Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Yhteisön oikeus - Periaatteet - Puolustautumisoikeuksien huomioon ottaminen - Perusperiaate - Soveltamisala - Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Periaatteen ulottuvuus

(Neuvoston asetuksen N:o 17 19 artiklan 1 kohta, komission asetuksen N:o 99/63/ETY 4 artikla)

2. Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Puolustautumisoikeuksien huomioon ottaminen - Liikesalaisuuden kattamien tietojen ilmaisematta jättäminen asianomaiselle yritykselle - Näiden tietojen huomioiminen lopullisessa päätöksessä - Rajoitukset

(Neuvoston asetuksen N:o 17 19 artiklan 1 kohta ja 20 artiklan 2 kohta)

3. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Perustelut - Velvoite - Ulottuvuus

(ETY:n perustamissopimuksen 190 artikla)

4. Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Puolustautumisoikeuksien huomioon ottaminen - Väitetiedoksianto - Tarvittava sisältö - Ulottuvuus - Tietojen antaminen suunniteltujen sakkojen määrästä - Ennenaikaisuus

(Neuvoston asetuksen N:o 17 19 artiklan 1 kohta, komission asetuksen N:o 99/63/ETY 4 artikla)

5. Kilpailu - Määräävä asema - Relevantit markkinat - Maantieteellisten markkinoiden rajaaminen - Kriteerit

(ETY:n perustamissopimuksen 86 artikla)

6. Kilpailu - Määräävä asema - Käsite

(ETY:n perustamissopimuksen 86 artikla)

7. Kilpailu - Määräävä asema - Relevantit markkinat - Rajaaminen - Kriteerit

(ETY:n perustamissopimuksen 86 artikla)

8. Kilpailu - Määräävä asema - Relevantit markkinat - Rajaaminen - Kriteerit - Muiden osittain keskenään vaihdettavien tuotteiden kilpailun täydellinen puuttuminen - Tarpeeton edellytys

(ETY:n perustamissopimuksen 86 artikla)

9. Kilpailu - Määräävä asema - Olemassaolo - Todisteet - Konserniin kuulumisesta seuraavat edut

(ETY:n perustamissopimuksen 86 artikla)

10. Kilpailu - Määräävä asema - Olemassaolo - Määräävässä asemassa olevan yrityksen velvoitteet

(ETY:n perustamissopimuksen 86 artikla)

11. Kilpailu - Määräävä asema - Olemassaolo - Merkityksettömät todisteet

(ETY:n perustamissopimuksen 86 artikla)

12. Kilpailu - Määräävä asema - Väärinkäyttö - Käsite

(ETY:n perustamissopimuksen 86 artikla)

13. Kilpailu - Määräävä asema - Väärinkäyttö - Paljousalennukset - Kanta-asiakasalennukset - Luokittelu

(ETY:n perustamissopimuksen 86 artikla)

14. Kilpailu - Määräävä asema - Väärinkäyttö - Myyntitavoitteiden toteutumiseen perustuva alennusjärjestelmä - Käytännön luokitteleminen väärinkäytöksi - Arviointiperusteet

(ETY:n perustamissopimuksen 86 artikla)

15. Kilpailu - Määräävä asema - Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan - Edellytykset

(ETY:n perustamissopimuksen 86 artikla)

16. Kilpailu - Yhteisön kilpailusäännöt - Rikkominen - Sakot - Määrääminen - Edellytykset - Asianosaisen yrityksen kokonaisliikevaihto - Rikkomisen kohteena olevien tavaroiden osalta toteutunut liikevaihto - Huomioiminen - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta - Ulottuvuus

(Neuvoston asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

1. Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen on yksi yhteisön oikeuden perusperiaatteista, jota komission on noudatettava hallinnollisissa menettelyissään, jotka voivat perustamissopimuksen kilpailusääntöjä sovellettaessa johtaa seuraamuksiin. Näiden oikeuksien kunnioittaminen edellyttää muun muassa, että yritykselle, jota asia koskee, on annettava tilaisuus esittää asianmukaisesti näkemyksensä asiakirjoista, joilla komissio perustelee väitettään kilpailusääntöjen rikkomisesta.

