ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkääminen - Myöntämisedellytykset - Kiireellisyys - Vakava ja korjaamaton vahinko - Vahingon arviointi tilanteessa, jossa yhteisön toimielimellä on harkintavaltaa - Taloudellinen vahinko

(EY:n perustamissopimuksen 185 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

Välitoimihakemuksen kiireellisyys on arvioitava sen perusteella, missä määrin asiassa on tarpeen päättää väliaikaisesti, jotta vältyttäisiin siltä, että välitoimia pyytäneelle asianosaiselle aiheutuu vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa. Kanteen kohteena olevan päätöksen lykkäämistä vaatineen asianosaisen kuuluu näyttää, että se ei voi odottaa pääasiassa annettavaa päätöstä kärsimättä seurauksiltaan vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa.

Kun on kyse siitä, että merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiojärjestelmään liittyen on otettu käyttöön tariffikiintiöt tiettyjen maataloustuotteiden tullittomalle maahantuonnille, välitoimista päättävä tuomioistuin tai tuomari ei voi ilmeisen kiireellistä tilannetta lukuun ottamatta syrjäyttää omalla arvioinnillaan neuvoston tekemää arviointia, joka koskee soveliaimman suojatoimen valintaa häiriöiden ehkäisemiseksi kyseisten tuotteiden yhteisön markkinoilla, taikka muuten se puuttuisi neuvoston harkintavaltaan. Tästä syystä hakemus voidaan hyväksyä vain, jos vaadittujen välitoimien kiireellisyys on täysin selvä.

Puhdasta varallisuusvahinkoa ei poikkeuksellisia tilanteita lukuun ottamatta voida pitää korjaamattomana, jos vahinko voidaan myöhemmin korvata, koska poikkeuksellisten olosuhteiden voidaan katsoa olevan olemassa silloin, kun hakija ilman pyydettyä välitointa joutuisi tilanteeseen, joka saattaisi uhata sen olemassaoloa tai muuttaa korjaamattomasti sen markkinaosuutta.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (neljäs jaosto) 23 päivänä lokakuuta 1998. - Regione Puglia vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ja Espanjan kuningaskunta. - Maatalous - Yleisesti sovellettava asetus - Alueellisen yksikön nostama kanne - Tutkimatta jättäminen. - Asia T-609/97.



Oikeustapauskokoelma 1998 sivu II-04051



Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt - Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet - Asetus, jossa on vahvistettu oliiviöljyn tuottajille myönnettävän tuontantotuen määrä - Jäsenvaltion alueviranomaisen kanne, joka perustuu siihen, että säädöksellä on vaikutuksia sen alueella - Tutkimatta jättäminen

(EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan toinen ja neljäs kohta; komission asetus N:o 1979/97)

Tiivistelmä

Jäsenvaltion alueviranomainen ei ole kelvollinen riitauttamaan asetusta, jolla on rasva-alan yhteistä markkinajärjestelyä hoidettaessa vahvistettu oliiviöljyn arvioitu tuotanto ja tuotannosta yhteisössä toimiville tuottajille tiettynä markkinointivuonna myönnettävä yksikkötuen määrä, sillä perusteella, että asetukseen sisältyvällä tuen pienentämisellä olisi merkittäviä sosioekonomisia vaikutuksia sen alueella.

Alueviranomainen ei voi vedota perustamissopimuksen 173 artiklan toiseen kohtaan, sillä perustamissopimuksen rakenteesta käy selvästi ilmi, että jäsenvaltion käsitteellä, sellaisena kuin sitä on käytetty kanteen nostamista koskevissa määräyksissä, tarkoitetaan ainoastaan Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioiden hallituksia, eikä sitä voida laajentaa koskemaan aluehallituksia, riippumatta niille myönnetyn toimivallan laajuudesta.

Vaikka viranomaisella on 173 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetun kanteen nostamiseksi edellytetty oikeushenkilöllisyys, mutta kun kyseessä olevan asetuksen ei voida katsoa olevan luonteeltaan päätös, se yleinen intressi, joka taloudellisissa ja sosiaalisissa kysymyksissä toimivaltaisen yksikön asemassa olevalla alueella voi olla kyseisen alueen taloudellisen menestyksen kannalta, ei voi sellaisenaan riittää siihen, että asetuksen säännösten katsottaisiin koskevan tätä aluetta erikseen.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 13 päivänä huhtikuuta 2000. - GAL Penisola Sorrentina vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus - Rakennerahastojen interventio - Yhteisön aloite Leader II - Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt. - Asia T-263/97.



