Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 21 päivänä maaliskuuta 1996. - Hans Walter Mrozek ja Bernhard Jäger. - Ennakkoratkaisupyyntö: Amtsgericht Recklinghausen - Saksa. - Tieliikenteen sosiaalilainsäädäntö - Jätteiden keruuseen tarkoitettuja ajoneuvoja koskeva poikkeus. - Asia C-335/94.



Oikeustapauskokoelma 1996 sivu I-01573



Tiivistelmä

Asianosaiset

Tuomion perustelut

Päätökset oikeudenkäyntikuluista

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

1 Kuljetukset - Maantiekuljetukset - Sosiaalilainsäädäntö - Poikkeukset - Jätteiden keruuseen tarkoitettujen ajoneuvojen käsite

(Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 4 artiklan 6 kohta)

2 Kuljetukset - Maantiekuljetukset - Sosiaalilainsäädäntö - Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 soveltamisalan ulkopuolelle jäävät alat - Jäsenvaltioiden toimivalta antaa ajoaikoja koskevia säännöksiä

(Neuvoston asetus (ETY) N:o 3820/85)

Tiivistelmä

3 Kun tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 4 artiklan 6 kohdassa "jätteiden keruuseen tarkoitetuilla ajoneuvoilla" suoritetut kuljetukset on mainittu niiden kuljetustyyppien joukossa, jotka eivät kuulu asetuksen soveltamisalaan, tämän säännöksen on tulkittava tarkoittavan ajoneuvoja, joita käytetään kaikenlaisten sellaisten jätteiden, joista ei ole erikseen säädetty, keruuseen ja kuljetukseen lähellä sijaitsevaan paikkaan, kun tämä tapahtuu yleishyödyllisenä palveluna, jonka suorittavat joko viranomaiset suoraan tai yksityiset yritykset viranomaisten valvonnassa.

4 Jäsenvaltioilla on toimivalta antaa ajoaikoja koskevia säännöksiä tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun asetuksen N:o 3820/85 soveltamisalan ulkopuolelle jäävillä aloilla.

Asianosaiset

Asiassa C-335/94,

jonka Amtsgericht Recklinghausen (Saksa) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa hallinnollista sakkoa koskevassa valitusasiassa, jossa valittajina ovat

Hans Walter Mrozek

ja

Bernhard Jäger

ennakkoratkaisun tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta 20 päivänä joulukuuta 1985 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 (EYVL L 370, s. 1) 4 artiklan 6 kohdan tulkinnasta,

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN

(ensimmäinen jaosto),

toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja D. A. O. Edward sekä tuomarit P. Jann (esittelevä tuomari) ja L. Sevón,

julkisasiamies: P. Léger,

kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein,

ottaen huomioon kirjalliset huomautukset, jotka sille ovat esittäneet

- Itävallan hallitus, asiamiehenään Ministerialrat Wolf Okresek, Bundeskanzleramt - Verfassungsdienst,

- Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus, asiamiehenään Lindsey Nicoll, Treasury Solicitor's Department, avustajanaan barrister Nicholas Paines,

- Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään oikeudellinen neuvonantaja Götz zur Hausen,

ottaen huomioon suullista käsittelyä varten laaditun kertomuksen,

kuultuaan Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen, asiamiehenään barrister Nicholas Green, ja komission, asiamiehenään Götz zur Hausen, esittämät suulliset huomautukset 30.11.1995 pidetyssä istunnossa,

kuultuaan julkisasiamiehen 25.1.1996 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,

on antanut seuraavan

tuomion

Tuomion perustelut

1 Amtsgericht Recklinghausen on 31.10.1994 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 28.12.1994, esittänyt EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti kaksi ennakkoratkaisukysymystä tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta 20 päivänä joulukuuta 1985 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 (EYVL L 370, s. 1, jäljempänä asetus) 4 artiklan 6 kohdan tulkinnasta.

2 Nämä kysymykset on esitetty valitusasiassa, joka koskee Mrozekille ja Jägerille määrättyjä hallinnollisia sakkoja kuljettajien työaikaa koskevan Saksan lainsäädännön rikkomisesta.

