Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Väliaikainen oikeussuoja - Tutkittavaksi ottamisen edellytykset - Pääasian tutkittavaksi ottaminen - Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan päätös, jossa todetaan valtiotuki yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja määrätään sen takaisinperimisestä - Tuen takaisinperimistä koskeva kansallinen tuomioistuinmenettely - Menettelyn puuttuminen - Pääasiassa nostettu kanne, jota ei ensi arviolta ole jätettävä tutkimatta - Välitoimihakemus - Tutkittavaksi ottaminen

(EY 230, EY 242 ja EY 243 artikla; neuvoston asetuksen N:o 659/1999 14 artiklan 3 kohta)

2. Valtiontuki - Tukisuunnitelmat - Komission suorittama tutkinta - Kontradiktorinen menettely - Niiden, joita asia koskee, tietojensaantioikeuden rajallisuus - Tuensaajalla ei ole oikeutta lausua kaikista esille tuoduista seikoista

(EY 88 artiklan 2 kohta; neuvoston asetuksen N:o 659/1999 20 artikla)

3. Yhteisön oikeus - Yleiset oikeusperiaatteet - Hyvää hallintotapaa koskeva oikeus - Viittaus Euroopan unionin perusoikeuskirjaan - Velvollisuus olla syrjimättä valtiontukea koskevassa tutkintamenettelyssä ketään niistä, joita asia koskee - Komission velvollisuus toimittaa tuensaajalle kilpailijan esittämät huomautukset

(Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohta)

4. Väliaikainen oikeussuoja - Täytäntöönpanon lykkääminen - Myöntämisedellytykset - Vakava ja korjaamaton vahinko - Taloudellinen vahinko - Tilanne, joka voi vaarantaa kantajayrityksen olemassaolon

(EY 242 ja EY 243 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

5. Väliaikainen oikeussuoja - Täytäntöönpanon lykkääminen - Myöntämisedellytykset - Kaikkien kysymyksessä olevien intressien vertailu - Valtiontukia koskeva päätös - Yleinen etu, jonka nimissä komissio hoitaa sille uskottuja tehtäviä, ja tuensaajan etu

(EY 88 artiklan 2 kohta, EY 242 ja EY 243 artikla; Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla; Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 ja 13 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta; neuvoston asetuksen N:o 659/1999 7 artikla ja 14 artiklan 3 kohta)

6. Väliaikainen oikeussuoja - Täytäntöönpanon lykkääminen - Välitoimet - Muuttaminen tai peruuttaminen - Edellytys - Olosuhteiden muuttuminen

(EY 242 ja EY 243 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 108 artikla)

Tiivistelmä

1. Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan päätös, jolla valtiontuen todetaan olevan yhteismarkkinoille soveltumaton ja määrätään sen takaisinperimisestä, voidaan ottaa tutkittavaksi, vaikka menettelyä riidanalaisen tuen takaisinperimiseksi ei ole aloitettu ja vaikka kantaja ei ole käyttänyt kaikkia mahdollisia kansallisia oikeussuojakeinoja. Tuensaajalla ei ole oikeutta vedota kansallisessa menettelyssä sellaisen komission päätöksen pätemättömyyteen, jolla asianomainen jäsenvaltio määrätään perimään tuensaajan saama tuki takaisin, sillä muutoin tuensaajalle annettaisiin mahdollisuus kiertää se lopullinen luonne, joka tällaisella päätöksellä on oikeusvarmuuden periaatteen mukaan oltava sen jälkeen, kun EY 230 artiklassa kanteen nostamiselle asetettu määräaika on päättynyt.

Tästä seuraa, että valtiontuen saaja, joka saatuaan tietää tällaisen päätöksen tekemisestä, nostaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen kyseisen päätöksen kumoamiseksi, voi lähtökohtaisesti vaatia EY 242 ja EY 243 artiklan nojalla välitoimista päättävää tuomioistuinta määräämään välitoimia. Tämä tulkinta vahvistetaan asetuksen N:o 659/1999 14 artiklan 3 kohdassa, jonka mukaan sääntöjenvastaisen tai yhteismarkkinoille soveltumattoman tuen takaisinperiminen on toteutettava viipymättä asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännön menettelyjen mukaisesti, mistä yksinomaisena poikkeuksena säädetään, ettei tällä kuitenkaan rajoiteta yhteisöjen tuomioistuinten antaman välitoimimääräyksen soveltamista.

( ks. 54, 55 ja 58 kohta )

2. Tukisuunnitelmia koskevassa muodollisessa tutkintamenettelyssä niiden, joita asia koskee, tehtävänä on toimia komission tiedonlähteenä. Näin ollen niillä on oikeus osallistua menettelyyn ainoastaan siinä määrin kuin yksittäistapaukseen liittyvissä olosuhteissa on tarkoituksenmukaista, eivätkä ne suinkaan voi vaatia sellaisia puolustautumisoikeuksia, jotka on myönnetty niille henkilöille, joita vastaan menettelyä käydään. Valtiontuen saajalla ei ole yleistä oikeutta esittää kantaansa kaikista muodollisen tutkintamenettelyn aikana esille tulleista seikoista, jotka mahdollisesti ovat tärkeitä. Tällainen oikeus ylittäisi sen, mitä kuuluu oikeuteen tulla kuulluksi, ja olisi omiaan johtamaan siihen, että tuensaajilla tunnustettaisiin olevan oikeus kontradiktoriseen menettelyyn komission kanssa, vaikka tällainen oikeus on tähän saakka evätty kaikilta niiltä, joita asia koskee EY 88 artiklan 2 kohdassa ja asetuksen N:o 659/1999 20 artiklassa tarkoitetussa merkityksessä.

