ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Asia C‑555/13

Merck Canada Inc.

vastaan

Accord Healthcare Ltd ym.

(Tribunal Arbitral necessárion esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

Ennakkoratkaisupyyntö – SEUT 267 artiklassa tarkoitettu kansallisen tuomioistuimen käsite – Tribunal Arbitral necessário – Tutkittavaksi ottaminen – Asetus (EY) N:o 469/2009 – 13 artikla – Lääkkeiden lisäsuojatodistus – Todistuksen voimassaoloaika – Yksinoikeuden enimmäisaika

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 13.2.2014

1. Ennakkoratkaisukysymykset – Asian saattaminen unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi – SEUT 267 artiklassa tarkoitettu kansallinen tuomioistuin – Käsite

(SEUT 267 artikla)

2. Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Yhtenäinen lainsäädäntö – Teollisoikeudet ja kaupalliset oikeudet – Patenttioikeus – Lääkkeiden lisäsuojatodistus – Todistuksen voimassaoloaika – Yksinoikeuden enimmäisaika

(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 469/2009 yhdeksäs perustelukappale ja 13 artikla)

1. Välimiesoikeutta, joka on lakisääteinen, jolla on pysyvästi pakottava toimivalta ratkaista ensimmäisenä oikeusasteena teollisoikeuksia koskevat oikeusriidat viitelääkkeiden ja geneeristen lääkkeiden osalta teollisoikeuksia koskevaa kansallista lainsäädäntöä soveltaen, joka noudattaa yhdenvertaisuusperiaatetta ja kontradiktorisen menettelyn periaatetta asianosaisten kohtelussa, joka soveltaa kansallista lainsäädäntöä, jossa määritellään ja rajataan menettelysäännöt, jonka päätöksillä on samat vaikutukset kuin yleisten tuomioistuinten antamilla tuomioilla ja jonka jäseniä koskevat samat riippumattomuus- ja puolueettomuusvelvoitteet kuin yleisten tuomioistuinten tuomareitakin, on pidettävä SEUT 267 artiklassa tarkoitettuna tuomioistuimena.

(ks. 19 ja 23–25 kohta)

2. Lääkkeiden lisäsuojatodistuksesta annetun asetuksen N:o 469/2009 13 artiklaa, luettuna yhdessä kyseisen asetuksen yhdeksännen perustelukappaleen kanssa, on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että patentin- ja lisäsuojatodistuksenhaltija voi vedota kyseisen 13 artiklan perusteella laskettuun lisäsuojatodistuksen koko voimassaoloaikaan tilanteessa, jossa sillä tällaisen voimassaoloajan nojalla on vaikuttavan aineen osalta yli 15 vuoden yksinoikeus siitä hetkestä lukien, kun lääkkeelle, joka koostuu tästä vaikuttavasta aineesta tai joka sisältää sitä, myönnetään unionissa ensimmäinen myyntilupa.

(ks. 34 kohta sekä tuomiolauselma)
Unionin tuomioistuimen tehtäviin ei kuulu ratkaista, mikä oikeudellinen merkitys on annettava sille, ettei komissio toiminut unionin rahoitustukea koskevassa asiassa, eikä täsmentää jäsenvaltion velvollisuuksia, sillä nämä kysymykset edellyttävät, että kyseisen toimielimen menettelyä tulkitaan tosiseikkojen valossa, mikä ei kuulu unionin tuomioistuimen SEUT 267 artiklan yhteydessä suorittamaan arviointiin. Koska unionin tuomioistuin ei ennakkoratkaisupyyntömenettelyssä kaiken lisäksi voi todeta kyseisen toimielimen väitettyä toimimattomuutta, kysymys siitä, mikä oikeudellinen merkitys kyseiselle toimimattomuudelle on annettava, on puhtaasti hypoteettinen eikä sitä näin ollen voida ottaa tutkittavaksi. Kysymys siitä, mitä velvollisuuksia jäsenvaltiolla on tilanteessa, jossa komission toimimattomuus jatkuu, on sekin hypoteettinen, joten sitä ei voida ottaa tutkittavaksi.

