ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Kun kyse on polkumyyntitullin tai tasoitustullin laajentamisesta koskemaan vähäisiä muutoksia sisältävän samankaltaisen tuotteen tuontia alkuperäisten polkumyynnin tai tukien vastaisten toimenpiteiden kohteena olevasta maasta, sellaisena kuin tästä säädetään tukien vastaisen perusasetuksen N:o 597/2009 23 artiklan 1 kohdassa ja polkumyynnin vastaisen perusasetuksen N:o 1225/2009 13 artiklan 1 kohdassa, on todettava, että jos näitä toimenpiteitä kierretään, unionin toimielimillä on laaja harkintavalta, kun ne määrittävät, mitä voidaan pitää vähäisiä muutoksia sisältävänä samankaltaisena tuotteena, ja unionin tuomioistuinten valvonnan on kohdistuttava vain siihen, että menettelysääntöjä on noudatettu, että riidanalaisen ratkaisun perustana olleet tosiseikat pitävät asiallisesti paikkansa, että näitä tosiseikkoja ei ole arvioitu ilmeisen virheellisesti tai että harkintavaltaa ei ole käytetty väärin.

Vähäisiä muutoksia sisältävinä samankaltaisina tuotteina pidetään muun muassa tuotteita, joilla on samat perusominaisuudet kuin perusasetuksen soveltamisalaan kuuluvilla tuotteilla.

Tästä on todettava, että ne teollisuuden kyseisistä tuotteista tekemät kaupalliset luokittelut ja luokittelut, jotka perustuvat yhdistettyyn nimikkeistöön, ovat muodollisia eivätkä ne välttämättä tarkoita, ettei eri tavoin luokitelluilla tuotteilla ole mainituissa säännöksissä tarkoitettuja samoja perusominaisuuksia.

Polkumyyntiä koskevan perusasetuksen ja tukien vastaisen perusasetuksen kiertämistä koskevaan menettelyyn liittyvissä säännöksissä ei vaadita sen toteen näyttämistä, että näissä säännöksissä tarkoitetut vähäisiä muutoksia sisältävät samankaltaiset tuotteet on kehitetty erityisesti tullien välttämiseksi.

(ks. 92, 100, 110 ja 126 kohta)
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa

Avainsanat Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 23 ja 55 – 60 kohta) Oikeudenkäynnin kohde Aihe Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 11.11.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 522/2010‑1), joka koskee Kraft Foods Global Brands LLC:n ja fenaco Genossenschaftin välistä väitemenettelyä Päätöksen päätösosa Ratkaisu 1) Kanne hylätään. 2) Kraft Foods Global Brands LLC velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 22.5.2012 – Kraft Foods Global Brands vastaan SMHV – fenaco (SUISSE PREMIUM)

(asia T-60/11)

”Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin SUISSE PREMIUM rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki Premium — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaaran puuttuminen — Väitteen hylkääminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8artiklan 1 kohdan b alakohta”

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 23 ja 55–60 kohta)

Aihe

Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 11.11.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 522/2010-1), joka koskee Kraft Foods Global Brands LLC:n ja fenaco Genossenschaftin välistä väitemenettelyä

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
Vakiintuneessa oikeuskäytännössä on todettu, että kyseisten tavaroiden tai palveluiden samankaltaisuuden arvioimiseksi on otettava huomioon kaikki niiden väliseen suhteeseen liittyvät merkitykselliset tekijät. Näihin tekijöihin kuuluvat erityisesti tavaroiden ja palveluiden luonne, käyttötarkoitus, käyttötavat sekä se, ovatko ne keskenään kilpailevia tai toisiaan täydentäviä. Huomioon voidaan ottaa myös muita tekijöitä, kuten kyseisten tavaroiden jakelukanavat.

Toisiaan täydentävät tavarat tai palvelut ovat tavaroita tai palveluita, joiden välillä on läheinen yhteys siinä mielessä, että toinen tavara on välttämätön tai tärkeä toisen tavaran käytön kannalta, joten kuluttajat voivat ajatella, että sama yritys on vastuussa näiden kahden tavaran valmistuksesta tai kahden palvelun tarjoamisesta. Näin ollen tavaroiden ja palvelujen täydentävyyden arvioinnissa on lopulta otettava huomioon mainitun yleisön käsitys yhden tavaran tai palvelun merkityksestä toisen tavaran tai palvelun käytön kannalta.

