Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Henkilöiden vapaa liikkuvuus – Sijoittautumisvapaus – Työntekijät – Tutkintotodistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen tunnustaminen – Kansallinen lainsäädäntö, jolla suljetaan pois osittainen oikeus harjoittaa säänneltyä ammattia vastaanottavassa jäsenvaltiossa – Rajoitus – Perustelut – Kansanterveyden ja kuluttajien suojeluun liittyvät tavoitteet – Toiminta-alojen välisten erojen laajuuden huomioon ottaminen

(SEUT 49 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36 4 artiklan 2 kohta ja 14 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

SEUT 49 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jolla osittainen oikeus harjoittaa fysioterapeutin ammattia, joka on vastaanottavassa jäsenvaltiossa säännelty ammatti, evätään kyseisen jäsenvaltion kansalaiselta, joka on hankkinut toisessa jäsenvaltiossa hieroja-kuntohoitaja-nimikkeen kaltaisen ammattinimikkeen, joka oikeuttaa hänet harjoittamaan mainitussa toisessa jäsenvaltiossa osaa fysioterapeutin ammattiin kuuluvista toiminnoista, silloin, kun toiminta-alojen erot ovat niin suuret, että fysioterapeutin ammattiin pääsemiseksi olisi todellisuudessa suoritettava täysimääräinen koulutus.

Tällainen lainsäädäntö on nimittäin omiaan haittaamaan sijoittautumisvapauden käyttämistä tai tekemään siitä vähemmän houkuttelevaa, eikä sitä voida perustella yleisen edun mukaisilla pakottavilla syillä. Vaikkei fysioterapeutin ammatti eikä näin hierojan ammatti – oli se minkä tyyppinen tahansa – kuulu varsinaisiin lääketieteellisiin ammatteihin vaan muihin hoitoalan ammatteihin, kyseinen ala, jolla harjoitetaan huomattavaa määrää hyvin erityyppisiä ammatteja, ei voi lähtökohtaisesti jäädä säänneltyjen ammattien vastavuoroista tunnustamista koskevan järjestelmän, sellaisena kuin siitä on säädetty unionin oikeudessa, ulkopuolelle. Hieroja-kuntohoitaja suorittaa palvelujaan tosiasiallisesti erityisen valvonnan alaisena terveyden suojeluun liittyvistä syistä. Sulkemalla pois osittainenkin mahdollisuus harjoittaa fysioterapeutin ammattia ylitetään sekä se, mikä on tarpeen kuluttajien suojelemiseen tähtäävän tavoitteen saavuttamiseksi, että se, mikä on tarpeen terveyden suojelun kannalta, tilanteessa, jossa kotijäsenvaltiossa ja vastaanottavassa jäsenvaltiossa kahden ammatin samankaltaisuuden aste on sellainen, että ne voidaan luonnehtia ”vastaavanlaisiksi” ja näin ammattipätevyyden tunnustamisesta annetun direktiivin 2005/36 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla ”samaksi ammatiksi”. Tällaisessa tapauksessa puutteet, joita hakijan koulutuksessa on verrattuna vastaanottavassa jäsenvaltiossa edellytettyyn koulutukseen, voidaan poistaa soveltamalla direktiivin 2005/36 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja korvaavia toimenpiteitä ja varmistaa näin asianomaisen täydellinen integroituminen vastaanottavan jäsenvaltion ammatilliseen järjestelmään.

Tilanteissa, jotka eivät kuulu direktiivin 2005/36 soveltamisalaan siksi, että toiminta-alojen erot ovat niin suuret, että hakijan pitäisi itse asiassa suorittaa täysimääräinen koulutus voidakseen harjoittaa toisessa jäsenvaltiossa ammattia, johon hänellä on pätevyys, tällainen vaatimus on sitä vastoin tekijä, joka voi objektiivisesti arvioiden saada asianomaisen luopumaan mainittujen toimintojen harjoittamisesta vastaanottavassa jäsenvaltiossa.

(ks. 28–33 ja 35 kohta sekä tuomiolauselma)