Komissiolla on lisäksi oikeus käyttää tällaista yleistä olettamaa niin kauan kuin asianomaisen menettelyn ei voida katsoa päättyneen joko sen vuoksi, että siinä ei ole vielä tehty päätöstä, tai sen vuoksi, että tästä päätöksestä on nostettu kumoamiskanteita, jotka ovat vielä vireillä sinä päivänä, jona komissio vastaanottaa menettelyyn liittyvässä asiakirja-aineistossa olevia asiakirjoja koskevan tutustumispyynnön ja tekee siitä päätöksen. Lisäksi mahdollisuus käyttää yleistä olettamaa käsitellessä tutustumispyyntöä, joka sekin koskee asiakirjakokonaisuutta, merkitsee sitä, että asiakirjojen sisältämien tietojen täysimääräistä tai edes osittaista ilmaisemista koskeva velvollisuus ei koske kyseisiä asiakirjoja.

Silloin kun kyseessä on pyyntö, joka koskee kilpailusääntöjen täytäntöönpanomenettelyyn liittyvän asiakirja-aineiston asiakirjakokonaisuutta, komissiolla on siten oikeus olettaa, tutkimatta kutakin näistä asiakirjoista asiakirjakohtaisesti ja konkreettisesti, että niiden ilmaisemisella vahingoitettaisiin lähtökohtaisesti sekä tarkastus- ja tutkintatoimien tarkoitusten suojaa että menettelyssä asianosaisina olevien yritysten taloudellisten etujen suojaa, jotka liittyvät läheisesti toisiinsa tässä asiayhteydessä. Turvautuminen tällaiseen olettamaan ei rajoitu ainoastaan sellaiseen tapaukseen, jossa pyyntö koskee oikeutta tutustua kaikkiin kilpailusääntöjen täytäntöönpanomenettelyn asiakirja-aineistoon sisältyviin asiakirjoihin, tai edes tapaukseen, jossa se koskee kaikenkattavaa ja erittelemätöntä asiakirjakokonaisuutta asiakirja-aineistossa. Siihen voidaan päinvastoin turvautua myös tapauksessa, jossa pyyntö koskee asiakirja-aineiston asiakirjojen tarkemmin määriteltyä kokonaisuutta, kun nämä asiakirjat on yksilöity viittaamalla niiden yhteisiin ominaisuuksiin tai siihen, että ne kuuluvat yhteen tai useampaan yleiseen ryhmään.

Sen perustelemiseksi, että päätetään olla antamatta tutustuttavaksi asiakirjaa, jonka sisältämien tietojen ilmaisemista Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun asetuksen N:o 1049/2001 nojalla on pyydetty, asianomainen toimielin voi käyttää perusteluina yleisiä olettamia, joita sovelletaan tiettyihin asiakirjojen luokkiin, koska samankaltaiset toteamukset saattavat olla sovellettavissa luonteeltaan samanlaisia asiakirjoja koskeviin tiedonsaantipyyntöihin.

Päätöksestä evätä oikeus tutustua asiakirjaan, jonka sisältämien tietojen ilmaisemista on pyydetty Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun asetuksen N:o 1049/2001 nojalla, on todettava, että yleiseen olettamaan turvautumisella ei suljeta pois mahdollisuutta osoittaa, että tietty asiakirja, jonka sisältämien tietojen ilmaisemista on pyydetty, ei kuulu kyseisen olettaman alaan tai että on olemassa sellainen ylivoimainen yleinen etu, joka mainitun asetuksen 4 artiklan 2 kohdan nojalla oikeuttaa ilmaisemaan kyseisen asiakirjan sisältämät tiedot. Pyynnön esittäjän on tässä tarkoituksessa vedottava konkreettisesti seikkoihin, jotka osoittavat, että kyseisen asiakirjan sisältämien tietojen ilmaiseminen on perusteltua.

Näin ollen henkilön, joka haluaa saada korvauksen vahingosta, jonka hän katsoo kärsineensä unionin kilpailusääntöjen rikkomisen vuoksi, on osoitettava tarpeensa saada tutustua tiettyihin komission asiakirja-aineiston asiakirjoihin, jotta komissio voi tapauskohtaisesti punnita niitä intressejä, jotka oikeuttavat tällaisten asiakirjojen toimittamisen tai niiden suojelemisen, ottaen huomioon kaikki asian kannalta merkitykselliset seikat. Ellei tällaista tarvetta ole, intressi saada korvaus unionin kilpailusääntöjen rikkomisen vuoksi kärsitystä vahingosta ei voi muodostaa asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua ylivoimaista yleistä etua.

Jotta voidaan taata vahingonkorvausoikeuden tehokas toteutuminen, ei nimittäin ole tarpeen, että kaikki tällaiseen menettelyyn liittyvät asiakirjat toimitetaan hakijalle, joka pyytää oikeutta tutustua niihin Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun asetuksen N:o 1049/2001 nojalla nostaakseen vahingonkorvauskanteen, koska ei ole kovinkaan todennäköistä, että vahingonkorvauskanteen olisi perustuttava kaikkiin tähän menettelyyn liittyvistä asiakirjoista ilmeneviin tietoihin. Sama pätee tapaukseen, jossa henkilö, joka pyytää oikeutta tutustua tähän asiakirja-aineistoon sisältyviin asiakirjoihin, on jo nostanut vahingonkorvauskanteen, koska ei ole kovinkaan todennäköistä, että tämän kanteen olisi perustuttava koko asiakirja-aineistoon.