(ks. 13, 14, 16 ja 17 kohta sekä määräysosan 1 ja 2 kohta)
Välitoimimenettelyn tarkoituksena on turvata annettavan lopullisen päätöksen täysi tehokkuus, jotta vältettäisiin aukot unionin tuomioistuimen takaamassa oikeussuojassa. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi kiireellisyyttä on arvioitava siihen nähden, onko asiassa tarpeen antaa väliaikainen ratkaisu, jotta vältytään siltä, että väliaikaista oikeussuojaa pyytäneelle asianosaiselle aiheutuu vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa. Tämän asianosaisen tehtävänä on näyttää toteen, ettei se voi odottaa pääasian ratkaisua ilman, että se joutuu kärsimään vakavaa ja peruuttamatonta vahinkoa. Vaikka on totta, että vakavan ja korjaamattoman vahingon olemassaolon toteamiseksi ei ole tarpeen, että vahingon aiheutuminen näytetään toteen ehdottoman varmasti, vaan riittää, että vahinko on riittävän todennäköinen, välitoimia hakeneen asianosaisen on kuitenkin näytettävä toteen tosiseikat, joiden perusteella voidaan katsoa, että vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa voi aiheutua.

(ks. 37 ja 38 kohta)
4

Asetuksen N:o 44/2001 johdanto-osan 11 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa: ”Tuomioistuimen toimivaltaa koskevien sääntöjen ennustettavuuden on oltava hyvä, ja niiden on perustuttava periaatteeseen, jonka mukaan toimivaltainen tuomioistuin määräytyy pääsääntöisesti vastaajan kotipaikan perusteella, ja vastaajan kotipaikan tuomioistuin on aina toimivaltainen, lukuun ottamatta joitakin tarkoin rajattuja tapauksia, joissa riidan kohteen tai osapuolten sopimusvapauden vuoksi jokin muu liittymäperuste on oikeutettu. – –”
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Verotukseen liittyvät säädökset – Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen – Pääoman hankintaa koskevat välilliset verot – Toimenpiteet, jotka eivät kuulu välillisen verotuksen piiriin – Vuosimaksu, joka jokaisen kaupparekisteriin kuuluvan yrityksen on maksettava – Hyväksyttävyys (Neuvoston direktiivin 2008/7 5 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 18, 19 ja 23–26 kohta sekä määräysosa)

2. Ennakkoratkaisukysymykset – Tutkittavaksi ottaminen – Kysymykset, jotka on esitetty antamatta riittäviä tietoja asiaa koskevista tosiseikoista ja lainsäädännöstä – Kysymykset, joihin ei voida antaa hyödyllistä vastausta – Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen (SEUT 267 artikla; unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta ja 93 artiklan a alakohta) (ks. 29–33 kohta)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Ennakkoratkaisupyyntö – Tribunale Ordinario di Cosenza – Pääoman hankinnasta suoritettavista välillisistä veroista 12.2.2008 annetun neuvoston direktiivin 2008/7/EY (EUVL L 46, s. 11) 5 artiklan tulkinta – Vuosimaksu, joka määrätään paikallisen kauppakamarin rekisteriin merkitsemisen johdosta – Vuosimaksun määrä, joka on edullisempi yksittäisille elinkeinonharjoittajille, maataloutta harjoittaville yhtiöille (società semplici) ja asianajoyhtiöille kuin muille pääomayhtiöille

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

Pääoman hankinnasta suoritettavista välillisistä veroista 12.2.2008 annetun neuvoston direktiivin 2008/7/EY 5 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen sellaisen vuosimaksun määräämiselle, joka kaikkien paikallisten kauppa-, teollisuus-, käsityö- ja maatalouskamareiden rekisteriin kirjattujen tai siinä mainittujen yritysten on maksettava näille kamareille ja joka lasketaan pääsääntöisesti yritysten liikevaihdon perusteella mutta määrätään kiinteämääräisenä tietynlaisille yrityksille ja erityisesti luonnollisten henkilöiden yksin omistamille tai johtamille yrityksille.
Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 7.3.2013 – Sindicato dos Bancários do Norte ym.

