Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Ennakkoratkaisukysymykset - Asian saattaminen yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi - Perustamissopimuksen 177 artiklassa (josta on tullut EY 234 artikla) tarkoitetun kansallisen tuomioistuimen käsite - Regeringsrätten (korkein hallinto-oikeus) kuuluu käsitteen alaan

(EY:n perustamissopimuksen 177 artikla (josta on tullut EY 234 artikla))

2 Ennakkoratkaisukysymykset - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta - Rajat - Tulkintapyyntö, joka ei koske hypoteettista ongelmaa - Velvollisuus ratkaisun antamiseen

(EY:n perustamissopimuksen 177 artikla (josta on tullut EY 234 artikla))

3 Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Sijoittautumisvapaus - Verolainsäädäntö - Yhtiövero - Jäsenvaltio, joka ei hyväksy verotuksessa konserniavustusta silloin, kun tytäryhtiöiden kotipaikat ovat useissa muissa jäsenvaltiossa - Verojärjestelmän lainvastaisuus

(EY:n perustamissopimuksen 52, 54, 56 ja 57 artikla (joista on muutettuina tullut EY 43, EY 44, EY 46 ja EY 47 artikla), 53 artikla (kumottu Amsterdamin sopimuksella) sekä 55 ja 58 artikla (joista on tullut EY 45 ja EY 48 artikla))

Tiivistelmä

1 Kansalliset tuomioistuimet voivat pyytää yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua ainoastaan silloin, kun niissä on vireillä oikeusriita ja kun niissä vireillä olevan menettelyn tarkoituksena on ratkaisun antaminen tuomiovaltaa käyttäen. Regeringsrätten (korkein hallinto-oikeus) voi siten pyytää yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua, kun se käsittelee valituksia Skatterättsnämndenin (verotusasioita käsittelevä lautakunta) antamista ennakkotietopäätöksistä. Regeringsrättenissä vireillä olevalla muutoksenhakumenettelyllä pyritään nimittäin siihen, että tutkitaan sellaisen ennakkotietopäätöksen laillisuus, joka lopulliseksi tultuaan sitoo veroviranomaista ja muodostaa verotuksen perustan, jos ja siltä osin kuin ennakkotietoa pyytänyt henkilö toimii hakemuksessaan esittämällään tavalla.

2 Yhteisöjen tuomioistuimen ja kansallisten tuomioistuinten välisessä, perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on tullut EY 284 artikla) mukaisessa menettelyssä yksinomaan kansallisen tuomioistuimen, jossa asia on vireillä ja joka vastaa annettavasta ratkaisusta, tehtävänä on kunkin asian erityispiirteiden perusteella harkita, onko ennakkoratkaisu tarpeen asian ratkaisemiseksi ja onko sen yhteisöjen tuomioistuimelle esittämillä kysymyksillä merkitystä asian kannalta. Täten kun kansallisen tuomioistuimen esittämät kysymykset koskevat yhteisön oikeuden säännöksen tulkintaa, yhteisöjen tuomioistuin on periaatteessa velvollinen antamaan ratkaisun.

Asia olisi toisin vain, jos yhteisöjen tuomioistuimen ratkaisua pyydettäisiin hypoteettisesta ongelmasta, mistä ei ole kyse nyt käsiteltävässä asiassa, sillä vaikka kansalliselta tuomioistuimelta on vaadittu ratkaisua asiassa, joka koskee yhtiön mahdollisuutta antaa tulevaisuudessa tietyin edellytyksin konserniavustus toiselle yhtiölle, yhteisöjen tuomioistuimella on riittävästi tietoja pääasian kohteena olevasta tilanteesta, jotta se voi tulkita yhteisön oikeuden sääntöjä ja vastata sille esitettyyn kysymykseen hyödyllisesti.

3 Kun jäsenvaltio myöntää tiettyjä verohuojennuksia kahden sellaisen osakeyhtiön, joiden kotipaikka on kyseisessä valtiossa, antaessa toisilleen konserniavustuksia sellaisessa tilanteessa, jossa ensimmäinen yhtiö omistaa jälkimmäisen yhtiön kokonaan joko suoraan tai yhdessä

- yhden tai useamman sellaisen kokonaan omistamansa tytäryhtiön kanssa, jonka kotipaikka on tässä jäsenvaltiossa, tai

- yhden tai useamman sellaisen kokonaan omistamansa tytäryhtiön kanssa, jonka kotipaikka on sellaisessa toisessa jäsenvaltiossa, jonka kanssa ensimmäinen jäsenvaltio on tehnyt syrjintäkieltomääräyksen sisältävän sopimuksen kaksinkertaisen verotuksen välttämisestä,

EY:n perustamissopimuksen 52 artiklassa (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla), 53 artiklassa (kumottu Amsterdamin sopimuksella), 54 artiklassa (josta on muutettuna tullut EY 44 artikla), 55 artiklassa (josta on tullut EY 45 artikla), 56 ja 57 artiklassa (joista on muutettuina tullut EY 46 ja EY 47 artikla) sekä 58 artiklassa (josta on tullut EY 48 artikla) kielletään näiden samojen verohuojennusten epääminen kahden sellaisen osakeyhtiön, joiden kotipaikka on kyseisessä jäsenvaltiossa, antaessa toisilleen konserniavustuksia sellaisessa tilanteessa, jossa ensimmäinen yhtiö omistaa jälkimmäisen yhtiön kokonaan yhdessä useiden sellaisten täysin omistamiensa tytäryhtiöiden kanssa, joiden kotipaikat ovat useassa eri jäsenvaltiossa, ja ensimmäinen jäsenvaltio on tehnyt näiden eri jäsenvaltioiden kanssa syrjintäkieltomääräyksen sisältäviä sopimuksia kaksinkertaisen verotuksen välttämisestä.

Näin on siksi, että tässä lainsäädännössä kohdellaan tytäryhtiöiden kotipaikan perusteella eri tavoin erityyppisiä konserniavustuksia.