Oikeustapauskokoelma 2000 sivu II-02041



Tiivistelmä



Avainsanat

1 Kumoamiskanne - Määräajat - Määräajan kulumisen aloittavan tapahtuman päivämäärä - Todistustaakka

(EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan viides kohta (josta on muutettuna tullut EY 230 artiklan viides kohta); ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 102 artiklan 2 kohta)

2 Kumoamiskanne - Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt - Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet - Komission päätös, joka on osoitettu jäsenvaltiolle ja jossa myönnetään rahoitustukea tietyille Leader II -ohjelmaan ehdotetuille hankkeille - Kanne, jonka on nostanut paikallinen toimintaryhmä, jonka hanketta ei hyväksytty - Tutkimatta jättäminen

(EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan neljäs kohta (josta on muutettuna tullut EY 230 artiklan neljäs kohta))

Tiivistelmä

1 Sen asianosaisen, joka vetoaa siihen, että kanne on nostettu liian myöhään, kun otetaan huomioon perustamissopimuksen 173 artiklan viimeisen kohdan (josta on muutettuna tullut EY 230 artiklan viimeinen kohta) ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 102 artiklan 2 kohdan mukaiset määräajat, on esitettävä määräajan kulumisen aloittavan tapahtuman päivämäärää koskeva näyttö. (ks. 47 kohta)

2 Jotta päätöksen voidaan katsoa koskevan perustamissopimuksen 173 artiklan neljännessä kohdassa (josta on muutettuna tullut EY 230 artiklan neljäs kohta) tarkoitetulla tavalla erikseen muita kuin niitä, joille se on osoitettu, sillä on vaikutettava niiden oikeudelliseen asemaan niille ominaisten tiettyjen erityisten ominaisuuksien tai sellaisen tosiasiallisen tilanteen takia, jonka perusteella nämä erottuvat kaikista muista ja yksilöityvät samalla tavalla kuin se, jolle päätös on osoitettu.

Tilanne ei ole tällainen silloin, kun komissio päätöksellään jättää tiettyjen hallinnollisten yksiköiden alueet niiden toimenpidealueiden ulkopuolelle, joiden osalta paikalliset toimintaryhmät tai muut kollektiiviset toimijat voivat saada yhteisön rahoitustukea Leader II -ohjelman toisessa vaiheessa rakenteellisten toimenpiteiden osalta. Riidanalainen päätös ei näet koske kantajaa eri tavoin kuin muita paikallisia toimintaryhmiä tai muita edellä mainittuja kollektiivisia toimijoita, vaan se on sen osalta toimenpide, jonka vaikutukset voivat vaikuttaa eri oikeussubjektien ryhmiin objektiivisesti, yleisesti ja abstraktisti. (ks. 63-64 kohta)
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettuneljäs jaosto) määräys 4 päivänä toukokuuta 1998. - Bureau européen des unions des consommateurs (BEUC) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Polkumyynnin vastainen menettely - Osapuoli - Epääminen - Kumoamiskanne - Vahvistava päätös - Määräaika - Tutkimatta jättäminen. - Asia T-84/97.



Oikeustapauskokoelma 1998 sivu II-00795



Tiivistelmä



Avainsanat

1 Kumoamiskanne - Kannekelpoiset toimet - Käsite - Toimet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia - Komission virkamiesten kirje, jossa kieltäydytään antamasta kuluttajien etuja puolustavalle järjestölle polkumyynnin vastaiseen menettelyyn liittyviä asiakirjoja, jotka eivät ole luottamuksellisia

(EY:n perustamissopimuksen 173 artikla)

2 Kumoamiskanne - Kanne sellaisesta päätöksestä, jolla vahvistetaan päätös, josta ei ole määräajassa nostettu kannetta - Tutkimatta jättäminen - Vahvistavan päätöksen käsite

(EY:n perustamissopimuksen 173 artikla)

Tiivistelmä

3 Kumoamiskanne voidaan nostaa ainoastaan toimista, joilla on sellaisia sitovia oikeusvaikutuksia, jotka voivat vaikuttaa kantajan etuihin muuttaen tämän oikeusasemaa selvästi.

Kirje, jolla komission virkamiehet ilmoittavat kuluttajien etuja puolustavalle järjestölle, ettei tätä voida pitää asianomaisena osapuolena polkumyynnin vastaisessa menettelyssä ja että tältä on sen vuoksi evätty oikeus saada tutustua muihin kuin luottamuksellisiin asiakirjoihin, vaikuttaa suoraan ja välittömästi epäsuotuisalla tavalla tämän järjestön etuihin.