(asia C-128/12)

”Ennakkoratkaisupyyntö — Työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta — Euroopan unionin perusoikeuskirja — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään tiettyjen julkisen sektorin työntekijöiden palkanalennuksista — Unionin oikeutta ei ole pantu täytäntöön — Unionin tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen”

Ennakkoratkaisukysymykset — Unionin tuomioistuimen toimivallan rajat — Pyyntö tulkita unionin perusoikeuskirjaa — Kansallinen lainsäädäntö, joka ei ole unionin oikeuden täytäntöönpanotoimi — Unionin tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen (SEU 6 artiklan 1 kohta; SEUT 267 artikla; Euroopan unionin perusoikeuskirjan 51 artiklan 1 kohta) (ks. 9–14 kohta ja määräysosa)

Aihe

Ennakkoratkaisupyyntö – Tribunal do Trabalho do Porto – Euroopan unionin perusoikeuskirjan (EYVL 2000, C 364, s. 1) 20 artiklan, 21 artiklan 1 kohdan ja 31 artiklan 1 kohdan tulkinta – Yhdenvertaisuusperiaatteen ja syrjintäkiellon periaatteen ja oikeuden oikeudenmukaisiin työehtoihin kunnioittaminen – Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään tiettyjen julkisen sektorin työntekijöiden palkanalennuksista

Ratkaisu

Unionin tuomioistuimelta puuttuu selvästi toimivalta tutkia Tribunal do Trabalho do Porton (Portugali) 6.1.2012 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö.

Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 7.3.2013 – Sindicato dos Bancários do Norte ym.

(asia C-128/12)

”Ennakkoratkaisupyyntö — Työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta — Euroopan unionin perusoikeuskirja — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään tiettyjen julkisen sektorin työntekijöiden palkanalennuksista — Unionin oikeutta ei ole pantu täytäntöön — Unionin tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen”

Ennakkoratkaisukysymykset — Unionin tuomioistuimen toimivallan rajat — Pyyntö tulkita unionin perusoikeuskirjaa — Kansallinen lainsäädäntö, joka ei ole unionin oikeuden täytäntöönpanotoimi — Unionin tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen (SEU 6 artiklan 1 kohta; SEUT 267 artikla; Euroopan unionin perusoikeuskirjan 51 artiklan 1 kohta) (ks. 9–14 kohta ja määräysosa)

Aihe

Ennakkoratkaisupyyntö – Tribunal do Trabalho do Porto – Euroopan unionin perusoikeuskirjan (EYVL 2000, C 364, s. 1) 20 artiklan, 21 artiklan 1 kohdan ja 31 artiklan 1 kohdan tulkinta – Yhdenvertaisuusperiaatteen ja syrjintäkiellon periaatteen ja oikeuden oikeudenmukaisiin työehtoihin kunnioittaminen – Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään tiettyjen julkisen sektorin työntekijöiden palkanalennuksista

Ratkaisu

Unionin tuomioistuimelta puuttuu selvästi toimivalta tutkia Tribunal do Trabalho do Porton (Portugali) 6.1.2012 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö.
2.

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Sekaannusvaaran arviointi — Perusteet (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 36–38 kohta)
3