Vaikka on totta, että kenellä tahansa on oikeus vaatia hänelle unionin kilpailusääntöjen rikkomisesta aiheutuneen vahingon korvaamista ja että tällainen oikeus vahvistaa unionin kilpailusääntöjen toimivuutta, koska se vähentää halukkuutta ottaa käyttöön kartelleja ja muita menettelytapoja, jotka ovat usein salaisia ja joilla saatetaan rajoittaa tai vääristä kilpailua, ja edistää näin toimivan kilpailun ylläpitämistä unionissa, näin yleiset näkemykset eivät sellaisenaan kuitenkaan voi ohittaa syitä, jotka oikeuttavat epäämään oikeuden tutustua kilpailusääntöjen täytäntöönpanomenettelyn asiakirja-aineistoon kuuluviin asiakirjoihin sillä perusteella, että näitä asiakirjoja koskee kokonaisuutena yleinen olettama, jonka mukaan niiden sisältämien tietojen ilmaisemisella vahingoitettaisiin lähtökohtaisesti muun muassa tarkastus- ja tutkintatoimien tarkoitusten suojaa.

Lisäksi on niin, että myös tilanteessa, jossa turvaudutaan yleiseen olettamaan vain yhtä ainoaa asiakirjaa koskevan pyynnön käsittelemiseksi, asianomaisella toimielimellä on velvollisuus ilmaista pyynnön kohteena ollut asiakirja kokonaan tai osittain, jos se toteaa, että siihen liittyvässä menettelyssä on piirteitä, jotka mahdollistavat sen.

Tämä vaatimus ei välttämättä tarkoita sitä, että toimielin arvioi konkreettisesti riidanalaista asiakirjaa, eikä tälle toimielimelle asetettua velvollisuutta varmistaa, että yleinen olettama, johon se aikoo nojautua käsitellessään asiakirjakokonaisuutta koskevaa pyyntöä, on todellisuudessa sovellettavissa, voida tulkita siten, että sen pitäisi tutkia asiakirjakohtaisesti kaikki asiakirjat, joihin tutustumista siltä pyydetään. Asianomaisen toimielimen on kuitenkin tarpeen perustella kieltäytymistään antamasta asiakirjaa tutustuttavaksi tosiasiallisesti ja oikeudellisesti riittävällä tavalla ja nojauduttava kohtuullisesti ennakoitavissa olevaan yhden tai useamman asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdassa säädetyllä poikkeuksella suojatun edun konkreettisen ja tosiasiallisen vahingoittamisen vaaraan.

Toimielimen, jolle on Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun asetuksen N:o 1049/2001 nojalla esitetty pyyntö saada tutustua asiakirjoihin, on sallittua nojautua yleiseen olettamaan asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden epäämisestä, vaikka riidanalainen pyyntö koskisi vain yhtä ainoaa asiakirjaa. Tällaisessa tilanteessa, jossa turvautumisella yleiseen olettamaan ei pyritä sallimaan sitä, että jo sinänsä kokonaisvaltaista pyyntöä käsitellään kokonaisvaltaisesti, sen toimielimen tehtävänä, joka aikoo turvautua olettamaan, on kuitenkin tarkastaa, voidaanko yleisluonteisia perusteluita, joita tavallisesti sovelletaan tietyn tyyppisiin asiakirjoihin, tosiasiassa soveltaa asiakirjaan, jonka sisältämien tietojen ilmaisemista on pyydetty.

Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun asetuksen N:o 1049/2001 nojalla tehdystä pyynnöstä saada tutustua sakoista vapauttamista tai sakkojen lieventämistä koskevan ohjelman asiakirjoihin on todettava, että komissio voi katsoa lähinnä, että viittausten, jotka koskevat niiden yritysten kanssa käytyä kirjeenvaihtoa, jotka olivat vedonneet tiedonantoon sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa, toimittaminen saattaisi vaarantaa komission kyseisen ohjelman tehokkuuden siltä osin kuin toimittaminen johtaisi siihen, että annettaisiin kolmansien osapuolten tietoon näihin asiakirjoihin sisältyviä arkaluontoisia kaupallisia tietoja tai luottamuksellisia tietoja, jotka liittyvät osapuolten yhteistyöhön. Komission käyttöön ottamat sakoista vapauttamista tai sakkojen lieventämistä koskevat ohjelmat ovat nimittäin hyödyllisiä työkaluja kilpailusääntöjen rikkomisten toteamiseen ja lopettamiseen, joten niillä edistetään SEUT 101 ja SEUT 102 artiklan tehokasta soveltamista. Näiden ohjelmien tehokkuutta saattaisi heikentää se, että sakoista vapauttamista tai sakkojen lieventämistä koskevaan menettelyyn liittyviä asiakirjoja toimitettaisiin sellaisille henkilöille, jotka haluavat nostaa vahingonkorvauskanteen. Tässä yhteydessä vaikuttaisi kohtuulliselta katsoa, että tällaisen toimittamisen mahdollisuus saattaisi vähentää kilpailusääntöjen rikkomiseen osallistuneiden henkilöiden halukkuutta turvautua tällaisiin ohjelmiin.

