FI Euroopan unionin virallinen lehti C 381/19

Valitus, jonka Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE SpA) ja SACE BT SpA ovat tehneet 4.9.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-305/13, SACE ja SACE BT v. komissio, 25.6.2015 antamasta tuomiosta

(Asia C-472/15 P)

(2015/C 381/23)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Valittajat: Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE SpA) ja SACE BT SpA (edustajat: asianajajat M. Siragusa ja G. Rizza)

Muut osapuolet: Euroopan komissio, Italian tasavalta

Vaatimukset

SACE vaatii unionin tuomioistuinta tutkimaan tämän valituksen ja kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen tuomion sellaisena kuin se on valituksenalaisen tuomion tuomiolauselmassa, sekä – ilman, että olisi tarpeen palauttaa asia unionin yleiseen tuomioistuimeen – hyväksymään kannekirjelmässä esitetyt vaatimukset, eli

— kumoamaan kokonaisuudessaan toimenpiteistä SA.23425, jotka Italia on toteuttanut vuosina 2004 ja 2009 Sace BT SpA:n hyväksi, 20.3.2013 tehdyn Euroopan komission päätöksen C(2013) 1501 final

— toissijaisesti kumoamaan sen osittain hyväksytyn kanneperusteen/hyväksyttyjen kanneperusteiden osalta

— velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien välitoimimenettelystä T-305/13 R aiheutuneet kulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Ensimmäinen valitusperuste, joka koskee riidanalaisten toimenpiteiden katsomista Italian valtion toimenpiteiksi: SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen, sellaisena kuin kyseistä määräystä on tulkittu tuomiossa Stardust Marine (C-482/99); päätöksen 177 kohdan b alakohdan i alakohdan ilmeisen virheellinen tulkinta; tosiseikkojen arviointia koskevat aineelliset epätarkkuudet, mikä ilmenee asiakirja-aineistosta, ja päätöksen sisällön vääristyneellä tavalla huomioon ottaminen; perustelujen epäloogisuus; riidanalaisen päätöksen perustelujen epäasiamukainen täydentäminen; sen periaatteen, jonka mukaan valtiontukea koskevan päätöksen lainmukaisuutta on arvioitava niiden tietojen valossa, jotka olivat komission käytettävissä päätöksentekohetkellä, virheellinen soveltaminen ottaen huomioon Italian valtionvarainministerin SACE SpA:lle osoittamat kaksi kirjettä, jotka Italian hallitus toimitti Italian väliintulokirjelmän liitteinä.

Valituksenalainen tuomio perustuu seuraavaan periaatteeseen: Se, että riidanalainen liiketoimi on julkisen yrityksen etujen mukainen ja samanaikaisesti yleisen edun mukainen, ei välttämättä merkitse, että mainittu yritys on voinut tehdä päätöksensä ottamatta huomioon julkisen vallan vaatimuksia. Unionin yleisen tuomioistuimen mukaan mikään ei estä sitä, että valtio velvoittaa julkisen yrityksen suorittamaan yritysluonteisen liiketoimen, joka on joka tapauksessa katsottava valtion toimeksi, vaikka se onkin hypoteettisesti markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan kriteerin mukainen. Näin ollen komissiolla ei ole velvollisuutta valtion toimeksi katsomisen kriteerin täyttymiseksi osoittaa, että julkinen yritys olisi menetellyt eri tavoin, jos se olisi toiminut itsenäisesti. Näin päätellessään unionin yleinen tuomioistuin on poikennut tuomiossa Stardust Marine vahvistetuista periaatteista. Valituksenalaisesta tuomiosta ilmenee, että pelkästään se seikka, että julkinen yritys on valtion määräysvallassa ja sen organisaatioon sovelletaan erityisjärjestelmää, riittää itsessään sen toteamiseen, että viranomaiset osallistuvat aina ja joka tapauksessa interventiopäätösten tekemiseen mainitun julkisen yrityksen tytäryhtiöiden hyväksi. Nyt käsiteltävässä asiassa toimen katsominen valtion toimeksi voitaisiin sulkea pois ainoastaan, jos osoitettaisiin, että emoyhtiön hallintoneuvosto on tehnyt sisällöltään sellaisen päätöksen, jonka kanssa ei ole mahdollista samanaikaisesti toimia yleisen edun mukaisesti. Nyt käsiteltävässä asiassa tällainen päätös olisi voinut merkitä yksinomaan SACE BT:n selvitystilaan asettamista, jota komissio ei määritelmällisesti olisi vastustanut. Jos sitä vastoin julkisen yrityksen toteuttama toimenpide voisi teoreettisesti olla myös yleisen edun mukainen tai se olisi tehty erityisesti tämä yleinen etu huomioon ottaen, olisi oletettava, että hallintoneuvosto on toiminut näin, koska sillä ei ollut mahdollisuutta tehdä päätöstä ottamatta huomioon julkisen vallan vaatimuksia; vastakkaisen näytön esittäminen ei kuitenkaan ole sallittua eikä mahdollista.

