ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1)

Kun otetaan erityisesti huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 41 kohta, jossa vahvistetaan hyvän hallinnon periaate, kattaako sekä rahoitusvälineiden markkinoista sekä neuvoston direktiivien 85/611/ETY ja 93/6/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 93/22/ETY kumoamisesta 21.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY (1) 54 artiklan 1 kohdan viimeiseen virkkeeseen että saman 54 artiklan 3 kohdan ensimmäiseen virkkeeseen sisältyvä poikkeus, joka koskee ”rikoslainsäädännön piiriin kuuluvia tapauksia”, tapauksen, jossa on kansallisen lainsäädännön mukaan kyse hallinnollisen seuraamuksen määräämisestä, mutta joka kuuluu ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn eurooppalaisen ihmisoikeussopimuksen (jäljempänä ihmisoikeussopimus) kannalta rikoslainsäädännön piiriin, kuten pääasian oikeudenkäynnin kohteena olevan seuraamuksen, jonka on määrännyt kansallinen sääntelyviranomainen eli kansallinen valvontaviranomainen ja jonka nojalla kansallisen asianajoyhteisön jäsen on määrätty lopettamaan toiminta kyseisen sääntelyviranomaisen valvoman yhteisön hallituksen jäsenenä tai kaikissa muissakin tehtävissä, jotka edellyttävät hyväksymistä, samalla kun hänet on määrätty eroamaan kaikista siihen liittyvistä tehtävistään mahdollisimman nopeasti?
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 326/9

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Noord-Nederland (Alankomaat) on esittänyt 27.5.2016 – B.J.A. Krijgsman v. Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV

(Asia C-302/16)

(2016/C 326/18)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Rechtbank Noord-Nederland

Pääasian asianosaiset

Kantaja: B.J.A. Krijgsman

Vastaaja: Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV

Ennakkoratkaisukysymys

Mitkä (muodolliset ja aineelliset) edellytykset on täytettävä noudatettaessa asetuksen N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettua ilmoitusvelvollisuutta, jos kuljetussopimus on tehty matkatoimiston välityksellä tai jos varaus on tehty internet-sivuston kautta?

(1) Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).
1)

Onko Itävaltaan sijoittautuneen työnantajan nostamassa kanteessa, jossa vaaditaan sellaisen vahingon korvaamista, joka on siirtynyt työnantajalle, koska tämä maksaa Itävallassa asuvalle työntekijälleen edelleen palkkaa, kyse asetuksen (EY) N:o 44/2001 (1) 8 artiklassa tarkoitetusta ”vakuutusta koskevasta asiasta”, jos a) työntekijä on loukkaantunut liikenneonnettomuudessa jäsenvaltiossa (Italiassa), b) kanne on nostettu toiseen jäsenvaltioon (Ranskaan) sijoittautunutta vahingon aiheuttaneen ajoneuvon vastuuvakuutuksen antajaa vastaan ja c) työnantaja on julkisoikeudellinen laitos, joka on oikeushenkilö?
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 279/20

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice, Family Division (England and Wales) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 23.5.2016 – M. S. v. P. S.

(Asia C-283/16)

(2016/C 279/27)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

High Court of Justice, Family Division (England and Wales)

Pääasian asianosaiset

Hakija: M. S.

Vastapuoli: P. S.

Ennakkoratkaisukysymykset

1) Silloin kun elatusvelkoja hakee jäsenvaltiossa täytäntöön pantavaksi toisessa jäsenvaltiossa saatua ratkaisua, annetaanko hänelle toimivallasta, sovellettavasta laista, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta sekä yhteistyöstä elatusvelvoitteita koskevissa asioissa 18.12.2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 4/2009 (1) (EUVL L 7, s. 1) (elatusapua koskeva asetus) IV luvussa oikeus esittää täytäntöönpanohakemus suoraan pyynnön vastaanottavan toimivaltaiselle elimelle?

2) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko elatusapua koskevan asetuksen IV lukua tulkittava siten, että kullakin jäsenvaltiolla on velvollisuus tarjota menettely tai mekanismi, jonka avulla tämä oikeus voidaan tunnustaa?

(1) Toimivallasta, sovellettavasta laista, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta sekä yhteistyöstä elatusvelvoitteita koskevissa asioissa 18.12.2008 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 4/2009 (EUVL 2009, L 7, s. 1).
1)

Onko SEUT 49 ja SEUT 54 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä yksittäisten suurmyymälöiden, joiden myyntipinta-ala on vähintään 2 500 m2, käytöstä – niiden alueelle, ympäristölle ja kyseisen seudun keskusta-alueiden kaupalle mahdollisesti aiheuttamien vaikutusten vuoksi – kannettavalle alueelliselle verolle, joka kannetaan lain mukaan riippumatta siitä, sijaitsevatko nämä kaupan yksiköt todellisuudessa vakiintuneen keskusta-alueen sisä- vai ulkopuolella, ja joka käytännössä koskee useimmissa tilanteissa muiden jäsenvaltioiden yrityksiä, kun otetaan huomioon, että i) sitä ei kanneta elinkeinonharjoittajilta, joiden omistamien eri kaupan yksiköiden yksittäinen myyntipinta-ala on alle 2 500 m2 kyseisen elinkeinonharjoittajan kaikkien yksiköiden yhteenlasketusta myyntipinta-alasta riippumatta; ii) kollektiiviset kaupan suuryksiköt on vapautettu siitä; iii) puutarha-alan sekä ajoneuvojen, rakennusmateriaalien, koneiden ja teollisuustarvikkeiden kauppaa harjoittavat yksittäiset kaupan yksiköt on vapautettu siitä ja iv) sitä kannetaan ainoastaan 40 prosentista pääasiallisesti huonekalujen, kylpyhuonetarvikkeiden, ovien ja ikkunoiden ja rautakauppaa harjoittavien yksittäisten kaupan yksiköiden verotettavaa tuloa?
1.

Valittajat katsovat, että yleinen tuomioistuin on tehnyt niille vastaisen oikeudellisen virheen, koska se ei ole todennut, että komissio oli laiminlyönyt seurantatehtävän, joka sille kuului Kroatian tasavallan liittymisestä Euroopan unioniin tehdyn sopimuksen täytäntöönpanon osalta, siltä osin kuin on kyse ulosottomiehen ammatin (javni ovršitelja) perustamisesta Kroatian tuomioistuinjärjestelmään, liittymisasiakirjan 36 artiklan mukaisesti. Mainitun 36 artiklan mukaan ”komissio seuraa tiiviisti kaikkia Kroatian liittymisneuvotteluissa antamia sitoumuksia, mukaan lukien ne, jotka on täytettävä ennen liittymispäivää tai viimeistään liittymispäivänä”. Komission seuranta koskee erityisesti sitoumuksia, joita Kroatia on antanut oikeuslaitoksen ja perusoikeuksien alalla (liite VII).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 260/32

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court of Gibraltar (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 13.5.2016 – The Queen, Albert Buhagiarin, Wayne Pirin, Stephanie Pirin, Arthur Taylorin, Henry Bonifacion, Colin Tomlinsonin ja Darren Sheriffin hakemuksesta v. The Hon. Gilbert Licudi QC MP Minister for Justice

(Asia C-267/16)

(2016/C 260/40)

Oikeudenkäyntikieli:

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Supreme Court of Gibraltar

Pääasian asianosaiset

Kantajat: The Queen, Albert Buhagiarin, Wayne Pirin, Stephanie Pirin, Arthur Taylorin, Henry Bonifacion, Colin Tomlinsonin ja Darren Sheriffin hakemuksesta

Vastaaja: The Hon. Gilbert Licudi QC MP Minister for Justice

Ennakkoratkaisukysymykset

1) Jos Euroopan ampuma-asepassia koskevat direktiivin (1) säännökset liittyvät ainoastaan tavaroiden vapaaseen liikkuvuuteen, voidaanko niitä tästä huolimatta soveltaa Gibraltariin sillä perusteella, että mainitut säännökset eivät koske kauppaa tai liiketoimea ja että ne sen vuoksi eivät kuulu niiden poikkeusten soveltamisalaan, jotka Gibraltarille on myönnetty vuoden 1972 liittymisasiakirjassa?