2. Jos komissio katsoo hallinnollisessa menettelyssä keräämiensä tietojen olevan liikesalaisuuksia, sen on asetuksen N:o 17 20 artiklan mukaisesti jätettävä ne ilmaisematta kyseiselle yritykselle. Se ei myöskään tällaisessa tilanteessa voi käyttää näitä tietoja päätöksensä tukena, jos niiden ilmaisematta jättämisellä loukataan yrityksen mahdollisuutta esittää näkemyksensä tietojen paikkansapitävyydestä tai merkityksestä tai komission niistä tekemistä johtopäätöksistä.

3. Vaikka komission on perustamissopimuksen 190 artiklan perusteella mainittava ne tosiseikat, jotka ovat merkityksellisiä päätöksen perustelemiseksi, sekä päätöksen tekemiseen johtaneet oikeudelliset näkökohdat, tässä määräyksessä ei aseteta komissiolle velvollisuutta käsitellä päätöksessään kaikkia niitä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja, joita hallinnollisen menettelyn aikana on käsitelty.

4. Suunniteltujen sakkojen määrästä annettaisiin tietoja ennen kuin yrityksellä on ollut tilaisuus esittää näkemyksensä sitä vastaan esitetyistä väitteistä.

5. Koska Euroopan markkinoilla tai jopa maailmanlaajuisilla markkinoilla kilpailevien eri yhtymien tytäryhtiöiden harjoittama kauppapolitiikka on yleensä mukautettu kansallisten markkinoiden erityisiin tilanteisiin, komissio on toiminut oikein katsoessaan, että tällaisen konsernin kansallinen tytäryhtiö kilpailee pääasiassa sen jäsenvaltion markkinoilla, johon se on sijoittautunut, ja että näillä markkinoilla objektiiviset kilpailuedellytykset ovat samat taloudellisille toimijoille.

Tästä seuraa, että tytäryhtiön mahdollisen määräävän aseman määrittämisessä relevantti yhteismarkkinoiden merkittävä osa on kyseisen jäsenvaltion alue.

6. Perustamissopimuksen 86 artiklassa mainitulla määräävällä asemalla tarkoitetaan tällöin yrityksen taloudellista valta-asemaa, jonka perusteella se voi estää toimivan kilpailun relevanteilla markkinoilla, koska se voi toimia huomattavan itsenäisesti suhteessa kilpailijoihinsa, asiakkaihinsa ja lopulta kuluttajiin.

7. Tutkittaessa yrityksen mahdollisesti määräävää asemaa tietyillä markkinoilla, kilpailun mahdollisuuksia on arvioitava ottaen tarkastelun kohteeksi markkinat, jotka kattavat kaikki sellaiset tuotteet, jotka ominaispiirteidensä vuoksi ovat erityisen soveliaita tietyn jatkuvan tarpeen tyydyttämiseen ja jotka ovat ainoastaan rajoitetusti vaihdettavissa toisiin tuotteisiin. On kuitenkin huomattava, että relevanttien markkinoiden määrittämisen tarkoituksena on sen tutkiminen, voiko kyseinen yritys estää todellisen kilpailun sekä toimia huomattavan itsenäisesti suhteessa kilpailijoihinsa, asiakkaisiinsa ja lopulta kuluttajiin. Tämän vuoksi ei pelkkä objektiivisten ominaispiirteiden tutkiminen ole riittävää, vaan on myös huomioitava kilpailuolosuhteet sekä kysynnän ja tarjonnan rakenne markkinoilla.