Komission käyttämät valtion toimeksi luokitteluun liittyvillä yleisillä seikoilla, jotka unionin yleinen tuomioistuin on hyväksynyt, ei oteta huomioon sen autonomian astetta, jolla SACE SpA:n hallintoneuvosto toimi ja toimii edelleen yrityksen hallinnoimiseksi: näin on paitsi silloin, jos mainittuja seikkoja tarkastellaan toisistaan riippumatta, myös, kun niitä tarkastellaan yhdessä. Tällaisten seikkojen avulla on mahdollista osoittaa vain se, että vuonna 2009 SACE SpA oli Italian valtion määräysvallassa, koska se omisti SACE SpA:n kaikki osakkeet. Tuomiossa Stardust Marine edellytetään kuitenkin, että valtion toimeksi osoittamisen yhteydessä käytetyt seikat liittyvät erottamattomasti kyseessä oleviin toimenpiteisiin niiden laajuuden, niiden sisällön ja niiden sisältämien ehtojen perusteella. Valituksenalaisessa tuomiossa myönnetään nimenomaisesti, että päätöksessä valtion toimenpiteeksi katsomiseen käytetyt seikat – joista kaikki (yhtä lukuun ottamatta) koskivat SACEn toimintaa muita kuin markkinariskejä koskevalla riskivakuutusalalla, jolla SCAT BT ei toimi – koskivat sitä vastoin sitä yleistä asiayhteyttä, jossa SACE SpA toimii, ennemmin kuin seikkoja, jotka luonnehtivat nyt käsiteltävää asiaa ja sitä asiayhteyttä, jossa riidanalaiset toimenpiteet on toteutettu. Tästä huolimatta unionin yleinen tuomioistuin ei ole todennut, että tällaiset seikat eivät ole luonteeltaan sopivia luomaan suoraan olettaman valtion konkreettisesta osallistumisesta kyseessä olevien toimenpiteiden toteuttamiseen. Unionin yleinen tuomioistuin on kohdistanut valtion toimenpiteeksi katsomisen tarkastelun valtion ja julkisten yritysten organisointimallien mukaisten yritysten välisten suhteiden kokonaisuuteen; viimeksi mainitut on nimenomaisesti luokiteltu Italian oikeusjärjestyksessä lailla osakeyhtiöiksi, ja siten kyseessä olevien toimenpiteiden erityinen tavoite, erityinen luonne ja erityinen sisältö sekä niiden toteuttamisen taustalla olleet konkreettiset syyt on kokonaan sivuutettu. Komission käyttämät seikat osoittavat tosiasiassa, että on erittäin epätodennäköistä, että valtio olisi puuttunut riidanalaisten toimenpiteiden toteuttamiseen.

