Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Euroopan yhteisöjen omat varat – Tuonti- tai vientitullien palauttaminen tai peruuttaminen – Asetuksen N:o 2454/93 905 artiklassa käyttöönotetun yleisen kohtuullistamislausekkeen soveltamisala – Komission päätösvalta – Käyttämistapa – ”Erityistilanne” – Käsite – Se, että kansalliset viranomaiset jättävät tutkinnan tarpeiden johdosta ilmoittamatta vilpittömässä mielessä olevalle maksamisvelvolliselle tutkinnan kulusta, muodostaa erityistilanteen

(Neuvoston asetuksen N:o 2913/92 239 artikla; komission asetuksen N:o 2454/93 905 artikla)

2. Euroopan yhteisöjen omat varat – Tuonti- tai vientitullien palauttaminen tai peruuttaminen – Asetuksen N:o 2454/93 905 artiklassa käyttöönotetun yleisen kohtuullistamislausekkeen soveltamisala – Komission päätösvalta – Käyttämistapa – ”Ilmeisen laiminlyönnin puuttuminen” – Käsite – Vakuutuksen ottamatta jättäminen ei merkitse ilmeistä laiminlyöntiä

(Neuvoston asetuksen N:o 2913/92 239 artikla; komission asetuksen N:o 2454/93 905 artikla)

Tiivistelmä

1. Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun asetuksen N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä annetun asetuksen N:o 2454/93 905 artiklassa, jossa täsmennetään ja kehitetään tuonti- tai vientitullien palauttamista tai peruuttamista koskevaa sääntöä, joka sisältyy tullikoodeksin 239 artiklaan, on yleinen kohtuullistamislauseke, jonka tarkoituksena on etenkin kattaa sellaiset erityistilanteet, jotka eivät sellaisenaan kuulu soveltamisasetuksen 900–904 artiklassa tarkoitettujen tapausten alaan. Mainitun artiklan sanamuodosta ilmenee, että tuontitullien palauttamiselle on kaksi samanaikaisesti täytettävää edellytystä, eli ensinnäkin erityistilanteen olemassaolo sekä toiseksi asianosaisen vilpillisen menettelyn tai ilmeisen laiminlyönnin puuttuminen.

Olosuhteet, joiden perusteella voidaan katsoa kyseessä olevan erityistilanne, ovat olemassa silloin, kun tullikoodeksin 239 artiklan taustalla oleva kohtuullistamistavoite huomioon ottaen todetaan, että on olemassa seikkoja, jotka ovat omiaan asettamaan hakijan poikkeukselliseen tilanteeseen suhteessa muihin samaa toimintaa harjoittaviin taloudellisiin toimijoihin siten, ettei olisi kohtuullista antaa kyseisen toimijan kärsiä vahinkoa, jota sille ei tavallisesti olisi aiheutunut.

Ratkaistessaan, johtavatko tietyt olosuhteet siihen, että kyseessä on erityistilanne, komission on arvioitava kaikkia merkityksellisiä seikkoja. Vaikka komissiolla onkin harkintavaltaa kohtuullistamislausekkeen soveltamisen suhteen, sen on tätä valtaa käyttäessään verrattava toisiinsa yhtäältä yhteisön etua tullisäännösten noudattamisen varmistamisessa ja toisaalta vilpittömässä mielessä toimineen taloudellisen toimijan etua välttää vahinkoa, joka ylittää tavanomaisen kaupalliseen toimintaan kuuluvan riskin.

Tältä osin, jos tulli- tai poliisiviranomaiset käyttävät tutkintavaltuuksiaan lainmukaisesti, se, että tutkinnan tarpeiden johdosta maksamisvelvolliselle jätetään ilmoittamatta tutkinnan kulusta, silloin kun maksamisvelvollinen ei ole syyllistynyt mihinkään vilpilliseen menettelyyn tai ilmeiseen laiminlyöntiin, muodostaa erityistilanteen.

(ks. 34, 35, 39, 40, 54, 59 ja 60 kohta)

2. Arvioitaessa sitä, onko kyseessä yhteisön tullikoodeksista annetun asetuksen N:o 2913/92 239 artiklassa ja tietyistä yhteisön tullikoodeksin soveltamista koskevista säännöksistä annetun asetuksen N:o 2454/93 905 artiklassa tarkoitettu ilmeinen laiminlyönti, on otettava huomioon erityisesti niiden säännösten monitahoisuus, joiden noudattamatta jättäminen on johtanut tullivelan syntymiseen, sekä taloudellisen toimijan kokemus alalta ja huolellisuus. Nämä kolme seikkaa ovat vain harkintaperusteita, joiden avulla komission on arvioitava in concreto, onko taloudellinen toimija syyllistynyt ilmeiseen laiminlyöntiin. Komission on näet arviointinsa yhteydessä yksilöitävä ne peruuttamista hakeneen tahon konkreettiset toimet tai laiminlyönnit, jotka yksin tai kokonaisuutena käsitettyinä merkitsevät ilmeistä laiminlyöntiä etenkin mainittujen perusteiden valossa.

Tältä osin, vaikka taloudellisten toimijoiden on varauduttava tavanomaisiin liiketaloudellisiin riskeihin ja vaikka näin ollen pelkästään taloudellisen vahingon kärsiminen ei luo yhteisön tullisäännöksissä tarkoitettua erityistilannetta, ei voida kuitenkaan hyväksyä, että pääsääntöisesti vakuutuksen ottamatta jättäminen riittäisi yksinään osoitukseksi taloudellisen toimijan käytöksestä, joka merkitsee ilmeistä laiminlyöntiä. Lopuksi on todettava, että asetuksen N:o 2913/92 239 artiklan ja asetuksen N:o 2454/93 905 artiklan sanamuodosta ilmenee, että laiminlyönnin, johon taloudellinen toimija on syyllistynyt, ja todetun erityistilanteen välillä on oltava yhteys. Tällaisen yhteyden puuttuessa olisi epäoikeudenmukaista hylätä peruuttamis- tai palautushakemus.

(ks. 75, 77, 83 ja 84 kohta)