2) Sovelletaanko Euroopan ampuma-asepassia koskevia direktiivin säännöksiä, siltä osin kuin kyse on metsästäjistä ja urheiluampujista, Gibraltariin sillä perusteella, että ne koskevat palvelujen vapaata liikkuvuutta?

3) Ovatko Euroopan ampuma-asepassia koskevat direktiivin säännökset, siltä osin kuin kyse on metsästäjistä ja urheiluampujista, pätemättömiä siitä syystä, että ne liittyvät henkilöiden vapaaseen liikkuvuuteen ja niiden hyväksymisessä on näin ollen sovellettu väärää oikeusperustaa?

(1) Aseiden hankinnan ja hallussapidon valvonnasta 18.6.1991 annettu neuvoston direktiivi 91/477/ETY (EYVL 1991, L 256, s. 51).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 251/9

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 20.4.2016 – Casertana Costruzioni Srl v. Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti - Provveditorato Interregionale per le opere pubbliche della Campania e del Molise ja Azienda Regionale Campana per la Difesa del Suolo – A.R.CA.DI.S.

(Asia C-223/16)

(2016/C 251/12)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Consiglio di Stato

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Casertana Costruzioni Srl

Vastapuolet: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti - Provveditorato Interregionale per le opere pubbliche della Campania e del Molise ja Azienda Regionale Campana per la Difesa del Suolo – A.R.CA.DI.S.

Ennakkoratkaisukysymys

Ovatko direktiivin 2004/18/EY (1) 47 artiklan 2 kohta ja 48 artiklan 3 kohta, sellaisina kuin ne on korvattu direktiivin 2014/24/EU (2) 63 artiklalla, esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa evätään – tai jota voidaan tulkita niin, että siinä evätään – talouden toimijalta eli tarjouspyyntömenettelyyn osallistuvalta yksiköltä mahdollisuus nimetä toinen yritys sellaisen ”avustavaksi yritykseksi” alun perin otetun yrityksen sijaan, joka ei enää täytä osallistumiselle asetettuja vaatimuksia tai ei enää täytä niitä täysimääräisesti, ja joka näin ollen johtaa siihen, että talouden toimija suljetaan tarjouspyyntömenettelystä sellaisen seikan vuoksi, joka ei johdu siitä sen enempää objektiivisesti kuin subjektiivisesti?

(1) Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/18/EY (EUVL 2004, L 134, s. 114).

(2) Julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta 26.2.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/24/EU (EUVL 2014, L 94, s. 65).
2)

Onko palauttamisdirektiivin 11 artiklan 2 kohtaa, kun otetaan huomioon siirtymäoikeuden soveltaminen, tulkittava siten, että kyseisestä säännöksestä seuraa, ettei sellaisilla päätöksillä, jotka on tehty ennen palauttamisdirektiivin voimaantuloa ja joiden oikeusvaikutus on se, että henkilön, jolle päätös on osoitettu, on pysyttävä Alankomaiden ulkopuolella yhtäjaksoisesti kymmenen vuotta ja maahantulokielto on määrätty yksittäistapauksen kaikkien merkityksellisten olosuhteiden mukaisesti ja sitä vastaan on voitu käyttää oikeuskeinoja, ole enää oikeusvaikutusta, jos kyseisen velvoitteen voimassaoloaika oli pidempi kuin kyseisessä säännöksessä tarkoitettu voimassaoloaika sillä hetkellä, jona palauttamisdirektiivi oli määrä panna täytäntöön, tai sillä hetkellä, jona henkilön, jolle päätös oli osoitettu, vahvistettiin oleskelevan Alankomaissa?
3)

