Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Sairausvakuutus - Oikeus etuuksiin oleskeltaessa toimivaltaisen jäsenvaltion ulkopuolella - Asuinvaltionsa ulkopuolella oleskelevat eläkkeensaajat - Sovellettavat säännökset

(Neuvoston asetuksen N:o 1408/71 22 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 31 artikla)

2. Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Sairausvakuutus - Oikeus etuuksiin oleskeltaessa toimivaltaisen jäsenvaltion ulkopuolella - Asuinvaltionsa ulkopuolella oleskelevat eläkkeensaajat - Oikeus luontoisetuuksiin - Edellytykset

(Neuvoston asetuksen N:o 1408/71 31 artikla)

3. Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Sairausvakuutus - Oikeus etuuksiin oleskeltaessa toimivaltaisen jäsenvaltion ulkopuolella - Asuinvaltionsa ulkopuolella oleskelevat eläkkeensaajat - Oleskeluvaltion ja asuinvaltion laitoksille kuuluva yhteistyövelvollisuus

(EY 10 artikla, neuvoston asetuksen N:o 1408/71 84 artikla)

4. Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Sairausvakuutus - Oikeus etuuksiin oleskeltaessa toimivaltaisen jäsenvaltion ulkopuolella - Asuinvaltionsa ulkopuolella oleskelevat eläkkeensaajat - Oleskelupaikan laitoksen virheellinen kieltäytyminen - Asuinvaltion laitokselle tästä aiheutuvat velvollisuudet

(Neuvoston asetuksen N:o 1408/71 31 artikla ja asetuksen N:o 574/72 31 artikla)

Tiivistelmä

1. Eläkkeensaajiin sovelletaan asetuksen N:o 1408/71 "työntekijöitä" koskevia säännöksiä sosiaaliturvajärjestelmään kuulumisen perusteella, vain siltä osin kuin heidän osaltaan ei ole laadittu erityisiä, tämän asetuksen 27-33 artiklan säännösten kaltaisia säännöksiä. Tästä seuraa, että asetuksen N:o 1408/71 22 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ei voida soveltaa eläkkeensaajiin, jotka oleskelevat muussa jäsenvaltiossa kuin asuinvaltiossaan, eikä tämän artiklan säännöksiin voida tukeutua tulkittaessa tämän asetuksen 31 artiklaa. Tulkinta, jolla yhdenmukaistetaan mainituilla säännöksillä perustettu järjestelmä, olisi näiden säännösten tekstuaalisten erojen vastainen ja ristiriidassa sen kanssa, että yhteisöjen lainsäätäjä on katsonut tarpeelliseksi säätää erityissäännöksen sen sosiaalivakuutettujen ryhmän osalta, joka muodostuu eläkkeensaajista ja heidän perheenjäsenistään. Se, että yhteisöjen lainsäätäjä ei ole halunnut tehdä työelämän ulkopuolella oleviin eläkkeensaajiin sovellettavasta sääntelystä palkattuihin työntekijöihin ja itsenäisiin ammatinharjoittajiin sovellettavan sääntelyn kopiota, on selitettävissä sillä, että se on halunnut kannustaa tämän sosiaalivakuutettujen ryhmän todellista liikkuvuutta ottamalla huomioon tietyt tälle ryhmälle ominaiset erityispiirteet, kuten sen, että kyse on henkilöistä, jotka mahdollisesti ovat terveytensä kannalta hauraampia eivätkä täysin riippumattomia, sekä sen, että he ovat vapaampia viettämään useammin aikaa muissa jäsenvaltioissa.

( ks. 32-35 ja 38 kohta )

2. Asetuksen N:o 1408/71 31 artiklassa säännellään eläkkeensaajien ja heidän perheenjäsentensä oikeutta luontoisetuuksiin silloin kun etuudet ovat tarpeen heidän oleskellessaan muussa jäsenvaltiossa kuin asuinvaltiossaan. Tällä säännöksellä perustettu oikeus ei edellytä, että kyseessä olevat hoitotoimenpiteet olisivat lääketieteellisesti arvioiden välittömästi tarpeen, eikä sitä, että hoito olisi tarpeen äkillisen sairastumisen vuoksi. Asetuksen 31 artiklassa ei myöskään säädetä lupajärjestelmästä sellaisten luontoisetuuksien myöntämisen osalta, jotka tässä artiklassa taataan eläkkeensaajille ja heidän perheenjäsenilleen, jotka oleskelevat muussa jäsenvaltiossa kuin asuinvaltiossaan. Tästä seuraa, että jäsenvaltio ei voi asettaa asetuksen N:o 1408/71 31 artiklassa muussa jäsenvaltiossa kuin asuinvaltiossaan oleskeleville eläkkeensaajille taattujen luontoisetuuksien myöntämisen edellytykseksi minkäänlaista lupamenettelyä tai sitä, että sairaus, joka on edellyttänyt kyseisen hoidon antamista, on ilmennyt äkillisesti oleskelun aikana ja johtanut siihen, että välitön hoito on ollut välttämätöntä.

