Yhteisöjen tuomioistuin voi viran puolesta todeta sen, ettei asianosaisella ole intressiä tehdä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiosta valitusta tai jatkaa sitä, kun tuomion jälkeisen tapahtuman vuoksi tuomio ei enää ole epäedullinen, ja todeta, että valitus tästä syystä jätetään tutkimatta tai että se on vailla kohdetta. Valittajalla on nimittäin oikeussuojan tarve vain, jos valituksen lopputulos voi tuottaa valittajalle etua. Valittajan intressiä saada tällainen tuomio – ja välillisesti ensimmäisessä oikeusasteessa riitautettu asetus – kumottua ei kuitenkaan voida kiistää pelkästään sillä perusteella, ettei mainitulla asetuksella ole enää vaikutuksia tulevaisuudessa. Tällaisella kumoamisella voi nimittäin sellaisenaan olla oikeudellisia seurauksia erityisesti siltä kannalta, etteivät yhteisön toimielimet syyllisty uudelleen lainvastaiseen käytäntöön.

Tältä osin tällaisen vääristyneellä tavalla huomioon ottamisen on ilmettävä toimitetusta aineistosta selvästi ilman, että on tarpeen ryhtyä uudelleen arvioimaan tätä tosiseikastoa ja selvitystä.

Yhteisöjen tuomioistuimella ei näin ollen ole toimivaltaa määrittää asian tosiseikastoa eikä lähtökohtaisesti myöskään arvioida sitä selvitystä, johon ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on asian tosiseikastoa määrittäessään tukeutunut. Silloin, kun tämä selvitys on saatu asianmukaisesti ja yleisiä oikeusperiaatteita ja todistustaakkaa sekä asian selvittämistä koskevia menettelysääntöjä on noudatettu, ainoastaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tehtävänä on arvioida sille esitetyn selvityksen näyttöarvoa. Lukuun ottamatta sitä tapausta, että tuomioistuimelle esitetty selvitys on otettu huomioon vääristyneellä tavalla, tämä arviointi ei näin ollen ole sellainen oikeuskysymys, että se sinänsä kuuluisi yhteisöjen tuomioistuimen harjoittaman valvonnan piiriin.

EY 225 artiklasta ja yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäisestä kohdasta ilmenee, että ainoastaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on toimivaltainen yhtäältä määrittämään tosiseikaston, lukuun ottamatta sellaisia tapauksia, joissa määritetyn tosiseikaston paikkansapitämättömyys käy ilmi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle toimitetusta aineistosta, ja toisaalta arvioimaan kyseisiä tosiseikkoja. Kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on määrittänyt asian tosiseikaston tai arvioinut sitä, yhteisöjen tuomioistuin on EY 225 artiklan nojalla toimivaltainen harjoittamaan näiden tosiseikkojen oikeudelliseen luonnehdintaan ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen sen pohjalta tekemiin oikeudellisiin päätelmiin kohdistuvaa valvontaa.

Määritettäessä tuetun tuonnin vastaisessa menettelyssä sellaista vahinkoa, jonka yhteisön tuotannonalalle oletetaan aiheutuneen, neuvoston ja komission velvollisuutena on tutkia, aiheutuuko vahinko, johon ne aikovat perustaa päätelmänsä, todella tuetusta tuonnista, ja niiden on jätettävä ottamatta huomioon muihin tekijöihin perustuva vahinko ja erityisesti vahinko, joka perustuu yhteisön tuottajien omaan käyttäytymiseen. Yhteisön toimielinten asiana on tältä osin tarkistaa, etteivät kyseisten muiden tekijöiden vaikutukset ole olleet sellaisia, että ne olisivat olleet omiaan katkaisemaan syy-yhteyden yhtäältä kyseisen tuonnin ja toisaalta yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon välillä. Niiden on myös tarkistettava, ettei kyseisten muiden tekijöiden syyksi laskettavaa vahinkoa oteta huomioon määritettäessä vahinkoa muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta annetun asetuksen N:o 2026/97 8 artiklan 7 kohdassa tarkoitetulla tavalla ja ettei asetettu tasoitustulli näin ollen ylitä sitä, mikä on tarpeen tuetun tuonnin aiheuttaman vahingon poistamiseksi.

Sellainen käyttäytyminen, joka vaikuttaa suoraan yhteisössä valmistettujen tuotteiden hintaan, kuten rojaltien maksaminen, voi olla omiaan asettamaan kyseenalaiseksi ensinnäkin tuetun tuonnin ja vahingon välisen syy-yhteyden ja toiseksi yhteisön tuotannonalalle kyseisen tuonnin alihinnoittelun takia aiheutuneen vahingon arvioinnin.

Asetuksen N:o 2026/97 8 artiklan 7 kohdan mukaan tuetun tuonnin lisäksi on tutkittava muut tunnetut tekijät, jotta näiden tekijöiden aiheuttamaa vahinkoa ei pidetä tuetusta tuonnista johtuvana vahinkona. Kyseisen säännön tavoitteena on näin ollen se, ettei yhteisön tuotannonalaa suojella enempää kuin on tarpeen.

Jos yhteisön toimielimet toteavat, että tällaisista tekijöistä riippumatta tuetun tuonnin aiheuttama vahinko on asetuksen N:o 2026/97 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla merkittävää, tuetun tuonnin ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon välinen syy-yhteys voidaan todeta. Sen toteamiseksi, että tuetun tuonnin ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon välinen syy-yhteys on säilynyt, voi riittää, että yhteisön toimielimet toteavat, että tällaisesta ulkoisesta tekijästä huolimatta asianomaisen tuonnin aiheuttama vahinko on ollut merkittävä. Näin ollen voidaan katsoa, ettei rojaltien maksaminen ole voinut vaikuttaa tuetun tuonnin aiheuttamaan vahinkoon, jos kyseinen tekijä esiintyi jo ennen kuin tuonti oli merkittävää. Vastaavasti tällaisten rojaltien maksaminen ei vaikuta yhteisön tuotannonalan tuetun tuonnin takia kärsimään vahinkoon silloin, kun mainittu käytäntö on vaikuttanut sekä yhteisön hintoihin että tuontihintoihin.

(ks. 87–93 kohta)