Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Kumoamiskanne — Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt — Suoraan luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet — Päätös keskittymän tutkinnan siirtämisestä jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille — Ulkopuolinen yritys — (EY 230 artiklan neljäs kohta; neuvoston asetuksen N:o 4064/89 9 artiklan 3 kohta)

2. Kumoamiskanne — Itsenäisyys suhteessa kansallisten oikeussuojakeinojen käyttämiseen — (EY 230 ja EY 234 artikla)

3. Kumoamiskanne — Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt — Erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet — Päätös keskittymän tutkinnan siirtämisestä jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille — Ulkopuolinen yritys — (EY 230 artiklan neljäs kohta; neuvoston asetuksen N:o 4064/89 6 artiklan 1 kohdan b alakohta, 9 artiklan 3 kohta ja 18 artiklan 4 kohta)

4. Kilpailu — Yrityskeskittymät — Komission suorittama tutkinta — Keskittymän tutkinnan siirtäminen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille — Edellytykset — Tuomioistuinvalvonta — Ulottuvuus — (Neuvoston asetuksen N:o 4064/89 9 artiklan 2 kohdan a alakohta)

5. Oikeudenkäyntimenettely — Uusien perusteiden esittäminen käsittelyn kuluessa — Käsittelyn kuluessa esille tulleesta seikasta johtuva peruste — Osapuolten tunteman oikeudellisen tilanteen vahvistaminen yhteisöjen tuomioistuimen tuomiolla — Tutkimatta jättäminen — (Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 48 artiklan 2 kohta ja 76 a artiklan 3 kohta)

6. Kilpailu — Yrityskeskittymät — Keskittymän tutkinnan siirtäminen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille — Relevantit markkinat — Markkinoiden erillisyyden ratkaiseminen — Maantieteellisten markkinoiden määrittely — Arviointiperusteet — (Neuvoston asetuksen N:o 4064/89 9 artikla)

7. Kilpailu — Yrityskeskittymät — Komission suorittama tutkinta — Viitemarkkinoiden määrittäminen — Harkintavalta — Tuomioistuinvalvonta — Rajat — (Neuvoston asetuksen N:o 4064/89 9 artikla)

8. Kilpailu — Yrityskeskittymät — Komission suorittama tutkinta — Päätös keskittymän tutkinnan siirtämisestä jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille — Komission harkintavalta — Tuomioistuinvalvonta — Rajat — (Neuvoston asetuksen N:o 4064/89 9 artiklan 3 ja 8 kohta)

9. Kilpailu — Yrityskeskittymät — Komission suorittama tutkinta — Päätös keskittymän tutkinnan siirtämisestä jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille — Komission harkintavalta — Aikaisempi päätöskäytäntö — Asiaan vaikuttamattomuus — (Neuvoston asetuksen N:o 4064/89 9 artiklan 3 kohta)

10. Yhteisön oikeus — Tulkinta — Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet — Perustelut — Huomioon ottaminen

11. Kilpailu — Yrityskeskittymät — Keskittymän tutkinnan siirtäminen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille — Vaikutukset — Kansallisten viranomaisten yksinomainen toimivalta päättää keskittymästä — Komissio ei voi aineellisesti sitoa kansallisia viranomaisia — (EY 10 artikla; neuvoston asetuksen N:o 4064/89 9 artiklan 2 kohdan a alakohta, 3 artiklan ensimmäinen kohta, 6 artikla ja 8 artikla)

12. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet — Perustelut — Perusteluvelvollisuuden laajuus — Päätös keskittymän tutkinnan siirtämisestä jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille — (EY 253 artikla; neuvoston asetuksen N:o 4064/89 9 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta)

Tiivistelmä

1. Jotta yhteisön toimi koskisi EY 230 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetulla tavalla suoraan luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, sillä on oltava välittömiä vaikutuksia tämän oikeusasemaan ja sen toimeenpanon on oltava puhtaasti automaattista ja sen on perustuttava yksinomaan yhteisön lainsäädäntöön eikä se saa edellyttää muiden, välissä olevien sääntöjen soveltamista. Näin on etenkin silloin kun niillä, joille yhteisön toimi on osoitettu, on vain teoreettinen mahdollisuus olla ryhtymättä tässä toimessa edellytettyihin toimenpiteisiin ja kun heidän tahdostaan ryhtyä sen mukaisiin toimenpiteisiin ei ole epäilystäkään.

