Asia C‑238/14

Euroopan komissio

vastaan

Luxembourgin suurherttuakunta

”Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Sosiaalipolitiikka — Direktiivi 1999/70/EY — EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus — Viihdealan tilapäiset työntekijät — Perättäiset määräaikaiset työsopimukset — 5 lausekkeen 1 kohta — Määräaikaisten sopimusten väärinkäytöksiä ehkäisevät toimenpiteet — Tällaiset sopimukset oikeuttavien perusteltujen syiden käsite”

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 26.2.2015

Sosiaalipolitiikka – EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus – Direktiivi 1999/70 – Toimenpiteet, joiden tarkoituksena on ehkäistä perättäisiä määräaikaisia työsopimuksia koskevat väärinkäytökset – Kansallista säännöstöä, jossa pidetään voimassa poikkeukset tällaisista toimenpiteistä viihdealan tilapäisten työntekijöiden osalta, ei voida hyväksyä – Jäsenvaltioiden velvollisuus säätää toimenpiteistä, joilla ehkäistään ja sanktioidaan tällaiset väärinkäytökset

(Neuvoston direktiivin 1999/70 liitteessä oleva 5 lauseke)

Jäsenvaltio ei noudata EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta annetun direktiivin 1999/70 liitteessä olevan, määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 lausekkeen mukaisia velvoitteitaan pitäessään voimassa poikkeukset toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on ehkäistä viihdealan tilapäisten työntekijöiden kanssa tehtyjä peräkkäisiä määräaikaisia työsopimuksia koskeva väärinkäyttö.

Vaikka oletettaisiinkin, että kyseessä olevalla kansallisella säännöstöllä on tavoitteena se, että aikaansaadaan viihdealan tilapäisille työntekijöille tiettyä joustavuutta ja sosiaalisia etuja, kun näiden työnantajille myönnetään mahdollisuus ottaa nämä työntekijät palvelukseen toistuvasti määräaikaisten työsopimusten perusteella, tällainen tavoite ei tee tästä säännöstöstä puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohdan a alakohdan mukaista, koska sen avulla ei voida osoittaa kyseessä olevalle toiminnalle ominaisten täsmällisten ja konkreettisten seikkojen olemassa oloa, jotka näin ollen oikeuttaisivat tässä erityisessä asiayhteydessä perättäisten määräaikaisten työsopimusten käytön.

Lisäksi on huomattava, että vaikka jäsenvaltiolla on oikeus puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohdan täytäntöönpanon yhteydessä ottaa huomioon tietyn alan erityistarpeet, tätä oikeutta ei kuitenkaan saada ymmärtää niin, että sen avulla kyseisen jäsenvaltio voi vapautua noudattamasta kyseisen alan suhteen velvollisuutta toteuttaa asianmukainen toimenpide perättäisten määräaikaisten työsopimusten väärinkäytösten ehkäisemiseksi ja tarpeen vaatiessa sanktioimiseksi. Se, että jäsenvaltion sallittaisiin vedota määräaikaisten työsopimusten käyttämisestä johtuvan joustavuuden kaltaiseen tavoitteeseen tästä velvollisuudesta vapautumiseksi, olisi ristiriidassa yhden puitesopimuksen tavoitteista kanssa eli työpaikkojen vakauden tavoitteen kanssa, joka on merkittävä tekijä työntekijöiden suojelussa, ja tällä voitaisiin myös kaventaa merkittävästi niiden henkilöiden ryhmiä, joita voidaan suojata puitesopimuksen 5 lausekkeen mukaisilla toimenpiteillä.

(ks. 50, 51 ja 53 kohta sekä tuomiolauselma)

Asia C‑238/14

Euroopan komissio

vastaan

Luxembourgin suurherttuakunta

”Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Sosiaalipolitiikka — Direktiivi 1999/70/EY — EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus — Viihdealan tilapäiset työntekijät — Perättäiset määräaikaiset työsopimukset — 5 lausekkeen 1 kohta — Määräaikaisten sopimusten väärinkäytöksiä ehkäisevät toimenpiteet — Tällaiset sopimukset oikeuttavien perusteltujen syiden käsite”

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 26.2.2015

Sosiaalipolitiikka — EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus — Direktiivi 1999/70 — Toimenpiteet, joiden tarkoituksena on ehkäistä perättäisiä määräaikaisia työsopimuksia koskevat väärinkäytökset — Kansallista säännöstöä, jossa pidetään voimassa poikkeukset tällaisista toimenpiteistä viihdealan tilapäisten työntekijöiden osalta, ei voida hyväksyä — Jäsenvaltioiden velvollisuus säätää toimenpiteistä, joilla ehkäistään ja sanktioidaan tällaiset väärinkäytökset

(Neuvoston direktiivin 1999/70 liitteessä oleva 5 lauseke)

Jäsenvaltio ei noudata EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta annetun direktiivin 1999/70 liitteessä olevan, määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 lausekkeen mukaisia velvoitteitaan pitäessään voimassa poikkeukset toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on ehkäistä viihdealan tilapäisten työntekijöiden kanssa tehtyjä peräkkäisiä määräaikaisia työsopimuksia koskeva väärinkäyttö.

Vaikka oletettaisiinkin, että kyseessä olevalla kansallisella säännöstöllä on tavoitteena se, että aikaansaadaan viihdealan tilapäisille työntekijöille tiettyä joustavuutta ja sosiaalisia etuja, kun näiden työnantajille myönnetään mahdollisuus ottaa nämä työntekijät palvelukseen toistuvasti määräaikaisten työsopimusten perusteella, tällainen tavoite ei tee tästä säännöstöstä puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohdan a alakohdan mukaista, koska sen avulla ei voida osoittaa kyseessä olevalle toiminnalle ominaisten täsmällisten ja konkreettisten seikkojen olemassa oloa, jotka näin ollen oikeuttaisivat tässä erityisessä asiayhteydessä perättäisten määräaikaisten työsopimusten käytön.

Lisäksi on huomattava, että vaikka jäsenvaltiolla on oikeus puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohdan täytäntöönpanon yhteydessä ottaa huomioon tietyn alan erityistarpeet, tätä oikeutta ei kuitenkaan saada ymmärtää niin, että sen avulla kyseisen jäsenvaltio voi vapautua noudattamasta kyseisen alan suhteen velvollisuutta toteuttaa asianmukainen toimenpide perättäisten määräaikaisten työsopimusten väärinkäytösten ehkäisemiseksi ja tarpeen vaatiessa sanktioimiseksi. Se, että jäsenvaltion sallittaisiin vedota määräaikaisten työsopimusten käyttämisestä johtuvan joustavuuden kaltaiseen tavoitteeseen tästä velvollisuudesta vapautumiseksi, olisi ristiriidassa yhden puitesopimuksen tavoitteista kanssa eli työpaikkojen vakauden tavoitteen kanssa, joka on merkittävä tekijä työntekijöiden suojelussa, ja tällä voitaisiin myös kaventaa merkittävästi niiden henkilöiden ryhmiä, joita voidaan suojata puitesopimuksen 5 lausekkeen mukaisilla toimenpiteillä.

(ks. 50, 51 ja 53 kohta sekä tuomiolauselma)