Tämä kanteen tutkittavaksi ottamista koskevassa oikeuskäytännössä esitetty ratkaisu on ulotettava koskemaan myös kanneperusteen tutkittavaksi ottamista. Oikeusvarmuuden periaate, johon kanteen tutkittavaksi ottamista ja erityisesti kanteen nostamisen määräaikoja koskevat säännöt perustuvat, oikeuttaa samansuuntaisen ratkaisun soveltamisen myös silloin, kun on kyse kanneperusteen tutkittavaksi ottamisesta.

Henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklassa vahvistettujen hallinnollisen valituksen tekemistä ja kanteen nostamista koskevien määräaikojen tarkoitus on taata oikeudellisten tilanteiden varmuus. Näin ollen ne ovat ehdottomia, eivätkä asianosaiset tai tuomioistuin voi päättää niistä vapaasti. Se, että vastaajana oleva toimielin ei ole esittänyt oikeudenkäynnin aikana oikeudenkäyntiväitettä, joka koskee määräaikojen ylittymistä, koska kanne on nostettu liian myöhään, ei poista ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelta velvollisuutta tutkia, onko henkilöstösäännöissä annettuja määräaikoja noudatettu.

Sen harkintavallan käytön, joka toimielimille kuuluu kilpailuiden järjestämistä varten, erityisesti kun on kyse osallistumisedellytysten vahvistamisesta, on sovelluttava yhteen henkilöstösääntöjen 27 artiklan ensimmäisen kohdan ja 29 artiklan 1 kohdan pakottavien säännösten kanssa. Henkilöstösääntöjen 27 artiklan ensimmäisessä kohdassa määritellään pakottavasti palvelukseen ottamisen tarkoitus, kuten henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohdassa vahvistetaan avointen toimien täyttämisessä noudatettava menettely. Näin ollen tätä harkintavaltaa on aina käytettävä täytettäviin toimiin liittyvien vaatimusten ja, yleisemmin, yksikön edun mukaisesti.

Tältä osin sisäisissä kilpailuissa vakinaiseen henkilöstöön kuulumista koskeva osallistumisedellytys on oikeutettu henkilöstösääntöjen 29 artiklaan ja siinä luotuun järjestelmään nähden sekä yksikön etuun nähden.

Tässä säännöksessä tarkoitettu sisäisen kilpailun järjestäminen on mainittu palvelukseenottomahdollisuutena henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun ylentämisen ja toisiin tehtäviin siirtämisen ja henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun siirron lisäksi. Ylentäminen ja toisiin tehtäviin siirtäminen ovat kuitenkin toimenpiteitä, jotka koskevat henkilöstöä, johon sovelletaan henkilöstösääntöjä. Näin ollen ratkaiseva arviointiperuste tulkittaessa sisäisen henkilöstön käsitettä, joka on edellytys sisäiseen kilpailuun osallistumiselle, ei ole hakijoiden erityistilanne, vaan asianomaisten henkilöiden ja toimielimen välinen yhteys. Jotta se kilpailun osallistumisedellytys täyttyisi, jonka mukaan hakijoiden on kuuluttava toimielimen vakinaiseen henkilöstöön, tämän yhteyden on oltava julkisoikeudellinen. Sitä, että henkilöstösäännöissä mainittu ”sisäinen” koskisi muita henkilöitä kuin niitä, joiden asema on henkilöstösääntöjen mukainen, ei voida pitää henkilöstösäännöissä luodun järjestelmän mukaisena.

(ks. 52, 56 ja 61 kohta)

Viittaukset: julkisasiamies Gandin esittämä ratkaisuehdotus asiassa 16/64, Rauch v. komissio, 31.3.1965 (Kok. 1965, s. 179, 196, 198 ja 199); yhdistetyt asiat T-40/96 ja T-55/96, de Kerros ja Kohn-Bergé v. komissio, 6.3.1997 (Kok. H. 1997, s. I-A-47 ja II-135, 40 kohta); asia T-294/97, Carrasco Benitez v. komissio, 12.11.1998 (Kok. H. 1998, s. I-A-601 ja II-1819, 48 kohta) ja asia T-214/99, Carrasco Benítez v. komissio, 21. 11. 2000 (Kok. H. 2000, s. I-A-257 ja II-1169, 53 kohta).