( ks. 26 ja 40-43 kohta sekä tuomiolauselman 1 ja 2 kohta )

3. Asetuksen N:o 1408/71 31 artiklassa tarkoitettujen luontoissuoritusten antaminen ja niiden kustannuksista vastaaminen on tavallisesti suoritettava tämän asetuksen 31 ja 36 artiklan ja asetuksen N:o 574/72 31 ja 93 artiklan säännösten mukaisesti. Oleskelupaikan laitos ja asuinpaikan laitos vastaavat yhdessä näiden säännösten soveltamisesta, ja niiden on EY 10 artiklan ja asetuksen N:o 1408/71 84 artiklan mukaisesti tehtävä yhteistyötä taatakseen sen, että kyseisiä säännöksiä sovelletaan oikein, ja näin sen, että asetuksen N:o 1408/71 31 artiklassa eläkkeensaajille ja heidän perheenjäsenilleen näiden sosiaalivakuutettujen vapaan liikkuvuuden helpottamiseksi taattuja oikeuksia täysimääräisesti kunnioitetaan. Tästä seuraa, että silloin kun oleskelupaikan laitos pyytää asuinpaikan laitokselta E 112 -lomaketta, vaikka asuinpaikan laitos on tätä ennen antanut vakuutetulleen E 111 -lomakkeen, asuinpaikan laitoksen on varmistuttava siitä, että ilmeinen kieltäytyminen antamasta luontoissuorituksia asetuksen N:o 1408/71 31 artiklan nojalla on perusteltua. Jos asuinpaikan laitos saa varmuuden siitä, että näin ei ole, on sen ilmoitettava tästä oleskelupaikan laitokselle, jonka on tämän jälkeen uudelleen tutkittava oman kantansa oikeellisuus ja tarvittaessa muutettava sitä.

( ks. 51 ja 52 kohta sekä tuomiolauselman 3 kohta )

4. Sitä, että oleskelupaikan laitos on kieltäytynyt soveltamasta asetuksen N:o 1408/71 31 artiklaa ja vaatinut E 112 -lomakkeen esittämistä, ei voida rinnastaa asetuksen N:o 574/72 31 artiklassa tarkoitettujen muodollisuuksien täyttämättä jättämiseen, eli viimeksi mainitun asetuksen 34 artiklan säännöksiä ei voida soveltaa tällaiseen tapaukseen. Kun on kyse tällaisesta kieltäytymisestä tai tällaisesta vaatimuksesta, asuinpaikan toimivaltaisen laitoksen, joka on tätä ennen antanut vakuutetulleen E 111 -lomakkeen, on pyrittävä myötävaikuttamaan siihen, että asetuksen N:o 1408/71 31 artiklaa sovelletaan oikein. Tästä seuraa, että kun oleskelupaikan laitos on perusteettomasti sivuuttanut viimeksi mainitun säännöksen soveltamisen ja kun asuinpaikan laitos saatuaan tietää tästä kielteisestä kannasta on jättänyt myötävaikuttamatta, niin kuin sen velvollisuuksiin kuuluisi, siihen, että tätä säännöstä sovelletaan oikein, asuinpaikan laitoksen on korvattava, tämän kuitenkaan rajoittamatta oleskelupaikan laitoksen mahdollista korvausvastuuta, suoraan vakuutetulle hänelle annetusta hoidosta aiheutuneet kulut, joista tämä on vastannut, ja otettava näin kulut vastattavakseen siten, että vakuutetulle taataan korvaus, joka vastaa sitä, jonka hän olisi saanut, jos mainitun artiklan säännöksiä olisi noudatettu. Koska korvaus tulee tällaisessa tilanteessa niiden luontoissuoritusten sijaan, jotka asetuksen N:o 1408/71 31 artiklassa taataan eläkkeensaajille, merkitsee tämä sitä, että jäsenvaltio ei voi asettaa kyseisen korvauksen edellytykseksi minkäänlaista lupamenettelyä tai sitä, että sairaus, joka on edellyttänyt kyseisen hoidon antamista, on ilmennyt äkillisesti henkilön oleskellessa toisessa jäsenvaltiossa ja johtanut siihen, että välitön hoito on ollut välttämätöntä.

( ks. 59-62 kohta sekä tuomiolauselman 4 ja 5 kohta )