( ks. 81 ja 84 kohta )

3. Komissio on velvollinen menettelemään valtiontukea koskevan muodollisen tutkintamenettelyn aikana puolueettomasti kaikkiin niihin nähden, joita asia koskee. Komission noudatettavaksi asetettu velvollisuus olla syrjimättä ketään niistä, joita asia koskee, perustuu hyvää hallintotapaa koskevaan oikeuteen, joka on osa jäsenvaltioiden valtiosääntöperinteille yhteisiä oikeusvaltion yleisiä periaatteita. Tältä osin Nizzassa 7.12.2000 annetun Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdassa vahvistetaan, että "jokaisella on oikeus siihen, että unionin toimielimet ja laitokset käsittelevät hänen asiansa puolueettomasti, oikeudenmukaisesti ja kohtuullisessa ajassa". Tästä seuraa, että vaikka tuensaajan osallistumis- ja tiedonsaantioikeudet ovat rajoitetut, komissio voi menettelystä vastaavana ainakin ensi arviolta olla velvollinen luovuttamaan tuensaajalle huomautukset, joita se on kyseisen tuensaajan alun perin toimittamien huomautusten johdosta nimenomaisesti pyytänyt kilpailijalta. Jos komissio saisi menettelyn kuluessa päättää tiettyjen lisätietojen pyytämisestä tuensaajan kilpailijalta antamatta tuensaajalle tilaisuutta tutustua vastauksena toimitettuihin huomautuksiin ja tarpeen vaatiessa vastata niihin, olisi olemassa vaara, että kyseisen tuensaajan kuulluksi tulemista koskevan oikeuden tehokas vaikutus pienenisi huomattavasti.

Tällaisesta virheellisestä menettelystä voi seurata riidanalaisen päätöksen kumoaminen ainoastaan, jos muodollinen tutkintamenettely olisi voinut ilman tätä virheellisyyttä johtaa toisenlaiseen tulokseen.

( ks. 85 ja 86 kohta )

4. Välitoimihakemuksen kiireellisyyttä on arvioitava sen perusteella, missä määrin asiassa on tarpeen määrätä välitoimia niitä hakeneelle asianosaiselle aiheutuvan vakavan ja korjaamattoman vahingon välttämiseksi. Taloudellista vahinkoa ei voida pitää korvaamattomana tai edes vaikeasti korvattavana joitakin poikkeustilanteita lukuun ottamatta, koska siihen voidaan kohdistaa myöhempi rahallinen korvaus. Välitoimi on kuitenkin perusteltu siinä tapauksessa, että tällaisen toimenpiteen puuttuessa hakija joutuisi sellaiseen tilanteeseen, joka voisi vaarantaa sen olemassaolon ennen pääasian käsittelyn päättävän tuomion julistamista.

( ks. 96 ja 99 kohta )

5. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohdan mukaan välitoimihakemuksessa on ilmoitettava ne seikat, joiden vuoksi asia on kiireellinen, sekä ne tosiseikat ja oikeudelliset perusteet, joiden vuoksi vaaditun välitoimen myöntäminen on ilmeisesti perusteltua. Tarpeen vaatiessa välitoimista päättävä tuomari myös punnitsee kyseessä olevia etuja.

Valtiontukipäätöksen täytäntöönpanon lykkäämistä koskevaa hakemusta arvioitaessa yleisellä edulla, jonka nimissä komissio harjoittaa sille EY 88 artiklan 2 kohdassa ja asetuksen N:o 659/1999 7 artiklassa uskottuja tehtäviä varmistaakseen olennaisilta osiltaan sen, että kilpailulle vahingolliset valtiontuet eivät vääristä yhteismarkkinoiden toimintaa, on erityisen tärkeä merkitys. Tämän edun on yleensä, ellei lähes aina, mentävä sen edun edelle, joka tuensaajalla on välttää tuen takaisinmaksamista koskevan velvollisuuden täytäntöönpano ennen tuomion julistamista pääasiassa. Ei voida kuitenkaan sulkea pois sitä mahdollisuutta, että tuen saajalle voidaan myöntää välitoimia, mikäli fumus boni jurista ja kiireellisyyttä koskevat edellytykset täyttyvät. Muutoin olisi vaarana, että olisi käytännöllisesti katsoen mahdotonta vedota EY 242 ja EY 243 artiklassa annettuun mahdollisuuteen, sellaisena kuin siitä säädetään asetuksen N:o 659/1999 14 artiklan 3 kohdassa, tosiasiallisen väliaikaisen oikeussuojan saamiseksi myös valtiontukia koskevissa asioissa. Tällainen suoja ilmentää yhteisön oikeuden yleistä periaatetta, joka perustuu jäsenvaltioiden yhteisiin valtiosääntöperinteisiin. Tällainen periaate vahvistetaan myös Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 ja 13 artiklassa sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa.

( ks. 50 ja 113-115 kohta )

6. Välitoimista päättävälle tuomarille on ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 108 artiklassa annettu mahdollisuus milloin tahansa muuttaa välitoimimääräystä tai peruuttaa se olosuhteiden muuttumisen vuoksi. Tämä mahdollisuus ilmentää välitoimista päättävän tuomarin myöntämien toimenpiteiden perustavanlaatuista tilapäisyyttä yhteisön oikeudessa.

( ks. 123 kohta )