YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS

5 päivänä heinäkuuta 1996

Asia T-85/96 R

Clarke

vastaan

Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus

”Henkilöstö — Asemapaikkaan määrääminen — Täytäntöönpanon lykkääminen — Välitoimet”

Täydellinen teksti saksan kielellä II-1003

Aihe:

Vastaajan tekemän sen päätöksen täytäntöönpanon lykkääminen, jolla kantajan asemapaikaksi määrättiin Thessaloniki; kantajan asemapaikan pysyttäminen väliaikaisesti Eurostatissa (Luxemburg).

Lopputulos:

Hylkääminen.

Määräyksen lyhennelmä

Vastaajana oleva Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus (Centre européen pour le développement de la formation professionnelle, jäljempänä Cedefop) otti kantajan palvelukseensa lokakuussa 1977 toistaiseksi tehdyllä työsopimuksella. Kyseisen sopimuksen mukaan kantajan asemapaikaksi määrättiin Berliini, joka oli tuolloin Cedefopin kotipaikka.

Neuvosto siirsi 1.9.1994 Cedefopin kotipaikan Thessalonikiin (Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskuksen perustamisesta annetun asetuksen (ETY) N:o 337/75 muuttamisesta 16 päivänä toukokuuta 1994 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1131/94, EYVL L 127, s. 1).

Cedefopin johtajan ja henkilöstön edustajien Cedefopin Thessalonikiin muuttamiseen liittyvistä sosiaalisista toimenpiteistä 23.1.1995 tekemään puitesopimukseen sisältyy määräyksiä erityisesti henkilöstön vakinaistamisesta (4.1), tilanteesta, jolloin asianomainen henkilö ei voi lähteä Berliinistä (4.3) ja henkilökohtaisen liikkuvuutta koskevan suunnitelman laatimisesta sellaisille henkilöille, jotka eivät voi siirtyä Thessalonikiin (4.4).

Cedefopin henkilöstöön alettiin soveltaa 1.3.1995 alkaen Euroopan yhteisöjen virkamiehiin ja muihin toimenhaltijoihin sovellettavia asetuksia ja määräyksiä (Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskuksen perustamisesta annetun asetuksen (ETY) N: o 337/75 muuttamisesta 6 päivänä helmikuuta 1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 251/95, EYVL L 30, s. 1).

Kantaja nimitettiin 1.4.1995 koeajalla olevaksi virkamieheksi ja 1.1.1996 vakinaiseksi virkamieheksi.

Vastaajan 7.7. ja 31.7.1995 tekemillä päätöksillä kantajan asemapaikaksi määrättiin Eurostat (Euroopan yhteisöjen tilastokeskus) 1.9.1995 (Cedefopin todellinen muuttopäivä Thessalonikiin) 31.3.1996 saakka. Kantajan puolison asemapaikka määrättiin Luxemburgiin 1.3.1996 saakka, jolloin hänet siirrettäisiin komissioon (Euroopan yhteisöjen julkaisutoimisto, Luxemburg).

Sittemmin vastaaja pidensi kahdesti (päätökset 5.4. ja 22.4.1996) kantajan työskentelyä Eurostatin palveluksessa, viimeksi 31.5.1996 saakka, mikä merkitsi ”— — liikkuvuuden saamista koskevan — — määräajan” päättymistä (päätös 22.4.1996).

Kantajan uuteen pidentämistä koskevaan pyyntöön vastaaja ilmoitti, ettei se aio kumota päätöstään siitä, että kantajan asemapaikka on määrätty Thessalonikiin 31.5.1996 jälkeen (telekopio 21.5.1996).

Oikeudelliset seikat

Näyttääkseen pyyntönsä kiireellisen luonteen, toisin sanoen väliaikaisen määräyksen antamisen tarpeen itselleen mahdollisesti aiheutuvan vakavan ja korjaamattoman vahingon estämiseksi, kantaja esittää, että hänen määräämisensä Thessalonikiin 30.9.1996 asti vaarantaisi hänen mahdollisesti 1.10.1996 suunnitellun siirtonsa Eurostatiin. Kuitenkin Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (henkilöstösäännöt) 29 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaan siirron edellytys ei ole se, että asianomainen henkilö työskentelisi toimielimessä, johon hän hakee siirtoa. Lisäksi mistään kantajan esittämistä asiakirjoista ei voida ensi näkemältä päätellä, että hänen määräämisensä 30.9.1996 saakka Thessalonikiin voisi vaarantaa suunnitellun siirron (62 ja 63 kohta).