Tältä osin toteutettujen toimien tai päätösten muodolla ei periaatteessa ole merkitystä, kun kyse on siitä, voivatko ne olla kumoamiskanteen kohteena. Sen määrittämiseksi, ovatko ne perustamissopimuksen 173 artiklassa tarkoitettuja toimia, tarkastelun kohteeksi on otettava niiden asiasisältö. Sikäli kuin kyseinen päätös sisältää selvän ja lopullisen arvioinnin komission käsiteltäväksi saatetusta pyynnöstä, tämän päätöksen luonnetta ei voida asettaa kyseenalaiseksi pelkästään sillä, että tämän arvioinnin ovat tehneet ainoastaan komission virkamiehet.

4 Kanne päätöksestä, jossa pelkästään vahvistetaan aikaisempi päätös, jota ei ole riitautettu määräajassa, jätetään tutkimatta. Päätöksellä pelkästään vahvistetaan aiempi päätös, jos siinä ei ole mitään uutta verrattuna aiempaan toimeen ja jos sitä ei ole edeltänyt tämän aiemman päätöksen saajan tilanteen uudelleen arviointi.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 6 päivänä heinäkuuta 1998. - Anthony Goldstein vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Laiminlyöntikanne - Toimimisvelvollisuuden puuttuminen - Selvvästi täysin perusteeton kanne. - Asia T-286/97.



Oikeustapauskokoelma 1998 sivu II-02629



Tiivistelmä



Avainsanat

Laiminlyöntikanne - Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt - Kannekelpoiset laiminlyönnit - Laiminlyönti vastata kilpailusääntöjen rikkomista koskevan kantelun tekijälle - Vaatimuksen ennenaikaisuuden vuoksi kyse ei ole laiminlyönnistä

(EY:n perustamissopimuksen 175 artikla)

Tiivistelmä

Perustamissopimuksen 175 artiklan mukaisen laiminlyöntikanteen nostaminen edellyttää, että kyseessä oleva toimielin on laiminlyönyt toimimisvelvollisuutensa sillä tavalla, että laiminlyönti on vastoin perustamissopimusta.

Kun komissiolle tehdään kantelu kilpailuasiassa asetuksen N:o 17 3 artiklan mukaisesti sillä perusteella, että perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklaa on rikottu, komission on tutkittava huolellisesti kantelijan sen tietoon saattamat tosiseikat ja oikeudelliset seikat voidakseen päättää, täytyykö sen aloittaa menettely kilpailusääntöjen rikkomisen toteamiseksi vai hylätä kantelu vai jättää asia silleen. Näin ollen komissiolla voi olla velvollisuus ratkaista kysymyksessä oleva kantelu aikaisintaan silloin, kun sillä on ollut mahdollisuus tutkia kaikki kantelijan sen tietoon saattamat tosiseikat ja oikeudelliset seikat.

Vaikka oletettaisiin, että komissiolla olisi ollut velvollisuus ratkaista asetuksen N:o 17 3 artiklan mukaisesti tehty kantelu silloin, kun sitä kehotettiin ratkaisun tekemiseen, se seikka, että kantelija tuolloin ja vielä sen jälkeenkin esitti uusia seikkoja, jotka voivat vaikuttaa komission harkintaan kantelun suhteen, poistaa tämän velvollisuuden joka tapauksessa, koska komissiolla ei kohtuudella ole mahdollisuutta ratkaista kantelua juuri näiden uusien seikkojen esittämisen vuoksi.
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (viides jaosto)

27 päivänä kesäkuuta 2000

Asia T-608/97

Onno Plug

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Henkilöstö — Asianomaiselle vastainen päätös — Vahvistava päätös — Tutkimatta jättäminen”

Täydellinen teksti ranskankielellä II-569

Aihe:

Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan 14.1.1997 päivättyyn komission kirjeeseen sisältyvä päätös ja tarpeellisin osin 12.9.1997 tehty päätös, joka koskee 16.4.1997 tehdyn valituksen hylkäämistä.

