Asia C-153/08

Euroopan yhteisöjen komissio

vastaan

Espanjan kuningaskunta

”Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Palvelujen tarjoamisen vapaus — EY 49 artikla ja ETA-sopimuksen 36 artikla — Välitön verotus — Tulovero — Tiettyjen kansallisten laitosten ja yksiköiden järjestämistä arpajaisista ja onnenpeleistä saatuihin voittoihin rajoitettu verovapautus”

Julkisasiamies P. Mengozzin ratkaisuehdotus 16.7.2009 I ‐ 9738

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 6.10.2009 I ‐ 9764

Tuomion tiivistelmä

Palvelujen tarjoamisen vapaus – Rajoitukset – Verolainsäädäntö

(EY 46 artiklan 1 kohta ja EY 49 artikla; ETA-sopimuksen 36 artikla)

Jäsenvaltio ei noudata EY 49 artiklan ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 36 artiklan mukaisia velvoitteitaan, kun se pitää voimassa verolainsäädännön, jonka nojalla tiettyjen kyseiseen jäsenvaltioon sijoittautuneiden, voittoa tavoittelemattomien ja sosiaalista toimintaa tai avustustoimintaa harjoittavien julkisten laitosten ja yksikköjen kyseisessä jäsenvaltiossa järjestämistä arpajaisista, peleistä ja vedonlyönneistä saadut voitot on vapautettu verosta mutta tätä samaa verovapautusta ei ole myönnetty Euroopan unionin tai Euroopan talousalueen toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneiden ja samantyyppistä toimintaa harjoittavien laitosten ja yksiköiden järjestämistä arpajaisista, peleistä ja vedonlyönneistä saaduille voitoille.

Muihin jäsenvaltioihin kuin kyseessä olevaan jäsenvaltioon sijoittautuneiden, voittoa tavoittelemattomien, sosiaalista toimintaa tai avustustoimintaa harjoittavien julkisten laitosten ja yksiköiden, jotka tavoittelevat samoja päämääriä kuin kyseisen jäsenvaltion laitokset ja yksiköt, tilanne on rinnastettavissa viimeksi mainittujen tilanteeseen.

Koska tällaisen verovapautuksen seurauksena on se, että kyseisen jäsenvaltion alueelle sijoittautuneiden laitosten ja yksiköiden jakamia voittoja kohdellaan edullisemmin, tämä verovapautus merkitsee palvelujen tarjoamisen vapauden syrjivää rajoitusta, joka kohdistuu muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneisiin, voittoa tavoittelemattomiin, sosiaalista toimintaa tai avustustoimintaa harjoittaviin julkisiin laitoksiin ja yksiköihin, jotka tavoittelevat samoja päämääriä kuin ensiksi mainittuun jäsenvaltioon sijoittautuneet laitokset ja yksiköt.

Koska tämä rajoitus on syrjivä, se voi olla oikeutettu ainoastaan sillä edellytyksellä, että kansallisen lainsäätäjän tavoittelemat tavoitteet kuuluvat EY 46 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen yleistä järjestystä, yleistä turvallisuutta ja kansanterveyttä koskevien tavoitteiden alaan ja että rajoitus on suhteellisuusperiaatteen mukainen.

Kyseinen rajoitus ei ole oikeutettu rahanpesun ehkäisemistä ja veropetosten torjuntaa koskevan tavoitteen nojalla, koska jäsenvaltion viranomaiset eivät voi pätevästi olettaa yleisesti ja erotuksetta, että toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneet laitokset ja yksiköt toimisivat rikollisesti. Lisäksi se, että näiltä laitoksilta ja yksiköiltä evätään yleisesti verovapautus, on suhteellisuusperiaatteen vastaista, sillä se ylittää sen, mikä on tarpeen rikollisuuden ehkäisemiseksi. Vaikkei peliriippuvuuden torjunnan osalta ole poissuljettua, että tämän tavoitteen voidaan katsoa kuuluvan kansanterveyden suojan käsitteen alaan, voittojen verovapautus kuitenkin kannustaa kuluttajia osallistumaan arpajaisiin, onnenpeleihin ja vedonlyönteihin, joita verovapautus koskee, eikä sillä näin ollen voida taata johdonmukaisesti sen tavoitteen toteutumista, jota sillä väitteen mukaan tavoitellaan. Sellaisten laitosten ja yksiköiden, joiden pelejä kyseessä oleva verovapautus koskee, saamien tulojen käyttäminen yleishyödyllisten infrastruktuurien ja hankkeiden rahoittamiseen on taloudellinen syy, joka ei kuulu EY 46 artiklassa lueteltujen syiden joukkoon, joilla voitaisiin oikeuttaa perustamissopimuksessa taatun palvelujen tarjoamisen vapauden rajoittaminen. Sama pätee yhteiskuntajärjestyksen suojelemiseen tai kuluttajansuojaan, jotka ovat yleistä etua koskevia pakottavia syitä eikä niillä näin ollen voida oikeuttaa syrjiviä rajoituksia.

Tästä seuraa, että tämä syrjintä ei ole EY 46 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla oikeutettu.

Koska ETA-sopimuksen 36 artiklan määräysten oikeudellinen merkitys on sama kuin aineellisesti samanlaisten EY 49 artiklan määräysten oikeudellinen merkitys, edellä esitettyjä toteamuksia voidaan soveltaa kyseiseen artiklaan mutatis mutandis.

(ks. 33, 34, 38–41, 43, 45 ja 47–49 kohta sekä tuomiolauselma)