Komission asetuksen N:o 4064/89 9 artiklan 3 kohdan perusteella tekemän päätöksen, jolla siirretään yrityskeskittymän tutkinta toimivaltaisten kansallisten viranomaisten käsiteltäväksi, tarkoituksena ei ole lausua siirtämisen kohteena olevan keskittymän vaikutuksista relevanteille markkinoille, vaan siirtää vastuu tästä tutkinnasta mainituille viranomaisille, jotka ovat sitä pyytäneet, jotta ne soveltaisivat kansallista kilpailuoikeuttaan. Se voi kuitenkin vaikuttaa välittömästi kolmantena osapuolena olevan yrityksen oikeusasemaan, koska komissio sen seurauksena ei valvo keskittymää asetuksen N:o 4064/89 kannalta ja koska kolmantena tahona oleva yritys ei saa tässä asetuksessa kolmansien hyväksi säädettyjä menettelyllisiä oikeuksia eikä myöskään perustamissopimuksessa määrättyä oikeussuojaa ja koska päätöksessä ei edellytetä mitään täydentävää täytäntöönpanotoimenpidettä, jotta siirtämistä koskeva päätös olisi tehokas.

ks. 49, 50, 64 ja 65 kohta

2. Mahdollisten kansallisten oikeussuojakeinojen olemassaolo ei voi estää riitauttamasta yhteisön toimielimen antaman toimen lainmukaisuutta suoraan yhteisöjen tuomioistuimissa EY 230 artiklan perusteella. Näin ollen sillä seikalla, että ulkopuolisen yrityksen on mahdollista nostaa kansallisten oikeussuojakeinojen mukaisesti kanne kansallisen viranomaisen päätöksestä, joka koskee viranomaisen komission sille siirtämää yrityskeskittymää ja pyytää tässä yhteydessä ennakkoratkaisun esittämistä EY 234 artiklan nojalla, ei voida kyseenalaistaa sitä seikkaa, että päätös siirtää yrityskeskittymä kansallisille viranomaisille koskee ulkopuolista yritystä suoraan.

ks. 67 ja 68 kohta

3. Muut oikeussubjektit kuin se, jolle päätös on osoitettu, voivat väittää päätöksen koskevan niitä EY 230 artiklassa tarkoitetulla tavalla erikseen ainoastaan, jos päätös vaikuttaa niihin niille tunnusomaisten erityispiirteiden tai sellaisen tosiasiallisen tilanteen takia, jonka perusteella nämä oikeussubjektit erottuvat kaikista muista ja ne voidaan yksilöidä samalla tavalla kuin se, jolle päätös on osoitettu.

Koska asetusta N:o 4064/89 sovellettaessa olisi katsottu, että koska ulkopuolinen yritys on suunnitteilla olevan yrityskeskittymän osapuolten pääasiallinen kilpailija, koska se on osallistunut hallinnolliseen menettelyyn ja koska komissio on huomioinut sen kannan, komission päätös, jolla keskittymän katsotaan olevat yhteismarkkinoille soveltuva, koskee ulkopuolista yritystä erikseen, on katsottava, että myös päätös, jolla keskittymän tutkinta siirretään jäsenvaltion toimivaltaisille kansallisille viranomaisille, koskee tällaista yritystä erikseen, koska päätöksen seurauksena sillä ei ole mahdollisuutta riitauttaa yhteisöjen tuomioistuimissa niitä arviointeja, jotka sillä olisi ollut mahdollisuus kiistää, jos asian käsittelyä ei olisi siirretty.

ks. 69─71 ja 74─79 kohta

4. Jotta keskittymän tutkiminen voitaisiin siirtää asetuksen N:o 4064/89 9 artiklan mukaisesti, kahden edellytyksen on täytyttävä samanaikaisesti. Ensinnäkin keskittymän on uhattava luoda sellainen määräävä asema tai vahvistaa sellaista määräävää asemaa, jonka seurauksena tehokas kilpailu olennaisesti estyy kyseessä olevan jäsenvaltion markkinoilla. Toiseksi näiden markkinoiden täytyy täyttää kaikki erillisten markkinoiden tunnusmerkit.