3 Asetuksen IV ja V jaksossa säädetään ajo- ja lepoajoista. Asetuksen 4 artiklassa säädetään kuitenkin seuraavaa:

"Tätä asetusta ei sovelleta liikenteeseen, jossa käytetään

- -

6) tulvantorjuntaan, viemäri-, vesi-, kaasu- ja sähkölaitoksen toimintaan, maanteiden kunnossapitoon ja valvontaan, jätteiden keruuseen ja kuljetukseen, lennätin- ja puhelinpalveluihin, postin kuljetukseen, radio- ja televisiolähetyksiin tai radio- ja televisiolähettimien tai -vastaanottimien paikantamiseen tarkoitettuja ajoneuvoja;

- - "

4 Mrozek ja Jäger toimivat Rethmann Entsorgungswirtschaft -yhtiössä (jäljempänä Rethmann) Marlissa (Saksa) päätösvaltaa käyttävinä johtajina, jotka vastaavat työnjaosta yrityksissä toimivien eri kuljettajaryhmien kesken sekä näiden ajovuoroista. Staatliches Gewerbeaufsichtsamt Recklinghausen (työolojen ja työvoiman tarkastuksesta vastaava viranomainen) määräsi Mrozekille ja Jägerille hallinnolliset sakot, koska he eivät olleet järjestäneet kuljettajien työaikoja Ausführungsverordnung zur Arbeitszeitordnungin (työaikalain soveltamisasetus) mukaisesti.

5 Kyseisissä kuljetuksissa kuljetettiin yhtäältä erityisiä kotitalousjätteitä, kuten loppuunkuluneita pattereita ja kemiallisia aineita, ja toisaalta teollisuusjätteitä. Kotitalousjätteiden osalta Rethmann on tehnyt tiettyjen kuntien tai alueyksiköiden kanssa pitkäaikaisia jätteiden poiskuljetusta koskevia sopimuksia. Rethmann huolehtii jätteiden keruusta antamalla tiettyinä päivinä asukkaiden käyttöön jätesäiliöitä, ja lisäksi se huolehtii jätteiden lajittelusta ja lopullisesta poiskuljetuksesta.

6 Mrozek ja Jäger valittivat näistä sakoista Amtsgericht Recklinghauseniin väittäen, että kuljetukseen käytettiin asetuksen 4 artiklan 6 kohdassa tarkoitettuja "jätteiden keruuseen tarkoitettuja ajoneuvoja", joten nämä ajoneuvot oli vapautettu tässä asetuksessa säädetyistä velvoitteista. Lisäksi he väittivät, että yhteisön lainsäädännössä säädetyllä poikkeuksella poistettiin samalla mahdollisuus antaa ajoaikaa koskevia säännöksiä kansallisessa oikeudessa.

7 Amtsgericht Recklinghausen päätti siten lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:

"1) Miten asetuksen (ETY) N:o 3820/85 4 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu jätteiden keruun käsite pitää määritellä?

a) Koskeeko se ainoastaan kotitalousjätteiden keruuta vai myöskin jätteiden kuljetusta teollisuuslaitoksista tai kaupallisista yrityksistä?

b) Kotitalousjätteiden osalta:

aa) Koskeeko asetuksen (ETY) N:o 3820/85 4 artiklan 6 kohdassa säädetty poikkeus myös kotitalouksien kulutuksesta peräisin olevia erityisiä jätteitä, kuten pattereita, maaleja, liuottimia, jne.?

bb) Koskeeko poikkeus ainoastaan kunnan sisäisiä, lyhyitä kuljetuksia ja erityisesti ovelta ovelle -periaatteella suoritettavaa keruuta vai koskeeko se myös pitempiä kuljetuksia, esimerkiksi kuljetuksia kunnan rajojen ulkopuolella sijaitsevalle kaatopaikalle?

cc) Onko kuljetuksia kohdeltava asetuksen 4 artiklan 6 kohdan mukaan etuoikeutetusti myös silloin, kun jätteiden keruusta vastaavat yksityiset yritykset, joille kunta on antanut tämän tehtävän?

c) Jos myös teollisuusjätteiden kuljetus kuuluu tämän säännöksen soveltamisalaan:

aa) Kuuluuko myös kaikenlaisten teollisuusjätteiden kuljetus tämän säännöksen soveltamisalaan riippumatta jätteiden laadusta?

bb) Koskeeko asetuksen 4 artiklan 6 kohta tällaisessa tapauksessa myös suhteellisen pitkiä kuljetuksia esimerkiksi kaatopaikalle saakka?

d) Koskeeko asetuksen 4 artiklan 6 kohta ajoneuvojen liikkumista tyhjinä esimerkiksi niiden palatessa kaatopaikalta ilman lastia?

e) Kun ajoneuvojen matkat ovat osa kuljetusten valmistelua ja niiden tarkoituksena on esimerkiksi vaihtaa ajoneuvoja tai perävaunuja yrityksen eri toimipaikkojen välillä, koskeeko tämä säännös myös tällaisia matkoja?

