Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Maatalous – Yhteinen markkinajärjestely – Sokeri – Tuotantomaksu – Laskentaperuste

(Neuvoston asetuksen N:o 318/2006 16 ja 19 artikla; komission asetuksen N:o 290/2007 1 artikla)

2. Maatalous – Yhteinen markkinajärjestely – Sokeri – Tuotantomaksu – Laskentaperuste

(Neuvoston asetuksen N:o 318/2006 16 ja 19 artikla; neuvoston asetus N:o 320/2006; komission asetuksen N:o 290/2007 kahdeksas perustelukappale)

Tiivistelmä

1. Sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen N:o 318/2006 16 artiklaa on tulkittava niin, että kiintiösokerimäärä, joka on poistettu tämän asetuksen 19 artiklan ja asetuksen N:o 318/2006 19 artiklassa tarkoitetun prosenttiosuuden vahvistamisesta markkinointivuodeksi 2007/2008 annetun asetuksen N:o 290/2007 1 artiklan nojalla markkinoilta, sisällytetään tuotantomaksun perusteeseen.

Asetuksen N:o 318/2006 16 artiklan sisällöstä ja rakenteesta ilmenee nimittäin, että unionin lainsäätäjä on halunnut sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn uudistuksen yhteydessä ottaa käyttöön uuden maksun, jonka perusteena ei ole tosiasiallisesti tuotettu sokerimäärä vaan myönnetty sokerikiintiö. Kun tämän artiklan 1 kohta sisältää periaatteen sokeria tuottaville yrityksille myönnetyn sokerikiintiön perusteella kannettavasta maksusta, kyseinen 2 kohta koskee sitä vastoin ainoastaan mainitun maksun määrän vahvistamista.

Tätä analyysiä tukee asetuksen N:o 318/2006 16 artiklan 3 kohta, jossa puolestaan vahvistetaan, kuinka tuotantomaksu konkreettisesti peritään. Sen ensimmäisessä alakohdassa säädetään, että jäsenvaltion on perittävä 1 kohdan mukaisesti maksettu tuotantomaksu kokonaisuudessaan alueelleen sijoittautuneilta yrityksiltä suhteessa niiden asianomaisen markkinointivuoden kiintiöön. Toisaalta tämän 16 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa edellytetään, että yritysten on suoritettava tuotantomaksut ennen asianomaisen markkinointivuoden helmikuun loppua. Tämän markkinointivuoden aikana tuotettu määrä ei kuitenkaan tuona päivänä ole tiedossa, koska mainitun asetuksen 1 artiklan 2 kohdan mukaan markkinointivuosi alkaa 1 päivänä lokakuuta ja päättyy seuraavan vuoden 30 päivänä syyskuuta.

Asetuksesta N:o 318/2006 tai mistään muustakaan seikasta ei myöskään käy ilmi, että unionin lainsäätäjän tarkoituksena olisi ollut vähentää tuotantomaksun perusteesta tämän asetuksen 19 artiklan nojalla markkinoilta poistettu kiintiösokerimäärä.

(ks. 22–25 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)

2. Markkinoilta poistetun kiintiösokerimäärän sisällyttäminen sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen N:o 318/2006 16 artiklassa käyttöön otetun tuotantomaksun perusteeseen ei ole ilmeisen soveltumaton keino kyseisellä asetuksella tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi eikä sen näin ollen voida katsoa olevan ristiriidassa suhteellisuusperiaatteen kanssa.

Tällaisen sisällyttämisen ei myöskään voida katsoa olevan ristiriidassa syrjintäkiellon periaatteen kanssa. Se voi tosin johtaa poistamisen vahvistamistavan vuoksi siihen, että mahdollisesti toisiinsa rinnastettavassa tilanteessa olevia yrityksiä, jotka ovat sijoittautuneet eri jäsenvaltioihin, kohdellaan eri tavoin. Tällainen yritysten kohtelu on kuitenkin objektiivisesti perusteltua. Koska jäsenvaltiot varmistavat kiintiöiden jakamisen yritysten välillä ja niiden hallinnoinnin, kukin niistä järjestää myös kiintiöistä luopumisen ja se vaihtelee jäsenvaltiosta toiseen. Kuten asetuksen N:o 318/2006 19 artiklassa tarkoitetun vastaavuuden vahvistamisesta markkinointivuodeksi 2007/2008 annetun asetuksen N:o 290/2007 kahdeksannessa perustelukappaleessa todetaan, tässä yhteydessä on tarpeen ottaa huomioon se, että poistotoimenpiteeseen liittyvillä vaatimuksilla voi olla vakavia taloudellisia seurauksia niiden jäsenvaltioiden yrityksille, joissa on toteutettu erityistoimia yhteisön sokerialan väliaikaisesta rakenneuudistusjärjestelmästä ja yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta annetun asetuksen N:o 1290/2005 muuttamisesta annetulla asetuksella N:o 320/2006 vahvistetun rakenneuudistusjärjestelmän mukaisesti, ja että tällaiset vaikutukset olisivat vastoin järjestelmän ja sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn tavoitetta eli alan elin- ja kilpailukyvyn takaamista. Kaikille jäsenvaltioille saman poisto-osuuden soveltamisesta kokonaan tai osittain vapauttamisen tarkoituksena on siten ottaa huomioon näiden ponnistelut kiintiöiden lopulliseksi vapauttamiseksi.

(ks. 40 ja 45–47 kohta)