Nämä asian käsittelyn siirtämisen edellytykset ovat oikeudellisia, ja niitä on tulkittava objektiivisten seikkojen perusteella. Tästä syystä yhteisöjen tuomioistuimien on tutkittava kokonaisvaltaisesti sekä sen käsiteltäväksi saatetun riidan konkreettiset seikat että komission suorittamien arviointien teknisyys tai monitahoisuus huomioon ottaen, kuuluuko keskittymä kyseisen asetuksen 9 artiklan 2 kohdan a alakohdan soveltamisalaan.

ks. 101 ja 102 kohta

5. Vaikka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 76 a artiklan 3 kohdassa määrätään, että nopeutetussa menettelyssä asianosaiset saavat suullisen käsittelyn kuluessa täydentää esitystään ja esittää hankittavaksi näyttöä, jolloin heidän on ilmoitettava syy, miksi näyttöön ei ole vedottu aikaisemmin, saman määräyksen sanamuodosta ilmenee, että tämä ei kuitenkaan rajoita 48 artiklan soveltamista, ja 48 artiklan 2 kohdan mukaan asian käsittelyn kuluessa ei saa vedota uuteen perusteeseen, ellei se perustu käsittelyn aikana esille tulleisiin tosiseikkoihin tai oikeudellisiin seikkoihin.

Tältä osin kanteiden nostamisen jälkeen annettua tuomiota, johon osapuolet vetoavat perustellakseen väitteen esittämistä ja jolla vain vahvistetaan oikeustilanne, jonka kantajat tunsivat jo kannetta nostaessaan, ei voida pitää seikkana, jonka perusteella voitaisiin esittää uusi peruste.

Peruste, jolla laajennetaan aikaisemmin ─ nimenomaisesti tai implisiittisesti ─ kannekirjelmässä esitettyä perustetta ja jolla on läheinen yhteys tähän perusteeseen, on kuitenkin otettava tutkittavaksi.

ks. 109─111 kohta

6. Asetuksen N:o 4064/89 9 artiklan 3 kohdan sanamuodosta ilmenee, että tutkiessaan mahdollisuutta siirtää keskittymän tutkinta kansallisille viranomaisille komission on ensin ratkaistava markkinoiden erillisyys kyseessä olevien tavaroiden tai palvelujen markkinoiden määritelmän perusteella ja sen jälkeen 7 kohdassa tarkoitettujen maantieteellisten viitemarkkinoiden määritelmän perusteella.

Kuten sekä asetuksen N:o 4064/89 9 artiklan 7 kohdasta että merkityksellisten markkinoiden määritelmästä yhteisön kilpailuoikeuden kannalta annetun komission tiedonannon 8 kohdasta seuraa, maantieteelliset markkinat muodostuvat alueesta, jolla asianomaiset yritykset ovat sitoutuneet tarjoamaan kyseisiä tavaroita ja palveluja, jolla kilpailuedellytykset ovat riittävän yhtenäiset ja joka voidaan erottaa vierekkäisistä maantieteellisistä alueista erityisesti kilpailuedellytysten huomattavan erilaisuuden perusteella. Tässä arvioinnissa on otettava erityisesti huomioon kyseisten tavaroiden tai palvelujen luonne ja ominaisuudet, markkinoillepääsyn esteet, kuluttajien valinnat sekä merkittävät erot yritysten markkinaosuuksissa tai olennaiset hintaerot kysymyksessä olevan ja läheisten alueiden välillä.

Kun kaikkien näiden seikkojen arviointi johtaa päätelmään, jonka mukaan jäsenvaltion kilpailuedellytykset kyseisten tavaroiden ja palvelujen markkinoilla ovat huomattavan erilaisia ja muodostavat siten eri maantieteelliset markkinat, näitä markkinoita on pidettävä asetuksen N:o 4064/89 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuina erillisinä markkinoina.

ks. 114─116 kohta

7. Yrityskeskittymien valvonnan osalta tuomioistuimen suorittama valvonta komission arvioinneista, jotka koskevat viitemarkkinoiden määrittelyä, kohdistuu ilmeisen virheen tutkimiseen.

ks. 119 kohta

8. Vaikka komissiolla on laaja harkintavalta siltä osin, päättääkö se siirtää keskittymän tutkinnan jäsenvaltion toimivaltaisille kansallisille viranomaisille asetuksen N:o 4064/89 9 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan perusteella, tämä harkintavalta ei ole rajaton. Komissio ei näet voi päättää tällaisesta siirtämisestä, jos kyseessä olevan jäsenvaltion toimittamaa asian käsittelyn siirtämistä koskevaa pyyntöä tutkittaessa ilmenee täsmällisten ja yhtäpitävien seikkojen perusteella, että kyseinen siirtäminen ei ole omiaan turvaamaan tehokasta kilpailua kyseessä olevilla markkinoilla tai palauttamaan sitä.