8. Vaikka kilpailusuhteen olemassaolo kahden tuotteen välillä ei edellytä täydellistä keskinäistä korvattavuutta tietyn käyttötarkoituksen osalta, määräävän aseman toteaminen tietyn tuotteen osalta ei myöskään edellytä muiden, osittain korvaavien tuotteiden taholta tulevan kilpailun täydellistä puuttumista, jos kilpailulla ei ole vaikutusta yrityksen valtaan vaikuttaa huomattavasti kilpailuedellytyksiin tai joka tapauksessa toimia pitkälti tarvitsematta ottaa kilpailua huomioon ja kärsimättä haittaa tästä asenteestaan.

9. Yrityksen ja sen kilpailijoiden taloudellisen voiman arvioimiseksi jäsenvaltion markkinoilla on otettava huomioon edut, joita yritykset saavat kuulumisesta konserneihin, joiden toiminta on euroopan- tai maailmanlaajuista. Tällainen etu voi olla erityisesti yrityksen etumatka kilpailijoihinsa nähden investoinneissa ja tutkimuksessa sekä tuotevalikoimansa erityisessä laajuudessa.

10. NBIM:n esittämää ja Ranskan hallituksen tukemaa väitettä, että NBIM:ää rangaistaan tällä tavoin tuotteidensa ja tarjoamiensa palveluiden laadusta, ei voida hyväksyä. Itse asiassa yrityksen määräävän aseman toteaminen ei sellaisenaan ole kyseisen yrityksen kannalta syytös, vaan se merkitsee ainoastaan, että kyseisellä yrityksellä on erityinen velvollisuus olla toiminnallaan rajoittamatta toimivaa ja vääristymätöntä kilpailua yhteismarkkinoilla, riippumatta siitä, mihin tämä asema perustuu.

11. Väliaikainen kannattamattomuus tai edes tappiot eivät estä sitä, että kyseisen yrityksen katsotaan olevan määräävässä asemassa. Myöskään se, etteivät yrityksen soveltamat hinnat ole liian korkeita tai edes erityisen korkeita, ei estä määräävän aseman olemassaoloa. Lopuksi, yrityksen kilpailijoiden koko, taloudellinen valta ja erikoistumisen aste maailmanlaajuisella markkinoilla, tai vastapaino, joka seuraa siitä, että kyseisten tavaroiden ostajat ovat kokeneita ammattilaisia, eivät sulje pois kyseisen yrityksen taloudellista valta-asemaa relevanteilla markkinoilla.

12. Siltä osin kuin kyse on perustamissopimuksen 86 artiklan soveltamisesta edellä esitetyn kaltaiseen myyntitavoitteisiin perustuvaan alennusjärjestelmään, on muistettava, että kun 86 artiklassa kielletään määräävän markkina-aseman väärinkäyttö, jos se on omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, tässä artiklassa tarkoitetaan käyttäytymistä, joka on omiaan vaikuttamaan sellaisten markkinoiden rakenteeseen, joilla juuri kyseessä olevan yrityksen olemassaolon vuoksi kilpailuaste on jo heikentynyt, ja joka estää markkinoilla vielä olemassa olevan kilpailuasteen säilymisen ja tämän kilpailun kehittymisen sen vuoksi, että tämän yritys käyttää muita kuin niitä keinoja, joita taloudellisten toimijoiden liiketoimiin perustuvassa tuotteiden tai palvelujen tavallisessa kilpailussa käytetään.

13. Toisin kuin paljousalennus, joka liittyy ainoastaan kyseiseltä tuottajalta suoritettujen hankintojen määrään, uskollisuusalennus, jolla pyritään taloudellisia etuja myöntämällä estämään asiakkaiden suorittamat hankinnat kilpailevilta tuottajilta, on perustamissopimuksen 86 artiklassa tarkoitettua väärinkäyttöä.

