Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Ympäristö – Luonnonvaraisten lintujen suojelu – Direktiivi 79/409 – Täytäntöönpano ilman lainsäädäntötoimia – Rajat

(Neuvoston direktiivi 79/409)

2. Ympäristö – Luonnonvaraisten lintujen suojelu – Direktiivi 79/409 – Soveltamisala

(Neuvoston direktiivin 79/409 1 ja 11 artikla)

3. Ympäristö – Luonnonvaraisten lintujen suojelu – Direktiivi 79/409 – Täytäntöönpano jäsenvaltioissa

(Neuvoston direktiivin 79/409 9 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 2 kohta

4. Ympäristö – Luonnonvaraisten lintujen suojelu – Direktiivi 79/409 – Velvollisuus kieltää metsästys tiettyinä ajanjaksoina, jolloin linnut ovat erityisen haavoittuvia

(Neuvoston direktiivin 79/409 7 artiklan 4 kohta)

5. Ympäristö – Luonnonvaraisten lintujen suojelu – Direktiivi 79/409 – Metsästysajan alkamis- ja päättymispäivät

(Neuvoston direktiivin 79/409 9 artiklan 1 kohdan c alakohta)

6. Ympäristö – Luonnonvaraisten lintujen suojelu – Direktiivi 79/409 – Täytäntöönpano jäsenvaltioissa

(Neuvoston direktiivin 79/409 8 artikla ja liite IV)

Tiivistelmä

1. Yhteisön oikeusnormien saattaminen osaksi kansallista oikeusjärjestystä ei välttämättä edellytä sitä, että niiden säännökset olisi samanmuotoisina ja sanasta sanaan toistettava nimenomaisella erityisellä säännöksellä, vaan yleinen oikeustila voi olla riittävä, jos se takaa sen, että direktiivi on kokonaisuudessaan riittävän selkeästi ja täsmällisesti täytäntöönpantu.

Kun on kyse luonnonvaraisten lintujen suojelusta annetusta direktiivistä 79/409, tarkka täytäntöönpano on kuitenkin erityisen tärkeää, koska yhteisen luonnonperinnön hoito on uskottu kullekin jäsenvaltiolle sen alueella.

(ks. 89 ja 92 kohta)

2. Ei voida katsoa, että luonnonvaraisten lintujen suojelusta annetun direktiivin 79/409 11 artikla, jossa tyydytään vahvistamaan nimenomainen velvollisuus jäsenvaltioille valvoa sitä, että sellaisten lintulajien istutus, jotka eivät elä luonnonvaraisina jäsenvaltioiden Eurooppaan kuuluvalla alueella, ei aiheuta minkäänlaista vahinkoa paikalliselle kasvistolle ja eläimistölle, on oikeusperusta, jonka perusteella voidaan poiketa jäsenvaltioilla direktiivin 1 artiklan nojalla olevista suojeluvelvoitteista, jotka koskevat kaikkia lintulajeja, jotka elävät luonnonvaraisina jäsenvaltioiden Eurooppaan kuuluvalla alueella, eli kunkin näiden jäsenvaltioiden osalta sekä lajeja, jotka ovat luontaisia niiden alueella, että lajeja, jotka esiintyvät vain muissa jäsenvaltioissa. Luonnonvaraisia lintuja on tärkeää suojella aukottomasti ja tehokkaasti koko yhteisössä lintujen oleskelupaikasta tai muuttoreitistä riippumatta, joten kansallinen lainsäädäntö, jossa määritellään luonnonvaraisten lintujen suojelu kansallisen eläimistön mukaan, on ristiriidassa direktiivin kanssa.

(ks. 101–103 kohta)

3. Vaikka viiniviljelmille aiheutuvien vahinkojen estäminen voi periaatteessa mahdollistaa poikkeustoimenpiteiden toteuttamisen luonnonvaraisten lintujen suojelusta annetun direktiivin 79/409 9 artiklan 1 kohdan a alakohdan kolmannen luetelmakohdan nojalla, tämä jälkimmäinen säännös ei kuitenkaan ole oikeusperusta sille, että tietty laji poistetaan vaikka vain tietyksi ajaksi kokonaan direktiivissä säädetystä suojelujärjestelmästä. Se, että lintulaji poistetaan kokonaan kyseisestä suojelujärjestelmästä vaikka vain tietyksi ajaksi, voi vaarantaa tämän lajin koko olemassaolon. Näin ollen jäsenvaltiot voivat säätää poikkeuksia luonnonvaraisten lintujen suojelujärjestelmään ainoastaan noudattamalla direktiivin 9 artiklan 2 kohdassa säädettyjä vaatimuksia.