Tavaroiden ja palvelujen välistä täydentävyyttä ei siis arvioida sekaannusvaaran osalta sen perusteella, katsooko mainittu yleisö, että kyseisten tavaroiden ja palvelujen välillä on yhteys niiden luonteen, käyttötavan ja jakelukanavien perusteella, vaan sen perusteella, onko mainituilla tavaroilla ja palveluilla läheinen yhteys siinä mielessä, että toinen tavara on välttämätön tai tärkeä toisen tavaran käytön kannalta, joten mainittu yleisö voisi ajatella, että sama yritys on vastuussa näiden kahden tavaran valmistuksesta tai kahden palvelun tarjoamisesta.

Se seikka, että yhden tavaran tai palvelun käytöllä ei ole yhteyttä toisen tavaran tai palvelun käyttöön, ei kaikissa tapauksissa osoita, ettei yhden niistä käyttäminen ole tärkeää tai välttämätöntä toisen käytölle.

(ks. 21, 22, 36 ja 38 kohta)
Täyttääkseen asianmukaisesti velvollisuutensa perustella toimi, jolla henkilöille, yhteisöille tai elimille asetetaan rajoittavia toimenpiteitä, neuvoston on ilmoitettava ne tosiseikat ja oikeudelliset seikat, joihin toimenpiteiden laillisuus perustuu, sekä ne toteamukset, joiden vuoksi se on toteuttanut nämä toimenpiteet. Tästä seuraa, että tällaisen toimen perusteluissa on lähtökohtaisesti mainittava sekä rajoittavien toimenpiteiden soveltamisen oikeudelliset edellytykset että ne erityiset ja konkreettiset syyt, joiden perusteella neuvosto katsoo harkintavaltaansa käyttäessään, että asianomaiseen on kohdistettava tällaisia toimenpiteitä.

Erityisesti sellaisten toimenpiteiden osalta, jotka toteutetaan Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston päätöksen 2010/413 20 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen N:o 961/2010 16 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla, on todettava, että yksilökohtaiset erityiset syyt, jotka neuvoston on päätöksen 2010/413 24 artiklan 3 kohdan ja asetuksen N:o 961/2010 36 artiklan 3 kohdan nojalla esitettävä, ovat syitä, jotka koskevat kyseisen henkilön, yhteisön tai elimen merkitsemistä rajoittavien toimenpiteiden adressaateista tehtyihin luetteloihin, eli tilanteen mukaan osallistumista tai suoraa yhteyttä ydinaseiden levittämiseen tai sen tukemista, tai kun kyse on yhteisöistä, jotka ovat viimeksi mainittujen omistuksessa, määräysvallassa tai toimivat niiden puolesta tai johdolla, syitä, joiden perusteella neuvosto katsoi, että omistusta, määräysvaltaa tai toisen puolesta tai johdolla toimimista koskeva edellytys täyttyi.

Näin ollen neuvoston varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttämisestä toteuttamaa toimenpidettä voidaan pitää riittävästi perusteltuna vain, jos neuvosto on maininnut ne tosiseikat ja oikeudelliset seikat, joiden johdosta se on päätynyt katsomaan, että asianomainen henkilö, yhteisö tai elin on osallistunut ydinaseiden levittämiseen, on ollut siihen suoraan yhteydessä tai on tukenut sitä tai että tämä henkilö, yhteisö tai elin on ydinaseiden levittämiseen osallistuneen, siihen suoraan yhteydessä olevan tai sitä tukevan henkilön, yhteisön tai elimen omistuksessa tai määräysvallassa tai toimii sen puolesta tai johdolla.

(ks. 66–69 kohta)
(Neuvoston asetuksen N:o 1224/2009 105 artikla; komission asetus N:o 1004/2010)

Kalastus – Meren luonnonvarojen säilyttäminen – Pyyntikiintiöjärjestelmä – Tietyn vuoden kiintiöiden alentaminen edeltävien vuosien kiintiöiden ylitysten perusteella – Asetus N:o 1004/2010 – Oikeudellinen perusta – Asetuksen N:o 1224/2009 105 artikla – Ajallinen soveltamisala

(Neuvoston asetuksen N:o 1224/2009 105 artikla; komission asetus N:o 1004/2010)

Kalastus – Meren luonnonvarojen säilyttäminen – Pyyntikiintiöjärjestelmä – Tietyn vuoden kiintiöiden alentaminen edeltävien vuosien kiintiöiden ylitysten perusteella – Asetus N:o 1004/2010 – Oikeudellinen perusta – Asetuksen N:o 1224/2009 105 artikla – Oikeusvarmuuden periaatteetta ei ole loukattu

Kalastus – