Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Komissio – Jäsenten velvollisuudet – EY 213 artiklan 2 kohta

(EY 213 artiklan 2 kohta)

2. Komissio – Jäsenten velvollisuudet – Laiminlyönti – Seuraamukset

(EY 213 artiklan 2 kohta)

3. Komissio – Jäsenten velvollisuudet – Laiminlyönti – Oikeudenkäyntimenettely

(EY 213 artiklan 2 kohta)

4. Komissio – Jäsenten velvollisuudet – Laiminlyönti – Oikeudenkäyntimenettely

(EY 213 artiklan 2 kohta)

5. Komissio – Jäsenten velvollisuudet – Laiminlyönti – Oikeudenkäyntimenettely

(EY 213 artiklan 2 kohta)

6. Komissio – Jäsenten velvollisuudet – Laiminlyönti – Oikeudenkäyntimenettely

(EY 213 artiklan 2 kohta)

7. Komissio – Jäsenten velvollisuudet – Laiminlyönti – Teot, joita tarkastellaan rikosoikeudenkäynnissä

(EY 213 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

1. EY 213 artiklan 2 kohdan kolmannessa alakohdassa, jossa kielletään komission jäseniä harjoittamasta toimikautensa aikana muuta toimintaa ja jonka mukaan heidän on kunnioitettava komission jäsenyydestä johtuvia velvollisuuksia, mainitaan tiettyjä velvollisuuksia ainoastaan esimerkkeinä.

Koska tässä määräyksessä ei näin ollen mitenkään rajoiteta komission jäsenyydestä johtuvien velvollisuuksien käsitettä, se on ymmärrettävä laajasti. On nimittäin tärkeää, kun otetaan huomioon komission jäsenten tehtävien vastuullisuus, että nämä noudattavat tiukkoja käyttäytymisvaatimuksia. Kyseinen käsite on siis ymmärrettävä siten, että se sisältää sekä mainitussa alakohdassa nimenomaisesti mainitun velvollisuuden osoittaa kunniallisuutta ja pidättyvyyttä että komission jäsenyydestä johtuvat velvollisuudet kokonaisuudessaan, ja näihin velvollisuuksiin kuuluu saman artiklan ensimmäisessä alakohdassa määrätty komission jäsenten velvollisuus hoitaa tehtäväänsä täysin riippumattomana ja yhteisön yleisen edun mukaisesti.

Komission jäsenten on siis asetettava yhteisön yleinen etu aina sekä kansallisten etujen että henkilökohtaisten etujen edelle.

Vaikka komission jäsenten on täten huolehdittava siitä, että he käyttäytyvät moitteettomasti, tästä ei kuitenkaan seuraa, että komission jäsen voitaisiin tuomita EY 213 artiklan 2 kohdan nojalla vähäisimmästäkin poikkeuksesta suhteessa näihin normeihin. Laiminlyönniltä edellytetään tiettyä vakavuusastetta.

(ks. 68–72 kohta)

2. Yhteisöjen tuomioistuin voi, jos komission jäsen laiminlyö tästä jäsenyydestä johtuvia velvollisuuksia, päättää EY 213 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan nojalla seuraamuksesta, joka voi olla joko asianomaisen jäsenen erottaminen tehtävästään tai päätös, että hänen oikeutensa eläkkeeseen tai muihin vastaaviin etuuksiin lakkaa. Erottamista voidaan käyttää seuraamuksena ainoastaan tapauksessa, jossa on kyse laiminlyönnistä, johon syyllistytään ja josta on nostettu kanne kyseessä olevan komission jäsenen ollessa vielä tehtävissään, kun taas sitä seuraamusta, että oikeus eläkkeeseen tai muihin vastaaviin etuuksiin lakkaa, voidaan käyttää seuraamuksena, kun laiminlyöntiin syyllistytään ennen kyseisen komission jäsenen toimikauden päättymistä tai sen jälkeen. Koska eläkeoikeuden tai muiden vastaavien etuuksien lakkaamisen laajuutta ei ole täsmennetty, yhteisöjen tuomioistuin voi päättää niiden lakkaamisesta kokonaan tai osittain laiminlyönnin vakavuuden mukaan.

Täten se seikka, että komission jäsenen toimikausi on päättynyt ja asianomaisen henkilön erottamisesta ei siis voida enää päättää, ei voi olla esteenä sille, että mainitulle komission jäsenelle määrätään seuraamus laiminlyönnistä, johon hän on syyllistynyt toimikautensa aikana mutta joka on paljastunut tai näytetty toteen toimikauden päättymisen jälkeen.

Tästä seuraa, että EY 213 artiklan 2 kohta on asianmukainen oikeusperusta kanteelle, jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan vahvistamaan, että komission jäsen laiminlöi kyseisen määräyksen mukaisia velvollisuuksiaan, ja päättämään, että hänen oikeutensa eläkkeeseen tai muihin vastaaviin etuuksiin lakkaa kokonaan tai osittain.

