Kyseisen 4 artiklan 5 kohdan toinen ja kolmas alakohta liittyvät näin ollen läheisesti toisiinsa, sillä niillä tavoitellaan samaa päämäärää eli arvonlisäverotuksen soveltamista julkisoikeudellisiin yhteisöihin, vaikka viimeksi mainitut toimisivatkin viranomaisen ominaisuudessa. Nämä alakohdat noudattavat näin ollen samaa logiikkaa, jonka avulla yhteisön lainsäätäjä on pyrkinyt rajoittamaan julkisoikeudellisten yhteisöjen jättämistä verovelvollisuuden ulkopuolelle, jotta noudatettaisiin tämän direktiivin 2 artiklan 1 alakohdassa sekä 4 artiklan 1 ja 2 kohdassa esitettyä pääsääntöä, jonka mukaan kaikki taloudellinen toiminta on lähtökohtaisesti arvonlisäverollista. Kuudennen direktiivin 4 artiklan 5 kohdan toista ja kolmatta alakohtaa on näin ollen tulkittava kokonaisuutena. Tästä seuraa, että julkisoikeudellisten yhteisöjen arvonlisäverovelvollisuus kuudennen direktiivin 4 artiklan 5 kohdan joko toisen tai kolmannen alakohdan nojalla johtuu tietyn toiminnan harjoittamisesta sellaisenaan, riippumatta siitä, kohtaavatko nämä yhteisöt kilpailua niillä paikallisilla markkinoilla, joilla ne harjoittavat tätä toimintaa.

Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen direktiivin 77/388 4 artiklan 5 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että huomattavaa kilpailun vääristymistä, johon viranomaisen ominaisuudessa toimivien julkisoikeudellisten yhteisöjen jättäminen verovelvollisuuden ulkopuolelle johtaisi, on arvioitava suhteessa kyseessä olevaan toimintaan sellaisenaan eikä tämä arviointi saa koskea tiettyjä paikallisia markkinoita.

Julkisoikeudellisten yhteisöjen jättäminen arvonlisäverovelvollisuuden ulkopuolelle kuudennen direktiivin 4 artiklan 5 kohdan ensimmäisen alakohdan nojalla muodostaa nimittäin poikkeuksen pääsäännöstä, jonka mukaan kaikki taloudellinen toiminta on verollista, ja tätä säännöstä on näin ollen tulkittava suppeasti. Kyseisen direktiivin 4 artiklan 5 kohdan toisen alakohdalla säännöksellä palautetaan kuitenkin sovellettavaksi tämä pääsääntö sen välttämiseksi, että näiden yhteisöjen jättäminen verovelvollisuuden ulkopuolelle johtaisi huomattavaan kilpailun vääristymiseen. Viimeksi mainittua säännöstä ei siis voida tulkita suppeasti.

Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen direktiivin 77/388 4 artiklan 5 kohdan toisen alakohdan ilmaisua ”johtaisi” on tulkittava siten, että siinä otetaan huomioon paitsi tämänhetkinen kilpailu myös potentiaalinen kilpailu siltä osin kuin yksityisen toimijan mahdollisuus tulla merkityksellisille markkinoille on todellinen eikä täysin hypoteettinen.

Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen direktiivin 77/388 4 artiklan 5 kohdan toisen alakohdan ilmaisu ”huomattava” on ymmärrettävä siten, että tämänhetkisen tai potentiaalisen kilpailun vääristymisen on oltava merkitykseltään enemmän kuin vähäistä.

Tämä ilmaisu on nimittäin ymmärrettävä siten, että sillä pyritään rajoittamaan kuudennen direktiivin 4 artiklan 5 kohdan ensimmäisen alakohdan soveltamisalaa siltä osin kuin yhteisöt jätetään siinä tämän toiminnan osalta verovelvollisuuden ulkopuolelle. Jos tämä ilmaisu olisi ymmärrettävä siten, että se tarkoittaa tuntuvaa tai jopa poikkeuksellista, julkisoikeudellisten yhteisöjen verovelvollisuuden ulkopuolelle jättämisen soveltamisalaa laajennettaisiin kuitenkin perusteettomasti. Jos viimeksi mainittujen jääminen verovelvollisuuden ulkopuolelle sitä vastoin sallittaisiin ainoastaan siinä tapauksessa, että se johtaa vain merkitykseltään vähäiseen kilpailun vääristymiseen, sen ulottuvuudelle asetettaisiin tosiasiallisesti rajat.

Kuudennen direktiivin 4 artiklan 5 kohdan kolmannesta alakohdasta ilmenee seuraavaksi, että julkisyhteisöjen jääminen verovelvollisuuden ulkopuolelle direktiivin liitteessä D luetelluista toiminnoista on sallittua siltä osin kuin tämä toiminta on merkitykseltään vähäistä, eli tässä yhteydessä oletetaan, että toiminnasta aiheutuva kilpailun vääristyminen on myös merkitykseltään vähäistä. Koska kuudennen direktiivin 4 artiklan 5 kohdan toinen ja kolmas alakohta liittyvät läheisesti toisiinsa, sillä niillä tavoitellaan samaa päämäärää, ja koska ne noudattavat samaa logiikkaa, ilmaisu ”huomattava” on ymmärrettävä siten, että julkisyhteisöjen jääminen verovelvollisuuden ulkopuolelle voidaan sallia vain tapauksissa, joissa tämä johtaa vain merkitykseltään vähäiseen kilpailun vääristymiseen.

Näiden yhteisöjen jättäminen arvonlisäverovelvollisuuden ulkopuolelle tilanteissa, joissa tämä ei johtaisi minkäänlaiseen kilpailun vääristymiseen tai johtaa merkitykseltään vähäiseen kilpailun vääristymiseen, loukkaisi verotuksen neutraalisuuden periaatetta sitä vastoin mahdollisimman vähän.

(ks. 72–76, 78 ja 79 kohta sekä tuomiolauselman 3 kohta)