Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Vahingonkorvauskanne - Itsenäinen kannemuoto - Turvautuminen kaikkiin sisäisiin muutoksenhakukeinoihin - Poikkeus - Korvausta ei voi saada kansallisessa tuomioistuimessa

(ETY:n perustamissopimuksen 178 artikla ja 215 artiklan toinen kohta)

2. Yhteinen kauppapolitiikka - Vientirajoitukset - Yhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen sopimus teräsputkien kaupasta - Vientilisenssijärjestelmä - Ainoastaan valmistajille varattujen lisenssien myöntäminen - Ei ole jälleenmyyjien syrjintää

(Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 60/85 5 artikla; komission asetus (ETY) N:o 61/85)

3. Yhteinen kauppapolitiikka - Vientirajoitukset - Yhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen sopimus teräsputkien kaupasta - Yhteisön vientikaton jakaminen jäsenvaltioiden kesken - Neuvoston harkintavalta

(Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 60/85 liite III)

Tiivistelmä

1. Perustamissopimuksen 178 ja 215 artiklassa määrätyn korvauskanteen tarkoituksena ei ole se, että yhteisöjen tuomioistuin voisi tutkia sellaisten päätösten laillisuuden, joita kansalliset viranomaiset ovat tehneet yhteisen maatalouspolitiikan puitteissa, tai että se voisi arvioida tällaisista kansallisista päätöksistä yksityisille oikeussubjekteille aiheutuvia taloudellisia seurauksia. Vaikka vahingonkorvauskannetta on tarkasteltava yksityisten oikeussubjektien oikeussuojajärjestelmän muodostamaa taustaa vasten ja vaikka kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytyksenä voi näin ollen joissakin tapauksissa olla se, että on turvauduttu kaikkiin kansallisen viranomaisen päätöksen kumoamiseksi tarkoitettuihin sisäisiin oikeussuojakeinoihin, näillä kansallisilla oikeussuojakeinoilla on kuitenkin tehokkaasti turvattava asianomaisten yksityisten oikeussuoja ja mahdollistettava korvauksen saaminen väitetystä vahingosta. Tämä ei päde tapaukseen, jossa kansalliset viranomaiset ovat hylänneet yhteisön asetuksen mukaisesti vientilisenssihakemuksen. Vaikka kansallinen tuomioistuin kumoaisi kyseisen hylkäyspäätöksen ja vaikka kyseiset asetuksen säännökset todettaisiin pätemättömiksi, mihin kansallinen tuomioistuin voi päätyä käytettyään perustamissopimuksen 177 artiklan mukaista menettelyä, ei siitä seuraa, että kyseinen talouden toimija saisi oikeuden lisenssin saantiin tai vahingonkorvaukseen.

2. Yhteisön toimielinten perustamassa järjestelmässä, jolla toteutetaan yhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen sopimus teräsputkien kaupasta, ei syrjitä kyseisten tuotteiden jälleenmyyjiä silloin, kun siinä varataan vientilisenssien myöntäminen ainoastaan kyseisten tuotteiden valmistajille. Itse asiassa mainittu sopimus koskee ainoastaan yhteisöstä peräisin olevia tuotteita, eikä se vaikuta yhteisön valmistajiin samalla tavoin kuin jälleenmyyjiin, jotka voivat toisaalta käyttää valmistajan siirtämää lisenssiä ja toisaalta jatkaa kolmansista maista peräisin olevien tuotteiden vientiä. Jos kuitenkin kävisi ilmi, että kyseisten jälleenmyyjien on taloudellisten toimijoiden ryhmänä täytynyt vastata suhteettomasta osuudesta sopimuksesta aiheutuneista rasituksista, yhteisön toimielinten tehtävänä olisi korjata asia asianmukaisin toimenpitein.

3. Neuvostolla on harkintavaltaa sen jakaessa yhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen välillä teräsputkien kaupasta tehdyssä sopimuksessa vahvistettua yhteisön vientikattoa jäsenvaltioiden kesken, ja tällaisen jaon riitauttavan tahon on osoitettava, että neuvosto on ylittänyt tämän harkintavallan.