(ks. 73–75 kohta)

3. Siitä huolimatta, että EY 213 artiklan 2 kohdassa ei määrätä erityisestä määräajasta siinä tarkoitetun kanteen nostamiselle, komissiolla tältä osin käytössään olevat määräajat eivät ole rajoittamattomat. Kun asiaa koskevia määräyksiä tai säännöksiä ei ole, kyseisen toimielimen on vältettävä viivyttämästä loputtomasti toimivaltuuksiensa käyttöä oikeusvarmuuden perusvaatimuksen noudattamiseksi ja ollakseen lisäämättä vastaajien vaikeuksia sen perustelujen vääriksi osoittamisessa ja ollakseen siten loukkaamatta näiden puolustautumisoikeuksia.

(ks. 90 kohta)

4. Puolustautumisoikeuksia on kunnioitettava EY 213 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua kannetta koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen puuttumisesta huolimatta, koska näiden oikeuksien kunnioittaminen kaikissa sellaisissa menettelyissä, jotka on saatettu vireille tiettyä henkilöä vastaan ja joiden päätteeksi voidaan tehdä hänelle vastainen päätös, on yhteisön oikeuden perusperiaate, jota on noudatettava, vaikka tätä menettelyä ei olisi mitenkään säännelty. Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen edellyttää tältä osin, että henkilölle, jota vastaan komissio on aloittanut hallinnollisen menettelyn, annetaan tämän menettelyn aikana mahdollisuus tehokkaasti esittää näkemyksensä komission esittämien tosiseikkojen ja olosuhteiden paikkansapitävyydestä ja merkityksestä sekä niistä asiakirjoista, joita komissio käyttää yhteisön oikeuden rikkomista koskevan väitteensä tueksi.

Näin ollen kun toimielin lähettää kyseessä olevalle jäsenelle väitetiedoksiannon, jossa mainitaan kaikki teot, joista häntä moititaan, ja johon sisältyy näiden tekojen oikeudellinen luonnehdinta, antaa asianomaiselle henkilölle oikeuden tutustua häntä koskeviin asiakirjoihin ja kehottaa häntä esittämään huomautuksensa määräajassa, joka on vähintään kaksi kuukautta, sekä kuulee häntä, kyseinen toimielin noudattaa menettelyä, jossa kunnioitetaan puolustautumisoikeuksia.

(ks. 103, 104 ja 110 kohta)

5. Euroopan ihmisoikeussopimuksen seitsemännen lisäpöytäkirjan 2 artiklan 1 kappaleessa, jonka mukaan jokaisella rikoksesta tuomitulla on oikeus saada syyllisyyskysymys tai tuomittu rangaistus tutkittavaksi ylemmässä tuomioistuimessa, vahvistetaan oikeus, johon voidaan mainitun lisäpöytäkirjan 2 artiklan 2 kappaleen mukaan tehdä poikkeuksia muun muassa tapauksissa, joissa ylin tuomioistuin on toiminut ensimmäisenä asteena.

Tästä seuraa, että vaikka tätä määräystä sovellettaisiin EY 213 artiklan 2 kohtaan perustuvan menettelyn tapauksessa, siinä, että yhteisöjen tuomioistuimen ratkaisusta ei ole mahdollista valittaa, ei missään tapauksessa ole kyse laiminlyönnistä, jolla loukattaisiin komission jäsenten oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan, eikä kyseisellä seikalla siis tehdä pätemättömäksi kanteen nostamista yhteisöjen tuomioistuimessa.

(ks. 112 ja 113 kohta)

6. Yhteisön virkamiestä tai toimihenkilöä koskevissa kurinpitomenettelyissä ja komission jäsentä koskevissa menettelyissä ei noudateta samoja sääntöjä. Ensiksi mainituista säädetään Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavissa henkilöstösäännöissä, ja jälkimmäisenä mainittuja koskee EY 213 artiklan 2 kohdan nojalla erillinen menettely. Näin ollen ensiksi mainittuihin sovellettavia ratkaisuja ei välttämättä voida soveltaa jälkimmäisenä mainittuihin.

(ks. 118 kohta)

7. Yhteisöjen tuomioistuin voi ottaa huomioon rikosoikeudenkäynnissä tehdyt tosiseikkoja koskevat päätelmät, jos ne koskevat samoja tekoja kuin teot, joita tarkastellaan EY 213 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa menettelyssä, ja jos kyseiset päätelmät on sisällytetty yhteisöjen tuomioistuimelle esitettävään asiakirja-aineistoon. Rikosoikeudenkäynnin yhteydessä suoritetut tosiseikkojen oikeudelliset luonnehdinnat eivät kuitenkaan sido yhteisöjen tuomioistuinta, ja sen tehtävänä on täyden harkintavaltansa puitteissa tutkia, onko EY 213 artiklan 2 kohtaan perustuvassa menettelyssä kyseessä olevissa teoissa kyse komission jäsenyydestä johtuvien velvollisuuksien laiminlyönnistä.

(ks. 120 ja 121 kohta)