2) Miten asetuksen (ETY) N:o 3820/85 4 artiklan 6 kohdan mukainen poikkeus ja ajoaikaa koskevat kansalliset säännökset vaikuttavat toisiinsa?

a) Jos kuljetusmatka kuuluu ETY:n asetuksen 4 artiklan 6 kohdan soveltamisalaan, voidaanko kansallisen lainsäädännön mukaista ajoajan rajoitusta yhä soveltaa?

b) Vai onko tällöin katsottava, ettei tällaisiin kuljetuksiin voida soveltaa Arbeitszeitordnungin tai Ausführungsverordnung zur Arbeitszeitordnungin kaltaisia kansallisia säädöksiä?"

Ensimmäinen kysymys

8 Tällä kysymyksellään kansallinen tuomioistuin pyytää lähinnä määritelmää asetuksen 4 artiklan 6 kohdassa mainitusta käsitteestä "jätteiden keruuseen tarkoitetut ajoneuvot".

9 Aluksi on muistutettava, että asetuksen 4 artiklassa luetellaan tiettyjä kuljetustyyppejä, jotka eivät kuulu sen soveltamisalaan. Koska 4 artikla on siis poikkeus pääsäännöstä, sillä ei voida tulkita olevan laajempia vaikutuksia kuin mikä on välttämätöntä niiden etujen suojaamiseksi, jotka sillä pyritään takaamaan. Lisäksi siinä säädettyjen poikkeusten soveltamisala on määriteltävä asetuksen tarkoitus huomioon ottaen (ks. asia C-116/91, British Gas, tuomio 25.6.1992, Kok. 1992, s. I-4071, 12 kohta).

10 Niiden etujen osalta, joiden suojelu asetuksen 4 artiklan 6 kohdassa pyritään takaamaan, on todettava, että tässä säännöksessä säädetyt poikkeukset perustuvat niiden palvelujen luonteeseen, joiden suorittamiseen ajoneuvoja käytetään. Tältä osin asetuksen 4 artiklan 6 kohdan luettelosta ilmenee, että kaikki tässä säännöksessä tarkoitetut palvelut ovat yleishyödyllisiä (em. asia British Gas, tuomion 13 kohta).

11 Asetuksen tavoitteena on sen johdanto-osan ensimmäisen perustelukappaleen mukaan yhdenmukaistaa kilpailuolosuhteet sekä parantaa työoloja ja liikenneturvallisuutta.

12 Nämä tavoitteet ja erityisesti liikenneturvallisuuden parantamista koskeva tavoite huomioon ottaen käsitteen "jätteiden keruu" on tulkittava tarkoittavan ainoastaan jätteiden keruuta paikasta, johon ne on jätetty. Tätä varten käytetyt ajoneuvot liikkuvat rajoitetulla alueella ja liikkuminen on kestoltaan lyhytaikaista, joten kuljetus on keruuseen nähden toissijasta. Poikkeus ei koske jätteiden kuljetusta, joka ei vastaa näitä tunnusmerkkejä. Kansallisen tuomioistuimen asiana on kussakin siinä vireillä olevassa yksittäistapauksessa harkita, onko kysymys tällaisesta kuljetuksesta.

13 Lisäksi kun otetaan huomioon, että 4 artiklan 6 kohdassa mainitut palvelut ovat yleishyödyllisiä, jätteet, joihin kyseinen toiminta voi kohdistua, on määriteltävä siten, että ne kattavat sekä kotitalousjätteet että kaupalliset jätteet ja myös erikoisjätteet, jos niiden keruu on yleisen edun mukaista. Tällainen tulkinta sopii yhteen myös kilpailuolosuhteiden yhdenmukaistamista koskevan tavoitteen kanssa, mutta se ei kuitenkaan estä tietyntyyppisiä jätteitä koskevien erityisten säännösten soveltamista kuten eläinjätteiden kuljetusta koskevaa asetuksen 13 artiklan 1 kohdan d alakohtaa.

14 Näin rajattuna asetuksen 4 artiklan 6 kohta koskee myös ajoneuvojen liikkumista tyhjinä sekä niiden matkoja kuljetuksien valmistelun yhteydessä.