Ratkaisu:

Kanne jätetään tutkimatta. Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

Tiivistelmä

Henkilöstö – Kanne – Asianomaiselle vastainen päätös – Käsite – Pelkästään vahvistava päätös – Ei kuulu käsitteen piiriin

(Henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohta ja 91 artiklan 1 kohta)

Hallinnollisen valituksen ja tätä seuraavan tuomioistuimessa nostettavan kanteen on kohdistuttava henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdassa ja 91 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua kantajalle ”vastaista päätöstä” vastaan, jolloin kantajalle vastainen päätös on päätös, joka vaikuttaa suoraan ja välittömästi asianomaisen oikeudelliseen tilanteeseen. Asianomaiselle vastaisena päätöksenä ei voida pitää pelkästään vahvistavaa päätöstä, josta on kyse sellaisen päätöksen osalta, joka ei sisällä mitään uutta verrattuna aiemmin tehtyyn asianomaiselle vastaiseen päätökseen ja joka ei siten ole korvannut aikaisempaa päätöstä.

(ks. 22 ja 23 kohta)

Viittaukset: asia 23/80, Grasselli v. komissio, 10.12.1980 (Kok. 1980, s. 3709, 18 kohta); asia 204/85, Stroghili v. tilintarkastustuomioistuin, 21.1.1987 (Kok. 1987, s. 389, 6 kohta); asia T-14/91, Weyrich v. komissio, 7.6.1991 (Kok. 1991, s. II-235, 35 kohta); asia T-82/92, Cortes Jimenez ym. v. komissio, 3.3.1994 (Kok. H. 1994, s. I-A-69 ja II-237, 14 kohta); asia T-173/95, Biedermann ym. v. tilintarkastustuomioistuin, 9.6.1998 (Kok. H. 1998, s. I-A-273 ja II-831, 39 kohta) ja asia T-130/96, Aquilino v. neuvosto, 8.7.1998 (Kok. H. 1998, s. I-A-351 ja II-1017, 34 kohta).
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Laiminlyöntikanne - Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt - Kannekelpoiset laiminlyönnit - Laiminlyönti vastata kilpailusääntöjen rikkomista koskevan kantelun tekijälle - Vaatimuksen ennenaikaisuuden vuoksi kyse ei ole laiminlyönnistä

(EY:n perustamissopimuksen 175 artikla)

Tiivistelmä

Perustamissopimuksen 175 artiklan mukaisen laiminlyöntikanteen nostaminen edellyttää, että kyseessä oleva toimielin on laiminlyönyt toimimisvelvollisuutensa sillä tavalla, että laiminlyönti on vastoin perustamissopimusta.

Kun komissiolle tehdään kantelu kilpailuasiassa asetuksen N:o 17 3 artiklan mukaisesti sillä perusteella, että perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklaa on rikottu, komission on tutkittava huolellisesti kantelijan sen tietoon saattamat tosiseikat ja oikeudelliset seikat voidakseen päättää, täytyykö sen aloittaa menettely kilpailusääntöjen rikkomisen toteamiseksi vai hylätä kantelu vai jättää asia silleen. Näin ollen komissiolla voi olla velvollisuus ratkaista kysymyksessä oleva kantelu aikaisintaan silloin, kun sillä on ollut mahdollisuus tutkia kaikki kantelijan sen tietoon saattamat tosiseikat ja oikeudelliset seikat.

Vaikka oletettaisiin, että komissiolla olisi ollut velvollisuus ratkaista asetuksen N:o 17 3 artiklan mukaisesti tehty kantelu silloin, kun sitä kehotettiin ratkaisun tekemiseen, se seikka, että kantelija tuolloin ja vielä sen jälkeenkin esitti uusia seikkoja, jotka voivat vaikuttaa komission harkintaan kantelun suhteen, poistaa tämän velvollisuuden joka tapauksessa, koska komissiolla ei kohtuudella ole mahdollisuutta ratkaista kantelua juuri näiden uusien seikkojen esittämisen vuoksi.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely - Kannekirjelmä - Muotovaatimukset - Oikeudenkäynnin kohteen yksilöinti - Yhteenveto kanteen oikeudellisista perusteista - Yhteisön toimielimen aiheuttamien vahinkojen korvaamista koskeva kanne

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 19 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohta)

Tiivistelmä

EY:n tuomioistuimen perussäännön 19 artiklan ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaan kaikissa kanteissa on mainittava oikeudenkäynnin kohde ja niiden on sisällettävä yhteenveto seikoista, joihin kanne perustuu. Tämän maininnan on oltava riittävän selvä ja täsmällinen, jotta vastaaja voi valmistautua esittämään puolustuksensa ja jotta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi tarvittaessa antaa asiassa ratkaisun ilman täydentäviä tietoja. Jotta oikeusvarmuuden ja hyvän oikeudenkäytön vaatimusten toteutuminen taattaisiin, kanne voidaan ottaa tutkittavaksi vain, jos olennaiset tosiseikat ja oikeudelliset seikat, joihin kanne perustuu, käyvät ainakin yhteenvedonomaisesti mutta samalla johdonmukaisesti ja ymmärrettävästi ilmi itse kannekirjelmästä.