14. Arvioitaessa sitä, onko NBIM:n alennusjärjestelmä määräävän aseman väärinkäyttöä, on siis otettava huomioon olosuhteet kokonaisuudessaan ja erityisesti alennuksen myöntämistä koskevat kriteerit ja yksityiskohdat sekä tutkittava, annetaanko alennuksella etuja, jotka eivät perustu mihinkään niihin oikeuttavaan taloudelliseen suoritukseen, ja pyritäänkö sillä näin poistamaan ostajalta vapaus hankintalähteiden valintaan tai rajoittamaan tätä vapautta, estämään kilpailijoiden pääsy markkinoille, soveltamaan kauppakumppaneihin erilaisia ehtoja samankaltaisten suoritusten osalta tai lujittamaan määräävää asemaa vääristyneellä kilpailulla.

Yrityksen toiminta, jolla se sitoo jälleenmyyjät itseensä suhteellisen pitkän viiteajanjakson aikana myytyjen määrien perusteella myönnettyjen alennusten järjestelmällä, johon liittyy ostajan kannalta lisääntyvä paine viiteajanjakson lopulla toteuttaa tarpeellinen määrä hankintoja alennuksen saamiseksi tai välttää ennakoitu tappio ajanjaksolla kokonaisuudessaan, on perustamissopimuksen 86 artiklassa tarkoitettua määräävän aseman väärinkäyttöä. Näin on erityisesti silloin, kun tätä vaikutusta vahvistaa edelleen määräävässä asemassa olevan yrityksen ja sen pääasiallisten kilpailijoiden välisten markkinaosuuksien suuri ero, jolloin kilpailijoiden on huomioitava määräävässä asemassa olevan yrityksen vuotuisen tavoitealennuksen absoluuttinen arvo ja vahvistettava oma alennuksensa prosenttiosuuteen, joka suhteessa jälleenmyyjän tältä kilpailijalta suorittamien ostojen pienempään määrään on varsin korkea, ja silloin kun määräävässä asemassa olevan yrityksen alennusjärjestelmän avoimuuden puuttuminen aiheuttaa jälleenmyyjille epävarmuutta, eivätkä ne yleensä voi varmuudella ennakoida tavoitteiden toteutumisesta tai toteutumatta jäämisestä aiheutuvia seurauksia.

Tällainen tilanne on omiaan estämään jälleenmyyjiä valitsemasta milloin tahansa vapaasti ja markkinatilanteen mukaan suotuisin eri kilpailijoiden esittämistä tarjouksista ja vaihtamasta tavarantoimittajaa ilman huomattavia taloudellisia haittoja. Se rajoittaa näin jälleenmyyjien valinnan mahdollisuuksia näiden hankintalähteen osalta ja vaikeuttaa kilpailijoiden pääsyä markkinoille. Halu myydä enemmän tai halu suunnitella paremmin tuotantoa eivät oikeuta asiakkaan valinnan vapauden tai riippumattomuuden rajoittamista. Kiistan kohteena olevan alennusjärjestelmän muodostama jälleenmyyjien riippuvuus ei siis perustu mihinkään taloudellisesti perusteltuun vastasuoritukseen.

15. Kun määräävän aseman haltija estää kilpailijoiden pääsyn markkinoille, ei sillä, että toiminta koskee ainoastaan yhden jäsenvaltion aluetta, ole merkitystä, jos toiminta on omiaan vaikuttamaan kauppavirtoihin ja kilpailuun yhteismarkkinoilla.

Lisäksi on muistettava, että 86 artiklassa ei edellytetä, että olisi osoitettava väärinkäytön todellisuudessa vaikuttaneen tuntuvasti jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, vaan että näytetään toteen se, että toiminnalla voi olla tällaisia vaikutuksia.

16. Rikkomisen vakavuutta arvioitaessa on olosuhteiden mukaan otettava huomioon suuri määrä tekijöitä, joita voivat olla erityisesti yrityksen koko ja taloudellinen valta, joka voi ilmetä yrityksen kokonaisliikevaihdosta, sekä rikkomisen kohteena olleiden tavaroiden osuudesta liikevaihdosta.

Lisäksi yhteisöjen tuomioistuimenon, kun se määrittää sakon määrää täyttä toimivaltaansa käyttäen, itse arvioitava olosuhteet yksittäistapauksessa ja rikkomisen luonne.