Onko [Sociedade Metropolitana de Desenvolvimento, S.A.] SMD:n ja Banco Santander Tottan välisissä swap-sopimuksissa riittäviä kansainvälisiä elementtejä asetusten (EU) N:o 44/2001 ja N:o 1215/2012 soveltamiseksi kansainvälisen toimivallan määrittämiseksi niihin liittyvän kahden riita-asian ratkaisemiseksi, kun: a) kyseiset yksiköt joiden kotipaikka on yhdessä jäsenvaltiossa eli Portugalissa, tekivät Portugalissa kaksi ”swap”-sopimusta, jotka ovat ISDA Master Agreements-sopimuksia, ja kaksi vahvistusasiakirjaa (”Confirmation”), joista neuvotteli Madeiran itsehallintoalue (Região Autónoma da Madeira) edustaen SMD:tä b) Näissä neuvotteluissa Região Autónoma da Madeira, jota avustivat Banco BPI, S.A. ja eräs asianajotoimisto, pyysi tarjouksia useammalta kuin yhdeltä kansainväliseltä pankilta, joista yksi oli JP Morgan c) Banco Santander Totta, S.A:n omistaa kokonaan Banco Santander, jonka kotipaikka on Espanjassa d) Banco Santander Totta, S.A., toimi kansainvälisenä pankkina, jolla on tytäryhtiöitä useassa jäsenvaltiossa, yhden ainoan merkin Santander alla e) Banco Santander Totta, S.A. katsottiin ISDA Master Agreement -sopimuksessa Multibranch Party -sopimuspuoleksi, joka voi suorittaa ja vastaanottaa maksuja kaikkien liiketoimien osalta Lontoossa tai Luxemburgissa toimivien tytäryhtiöidensä välityksellä f) ISDA Master Agreement -sopimuksen mukaan sopimuspuolet voivat tietyissä tapauksissa siirtää oikeutensa ja velvollisuutensa muille edustaville toimipaikoille tai tytäryhtiöille g) ”Swap”-sopimusten sopimuspuolet määrittivät sovellettavaksi lainsäädännöksi Englannin lain ja tekivät oikeuspaikkasopimuksia, joissa yksinomainen ja täysimääräinen toimivalta annettiin englantilaisille tuomioistuimille h) Sopimukset laadittiin englanniksi ja käytetty terminologia ja konseptit ovat anglosaksonisia i) ”Swap”-sopimukset tehtiin kahden rahoitussopimuksen, jotka molemmat on laadittu englanniksi ulkomaalaisten yksiköiden (joista yhden kotipaikka on Hollannissa ja toisen Italiassa) kanssa, suojaamiseksi korkovaihtelun vaaralta, ja yhdessä rahoitussopimuksessa määrätään, että lainanottajien maksut on suoritettava HSBC Bank pic -pankin Lontoon tilille tiettyinä päivinä, jotka määritetään viittaamalla Lontoon aikavyöhykkeeseen, ja että sopimus on Englannin oikeuden ja englantilaisten tuomioistuinten alainen j) Banco Santander Totta, S.A. toimi kansainvälisten markkinoiden välittäjänä ja teki symmetrisiä suojaussopimuksia kansainvälisten markkinoiden yhteydessä?
5)

Onko talletusdirektiivin 7 artiklan 1 kohta ja 8 artiklan 3 kohta ymmärrettävä yhdessä tarkasteltuina siten, että talletusten vakuusjärjestelmän mukainen maksu, joka on enintään 7 artiklan 1 kohdassa määritetyn summan suuruinen, on maksettava jokaiselle henkilölle, jonka saatava voidaan todeta oikeutetuksi ennen päivämäärää, jona talletusdirektiivin 1 artiklan 3 kohdan i ja ii alakohdassa tarkoitettu määritys tai päätös on tehty?
2)

