Oikeusriidan monimutkaisuuden osalta on niin, että kanteet, jotka koskevat kilpailuoikeuden soveltamista komission päätöksellä, ovat muita monimutkaisempia, kun otetaan huomioon muun muassa riidanalaisen päätöksen pituus, asiakirja-aineiston laajuus ja tarve tehdä yksityiskohtainen arvio lukuisista ja monitahoisista tosiseikoista, jotka ovat usein tapahtuneet pitkän ajan kuluessa ja monissa eri paikoissa. Asian käsittelyn kirjallisen vaiheen päättymisen ja asian käsittelyn suullisen vaiheen aloittamisen välillä kulunut 15 kuukauden pituinen aika on lähtökohtaisesti pituudeltaan asianmukainen käsiteltäessä kilpailuoikeuden soveltamiseen liittyviä asioita. Kun unionin kilpailuoikeuteen perustuvasta komission yhdestä ja samasta päätöksestä nostetaan useita kanteita, ne on lähtökohtaisesti käsiteltävä samanaikaisesti silloinkin, kun kyseisiä kanteita ei ole yhdistetty. Samanaikainen käsittely on perusteltua erityisesti sen vuoksi, että mainitut kanteet liittyvät toisiinsa ja että on tarpeen varmistaa, että niiden tarkastelu ja niihin annettavat vastaukset ovat keskenään yhdenmukaisia. Liitännäisten asioiden samanaikaisella käsittelyllä voidaan siten oikeuttaa se, että asian käsittelyn kirjallisen vaiheen päättymisen ja suullisen vaiheen alkamisen välinen aika pitenee yhdellä kuukaudella kutakin käsiteltäväksi saatettua liitännäistä asiaa kohti. Käsiteltävässä asiassa kulunutta pidempää aikaa ei voida perustella asian tosiseikkojen, oikeudellisten seikkojen ja menettelyjen monimutkaisuudella, kun otetaan huomioon erityisesti se, että unionin yleinen tuomioistuin ei asian käsittelyn kirjallisen vaiheen päättymisen ja suullisen vaiheen alkamisen välisenä aikana ole kertaakaan keskeyttänyt tai viivästyttänyt menettelyä määräämällä prosessinjohtotoimia.

Oikeudenkäynti unionin yleisessä tuomioistuimessa kilpailua koskevassa asiassa on perusoikeuskirjan 47 artiklan toisen kohdan vastainen, kun sen kohtuullinen kesto on ylittynyt 20 kuukaudella, mikä merkitsee riittävän ilmeistä sellaisen unionin oikeussäännön rikkomista, jolla on tarkoitus antaa oikeuksia yksityisille.

SEUT 340 artiklassa vahvistettu syy-yhteyttä koskeva vaatimus edellyttää, että riitautetun menettelyn on oltava vahingon määräävä syy. Toisin sanoen silloinkin, kun toimielimet ovat saattaneet myötävaikuttaa sen vahingon syntymiseen, jonka korvaamista on vaadittu, tällainen myötävaikutus saattaa olla liian kaukainen muille henkilöille, tapauksesta riippuen kantajalle, kuuluvan vastuun vuoksi.

Sellaiselle yhtiölle, jolle on määrätty seuraamuksia komission päätöksellä, joka on myöhemmin kumottu unionin tuomioistuimissa, pankkitakauksen hankkimisesta aiheutuneista kuluista syntynyt vahinko ei ole suora seuraus tämän päätöksen lainvastaisuudesta, koska se on aiheutunut yhtiön omasta valinnasta hankkia pankkitakaus voidakseen olla täyttämättä sakonmaksuvelvollisuutta riidanalaisessa päätöksessä asetetussa määräajassa. Asia on kuitenkin toisin silloin, kun oikeudenkäynnin kohtuullinen kesto unionin tuomioistuimissa on ylittynyt, koska oikeudenkäynnin kohtuullisen keston ylittyminen ei ole ollut ennakoitavissa pankkitakauksen asettamisajankohtana ja koska kantaja on saattanut oikeutetusti odottaa, että sen kanne käsiteltäisiin kohtuullisessa ajassa. Oikeudenkäynnin kohtuullisen keston ylittyminen on toiseksi tapahtunut vasta sen jälkeen, kun kantaja oli alun perin päättänyt hankkia pankkitakauksen.

Tästä seuraa, että oikeudenkäynnin kohtuullisen keston ylittyminen unionin tuomioistuimissa on riittävän selvässä syy-yhteydessä kantajalle ennen kyseisen tuomion julistamista aiheutuneeseen vahinkoon, joka on muodostunut pankkitakauksesta aiheutuneiden kulujen maksamisesta tämän kohtuullisen keston ylittävältä ajalta. Pankkitakauksesta aiheutuneiden kulujen maksamisella sen jälkeen, kun kyseinen tuomio eli se tuomioistuinratkaisu, johon kohtuullisen keston ylittänyt oikeudenkäynti päättyi, oli annettu, ei ole riittävän suoraa syy-yhteyttä tähän ylitykseen, koska kyseisten kulujen maksaminen on aiheutunut kantajan kyseisen ylityksen jälkeen tekemästä omasta ja itsenäisestä päätöksestä olla maksamatta sakkoa, jättää hakematta riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanon lykkäystä ja valittaa edellä mainituista tuomioista.

(ks. 86–88, 98 ja 99 kohta)