Siitä, että kantaja joutuu mahdollisesti eroon puolisostaan 1.10.1996 saakka, on todettava tässä vaiheessa ja vaikuttamatta pääasian arviointiin, että kantajan oikeutta saada pidennetyksi hänen asemapaikkansa määräämistä Luxemburgiin, erityisesti perhesyistä, ei voida pitää itsestään selvänä. Kantaja vakuuttaa, että tämän asemapaikan määräämisen kesto olisi pitänyt laskea hänen virkavuosiensa perusteella puitesopimuksen 4.3 kohdan mukaan. Tältä osin on riittävää todeta, että kantaja ei ole riitauttanut 7.7.1995 tehtyä päätöstä siltä osin kuin päätöksessä määrättiin selvästi ja yksiselitteisesti asemapaikan tilapäinen määrääminen päättymään 31.3.1996. Edellä mainitun 4.3 kohdan, jota kantajan mukaan on sovellettava vastaavasti saman sopimuksen 4.4 kohdan puitteissa, mukaisen pidentämismahdollisuuden osalta on muistutettava, että vaikka tällainen mahdollisuus hyväksyttäisiin, se kuuluisi vastaajan harkintavaltaan (64—67 kohta).

Viittaukset: asia T-24/96 R, U v. Cedefop, 29.3.1996 (Kok. H. 1996, s. II-479, 63 kohta).

Sama arviointi soveltuu mahdolliseen pidentämiseen, jota on suunniteltu kantajalle ja muille asianomaisille henkilöille osoitetussa, 21.2.1996 tehdyssä päätöksessä, samoin kuin vastaavasti 6.2.1996 päivätyssä vastaajan henkilöstölle osoitetussa kiertokirjeessä. Mitä tulee väitettyyn viiveeseen liikkuvuuden toteuttamisessa, toisin sanoen mahdollisuuteen hakea henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaista siirtoa, kantaja ei ole näyttänyt, että ilman tätä väitettyä viivettä kantaja olisi jo voinut saada avoimena olevan viran Eurostatissa ja tulla siirretyksi tällaiseen virkaan. Lisäksi irtisanoutumista koskevien säännösten antaminen ei olisi antanut kantajalle mahdollisuutta jatkaa ammatillista uraansa Luxemburgissa. Lopuksi kantaja ei näytä toteen, että vastaaja olisi antanut sellaisen sitoumuksen Eurostatille, jonka tarkoituksena olisi ollut pysyttää kantajan asemapaikka Eurostatissa kantajan todelliseen siirtoon asti (67 kohta).

Näissä olosuhteissa esillä olevaa pyyntöä on tutkittava ottaen huomioon vastaajan laaja harkintavalta sen järjestäessä toimintaansa ja vastaavasti sen määrätessä henkilöstöään asemapaikkoihinsa. Siten täytäntöönpanon lykkääminen on perusteltua vain sellaisten pakottavien ja poikkeuksellisten seikkojen vuoksi, jotka voisivat aiheuttaa asianomaiselle virkamiehelle vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa (68 kohta).

Viittaukset: em. asia U v. Cedefop, 61 —63 kohta.

Kuitenkin riidanalainen ajanjakso on erityisen lyhyt, selvästi rajattu ja sisältää kesälomat (70 kohta).

Lisäksi kantajan etu ei ylitä vastaajan etua sen periaatteen toteuttamisessa, että kantajan oli oletettava jatkavan toimintaansa Thessalonikissa yksikön todellisen muuton jälkeen (puitesopimuksen 3 kohdan periaate). Yhtäältä vastoin vastakkaisia täsmällisiä tietoja kantajan yhteistoimintaa hänen Thessalonikissa olevaan virkaansa liittyvissä tehtävissä on pidettävä välttämättömänä vastaajan yksiköiden normaalin toiminnan kannalta. Kantaja ei voi vedota niihin mahdollisiin vaikeuksiin, joita saattaa ilmetä hänen vastaajan palveluksessa 1.9.1995 alkaneen poissaolonsa vuoksi, kun hän ”integroituu” jälleen vastaajan palvelukseen, koska tämä poissaolo oli myönnetty kantajalle pääasiallisesti hänen omasta intressistään. Toisaalta sellainen vaara, että aviopuolisot joutuvat toisistaan erilleen ei johdu puitesopimuksen mukaisten sosiaalisten toimenpiteiden perusteesta eli Cedefopin kotipaikan siirtämisestä, vaan kantajan puolison julkaisutoimistoon Luxemburgiin tapahtuvasta siirrosta, jota asianomainen henkilö oli itse pyytänyt. Tähän siirtoon liittyvään etuun (henkilölle itselleen kuten myös julkaisutoimistolle) ei voida vedota Cedefopia vastaan esillä olevassa oikeudenkäynnissä. Tätä ratkaisua ei muuta pelkästään se seikka, että vastaaja oli antanut suostumuksensa siirrolle. Itse asiassa nimittävä viranomainen ei voi henkilöstösääntöjen mukaan vastustaa periaatetta virkamiehen siirrosta (71-73 kohta).

Ratkaisu:

Välitoimihakemus hylätään.