Onko WIB92:n 198 §:n 10 momentti, sellaisena kuin sitä sovelletaan verovuosiin 2000 ja 2001, emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23.7.1990 annetun neuvoston direktiivin 90/435/ETY 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu säännös, joka koskee veropetosten ja väärinkäytösten estämistä, ja mikäli näin on, ylitetäänkö WIB92:n 198 §:n 10 momentilla se, mikä on tarpeen tällaisten veropetosten ja väärinkäytösten estämiseksi, siltä osin kuin siinä säädetään, että korkojen määrää, joka vastaa sellaisten 202–204 §:n nojalla verosta vapautettavien osinkojen määrää, jotka yhtiö on saanut osakkeista tai yhtiöosuuksista, joita se ei ole omistanut niiden luovutushetkellä vähintään yhden vuoden ajan keskeytyksettä, ei pidetä tulonhankkimismenoina, jolloin ei tehdä mitään eroa sen mukaan, liittyvätkö nämä korkomenot sellaiseen osakkeenomistukseen (tai sen rahoitukseen), josta verosta vapautettavat osingot on saatu, vaiko eivät?
1)

Jos turvapaikanhakijaa ei ole otettu säilöön ajankohtana, jona hakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio hyväksyy hänen vastaanottonsa, vaan hänet otetaan säilöön myöhempänä ajankohtana – koska katsotaan, että on olemassa huomattava vaara siitä, että kyseinen henkilö pakenee –, voidaanko katsoa, että asetuksen N:o 604/2013 (1) 28 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu kuuden viikon määräaika alkaa tällaisessa tapauksessa päivästä, jona henkilö otetaan säilöön, vai onko määräajan kulumisen katsottava alkavan jostain muusta ajankohdasta, ja, jos näin on, mistä?
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 106/28

Valitus, jonka European Bicycle Manufacturers Association on tehnyt 4.2.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-425/13, Giant China Co. Ltd v. Euroopan unionin neuvosto, 26.11.2015 antamasta tuomiosta

(Asia C-61/16 P)

(2016/C 106/30)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: European Bicycle Manufacturers Association (edustajat: avocat L. Ruessmann ja solicitor J. Beck)

Muut osapuolet: Giant (China) Co. Ltd, Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio

Vaatimukset

Valittaja vaatii unionin tuomioistuinta

— ottamaan valituksen tutkittavaksi ja toteamaan, että se on perusteltu

— kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen tuomion

— ratkaisemaan asian aineellisesti ja hylkäämään kumoamisvaatimuksen tai palauttamaan asian unionin yleiseen tuomioistuimeen, jotta tämä ratkaisisi kumoamisvaatimuksen aineellisesti, ja

— velvoittamaan unionin yleisessä tuomioistuimessa kantajana olleen tahon korvaamaan valittajalle muutoksenhausta ja välintulosta unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

— Ensimmäinen valitusperuste: Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se arvioi oikeudellisesti virheellisellä tavalla sitä, miten neuvosto sovelsi perusasetuksen 18 artiklaa. Toisin kuin unionin yleinen tuomioistuin katsoi, asetuksessa N:o 502/2013 (1) sovellettiin 18 artiklan 1 kohtaa koko Giant-ryhmään, koska toimielimillä ei ollut täydellisiä ja kattavia tietoja etuyhteydessä olevista yrityksistä, eikä pelkästään tietoihin ryhmän vientihinnasta.