Perusoikeuskirjan 47 artiklassa määrätään seuraavaa: ”Jokaisella, jonka unionin oikeudessa taattuja oikeuksia ja vapauksia on loukattu, on oltava tässä artiklassa määrättyjen edellytysten mukaisesti käytettävissään tehokkaat oikeussuojakeinot tuomioistuimessa. Jokaisella on oikeus kohtuullisen ajan kuluessa oikeudenmukaiseen ja julkiseen oikeudenkäyntiin riippumattomassa ja puolueettomassa tuomioistuimessa, joka on etukäteen laillisesti perustettu. Jokaisella on oltava mahdollisuus saada neuvoja ja antaa toisen henkilön puolustaa ja edustaa itseään. Maksutonta oikeusapua annetaan vähävaraisille, jos tällainen apu on tarpeen, jotta asianomainen voisi tehokkaasti käyttää oikeutta saattaa asiansa tuomioistuimen käsiteltäväksi.”
Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-176/09, Government of Gibraltar vastaan komissio, 24.5.2011 antamasta määräyksestä, jolla on jätetty tutkimatta kanne komission 12.12.2008 tekemän sen päätöksen 2009/95/EY osittaiseksi kumoamiseksi, jolla on neuvoston direktiivin 92/43/ETY nojalla hyväksytty Välimeren vyöhykkeen luonnonmaantieteellisellä alueella olevista yhteisön tärkeinä pitämistä alueista tehdyn luettelon toinen päivitys (tiedoksiannettu numerolla K(2008) 8049) siltä osin kuin siinä lisätään luetteloon Espanjan ehdotuksesta ”Estrecho oriental” -alue (ES6120032), joka sisältää osan brittiläisen Gibraltarin aluevesiä ja aavan meren alueen
Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T‑466/08, Lancôme vastaan SMHV, 14.4.2011 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi kumoamiskanteen, jonka sanamerkin ACNO FOCUS rekisteröimistä yhteisön tavaramerkiksi luokkaan 3 kuuluvia tavaroita varten hakenut nosti 29.7.2008 tehdystä sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan päätöksestä R 1796/2007‑1, jolla hylättiin valitus väiteosaston päätöksestä, jolla evättiin kyseisen merkin rekisteröinti sellaisen väitteen yhteydessä, jonka teki luokkiin 3, 5, 6, 7, 8, 9, 14, 15, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 26, 28, 29, 30, 33, 34, 36, 38, 39, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten rekisteröidyn sanamerkistä FOCUS koostuvan kansallisen tavaramerkin haltija – Asetuksen N:o 40/94 43 artiklan 2 ja 3 kohdan (joista on tullut asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta) tulkinta ja soveltaminen – Tavaramerkin tosiasiallisen käytön käsite
Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 19.1.2012 – Purple Parking ja Airparks Services vastaan Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

(asia C‑117/11)

Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta – Verotus – Arvonlisävero – Kuudes direktiivi – 28 artiklan 2 kohdan a alakohta – 28 artiklan 3 kohdan b alakohta – Tiettyjä kuljetuspalveluja koskeva verovapautus – Liiketoimi, jossa yhdistyvät ajoneuvon pysäköintipalvelu ja matkustajien kuljetuspalvelu pysäköintialueen ja lentokentän välillä – Kahden erillisen palvelun tai yhden ainoan palvelun olemassaolo – Verotuksen neutraalisuuden periaate

Verotus – Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen – Liikevaihtoverot – Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä – Palvelujen suoritus – Useasta osatekijästä koostuvat liiketoimet – Palvelut, jotka muodostuvat yhtäältä ajoneuvojen pysäköimisestä lentokentän ulkopuolella olevalle pysäköintialueelle ja toisaalta matkustajien kuljettamisesta kyseisen pysäköintialueen ja lentokentän välillä – Liiketoimi, joka on katsottava yhdeksi moniosaiseksi suoritukseksi (Neuvoston direktiivi 77/388; neuvoston direktiivi 92/111) (ks. 41 kohta ja tuomiolauselman 1 kohta)

Aihe

Ennakkoratkaisupyyntö − Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) − Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annetun neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) tulkinta – Jäsenvaltioiden mahdollisuus pitää voimassa verovapautukset, joihin liittyy edeltävässä vaiheessa maksetun arvonlisäveron palauttaminen – Kansallisessa säännöstössä tiettyjen kuljetuspalvelujen osalta voimassa pidetty verovapautus, johon liittyy arvonlisäveron palauttaminen – Toimija, joka tarjoaa lentomatkustajille ajoneuvon pysäköintipalvelua, johon liittyy pysäköintialueen ja lentokentän välinen kuljetuspalvelu – Onko liiketoimi katsottava arvonlisäveron kannalta yhdeksi ainoaksi palveluksi vai useiksi erillisiksi palveluiksi?

Ratkaisu

Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annettua kuudetta neuvoston direktiiviä 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 14.12.1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/111/ETY, on tulkittava siten, että sovellettavaa arvonlisäverokantaa määritettäessä ajoneuvon pysäköintipalvelu ”off-airport”-pysäköintialueelle ja mainitun ajoneuvon matkustajien kuljetuspalvelu tämän pysäköintialueen ja kyseisen lentokentän terminaalin välillä on käsiteltävässä asiassa vallitsevan kaltaisissa olosuhteissa katsottava yhdeksi moniosaiseksi suoritukseksi, jossa pysäköintipalvelun merkitys on hallitseva.
Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 14.5.2012 – Sepracor Pharmaceuticals vastaan komissio

(asia C-477/11 P)