Yhteisöjen tuomioistuinten tältä osin suorittama valvonta on rajoitettua valvontaa, jossa on asetuksen N:o 4064/89 9 artiklan 3 ja 8 kohdan mukaisesti ainoastaan tarkistettava, onko komissio voinut päätöksen tekohetkellä ilmeistä arviointivirhettä tekemättä katsoa, että asian käsittelyn siirtämisellä kansallisille kilpailuviranomaisille voidaan turvata tehokas kilpailu kyseessä olevilla markkinoilla tai palauttaa se, minkä vuoksi sen ei ole itse tarpeen käsitellä tapausta.

ks. 174─176 kohta

9. Yrityskeskittymien osalta se, että komissio on tietyllä alalla päättänyt itse tutkia keskittymän ja on aikaisemmin kieltänyt tiettyjä keskittymiä, ei voi mitenkään ennakoida myöhemmän keskittymän käsittelyn siirtämistä ja/tai tutkintaa, sillä komission on analysoitava kukin ilmoitettu keskittymä erikseen kunkin tapauksen erityispiirteiden perusteella, eivätkä muita taloudellisia toimijoita, muita tavara- ja palvelumarkkinoita tai muita maantieteellisiä markkinoita eri aikoina koskevat aikaisemmat päätökset sido sitä. Samoista syistä komission aikaisemmat päätökset, jotka koskevat keskittymiä tietyllä alalla, eivät voi ennakoida komission päätöstä, jonka se tekee kansallisten viranomaisten esittämästä, samalla alalla toteutettavan keskittymän käsittelyn siirtämistä koskevasta pyynnöstä.

ks. 191 kohta

10. Päätöksen päätösosa ja perustelut liittyvät erottamattomasti toisiinsa, joten päätöstä tulkittaessa on tarvittaessa otettava huomioon päätöksen tekemiseen johtaneet syyt.

ks. 211 kohta

11. Tutkiessaan asetuksen N:o 4064/89 9 artiklan 2 kohdan a alakohdassa asian käsittelyn siirtämiselle asetettuja edellytyksiä komissio ei voi ryhtyä tutkimaan keskittymän soveltuvuutta tavalla, joka sitoisi aineellisesti kansallisia viranomaisia, sillä muutoin 9 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohta menettäisi merkityksensä, vaan sen on tarkistettava alustavassa tutkinnassa niiden tietojen perusteella, jotka ovat sen käytettävissä asian käsittelyn siirtämistä koskevan pyynnön perusteltavuutta arvioidessaan, uhkaako keskittymä, jonka käsittelyn siirtämistä on pyydetty, luoda määräävän aseman tai vahvistaa määräävää asemaa kyseessä olevilla markkinoilla. Kunhan kansalliset viranomaiset noudattavat sekä asetuksen N:o 4064/89 9 artiklan 6 ja 8 kohdan että EY 10 artiklan mukaisia velvoitteitaan, ne voivat ratkaista vapaasti niille siirrettyä keskittymää koskevan asian kansallisen kilpailuoikeuden perusteella tekemänsä tutkinnan perusteella.

ks. 217 kohta

12. Yhteisön toimielimille EY 253 artiklan mukaan kuuluvan perusteluvelvollisuuden tarkoituksena on, että yhteisöjen tuomioistuimet voivat tutkia päätöksen lainmukaisuuden ja että niille, joita toimenpide koskee, selviävät sen syyt, jotta ne voivat puolustaa oikeuksiansa ja tutkia, onko päätös asianmukainen. Jotta yrityskeskittymien valvonnasta annetun asetuksen N:o 4064/89 9 artiklan 3 kohdan ensimmäiseen alakohtaan perustuvaa kansallisille viranomaisille siirtämistä koskevaa päätöstä tehtäessä olisi noudatettu tätä velvollisuutta, päätöksen on sisällettävä riittävä ja olennainen maininta seikoista, jotka on otettu huomioon määritettäessä, onko ensinnäkin olemassa uhka sellaisen määräävän aseman luomisesta tai vahvistamisesta, jonka seurauksena tehokas kilpailu olennaisesti estyisi kyseessä olevan jäsenvaltion markkinoilla, ja toiseksi, onko kyse erillisistä markkinoista.

Vaikka komissio on velvollinen perustelemaan päätöksensä mainitsemalla ne tosiseikat ja oikeudelliset seikat, joista toimenpiteen lailliset perustelut riippuvat, sekä ne näkökohdat, joiden johdosta se on tehnyt kyseisen päätöksen, se ei kuitenkaan ole velvollinen tarkastelemaan jokaista oikeus- ja tosiasiakysymystä, jonka kukin asianosainen on hallinnollisen menettelyn kuluessa nostanut esiin.

ks. 225, 227 ja 232 kohta