(ks. 113–115 kohta)

4. Luonnonvaraisten lintujen suojelusta annetun direktiivin 79/409 7 artiklan 4 kohdassa säädetty suojelujärjestelmä metsästystoimia vastaan on määritelty laajasti asianomaisten lajien biologisiin ominaispiirteisiin viitaten, koska se koskee pesimisajan ohella eri lisääntymis- ja poikastenkasvatusvaiheita. Ainoastaan tällainen käsite vastaa kyseisen 7 artiklan 4 kohdan tavoitteeseen, joka on täydellisen suojelujärjestelmän varmistaminen aikoina, joina luonnonvaraisten lintujen eloon jääminen on erityisen uhattuna. Kaikki toimenpiteet lintujen lisääntymisaikoina voivat nimittäin vaikuttaa lisääntymiseen, vaikka ne koskisivat vain osaa niiden kannasta. Tämä koskee myös paritteluvaihetta, jolloin asianomaiset lajit ovat erityisesti vaarassa ja haavoittuvia. Kyseinen vaihe kuuluu siis ajanjaksoon, jona kaikenlainen metsästys on periaatteessa kielletty.

(ks. 192–195 kohta)

5. Luonnonvaraisten lintujen suojelusta annetun direktiivin 79/409 9 artiklan 1 kohdan c alakohdassa annetaan jäsenvaltioille lupa poiketa niistä metsästysajan alkamis- ja päättymispäivistä, jotka perustuvat tämän direktiivin 7 artiklan 4 kohdassa lueteltujen tavoitteiden huomioimiseen. Tämän osalta luonnonvaraisten lintujen metsästys virkistystarkoituksessa kyseisen 7 artiklan 4 kohdassa mainittuina ajanjaksoina voi vastata direktiivin 9 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettua ”asiallista hyötykäyttöä”, jos direktiivin 9 artiklan 2 kohdassa säädettyjä vaatimuksia noudatetaan. Todistustaakka kyseisten vaatimusten noudattamisesta kunkin poikkeuksen osalta on kuitenkin kansallisella viranomaisella, joka tekee tätä koskevan päätöksen.

Lisäksi tämän jälkimmäisen säännöksen täytäntöönpanotoimia toteuttaessaan jäsenvaltioiden on taattava, että kaikissa siinä säädetyn poikkeuksen soveltamista koskevissa tapauksissa ja kaikkien suojeltujen lajien osalta sallitut metsästysmäärät eivät ylitä pienien määrien hyödyntämisen rajaa, joka on määritettävä täsmällisten tieteellisten tietojen perusteella. Yhteisön oikeuden mukainen direktiivin täytäntöönpano merkitsee erityisesti sitä, että tietyn lintulajin pyyntiä koskevista poikkeuksista vastaavat toimivaltaiset viranomaiset voivat tukeutua riittävän täsmällisiin tietoihin noudatettavien määrällisten rajojen osalta. Tästä seuraa, että asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on taattava oikeudellisesti riittävän täsmällisellä tavalla ja tieteellisesti tunnustettujen tietojen perusteella, että enimmäismäärää ei missään tapauksessa ylitetä ja että näin ollen kyseessä olevien lajien täysimääräinen suojelu varmistetaan.

(ks. 196–199, 201 ja 225 kohta)

6. Se, että jäsenvaltiossa ei ole olemassa luonnonvaraisten lintujen suojelusta annetulla direktiivillä 79/409 kiellettyjä tiettyjä pyydystämisvälineitä tai tiettyjä tappamiskäytäntöjä, ei voi vapauttaa asianomaista jäsenvaltiota sen velvollisuudesta toteuttaa lainsäädännöllisiä ja hallinnollisia toimenpiteitä direktiivin säännösten asianmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi. Oikeusvarmuuden periaate edellyttää, että direktiivissä säädetyt kiellot toistetaan sitovissa oikeussäännöissä.

(ks. 280 ja 281 kohta)