Jotta kannekirjelmä täyttäisi nämä edellytykset, siinä on niissä tapauksissa, joissa vaaditaan korvausta yhteisön toimielimen aiheuttamista vahingoista, mainittava ne seikat, joiden perusteella voidaan yksilöidä kantajan moitearvioinnin kohteena oleva toiminta, syyt, joiden perusteella kantaja katsoo, että toiminnan ja väitetyn vahingon välillä on syy-yhteys, sekä tämän vahingon laatu ja laajuus.

Vaikka erityisten seikkojen vallitessa kanteessa ei ole välttämätöntä ilmoittaa vahingon tarkkaa laajuutta ja yksilöidä vaaditun korvauksen määrää, kantajan on kuitenkin näytettävä kanteessaan näiden seikkojen olemassaolo tai ainakin vedottava niihin.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan hankintoja koskevien sopimusten tekomenettely - Direktiivi 93/38/ETY - Tarjouksen tekijän valitus, jossa ilmoitetaan hankintayksikön toimineen direktiivin vastaisesti ja vapaata kilpailua sekä tavaroiden vapaata liikkuvuutta rajoittaen - Komission tekemä tutkimus jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen toteamisessa sovellettavan menettelyn mukaisesti - Tutkimuksen hyväksyttävyys - Asetuksen N:o 17 mukaiseen menettelyyn ei ole ryhdytty - Menettely ei ole ollut virheellinen - Menettelyjen erilaisuus ja riippumattomuus

(EY:n perustamissopimuksen 169 artikla; neuvoston asetus N:o 17; neuvoston direktiivi 93/38/ETY)

Tiivistelmä

Komissio on voinut laillisesti tutkia perustamissopimuksen 169 artiklan mukaisessa menettelyssä tarjouksen tekijän valituksen, jonka mukaan hankintayksikkö on menettelyllään rikkonut vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta annettua direktiiviä 93/38/ETY ja estänyt vapaata kilpailua sekä tavaroiden vapaata liikkuvuutta. Tähän menettelyyn ryhtymisen perusteltavuutta ei myöskään horjuta se seikka, että valitus koski yksinomaan hankintayksikön toimintaa ja että siinä ei arvosteltu asiaan sovellettavaa kansallista lainsäädäntöä eikä kyseessä olevan hallituksen toimintaa, koska julkisia hankintoja koskevien yhteisön sääntöjen soveltamisjärjestelmässä hankintayksikköjen toimenpiteistä vastaavat ne jäsenvaltiot, joihin nämä yksiköt kuuluvat.

Koska tällaisessa valituksessa ei ole mitään täsmällistä ilmaisua, jonka perusteella vaatimus voitaisiin katsoa tehdyksi asetuksen N:o 17 3 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla, komissio ei ole menetellyt virheellisesti, kun se ei ole tutkinut valitusta kilpailusääntöjen kannalta.

Vaikka kantaja olisikin asianmukaisesti kehottanut komissiota aloittamaan asetuksen N:o 17 mukaisen menettelyn, tämä menettely on riippumaton siitä menettelystä, jonka tarkoituksena on sen toteaminen, että jäsenvaltio on rikkonut yhteisön oikeutta ja tämän rikkomisen lopettaminen, koska näillä kahdella menettelyllä on eri tavoitteet ja niitä koskevat eri säännöt. Se seikka, että komissio päättää olla aloittamatta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn tai kieltäytyä jatkamasta tällaista jo aloitettua menettelyä, ei merkitse sitä, että se ei voisi todeta, että kyseessä oleva hankintayksikkö on menettelyllään rikkonut kilpailusääntöjä ja määrätä lopettamaan kyseisen rikkomisen. Tästä seuraa, että asian käsittelyn lopettamista koskeva päätös, joka on tehty jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevassa menettelyssä, liittyy yksinomaan tähän menettelyyn eikä merkitse asetuksen N:o 17 nojalla tehdyn valituksen implisiittistä hylkäämistä, joten se ei vaikuta valituksen tekijän oikeudelliseen asemaan kilpailusääntöjen soveltamista koskevassa mahdollisessa menettelyssä.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen puheenjohtajan määräys 6 päivänä joulukuuta 1996. - Stadt Mainz (Saksa) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkääminen - Valtion tuki - Kiireellisyys. - Asia T-155/96 R.