— Toinen valitusperuste: Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se katsoi, että neuvosto ei voinut katsoa, että se, että Giant ei antanut perus- ja vähimmäistietoja, merkitsi perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua yhteistyön puuttumista. Edellytetyt tiedot olivat perus- ja vähimmäistietoja, jotka olivat tarpeen, jotta toimielimet saisivat täydellisen ja täsmällisen kuvan Giant-ryhmästä, ja näiden tietojen antamatta jättäminen merkitsi näin ollen yhteistyön puuttumista, joka asettaa Giantin antamien tietojen luotettavuuden kyseenalaiseksi.

— Kolmas valitusperuste: Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se katsoi, ettei olisi mitään riskiä toimenpiteiden kiertämisestä, jos Giantille myönnettäisiin yksilöllinen polkumyyntitulli mutta Jinshanille ei. Toimielinten huoli siitä, että etuyhteydessä olevat yritykset kiertävät toimenpiteitä, on tässä tapauksessa perusteltu ja on pätevä lisäperuste Giantin esittämän yksilöllistä polkumyyntitullia koskevan hakemuksen hylkäämiselle.

(1) Asetuksen (EY) N:o 1225/2009 11 artiklan 3 kohdan mukaisen välivaiheen tarkastelun jälkeen tapahtuvasta lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien polkupyörien tuonnissa annetun täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 990/2011 muuttamisesta 29.5.2013 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 502/2013 (EUVL L 153, s. 17).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 98/17

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 15.6.2015 – EURO 2004. Hungary Kft. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

(Asia C-291/15)

(2016/C 098/21)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Pääasian asianosaiset

Kantaja: EURO 2004. Hungary Kft.

Vastaaja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 181 a artiklaa tulkittava siten, että sen vastaisena on pidettävä kansallista lainsoveltamiskäytäntöä, jossa tullausarvo määritetään ”samankaltaisten tavaroiden kauppa-arvon” perusteella siksi, että ilmoitettu kauppa-arvo on epätavallisen alhainen suhteessa samankaltaisten tavaroiden tuonnissa sovellettujen hintojen tilastolliseen keskiarvoon ja vaikuttaa näin epärealistiselta, siitä huolimatta, että viranomainen ei ole kiistänyt tai muulla tavoin asettanut kyseenalaiseksi maahantuoduista tavaroista todellisuudessa maksetun hinnan osoituksena käytetyn laskun ja tilisiirron aitoutta, ja vaikka maahantuoja ei olekaan esittänyt kauppa-arvon perusteeksi muita lisätodisteita[?]
1)

Onko SEUT 107 artiklaa tulkittava siten, että se, että Complexul Energetic Oltenia SA -yhtiö on osakkaana hankeyhtiö HIDRO TARNIȚA SA:ssa, jonka tarkoituksena on rakentaa Tarnița-Lăpușteștin vesivoimala ja käyttää sitä, on valtion tukea tuuli- ja aurinkoenergian tuottajille, kun otetaan huomioon, että hankkeen ilmoitettu tavoite on taata optimaaliset edellytykset suuremman tehon asentamiselle näitä energiamuotoja tuottaviin laitoksiin, ja siten i) onko kysymys valtion rahoittamasta tai valtion varoista rahoitetusta toimenpiteestä, ii) onko toimenpide valikoiva ja iii) voiko se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan[?]
3.

