Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Sosiaalipolitiikka - Miespuoliset ja naispuoliset työntekijät - Samapalkkaisuus - Palkan käsite - Laittomasta irtisanomisesta maksettava korvaus - Korvauksen kuuluminen palkan käsitteeseen

(EY:n perustamissopimuksen 119 artikla)

2 Sosiaalipolitiikka - Miespuoliset ja naispuoliset työntekijät - Samapalkkaisuus - Perustamissopimuksen 119 artikla - Tasa-arvoinen kohtelu mahdollisuuksissa työhön ja työoloissa - Direktiivi 76/207/ETY - Perustamissopimuksen 119 artiklan ja direktiivin 76/207/ETY soveltamisalat

(EY:n perustamissopimuksen 119 artikla; neuvoston direktiivi 76/207/ETY)

3 Sosiaalipolitiikka - Miespuoliset ja naispuoliset työntekijät - Samapalkkaisuus - Kansallinen toimenpide, joka merkitsee välillistä syrjintää - Kansallisen tuomioistuimen arviointi asiasta - Arviointiperusteet - Jäsenvaltiolla oleva todistustaakka objektiivisista perusteluista

(EY:n perustamissopimuksen 119 artikla)

Tiivistelmä

4 Tuomioistuimen päätöksellä määrätty korvaus siitä, että työntekijän oikeutta siihen, ettei häntä irtisanota laittomasti, on loukattu, on perustamissopimuksen 119 artiklassa tarkoitettua palkkaa. Tällä korvauksella pyritään erityisesti siihen, että työntekijä saisi sen, mikä hänen olisi pitänyt saada, jos työnantaja ei olisi laittomasti päättänyt työsuhdetta.

Tästä seuraa, että laittomasta irtisanomisesta maksettava korvaus suoritetaan työntekijälle hänen työsuhteensa perusteella, joka olisi jatkunut, jos häntä ei olisi irtisanottu laittomasti. Tämä korvaus kuuluu siten perustamissopimuksen 119 artiklassa tarkoitetun palkan käsitteeseen.

5 Edellytykset, joiden täyttyessä laittomasti irtisanotulla työntekijällä on oikeus saada korvausta, kuuluvat perustamissopimuksen 119 artiklan soveltamisalaan. Sitä vastoin edellytykset, joiden täyttyessä laittomasti irtisanotulla työntekijällä on oikeus työsuhteen jatkamiseen tai palauttamiseen, kuuluvat miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa annetun direktiivin 76/207/ETY soveltamisalaan.

6 Määriteltäessä sitä, vaikuttaako jäsenvaltion hyväksymä säännös, jonka mukaan laitonta irtisanomista koskeva suoja koskee vain vähintään kaksi vuotta työskennelleitä työntekijöitä, eri tavalla miehiin kuin naisiin siten, että se merkitsee perustamissopimuksen 119 artiklassa tarkoitettua välillistä syrjintää, kansallisen tuomioistuimen, jonka on määriteltävä kaikkien asiaankuuluvien oikeudellisten seikkojen ja tosiseikkojen perusteella, minkä päivän mukaan tällaisen säännöksen laillisuutta on arvioitava, on tutkittava, osoittavatko käytettävissä olevat tilastotiedot, että huomattavasti pienempi prosenttiosuus naispuolisista työntekijöistä kuin miespuolisista työntekijöistä kykenee täyttämään kyseisessä säännöksessä asetetun edellytyksen. Tällaisessa tapauksessa kyseessä on sukupuoleen perustuva välillinen syrjintä, paitsi jos kyseinen säännös voidaan perustella sellaisilla objektiivisilla seikoilla, joihin ei liity sukupuoleen perustuvaa syrjintää.

Viimeksi mainitussa tapauksessa jäsenvaltion on syrjiväksi oletetun säännöksen laatijana osoitettava, että säännös on perustellun sosiaalipoliittisen tavoitteen mukainen, että siihen ei liity sukupuoleen perustuvaa syrjintää ja että se on voinut kohtuudella arvioida, että valituilla keinoilla edistetään tämän tavoitteen toteuttamista. Pelkät yleisluonteiset väitteet työllisyyden edistämiseksi tarkoitetun toimenpiteen soveltuvuudesta eivät riitä, jotta voitaisiin katsoa, että kyseisen säännöksen tavoitteeseen ei liity sukupuoleen perustuvaa syrjintää, eikä niiden perusteella voida myöskään arvioida, että kyseisellä toimenpiteellä voitaisiin edistää tämän tavoitteen toteuttamista.