Oikeustapauskokoelma 1996 sivu II-01655



Tiivistelmä



Avainsanat

Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkääminen - Tuen palauttamista koskevan päätöksen täytäntöönpanon lykkääminen - Lykkäämisen edellytykset - Vakava ja korjaamaton vahinko - Vakavan ja korjaamattoman vahingon käsite - Todistustaakka

(EY:n perustamissopimuksen 185 artikla, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

Välitoimien kiireellisyyden arvioinnissa on tarkasteltava sitä, saattaisiko riidanalaisten säädösten tai toimenpiteiden täytäntöönpano ennen pääasian ratkaisemista yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheuttaa välitoimia pyytäneelle asianosaiselle vakavaa ja peruuttamatonta vahinkoa, joka ei ole korjattavissa, vaikka riidanalainen päätös kumottaisiinkin, tai jos tämä vahinko huolimatta väliaikaisuudestaan olisi epäsuhteessa siihen, että vastaajan edun mukaista on saada säädös tai toimi täytäntöönpannuksi siitä huolimatta että se on riidanalainen. Välitoimen hakijan on osoitettava, että nämä edellytykset täyttyvät.

Välitoimihakemus, jossa vaaditaan sellaisen päätöksen täytäntöönpanon lykkäämistä, jolla komissio todeten, että kantajan ja tietyn yrityksen välisessä sopimuksessa kiinteistön myynnistä sen markkinahintaa alempaan arvoon on kyse perustamissopimuksen vastaisesta tuesta, määrää tämän tuen maksettavaksi takaisin, on hylättävä sen vuoksi, että kantaja ei ole esittänyt vakuuttavia perusteluja näyttääkseen toteen väitteensä, ensinnäkin siitä, että tämä joutuisi nostamaan kanteen sopimuskumppaniaan vastaan saadakseen myönnetyn valtion tuen takaisin, ja toiseksi siitä, että sopimuskumppani mahdollisesti muuttaisi myyntiehtoja eli sopimus katsottaisiin pätemättömäksi, aiheutuisi sille vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (neljäs jaosto) 18 päivänä maaliskuuta 1997. - Union Européenne de l'Artisanat et des Petites et Moyennes Entreprises (UEAPME) vastaan Euroopan unionin neuvosto. - Väliintulo. - Asia T-135/96.



Oikeustapauskokoelma 1997 sivu II-00373



Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely - Väliintulo - Henkilöt, joilla on oikeus esiintyä väliintulijoina - Sosiaalipolitiikan alaan kuuluvan direktiivin pätevyyttä koskeva riita-asia - Kanteen on nostanut työnantajien etuja yhteisön tasolla edustava järjestö, joka ei ole voinut osallistua direktiivin antamista edeltäviin yhteisiin sopimuksiin - Kantajana olevan järjestön kansallisten jäsenjärjestöjen väliintulohakemus, jossa ne vetoavat omaan erilliseen intressiin, joka järjestöillä on direktiivin täytäntöönpanon kansallisten toimenpiteiden toteuttajana - Tutkittavaksi ottaminen

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 37 artiklan toinen kohta; neuvoston direktiivi 96/34/EY)

Tiivistelmä

EY:n tuomioistuimen perussäännön 37 artiklan toisen kohdan mukaan väliintulo-oikeus edellyttää ainoastaan sitä, että väliintulija osoittaa, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käsiteltäväksi saatetun asian ratkaisu koskee hänen oikeuttaan.

Kun käsiteollisuuden ja pienten ja keskisuurten yritysten etuja Euroopassa edustava järjestö on nostanut kanteen vanhempainlomaa koskevasta puitesopimuksesta annetun direktiivin 96/34/EY kumoamiseksi, kansallisella tasolla samoja intressejä edustavilla kantajan jäsenyhdistyksillä, jotka eivät ole voineet osallistua direktiivin antamista edeltävään sopimusmenettelyyn, on väliintulointressi, jos ne voivat osoittaa, että niillä on kantajan intressistä oma erillinen intressi sen vuoksi että direktiivillä on rajoitettu yhdistysten neuvotteluvapautta direktiivin kansallisten täytäntöönpanotoimien toteuttamiseksi.