Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Oikeudenkäyntimenettely – Vireilläoloväite – Kahden kanteen asianosaiset, kohteet ja perusteet ovat samat – Kantaja peruuttaa yhden kanteistaan – Vireilläolovaikutuksen katoaminen

2. Kumoamiskanne – Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt – Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet – Alakohtaisen tukijärjestelmän kieltävä komission päätös

(EY 230 artiklan neljäs kohta)

3. Valtiontuki – Komission suorittama tutkinta – Koko tukijärjestelmän tutkimisen hyväksyttävyys

(EY 87 ja EY 88 artikla)

4. Valtiontuki – Käsite – Edun myöntäminen tuensaajille

(EY 87 artiklan 1 ja 3 kohta)

5. Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Tuomion perustelut, jotka ovat unionin oikeuden vastaiset – Tuomiolauselma, josta ilmenevä lopputulos on perusteltu tuomion muiden oikeudellisten perustelujen vuoksi – Hylkääminen

6. Valtiontuki – Komission päätös, jolla valtiontukijärjestelmä todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi – Perusteluvelvollisuus

(EY 88 artiklan 2 kohta)

7. Valtiontuki – Kilpailua rajoittava vaikutus – Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan – Komissiolla olevan todistustaakan laajuus

(EY 88 artikla)

8. Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Tosiseikkojen virheellinen arviointi – Tutkimatta jättäminen – Unionin tuomioistuimen harjoittaman valvonnan piiriin ei kuulu selvitysaineiston arviointi, paitsi jos se on otettu huomioon vääristyneellä tavalla

(EY 225 artikla; Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 51 artiklan ensimmäinen kohta; unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 112 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohta)

9. Valtiontuki – Kielto – Poikkeukset – Tuet, joiden voidaan katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille – Tuet kehityksen edistämiseen tietyillä alueilla

(EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohta)

Tiivistelmä

1. Kun kanne jätetään tutkittavaksi ottamatta, sillä nostettu ja vireillä ollut asia lakkaa olemasta, joten vireilläolovaikutus lakkaa. Samoin on silloin, kun vireillä olevaa asiaa ei enää ole sen vuoksi, että kantaja peruuttaa kanteensa. Intressi sen välttämiseen, että yksityiset oikeussubjektit käyttäisivät tätä mahdollisuutta prosessiekonomian periaatteen vastaisella tavalla, ei edellytä sitä, että vireilläolovaikutus pysyy voimassa myös sellaisen kanteen perusteella, josta kantaja on luopunut. Tätä intressiä suojaa nimittäin riittävästi se, että kantaja unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 5 kohdan ensimmäisen kohdan tai unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 5 kohdan ensimmäisen kohdan nojalla velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

(ks. 31 ja 32 kohta)

2. Kumoamiskanteen yhteydessä päätös koskee EY 230 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetuin tavoin erikseen sellaisia tukia koskevan järjestelmän nojalla myönnetyn yksilöllisen tuen tosiasiallisia saajia, jotka komissio on määrännyt perittäväksi takaisin.

Takaisinperintämääräys koskee jo erikseen kaikkia kyseisen järjestelmän edunsaajia, sillä ne ovat riidanalaisen päätöksen tekoajankohdasta lähtien alttiina sille riskille, että niiden saamat edut peritään takaisin, ja tämä vaikuttaa näin niiden oikeudelliseen asemaan. Nämä tuensaajat kuuluvat tämän vuoksi suljettuun piiriin, eikä sellaisiin tilanteisiin liittyviä lisäedellytyksiä, joissa komission päätökseen ei sisälly takaisinperintämääräystä, näin ole tarpeen tutkia. Lisäksi se mahdollisuus, että sääntöjenvastaisiksi katsottuja etuja ei perittäisi takaisin niiden saajilta, ei sulje pois sitä, etteikö päätöksen voitaisi katsoa koskevan erikseen näitä saajia.

(ks. 53 ja 56 kohta)

3. Kun kyse on tukiohjelmasta, komissio voi tutkia ainoastaan kyseisen ohjelman ominaispiirteitä arvioidakseen päätöksen perusteluissa, annetaanko tässä ohjelmassa sitä koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen vuoksi edunsaajille olennaista etua verrattuna niiden kilpailijoihin ja voiko tuki hyödyttää olennaisesti sellaisia yrityksiä, jotka toimivat jäsenvaltioiden välisessä kaupassa. Komissiolla ei näin ole velvollisuutta tällaista ohjelmaa koskevassa päätöksessä arvioida sen perusteella yksittäistapauksissa myönnettyjä tukia. Kunkin kyseessä olevan yrityksen yksilöllistä tilannetta on tutkittava vasta siinä vaiheessa, kun tukia peritään takaisin.

Silloin kun komissio on yleisesti ja abstraktisti tehnyt päätöksen tietystä valtiontukijärjestelmästä ja julistanut sen yhteismarkkinoille soveltumattomaksi määräten tämän järjestelmän perusteella maksetut määrät perittäviksi takaisin, jäsenvaltion tehtäviin kuuluu tarkistaa kunkin takaisinperintätoimenpiteen kohteena olevan yrityksen yksilöllinen tilanne.

