Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Kilpailu - Yritysten väliset järjestelyt - Kilpailun loukkaaminen - Osuuskunta - Säännöissä määrätty lähtökorvaus - Soveltamista koskevat arviointiperusteet - Kilpailua rajoittava tarkoitus - Kilpailua rajoittavat vaikutukset - Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan - Tosiasiallinen taloudellinen toimintaympäristö

(EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta)

2 Maatalous - Kilpailusäännöt - Asetus N:o 26 - Osuuskunta - Säännöissä määrätty lähtökorvaus - Perustamissopimuksessa määrättyjä kilpailusääntöjä koskevan poikkeuksen soveltamisedellytykset

(Neuvoston asetus N:o 26)

3 Maatalous - Kilpailusäännöt - Asetus N:o 26 - Yksittäisen jäsenvaltion osuuskuntien sopimukset, päätökset ja menettelyt - Täytäntöönpano - Toimivallan jako komission ja kansallisten tuomioistuinten välillä

(EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 ja 3 kohta; neuvoston asetuksen N:o 26 2 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

4 Sen ratkaisemiseksi, onko osuuskunnan säännöissä määrätty "lähtökorvausjärjestelmä", jonka mukaan jäsenen on erotessa tai erotettaessa maksettava summa, joka lasketaan hänen toimituksistaan saamiensa korvausten perusteella, yhteensopiva perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan kanssa, kansallisen tuomioistuimen on otettava harkittavaksi ne arviointiperusteet, jotka koskevat tämän järjestelmän vahvistavan sopimuksen tarkoitusta sekä tämän sopimuksen vaikutuksia ja jäsenvaltioiden välistä kauppaa koskevia vaikutuksia, ja ottaen huomioon yritysten taloudellisen toimintaympäristön, kyseisessä sopimuksessa tarkoitetut tuotteet tai palvelut sekä kyseisten markkinoiden rakenteen ja niiden tosiasialliset toimintaedellytykset.

Ensinnäkin lähtökorvausta koskevien sopimusten tai osuuskunnan sääntöihin sisältyvien lähtökorvausta koskevien määräysten tarkoituksesta johtuvasta arviointiperusteesta on todettava se, että yrityksen organisointi tiettyyn oikeudelliseen muotoon osuuskunnaksi ei ole sellaisenaan kilpailunvastainen toimi. Tästä ei seuraa kuitenkaan se, että ne osuuskunnan sääntöjen määräykset, joissa määrätään osuuskunnan ja sen jäsenten välisistä suhteista, ja erityisesti ne määräykset, joissa määrätään sopimussuhteen päättämisestä ja joissa asetetaan jäsenille velvollisuus varata osuuskunnalle yksinoikeus tuotantoonsa, jäisivät automaattisesti 85 artiklan 1 kohdan kiellon soveltamisen ulkopuolelle. Jottei tätä kieltoa sovelleta, osuuskuntamuotoisten yhdistysten säännöissä jäsenille heidän uskollisuutensa takaamiseksi asetetut rajoitukset on rajoitettava siihen, mikä on tarpeen osuuskunnan moitteettoman toiminnan takaamiseksi, ja erityisesti siihen, mikä on tarpeen, jotta osuuskunnalle taataan riittävän laaja taloudellinen perusta sekä tietty vakaus sen toimintaan osallistumisessa.

Sopimusten tai sääntöjen määräysten vaikutusten arviointiperusteen osalta on todettava se, että sellaisilla määräyksillä, jotka koskevat yksinomaista toimittamisvelvollisuutta ja liiallisten lähtökorvausten asettamista tavalla, jolla jäsenet sidotaan osuuskuntaan pitkiksi ajanjaksoiksi ja siten viedään heiltä mahdollisuus kääntyä muiden kilpailevien toimijoiden puoleen, voi yhdessä olla kilpailua rajoittava vaikutus. Siten nämä määräykset olisivat omiaan yhtäältä liiallisella tavalla jäykistämään sellaisia markkinoita, joilla toimii vähäinen määrä vahvan kilpailuaseman omaavia ja toisiinsa verrattavia määräyksiä noudattavia toimijoita; toisaalta nämä määräykset olisivat omiaan vahvistamaan tai ylläpitämään tätä vahvaa asemaa asettaen siten esteitä muiden kilpailevien toimijoiden markkinoille pääsylle.