15 Lopuksi kyseisten ajoneuvojen kuuluminen poikkeuksen soveltamisalaan ei välttämättä edellytä sitä, että ne olisivat välittömästi viranomaisten käytössä. Asetuksen N:o 3820/85 tarkoituksena on lieventää tieliikenteen sosiaalilainsäädännön tiettyjen säännösten yhdenmukaistamisesta 25 päivänä maaliskuuta 1969 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 543/69 (EYVL L 77, s. 49). Toisin kuin asetuksen N:o 543/69 4 artiklan 4 kohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksen (ETY) N:o 543/69 muuttamisesta 12 päivänä joulukuuta 1977 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2827/77, asetuksen N:o 3820/85 4 artiklan 6 kohdassa, jolla asetuksen N:o 543/69 (EYVL L 334, s. 1) 4 artiklan 4 kohta on korvattu, ei enää mainita "ajoneuvoja, joita muut viranomaiset käyttävät yleishyödyllisiin palveluihin". Tästä sananmuodon muutoksesta seuraa, että poikkeus voi koskea sekä viranomaisia että yksityisiä yrityksiä, jotka huolehtivat viranomaisten valvonnassa yleishyödyllisistä palveluista.

16 Ensimmäiseen kysymykseen on siten vastattava, että asetuksen 4 artiklan 6 kohdassa mainitun käsitteen "jätteiden keruuseen tarkoitetut ajoneuvot" on tulkittava tarkoittavan ajoneuvoja, joita käytetään kaikenlaisten sellaisten jätteiden, joista ei ole erikseen säädetty, keruuseen ja kuljetukseen läheiseen paikkaan, kun tämä tapahtuu yleishyödyllisenä palveluna, jonka suorittavat joko viranomaiset itse tai yksityiset yritykset viranomaisten valvonnassa.

Toinen kysymys

17 Tällä kysymyksellään kansallinen tuomioistuin kysyy, voidaanko ajoaikoja koskevia kansallisia säännöksiä soveltaa aloilla, jotka eivät kuulu yhteisön lainsäädännön soveltamisalaan esimerkiksi asetuksen 4 artiklan 6 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa.

18 On syytä todeta, että tietyt kuljetukset on kokonaan jätetty asetuksen 4 artiklassa yhteisön lainsäädännön ulkopuolelle. Asetus ei koske tällaisiin kuljetuksiin liittyvän sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamista, joten jäsenvaltiot ovat säilyttäneet lainsäädäntövaltansa näiden kuljetusten osalta.

19 Tätä tulkintaa tukee asetuksen johdanto-osan neljästoista perustelukappale, jonka mukaan nämä yhteisön säännökset eivät saa rajoittaa kansallisia säännöksiä, joiden mukaan kuljettajat eivät saa ajaa kauemmin kuin he turvallisuutta vaarantamatta pystyvät ajamaan.

20 Näin ollen toiseen kysymykseen on vastattava, että aloilla, joita asetus ei koske, jäsenvaltiot ovat yhä toimivaltaisia antamaan ajoaikoja koskevia säännöksiä.

Päätökset oikeudenkäyntikuluista

Oikeudenkäyntikulut

21 Yhteisöjen tuomioistuimelle huomautuksensa esittäneille Itävallan ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksille ja Euroopan yhteisöjen komissiolle aiheutuneita oikeudenkäyntikuluja ei voida määrätä korvattaviksi. Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely yhteisöjen tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.

Päätöksen päätösosa

Näillä perusteilla

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN

(ensimmäinen jaosto)

on ratkaissut Amtsgericht Recklinghausenin 31.10.1994 tekemällä päätöksellä esittämät kysymykset seuraavasti:

1) Tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta 20 päivänä joulukuuta 1985 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 4 artiklan 6 kohdassa mainitun käsitteen "jätteiden keruuseen tarkoitetut ajoneuvot" on tulkittava tarkoittavan ajoneuvoja, joita käytetään kaikenlaisten sellaisten jätteiden, joista ei ole erikseen säädetty, keruuseen ja kuljetukseen lähellä sijaitsevaan paikkaan, kun tämä tapahtuu yleishyödyllisenä palveluna, jonka suorittavat joko viranomaiset itse tai yksityiset yritykset viranomaisten valvonnassa.

2) Aloilla, joita asetus N:o 3820/85 ei koske, jäsenvaltiot ovat yhä toimivaltaisia antamaan ajoaikoja koskevia säännöksiä.