Sitä vastoin unionin yleinen tuomioistuin on valtion toimenpiteeksi katsomisen vaatimuksia analysoidessaan sivuuttanut sen kiistattoman seikan, että lain mukaan valtiovarainministeri ei voi johtaa eikä koordinoida julkisia yhtiöitä, kuten SACE on todennut kanteessa asiaan sovellettaviin säännöksiin vedoten. Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt virheen soveltaessaan periaatetta, jonka mukaan valtiontukia koskevan päätöksen laillisuutta on arvioitava niiden tietojen valossa, jotka olivat komission käytettävissä sen tehdessä päätöksen, kun otetaan huomioon valtiovarainministerin SACE SpA:lle osoittamat kaksi kirjettä, jotka Italian hallitus on toimittanut Italian väliintulokirjelmän liitteenä. Näissä kirjeissä vain vahvistetaan hallinnoinnin autonomian periaate, joka on ominainen valtiovarainministeriön ja SACE SpA:n suhteelle, ja josta komissio oli tietoinen, koska Italian hallitus oli selittänyt sen komissiolle useaan kertaan SEUT 108 artiklan 2 kohdan mukaisesti aloitetun muodollisen tutkintamenettelyn yhteydessä. Nämä kaksi asiakirjaa on siis tuotu esiin vain jo aiemmin esitetyn vahvistamiseksi, eikä niillä muuteta merkittävästi kyseessä olevien toimenpiteiden olennaisia tekijöitä.

Toinen valitusperuste, joka koskee SACE BT:lle väitetysti toisella riidanalaisella toimenpiteellä myönnetyn edun puuttumista; SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen ja markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan kriteerin virheellinen soveltaminen; sellainen tosiseikkojen arviointi, jonka aineellinen paikkansa pitämättömyys ilmenee asiakirja-aineistoon kuuluvista asiakirjoista; sen väitteen vääristyneellä tavalla huomioon ottaminen, jonka mukaan SACE SpA on itse asiassa saanut perityn vakuutusmaksun tasoon 5/12 implisiittisen korotuksen suhteessa siihen maksuun, jonka SACE BT maksoi yksityisille jälleenvakuutusyhtiöille; tämän väitteen virheellinen luokittelu uudeksi kanneperusteeksi, joka on jätettävä tutkimatta

Unionin yleinen tuomioistuin, joka osoittaa, kuten aikaisemmin komissio, vakuutusalan rajoittunutta tuntemusta ja ymmärtämystä erityisesti yksittäisylivahinkoa koskevan jälleenvakuutuksen osalta, on tehnyt vakavia ja ilmeisiä virheitä todetessaan tosiseikkoja, joiden aineellinen paikkansa pitämättömyys ilmenee asiakirja-aineistoon kuuluvista asiakirjoista. Yksittäisylivahingon jälleenvakuuttajan altistuminen riskille ei lisäänny, kun jälleenvakuuttajan vakuutusosuus on hyvin suuri: vakuutussopimusta suurempi osuus vastaa suhteessa saatua vakuutusmaksua. Lisäksi jälleenvakuuttajan osalta riski ei kasva, kun vakuutuksenottaja on taloudellisissa vaikeuksissa, koska tällaisen sopimuksen puitteissa jälleenvakuuttajan pääasiallinen tappio ei ole sidoksissa vakuutuksen ottaneen yhtiön vaikeuksiin, vaan vakuutuksenottajan ostajan maksukyvyttömyysriskin. Tähän lisättäköön, että vakuutuksenottaja SACE BT:n maksukyvyttömyysriski oli jopa taloudellisten vaikeuksien tapauksessa täysin olematon, koska vakuutusmaksun maksaminen emoyhtiölle jälleenvakuutussopimuksen tekemistä varten oli suoritettu yhtenä ainoana maksuna ennalta, joten maksun puuttuessa jälleenvakuutussopimusta ei yksinkertaisesti olisi saatettu voimaan. Yksittäisylivahinkoa koskeva jälleenvakuutussopimus ei koskenut vain 25 prosenttia SACE BT:n jälleenvakuutetuista riskeistä: on siis virheellistä ajatella, että toinen sopimus, jossa sovitaan lisämaksusta, olisi voitu neuvotella SACE SpA:n kanssa jälleenvakuutuksen loppusumman osalta, kuten tuomiossa väitetään. Unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut väärin väitettä, jonka mukaan – koska SACE SpA ei ole sopimuspuoli, ja riskien jälleenvakuutus koskee sitä vasta 5.6.2009 lähtien, vaikka se onkin saanut hyvityksenä vuotuisella perusteella lasketun vakuutusmaksun – yhtiö on itse asiassa hyötynyt perityn vakuutusmaksun tason 5/12 implisiittisellä korotuksella, kun otetaan huomioon SACE BT:n yksityisille jälleenvakuuttajille maksama vakuutusmaksu ja jo päättynyt riskikausi, jolloin yhtään vahinkoa ei sattunut. Koska riidanalaisesta päätöksestä ilmenee tällaisia seikkoja, unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen todetessaan, ettei niitä ollut saatettu komission tietoon hallinnollisen menettelyn aikana. Koska SACE on vain muotoillut – asiayhteydessä ja toista kanneperustettaan täydentääkseen – väitteen, jolla osoitetaan vielä kerran edun keskeisen vaatimuksen puuttuminen, unionin yleinen tuomioistuin on virheellisesti luokitellut kyseessä olevan väitteen uudeksi kanneperusteeksi, joka on jätettävä tutkimatta.