(ks. 63, 64 ja 130 kohta)

4. Yksinomaan tukitoimenpiteen taustalla olevat syyt eivät saman tien riitä siihen, ettei tällaisen toimenpiteen katsottaisi olevan EY 87 artiklassa tarkoitettu ”tuki”. Kyseisen artiklan 1 kohdassa ei nimittäin tehdä eroa valtion toimenpiteiden syiden tai tavoitteiden perusteella, vaan siinä määritellään toimenpiteet niiden vaikutusten perusteella.

Se, että jäsenvaltio pyrkii yksipuolisin toimin lähentämään kilpailuolosuhteita tietyllä talouden alalla toisissa jäsenvaltioissa vallitseviin edellytyksiin nähden, ei muuta sitä, että toimet ovat tukea. Tämä pätee myös sellaisiin toimenpiteisiin, joilla pyritään korvaamaan mahdollisia haittoja, joille jäsenvaltion tietylle alueelle sijoittautuneet yritykset altistuvat. Jo itse EY:n perustamissopimuksen – jonka 87 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdassa määritellään sellaiseksi tueksi, jota voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana, ”tuk[i] taloudellisen kehityksen edistämiseen alueilla” ja ”tuk[i] tietyn – – talousalueen kehityksen edistämiseen”, – sanamuoto viittaa siihen, että edut, joiden soveltamisala on rajoitettu osaan jäsenvaltion, jonka on noudatettava valtiontukisääntöjä, aluetta, voivat muodostaa valikoivia etuja.

Tästä seuraa, että jonkin jäsenvaltion tietylle alueelle sijoittautuneiden yritysten kilpailuhaittojen korvaaminen, johon sosiaaliturvamaksujen alennuksilla pyrittiin, ei voi poistaa näiltä eduilta EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tuen luonnetta.

(ks. 94–96 ja 100 kohta)

5. Vaikka unionin yleisen tuomioistuimen tuomion perustelut olisivatkin unionin oikeuden vastaisia, mutta sen tuomiolauselma perustuu selvästi muihin oikeudellisiin perusteluihin, valitus on hylättävä.

(ks. 118 kohta)

6. Komission tukijärjestelmästä tekemässä, takaisinperintämääräyksen sisältävässä päätöksessä on selvästi yksilöitävä sen ulottuvuus. Sen on jo itsensä sisällettävä kaikki ne seikat, jotka ovat olennaisia kansallisten viranomaisten pannessa sitä täytäntöön, eikä tämän päätöksen todellista sisältöä voida vahvistaa vasta jälkikäteen komission ja kansallisten viranomaisten välisessä kirjeenvaihdossa. Päätöksellä, jolla todetaan tukijärjestelmän yhteensoveltumattomuus yhteismarkkinoille, on riittävästi ohjattava kansallisten viranomaisten kunkin asianomaisen tuensaajan yksilöllisen tilanteen suhteen tehtäviä tarkastuksia.

(ks. 120 kohta)

7. Komissiolla ei ole velvollisuutta osoittaa, että tuki todellisuudessa vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja että se tosiasiallisesti vääristää kilpailua, vaan sillä on ainoastaan velvollisuus tutkia, saattaako tämä tuki vaikuttaa tuohon kauppaan ja vääristää kilpailua.

Tuen pieni määrä tai se, että suurin osa edunsaajina olevista yrityksistä toimi paikallisella tasolla, ei aiheuta sitä, että tuon järjestelmän nojalla myönnetty tuki ei saattaisi vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja aiheuttaa kilpailun vääristymistä.

(ks. 134 ja 135 kohta)

8. EY 225 artiklan sekä Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 51 artiklan ensimmäisen kohdan ja unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 112 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdan määräysten mukaan valittajan, joka väittää unionin yleisen tuomioistuimen ottaneen selvitysaineiston huomioon vääristyneellä tavalla, on ilmoitettava täsmällisesti ne seikat, jotka se katsoo unionin yleisen tuomioistuimen ottaneen huomioon vääristyneellä tavalla, ja näytettävä toteen ne arviointivirheet, joiden takia unionin yleinen tuomioistuin on valittajan mukaan päätynyt niiden ottamiseen huomioon vääristyneellä tavalla. Selvitysaineisto on otettu huomioon vääristyneellä tavalla, jos ilman uutta selvitysaineistoa on selvää, että olemassa olevaa selvitysaineistoa on arvioitu ilmeisen virheellisesti.

(ks. 152 ja 153 kohta)

9. Kun komissio kieltäytyy soveltamasta EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa määrättyä poikkeusta, se voi perustellusti käyttää perustana sitä, että kyse on yritysten toimintatuesta. Tällainen tuki, joka lähtökohtaisesti vääristää kilpailuedellytyksiä, voidaan EY 87 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan soveltamista aluetukiin koskevasta menetelmästä annetun komission tiedonannon ja vuonna 1998 julkaistujen aluetukia koskevien suuntaviivojen mukaisesti hyväksyä ainoastaan poikkeuksellisesti.

(ks. 168 kohta)