”Muutoksenhaku — Asetus (EY) N:o 726/2004 — Ihmisille tarkoitetut lääkkeet — Vaikuttava aine ”eszopiclone” — Markkinoille saattamista koskeva lupa — Menettely — Komission kannanotto — Luokittelu ”uudeksi vaikuttavaksi aineeksi” — Kannekelpoisen toimen käsite”

Kumoamiskanne — Kannekelpoiset toimet — Käsite — Toimet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia — Komission kirje, jossa ilmaistaan komission kanta siihen, miten Euroopan lääkeviraston ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä käsittelevän komitean lausunnon perusteella on toimittava, ei ole tällainen toimi (SEUT 263 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 726/2004 10 artiklan 2 kohta) (ks. 51–58, 60 ja 61 kohta)

Aihe

Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-275/09, Sepracor Pharmaceuticals vastaan komissio, 4.7.2011 antamasta määräyksestä, jolla jätettiin tutkimatta kanne, jossa vaadittiin kumoamaan komission 6.5.2009 tekemä sellainen päätös, jossa todetaan kantajan valmistaman ”Lunivia”-nimisen lääkkeen markkinoille saattamista koskevan lupamenettelyn osalta, että kyseisen lääkkeen sisältämä vaikuttava aine ”eszopiclone” ei ole Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 726/2004 (EUVL L 136, s. 1) 3 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu uusi vaikuttava aine – Kannekelpoisen toimen käsite

Ratkaisu

1) Valitus hylätään.

2) Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 14.5.2012 – Sepracor Pharmaceuticals vastaan komissio

(asia C-477/11 P)

”Muutoksenhaku — Asetus (EY) N:o 726/2004 — Ihmisille tarkoitetut lääkkeet — Vaikuttava aine ”eszopiclone” — Markkinoille saattamista koskeva lupa — Menettely — Komission kannanotto — Luokittelu ”uudeksi vaikuttavaksi aineeksi” — Kannekelpoisen toimen käsite”

Kumoamiskanne — Kannekelpoiset toimet — Käsite — Toimet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia — Komission kirje, jossa ilmaistaan komission kanta siihen, miten Euroopan lääkeviraston ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä käsittelevän komitean lausunnon perusteella on toimittava, ei ole tällainen toimi (SEUT 263 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 726/2004 10 artiklan 2 kohta) (ks. 51–58, 60 ja 61 kohta)

Aihe

Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-275/09, Sepracor Pharmaceuticals vastaan komissio, 4.7.2011 antamasta määräyksestä, jolla jätettiin tutkimatta kanne, jossa vaadittiin kumoamaan komission 6.5.2009 tekemä sellainen päätös, jossa todetaan kantajan valmistaman ”Lunivia”-nimisen lääkkeen markkinoille saattamista koskevan lupamenettelyn osalta, että kyseisen lääkkeen sisältämä vaikuttava aine ”eszopiclone” ei ole Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 726/2004 (EUVL L 136, s. 1) 3 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu uusi vaikuttava aine – Kannekelpoisen toimen käsite

Ratkaisu

1) Valitus hylätään.
Avainsanat



Avainsanat

Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Valitusperusteissa on kyseenalaistettava täsmällisesti jokin unionin yleisen tuomioistuimen perustelujen kohta (SEUT 256 artikla; Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artikla; unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 112 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 15, 29, 64, 76, 78 ja 82 kohta)

2. Kilpailu – Unionin säännöt – Kilpailusääntöjen rikkominen – Vastuuseen joutuminen – Emoyhtiö ja tytäryhtiöt – Taloudellinen kokonaisuus – Arviointiperusteet – Olettama siitä, että emoyhtiö käyttää määräävää vaikutusvaltaa kokonaan omistamissaan tytäryhtiöissä (SEUT 101 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohta) (ks. 23, 26, 28, 31, 36, 45–47 ja 57 kohta)

3. Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Peruste, joka esitetään ensimmäistä kertaa vasta muutoksenhaun yhteydessä – Tutkimatta jättäminen (Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 113 artiklan 2 kohta) (ks. 33, 64 ja 72 kohta)