Kolmas valitusperuste, joka koskee kolmannella ja neljännellä riidanalaisella toimenpiteellä SACE BT:lle väitetysti myönnetyn edun puuttumista: SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen ja markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan kriteerin virheellinen soveltaminen; riidanalaisen päätöksen perustelujen täydennyksen epäasianmukaisuus

SACE SpA:n hallintoneuvosto on toiminut täysin samalla tavalla kuin muut yksityiset toimijat, jotka vuoden 2009 markkinatilanteen suuren epävarmuuden ja kiireellisyyden huomioon ottaen suorittivat samanlaisia pääomapanoksia niiden tytäryhtiöille huolimatta tulevia kassavirtoja koskevien sellaisten ennusteiden puuttumisesta, jotka kirjanpidollisesti tukisivat ainakin pitkällä aikavälillä kannattavuusodotusta. Tämän objektiivisen tilanteen, joka ilmeni pelkästä markkinoiden dynamiikan tarkkailusta tiettynä päivänä, olisi pitänyt mennä kaikkien muiden teoreettisten tai spekulatiivisten arviointien edelle, kun komissio sovelsi markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan kriteeriä. Lisäksi päätöksessä ei mainita yhtäkään konkreettista sellaisen yksityisen yhtiön tapausta, joka toimii normaaleissa markkinaolosuhteissa ja jonka osakkaat sen kohdattua kriisiin liittyviä vakavia vaikeuksia olisivat saattaneet sen selvitystilaan ennemmin kuin ryhtyneet sen pääomarakenteen muuttamiseen. Unionin yleinen tuomioistuin ei missään tapauksessa ole selittänyt, miksi SACE:lla olisi ollut velvollisuus arvioida ennalta SACE BT:n tulevaa kannattavuutta ja toimittaa komissiolle asianmukaisia ennakoivia tietoja, vaikka markkinatilanteesta ilmenee, etteivät yksityiset sijoittajat olleet tehneet näin. Koska komissio on muodollisen tutkintamenettelyn aikana katsonut, ettei sen tarvinnut ottaa huomioon asianmukaisella tarkkaavuudella SACE:n esittämiä väitteitä markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan empiirisen kriteerin soveltamiseksi, unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt virheen todetessaan, että se voi hylätä ne legitiimisti sen abstraktin olettaman perusteella, että yksityisten toimijoiden tekemät pääomaliiketoimet voivat myös olla ristiriidassa markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan kriteerin kanssa, sillä ne sisältävät tukielementtejä.