Jäsenvaltioiden välistä kauppaa koskevan arviointiperusteen osalta on todettava se, että vaikutukset jäsenvaltioiden väliseen kauppaan voivat johtua yhdessä useista tekijöistä, jotka erillään tarkasteltuina eivät välttämättä olisi määrääviä. Yritysten välistä sopimusta on näet pidettävä sellaisena, että se on omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, jos kaikkien oikeudellisten ja tosiasiallisten objektiivisten seikkojen perusteella sillä voi olla suoraan tai välillisesti, tosiasiallisesti tai mahdollisesti, vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kaupankäyntiin tavalla, joka voisi vahingoittaa valtioiden välisten yhtenäismarkkinoiden tavoitteiden toteuttamista.

5 Osuuskunnan säännöissä määrättyyn lähtökorvausjärjestelmään voidaan soveltaa tiettyjen kilpailusääntöjen soveltamisesta maataloustuotteiden tuotantoon ja kauppaan annetussa asetuksessa N:o 26 säädettyä poikkeusta ainoastaan silloin, kun sopimus, jossa määrätään tästä järjestelmästä, koskee yksittäisen jäsenvaltion osuuskuntaa, kun siinä ei ole sovittu hinnasta, vaan pikemminkin maataloustuotteiden tuotannosta tai myynnistä taikka maataloustuotteiden yhteisten varastointi-, käsittely- tai jalostuslaitosten käytöstä, ja edellyttäen vielä että sopimuksella ei estetä kilpailua eikä sillä vaaranneta yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteiden saavuttamista.

Tämän viimeksi mainitun edellytyksen osalta ei voida sulkea pois sitä, että osuuskunnan sääntöjen lukuisilla määräyksillä, joilla jäsenet sidotaan osuuskuntaan kestoltaan pitkiksi ajanjaksoiksi ja joilla heiltä näin viedään mahdollisuus kääntyä kilpailevien toimijoiden puoleen, voidaan vaarantaa yhden yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteen saavuttaminen, eli henkilökohtaisen tulon kasvu maataloudessa työskenteleviltä, koska he eivät voi hyödyntää eri jalostusyritysten harjoittamaa kilpailua raaka-aineen sisäänostohinnasta.

6 Kansallinen tuomioistuin, jolle tehdään väite siitä, että maatalousosuuskuntien sääntöihin sisältyvä määräys on mitätön sen vuoksi, että se rikkoo perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa, voi osuuskunnan vedotessa tiettyjen kilpailusääntöjen soveltamisesta maataloustuotteiden tuotantoon ja kauppaan annetun asetuksen N:o 26 2 artiklan 1 kohtaan jatkaa oikeudenkäyntiä ja ratkaista siinä vireillä olevan asian niissä tapauksissa, joissa on ilmeistä, että perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan soveltamisedellytykset eivät täyty tai se voi myös todeta oikeudenkäynnin kohteena olevan määräyksen mitättömäksi 85 artiklan 2 kohdan perusteella, jos kansallinen tuomioistuin on vakuuttunut siitä, että mainittu määräys ei täytä sellaisia edellytyksiä, että siihen voitaisiin soveltaa tämän asetuksen 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua poikkeusta tai 85 artiklan 3 kohdan mukaista poikkeusta. Jos asia on epäselvä, kansallinen tuomioistuin voi, jos se vaikuttaa soveliaalta ja kansallisten oikeudenkäyntiä koskevien määräysten mukaiselta, hankkia lisätietoja komissiolta tai antaa asianosaisille mahdollisuuden pyytää komissiota ottamaan kantaa asiaan.