Eri alojen ammatillisten järjestöjen keskusliitto, jonka tehtävänä on erityisesti sellaisten yritysten intressien edustaminen ja ajaminen, joista jotkin ovat tosiasiallisesti saaneet kyseisten verojärjestelmien nojalla myönnettyjä tukia, ja joka on lisäksi osallistunut riidanalaisten lopullisten päätösten tekemiseen johtaneeseen hallinnolliseen menettelyyn, on osoittanut, että sillä on väliintulointressi asiassa, jossa on nostettu kumoamiskanne sellaisista komission päätöksistä, joilla tietyt verovapautusjärjestelmät on katsottu sääntöjenvastaisiksi ja yhteismarkkinoille soveltumattomiksi ja joissa tällä perusteella maksettu tuki on määrätty palautettavaksi.

Etujärjestöjen, joiden tarkoituksena on puolustaa jäseniään asioissa, joissa on kyse niiden jäseniin vaikuttavista periaatteellisista kysymyksistä, väliintulo-oikeuden laajalla tulkinnalla pyritään helpottamaan asiakokonaisuuksien arviointia ja samalla välttämään lukuisat yksittäiset väliintulot, jotka saattaisivat vaarantaa oikeudenkäynnin tehokkuuden ja asianmukaisen sujumisen.

Valtiontuen alalla sovellettavissa säännöissä ei määrätä, että komission vaikeneminen merkitsisi hiljaista päätöstä siitä, ettei kyse ole tuesta, etenkään silloin kun kyseisiä toimenpiteitä ei ole sille ilmoitettu. Komissiolla, jolla on yksinomainen toimivalta todeta tuen mahdollinen soveltumattomuus yhteismarkkinoille, on valtion toimenpidettä koskevan alustavan tutkintavaiheen päätteeksi velvollisuus tehdä asianomaiselle jäsenvaltiolle osoitettu päätös, jossa todetaan joko, ettei tukea ole olemassa tai että se on yhteensoveltuva taikka että EY 88 artiklan 2 kohdassa määrätyn muodollisen tutkintamenettelyn aloittaminen on tarpeen. Tällainen päätös ei näin ollen voi olla hiljainen eikä perustua siihen, että komissio on vaiennut tietyn ajan.

Pelkällä toimielimen toimettomuudella ei näet voi olla sitovia oikeusvaikutuksia, jotka vaikuttaisivat yksityisen oikeussubjektin etuihin, ellei tällaisesta säädetä nimenomaisesti yhteisön oikeussäännössä. Yhteisön oikeuden mukaan toimielimen toimettomuus vastaa tietyissä erityistapauksissa päätöstä, jos kyseistä toimielintä on kehotettu tekemään ratkaisu eikä se määrittele kantaansa tietyn määräajan kuluessa. Jos tällaisia nimenomaisia säännöksiä, joissa säädettäisiin määräajasta, jonka päätyttyä implisiittisen päätöksen on katsottava syntyneen, ja joissa määriteltäisiin tämän päätöksen sisältö, ei ole olemassa, toimielimen toimettomuutta ei voida rinnastaa päätökseen, koska muussa tapauksessa vaarannettaisiin perustamissopimuksella käyttöön otettu oikeussuojajärjestelmä.

Perustamissopimuksessa on otettu käyttöön eri menettelyt sen mukaan, onko tuki voimassa olevaa tukea vai uutta tukea. Uudet tuet on ilmoitettava ennalta komissiolle EY 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti, eikä niitä saa toteuttaa, ennen kuin menettelyssä on annettu lopullinen päätös, kun taas voimassa olevat tuet voidaan EY 88 artiklan 1 kohdan mukaisesti panna sääntöjen mukaisesti täytäntöön niin kauan kuin komissio ei ole todennut niitä yhteismarkkinoille soveltumattomiksi. Voimassa olevien tukien yhteensoveltumattomuutta koskevalla mahdollisella päätöksellä on oikeusvaikutuksia vain tulevaisuudessa.

EY 88 artiklan soveltamisesta annetun asetuksen N:o 659/1999 1 artiklan b alakohdan v alakohdassa olevalla käsitteellä ”yhteismarkkinoiden kehitys” voidaan ymmärtää tarkoitettavan taloudellisten ja oikeudellisten olosuhteiden muutosta kyseisen toimenpiteen kohteena olevalla alalla. Tällainen muutos voi olla seurausta alun perin kilpailulta suljettujen markkinoiden avaamisesta. Tämä käsite ei sitä vastoin koske tilannetta, jossa komissio muuttaa arviointiaan pelkästään perustamissopimuksen valtiontukisääntöjen tiukemman soveltamisen perusteella. Tässä suhteessa tietyn valtion toimenpiteen luonne uutena tai voimassa olevana tukena ei voi riippua komission subjektiivisesti tekemästä arvioinnista, ja että se on määritettävä komission kaikesta aiemmasta hallintokäytännöstä riippumatta.

EY 88 artiklan soveltamisesta annetun asetuksen N:o 659/1999 1 artiklan b alakohdan ii alakohdassa, jossa säädetään, että voimassa olevalla tuella tarkoitetaan ”hyväksyttyjä tukia eli tukiohjelmia ja yksittäisiä tukia, jotka komissio tai neuvosto on hyväksynyt”, tarkoitetaan tukitoimenpiteitä, joiden yhteensoveltuvuuden komissio jo on todennut tekemällään päätöksellä, joka on välttämättä nimenomainen. Komission on nimittäin tehtävä kyseisten toimenpiteiden yhteensoveltuvuutta koskeva päätös EY 87 artiklassa asetetut edellytykset huomioiden, ja sen on EY 253 artiklassa vaadituin tavoin perusteltava tällainen päätös.

Lisäksi silloin, kun väitetään, että toimenpiteet on toteutettu aikaisemmin hyväksytyn järjestelmän mukaisesti, komission on ennen EY 88 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn aloittamista määritettävä, sovelletaanko näihin toimenpiteisiin kyseistä järjestelmää vai ei, ja jos sovelletaan, täyttävätkö ne sen hyväksymispäätöksessä asetetut edellytykset. Komissio voi siis ainoastaan tätä kysymystä koskevan kielteisen päätelmän tapauksessa katsoa, että kyseessä olevat toimenpiteet ovat uusia tukia. Myöntävän päätelmän tapauksessa komission on sitä vastoin kohdeltava näitä toimenpiteitä voimassa olevina tukina EY 88 artiklan 1 ja 2 kohdassa määrätyn menettelyn mukaisesti. Jotta voitaisiin määrittää, ovatko yksittäiset toimenpiteet kyseisen järjestelmän hyväksymispäätöksessä asetettujen edellytysten mukaisia, sen on välttämättä oltava nimenomainen.

(ks. 194–197 kohta)