4. Kilpailu – Sakot – Sakkojen määrä – Sakkojen suuruuden määrittäminen – Sakkojen ehkäisevä luonne – Sakkojen suuruus on määritettävä suuremmaksi kuin kilpailusääntöjen rikkomisesta saatu hyöty, ja määrittämisessä on otettava huomioon yrityksen koko (SEUT 101 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artikla; komission tiedonannon 2006/C 210/02 30 kohta) (ks. 86 kohta)

5. Muutoksenhaku – Unionin tuomioistuimen toimivalta – Toimivallan piiriin ei kuulu unionin yleisen tuomioistuimen yritykselle määrättyjen sakkojen määrästä suorittaman arvioinnin kyseenalaistaminen kohtuusperusteilla (SEUT 101 artikla; Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artikla) (ks. 90 kohta)
Valitus unionin yleisen tuomioistuimen presidentin asiassa T-177/10 R, Alcoa Transformazioni vastaan komissio, 9.7.2010 antamasta määräyksestä – Italian tasavallan Alcoa Trasformazionille myöntämää valtiontukea, valtiontuki C 38/A/2004 (ex NN 58/2004) ja C 36/B/2006 (ex NN 38/2006), koskevan, 19.11.2009 tehdyn komission päätöksen K(2009) 8112 lopullinen täytäntöönpanon lykkääminen
Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 13.7.2011 – Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Târgi-Jiu et Administraţia Fondului pentru Mediu vastaan Vijulan

(asia C-335/10)

Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta – Sisäinen verotus – SEUT 110 artikla – Moottoriajoneuvojen ensirekisteröinnin yhteydessä kannettava ympäristövero

Verotus – Sisäinen verotus – Jäsenvaltiossa tapahtuvan ensirekisteröinnin yhteydessä moottoriajoneuvoista kannettava ympäristövero – Iältään ja kulumisasteeltaan samanlaisista maahantuoduista käytetyistä autoista kannettava vero – Veroa ei voida hyväksyä (SEUT 110 artikla) (ks. 20–21, 23 kohta ja määräysosa)

Aihe

Ennakkoratkaisupyyntö – Curtea de Apel Craiova – Aiemmin muissa jäsenvaltioissa rekisteröityjen käytettyjen ajoneuvojen rekisteröinti – Jäsenvaltiossa tapahtuvan ensirekisteröinnin yhteydessä moottoriajoneuvoista kannettava ympäristövero – Kansallisen lainsäädännön yhteensopivuus SEUT 110 artiklan kanssa – Väliaikainen poikkeus ajoneuvoille, joilla on tietyt ominaisuudet

Ratkaisu

SEUT 110 artiklaa on tulkittava siten, että sen vastaista on se, että jäsenvaltio ottaa käyttöön ympäristöveron, joka kannetaan moottoriajoneuvojen ensirekisteröinnin yhteydessä tässä jäsenvaltiossa, jos tästä verotustoimenpiteestä on säädetty siten, että se tekee muista jäsenvaltioista ostettujen käytettyjen ajoneuvojen liikenteeseen päästämisen kyseisessä jäsenvaltiossa vähemmän houkuttelevaksi mutta ei tee samanikäisten ja yhtä kuluneiden ajoneuvojen ostamista kotimaan markkinoilta vähemmän houkuttelevaksi.
Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 14.3.2011 – Ravensburger vastaan SMHV

(asia C‑369/10 P)

Muutoksenhaku – Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”MEMORY” – Mitättömyysmenettely – Ehdoton hylkäysperuste – Kuvailevuus – Asetus (EY) N:o 40/94 – 7 artiklan 1 kohdan c alakohta

Yhteisön tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Ehdottomat mitättömyysperusteet – Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan vastainen rekisteröinti (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 51 artiklan 1 kohdan a alakohta) (ks. 54–58 kohta)

Aihe

Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-108/09, Ravensburger vastaan SMHV, 19.5.2010 antamasta tuomiosta, jolla se hylkäsi kumoamiskanteen sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) toisen valituslautakunnan 8.1.2009 tekemästä päätöksestä R 305/2008–2, jolla oli hylätty valitus mitättömyysosaston päätöksestä julistaa mitättömäksi sanamerkki ”MEMORY” luokkiin 9 ja 28 kuuluvia tavaroita varten Educa Borrasin esittämän mitättömyysvaatimuksen yhteydessä

Ratkaisu

1) Valitus hylätään.