien kilpailusääntöjen (8.5.2012 annetun lain nro 19/2012) 9 § perustuu, tulkittava siten, että sen mukaan kilpailukieltoehtoa, jonka sisältö on kumppanuussopimuksen 12.1 ja 12.2 kohdan kaltainen (ks. [Yhteenveto tosiseikoista ja menettelystä pääasiassa, 8] kohta), voidaan pitää tarkoitukseltaan kilpailua rajoittavana sopimuksena, joka on tehty sähkönmyyntiyhtiön ja markettitoimintaa harjoittavan, elintarvikealan vähittäismyyntiyhtiön välillä ja jonka tarkoituksena on myöntää alennuksia asiakkaille, jotka liittyvät samalla sähkönmyyntiyhtiön tarjoamaan, manner-Portugalissa saatavilla olevaan tiettyyn sähkönhintaohjelmaan ja jotka ovat elintarvikealan vähittäismyyntiyhtiön kanta-asiakaskortin haltijoita, niin että nämä alennukset voidaan vähentää vain ostettaessa hyödykkeitä vähittäismyyntiyhtiön tai siihen etuyhteydessä olevien yritysten myymälöissä, kun kyseiseen sopimukseen sisältyy muita sopimusehtoja, joiden mukaan sopimuksen tarkoituksena on ollut sen osapuolina olleiden yritysten toiminnanharjoittamisen edistäminen (ks. [Yhteenveto tosiseikoista ja menettelystä pääasiassa,] 2–[7 kohta ja 16] kohta), ja kun kuluttajille on osoitettu aiheutuneen hyötyä (ks. [em. 16 kohta]) mutta edellä mainituista 12.1 ja 12.2 kohdasta kilpailulle aiheutuvia haittavaikutuksia ei ole arvioitu?
4)

Onko käsitettä ”tiedot”, jotka yleisen tietosuoja-asetuksen 15 artiklan 3 kohdan kolmannen virkkeen mukaan on silloin, kun rekisteröity esittää pyynnön sähköisesti, toimitettava hänelle ”yleisesti käytetyssä sähköisessä muodossa, paitsi jos rekisteröity toisin pyytää”, tulkittava siten, että sillä tarkoitetaan ainoastaan 15 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä virkkeessä mainittuja käsiteltäviä henkilötietoja? a. Jos neljänteen kysymykseen vastataan kieltävästi: Onko käsitettä ”tiedot”, jotka yleisen tietosuoja-asetuksen 15 artiklan 3 kohdan kolmannen virkkeen mukaan on silloin, kun rekisteröity esittää pyynnön sähköisesti, toimitettava hänelle ”yleisesti käytetyssä sähköisessä muodossa, paitsi jos rekisteröity toisin pyytää”, tulkittava siten, että sillä tarkoitetaan lisäksi myös yleisen tietosuoja-asetuksen 15 artiklan 1 kohdan a–h alakohdassa mainittuja tietoja? b. Jos myös neljännen kysymyksen a kohtaan vastataan kieltävästi: Onko käsitettä ”tiedot”, jotka yleisen tietosuoja-asetuksen 15 artiklan 3 kohdan kolmannen virkkeen mukaan on silloin, kun rekisteröity esittää pyynnön sähköisesti, toimitettava hänelle ”yleisesti käytetyssä sähköisessä muodossa, paitsi jos rekisteröity toisin pyytää”, tulkittava siten, että sillä tarkoitetaan käsiteltävien henkilötietojen ja yleisen tietosuoja-asetuksen 15 artiklan 1 kohdan a–h alakohdassa mainittujen tietojen lisäksi esimerkiksi niihin kuuluvia metatietoja?