Vaikka näiden näkemysten perusteella voi olla perusteltua evätä oikeus tutustua kilpailusääntöjen täytäntöönpanomenettelyn asiakirja-aineistoon sisältyviin tiettyihin asiakirjoihin, ne eivät kuitenkaan merkitse sitä, että tämä oikeus voitaisiin evätä systemaattisesti, koska kaikki kyseiset asiakirjoihin tutustumista koskevat pyynnöt on arvioitava tapauskohtaisesti ottamalla huomioon kaikki asian kannalta merkitykselliset seikat. Nimittäin on katsottava, että koska tällainen epääminen saattaa olla esteenä vahingonkorvauskanteiden nostamiselle kansallisissa tuomioistuimissa, koska sen perusteella kyseisillä yrityksillä, jotka on jo saatettu ainakin osittain vapauttaa rahamääräisistä seuraamuksista, on lisäksi vahinkoa kärsineiden henkilöiden vahingoksi mahdollisuus vapautua velvollisuudesta korvata SEUT 101 artiklan rikkomisesta aiheutuneet vahingot, epäämisen edellytyksenä on, että se perustuu pakottaviin syihin, jotka liittyvät sen edun, johon vedotaan, suojeluun ja jotka ovat sovellettavissa kuhunkin asiakirjaan, johon tutustuminen evätään.

Näin ollen jo se vaara, että tietty asiakirja voi vahingoittaa konkreettisesti kyseisen sakoista vapauttamista tai sakkojen lieventämistä koskevan ohjelman tehokkuuteen liittyvää yleistä etua, on omiaan oikeuttamaan sen, että kyseisen asiakirjan sisältämiä tietoja ei ilmaista. Tässä yhteydessä on punnittava tapauskohtaisesti eri intressejä, joiden vuoksi riidanalaisten asiakirjojen toimittaminen tai suojaaminen on perusteltua. Tällaisen punninnan yhteydessä on otettava huomioon kaikki asiaan vaikuttavat seikat ja erityisesti hakijan intressi saada tutustua asiakirjoihin, joiden toimittamista hakija pyytää vahingonkorvauskanteensa tueksi, kun otetaan huomioon yhtäältä tämän käytettävissä mahdollisesti olevat muut keinot ja toisaalta ne tosiasiallisesti haitalliset seuraukset, joita tästä oikeudesta voi aiheutua yleisten etujen tai muiden henkilöiden oikeutettujen etujen kannalta. Nämä päätelmät ovat voimassa erityisesti silloin kun, henkilö, joka katsoo joutuneensa kilpailusääntöjen rikkomisen uhriksi ja joka on jo nostanut vahingonkorvauskanteen kansallisessa tuomioistuimessa, ei pyydä komissiolta saada tutustua sakoista vapauttamista tai sakkojen lieventämistä koskeviin asiakirjoihin, jotka sisältyvät sen menettelyn asiakirja-aineistoon, joka on johtanut tämän kilpailusääntöjen rikkomisen olemassaolon toteavaan päätökseen, vaan ainoastaan kyseisen asiakirja-aineiston sisällysluettelossa oleviin viittauksiin näihin asiakirjoihin.

Täydellisellä kieltäytymisellä antamasta tutustuttavaksi tällaisia viittauksia, mukaan lukien niiden neutraalit tai merkityksettömät osat, voidaan nimittäin tehdä sisällysluettelossa lueteltujen asiakirjojen yksilöiminen käytännössä mahdottomaksi ja estää hakijaa muodostamasta mielipidettä siitä, tarvitsiko se mahdollisesti näitä asiakirjoja tukeakseen vahingonkorvauskannettaan, ja sitä suuremmalla syyllä esittämästä perusteluja tällaiselle tarpeelle. Tämän vaatimuksen noudattaminen on edellytyksenä paitsi sille, että nämä asiakirjat ilmaistaan ja esitetään oikeudenkäynnissä kansallisessa tuomioistuimessa nostettujen vahingonkorvauskanteiden yhteydessä, myös sille, että komissio tunnustaa ylivoimaisen yleisen edun siinä tapauksessa, että sen käsiteltävänä on asetuksen N:o 1049/2001 nojalla esitetty pyyntö. Näin ollen yleisellä ja ehdottomalla asiakirjoihin tutustumisen epäämisellä voidaan käytännössä estää asianomaista käyttämästä tehokkaasti perussopimuksesta johtuvaa oikeuttaan vahingonkorvaukseen.

(ks. 114, 118, 119, 121–124 ja 134 kohta)