Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Maatalous – Yhteinen markkinajärjestely – Banaanit – Tuontijärjestelmä – Asetus N:o 404/93 – Toimijat, joille tariffikiintiöt voidaan jakaa – Määritelmän puuttuminen – Sellaisen täytäntöönpanovallan delegointi komissiolle, josta seuraa komission laaja harkintavalta – Asetus N:o 896/2001, joka koskee mainittujen toimijoiden määrittelyä

(EY 211 artikla; neuvoston asetuksen N:o 404/93 18 ja 19 artikla; komission asetuksen N:o 896/2001 3 artikla)

2. Yhteisön oikeus – Periaatteet – Luottamuksensuoja – Rajat – Banaanien tuonnin tariffikiintiöitä koskevan lainsäädännön muuttaminen – Yhteisöjen toimielinten harkintavalta – Lainsäädännön sopeuttaminen taloudellisen tilanteen vaihteluihin – Luottamuksensuojaan vetoamisen mahdottomuus

(Neuvoston asetus N:o 404/93)

3. Yhteisön oikeus – Periaatteet – Perusoikeudet – Ammatinharjoittamisen vapaus – Rajoitukset – Asetus N:o 896/2001 banaanien tuonnin tariffikiintiöistä – Säännös, jonka mukaan henkilöt, jotka ovat etuyhteydessä perinteiseen toimijaan, eivät voi kuulua ei-perinteisten toimijoiden luokkaan – Yleisen edun vuoksi perusteltu rajoitus – Hyväksyttävyys

(Neuvoston asetus N:o 404/93; komission asetuksen N:o 896/2001 6 artiklan c alakohta; komission asetuksen N:o 2454/93 143 artikla)

Tiivistelmä

1. Perustamissopimuksen rakenteesta, jonka yhteydessä EY 211 artiklaa on tarkasteltava, samoin kuin käytännön vaatimuksista seuraa, että täytäntöönpanon käsitettä on tulkittava laajasti. Erityisesti on todettava, että koska maatalouspolitiikan alalla ainoastaan komissio pystyy seuraamaan jatkuvasti ja tarkkaavaisesti markkinoiden kehitystä sekä toimimaan tilanteen vaatimalla ripeydellä, neuvosto voi joutua antamaan sille laajat valtuudet. Tästä seuraa, että näiden valtuuksien rajoja on arvioitava erityisesti kyseessä olevan markkinajärjestelyn yleisten olennaisten tavoitteiden perusteella, koska komissiolla on toimivalta toteuttaa kaikki perussäädöksen toteuttamisen kannalta välttämättömät tai hyödylliset täytäntöönpanotoimenpiteet sillä edellytyksellä, että ne eivät ole ristiriidassa perussäädöksen tai neuvoston antaman täytäntöönpanoasetuksen kanssa.

Nimenomaan banaanien yhteisöön tuonnille vahvistettavien tariffikiintiöiden hallinnoinnin osalta banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetussa asetuksessa N:o 404/93, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 216/2001 – jonka 20 artiklassa komissio valtuutetaan antamaan yksityiskohtaiset soveltamissäännöt ja nimenomaan saman asetuksen 18 artiklassa mainittujen tariffikiintiöiden hallinnointia koskevat yksityiskohtaiset säännöt – ei määritellä toimijoita, joille tariffikiintiöt voidaan jakaa, joten komissiolle annetaan siten tietenkin laaja harkintavalta. Näin ollen komission toimenpide, joka johtaa siihen, että huomattava osuus tariffikiintiöistä varataan taloudellisille toimijoille, jotka kantavat tuoretuotteiden tuottamiseen tai niiden tuottajilta ostamiseen sekä niiden kuljetukseen liittyvän taloudellisen riskin, on komissiolle perussäädöksen täytäntöönpanossa annetun harkintavallan mukainen sikäli kuin kyseisellä toimenpiteellä voidaan edesauttaa tuontijärjestelmän moitteetonta toimintaa ja sikäli kuin se ei ole omiaan aiheuttamaan häiriötä yhteisön markkinoiden tasapuolisille tavarantoimituksille, jotka pyritään perussäädöksellä takaamaan.

(ks. 54–57 ja 59 kohta)

2. Vaikka perustellun luottamuksen suojan periaate kuuluu yhteisön perusperiaatteisiin, taloudelliset toimijat eivät kuitenkaan voi perustellusti luottaa sellaisen olemassa olevan tilanteen säilymiseen, jota voidaan muuttaa yhteisön toimielinten harkintavallan rajoissa; näin on erityisesti maatalouden yhteisten markkinajärjestelyjen kaltaisella alalla, jolla tavoitteiden saavuttaminen edellyttää jatkuvaa sopeutumista taloudellisen tilanteen vaihteluihin.

Siten banaanien yhteisöön tuonnista kiinnostuneilla taloudellisilla piireillä ei voi olla mitään odotuksia sovellettavan lainsäädännön voimassa pitämisestä, koska kyseistä lainsäädäntöä ei pelkästään ole aikojen saatossa muutettu useita kertoja, mikä johtuu muun muassa yhteisön maailman kauppajärjestön puitteissa antamista kansainvälisistä sitoumuksista, vaan sitä jatkuvasti mukautetaan taloudellisen tilanteen vaihteluihin, mikä on antanut sijaa yhteisöjen toimielinten laajalle harkintavallalle.

(ks. 70 ja 71 kohta)

3. Ammatin harjoittamisen vapaus, samoin kuin myös omistusoikeuden suoja, ovat yhteisön oikeuden yleisiä periaatteita. Nämä periaatteet eivät kuitenkaan takaa ehdottomia oikeuksia, vaan niitä on arvioitava sen tehtävän perusteella, joka niillä on yhteiskunnassa. Tämän vuoksi ammatin harjoittamisen vapautta, samoin kuin omistusoikeuden käyttämistä, voidaan rajoittaa sillä edellytyksellä, että nämä rajoitukset ovat todellisuudessa yleisen edun mukaisten Euroopan yhteisön tavoitteiden mukaisia ja että niillä ei puututa perusoikeuksiin tavoitellun päämäärän kannalta suhteettomasti ja tavalla, jota ei voida hyväksyä ja jolla loukattaisiin näin suojattujen oikeuksien keskeistä sisältöä.

Tämä pätee asetuksen N:o 404/93 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä banaanien tuontia yhteisöön koskevan menettelyn osalta annetun asetuksen N:o 896/2001 6 artiklan c alakohtaan, jolla rajoitetaan ammatinharjoittamisen vapautta, kun kyseisessä säännöksessä ei sallita sitä, että asetuksen N:o 2454/93 143 artiklan mukaisesti perinteiseen toimijaan etuyhteydessä olevat henkilöt saisivat osuuden tariffikiintiöistä ei-perinteisinä toimijoina. Tällainen rajoitus nimittäin palvelee yleisen edun mukaista tavoitetta vastustaa tuontitodistusten myöntämisen yhteydessä esiintyviä luonteeltaan keinotekoisia tai keinottelutarkoituksessa harjoitettavia käytäntöjä, eikä kyseisellä rajoituksella suhteessa tähän tavoitteeseen puututa ammatinharjoittamisen vapautta koskevaan oikeuteen suhteettomasti tai tavalla, jota ei voida hyväksyä ja jolla loukataan ammatinharjoittamisen vapauden keskeistä sisältöä.

(ks. 82–85 kohta)