Kolmas kanneperuste, joka koskee lainsäätämisjärjestystä sääntelevien olennaisten menettelymääräysten, SEU 10 artiklan 1 ja 2 kohdan ja SEU 13 artiklan 2 kohdan rikkomista sekä edustuksellista demokratiaa koskevan periaatteen, toimielinten välisen tasapainon periaatteen ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaamista Siltä varalta, että unionin tuomioistuin päätyy katsomaan Slovakian tasavallan toisessa kanneperusteessaan esittämän vastaisesti, että riidanalainen päätös on annettu lainsäätämisjärjestyksessä (mikä siis ei Slovakian tasavallan mielestä pidä paikkaansa), Slovakian tasavalta väittää toissijaisesti, että on rikottu SEU 16 artiklan 8 kohdan, SEUT 15 artiklan 2 kohdan, SEUT 78 artiklan 3 kohdan, pöytäkirjan (N:o 1) 3 ja 4 artiklan ja pöytäkirjan (N:o 2) 6 artiklan ja 7 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisia olennaisia menettelymääräyksiä, SEU 10 artiklan 1 ja 2 kohtaa ja SEU 13 artiklan 2 kohtaa sekä loukattu edustuksellista demokratiaa koskevaa periaatetta, toimielinten välisen tasapainon periaatetta ja hyvän hallinnon periaatetta. Slovakian tasavalta väittää konkreettisesti, että on jätetty noudattamatta vaatimusta neuvoston päätösharkinnan ja äänestysten julkisuudesta, on rajoitettu kansallisten parlamenttien osallistumista riidanalaisen päätöksen antamisprosessiin ja on rikottu vaatimusta Euroopan parlamentin kuulemisesta.
1)

Onko – – 12.12.2006 annetun direktiivin 2006/114/EY (1) 4 artiklan a ja c alakohtaa, jonka mukaan ”vertaileva mainonta on – – sallittua, jos – – se ei ole – – harhaanjohtavaa mainontaa – – [ja] siinä vertaillaan puolueettomasti näiden tavaroiden tai palvelujen yhtä tai useampaa olennaista, merkityksellistä, todennettavissa olevaa ja edustava piirrettä”, tulkittava siten, että liikeketjujen myymien tuotteiden hintavertailu on sallittua vain, jos tuotteet myydään samantyyppisissä tai samankokoisissa myymälöissä?
1)

Ensisijaisesti: tuomio on kumottava siltä osin kuin Euroopan unionin yleinen tuomioistuin on hylännyt siinä valittajan kanteen asiassa T-419/10 siltä osin kuin tämä vaati kumoamaan riidanalaisen päätöksen, koska siinä laajennettiin lainvastaisesti valittajan solidaarinen vastuu koskemaan SLM-tytäryhtiön toteuttamia tosiseikkoja. Tuomio on kumottava perusoikeuskirjan 47 artiklan rikkomisen vuoksi tai toissijaisesti valittajalle on myönnettävä kohtuullinen korvaus.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 414/20

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank van Koophandel te Gent (Belgia) on esittänyt 24.9.2015 – Agro Foreign Trade & Agency Ltd v. Petersime NV

(Asia C-507/15)

(2015/C 414/24)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Rechtbank van Koophandel te Gent

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Agro Foreign Trade & Agency Ltd

Vastaaja: Petersime NV

Ennakkoratkaisukysymys

Onko Belgian kauppaedustussopimuksista annettu laki, jolla kauppaedustussopimuksista annettu direktiivi (1) saatetaan osaksi Belgian oikeutta, yhteensopiva tämän direktiivin ja/tai assosiaatiosopimuksen niiden määräysten kanssa, joiden tavoitteena on nimenomaisesti Turkin liittyminen Euroopan unioniin, ja/tai Turkin ja Euroopan unionin välisten niiden sitoumusten kanssa, joilla pyritään poistamaan palvelujen vapaata liikkuvuutta koskevat rajoitukset, kun mainitussa Belgian kauppaedustussopimuksista annetussa laissa säädetään, että sitä sovelletaan ainoastaan kauppaedustajiin, joiden pääasiallinen toimipaikka on Belgiassa, mutta sitä ei sovelleta, kun Belgiaan sijoittautunut päämies ja Turkkiin sijoittautunut kauppaedustaja ovat nimenomaisesti valinneet, että sopimukseen on sovellettava Belgian oikeutta?

(1) Jäsenvaltioiden itsenäisiä kauppaedustajia koskevan lainsäädännön yhteensovittamisesta 18.12.1986 annettu neuvoston direktiivi 86/653/ETY (EYVL L 382, s. 17).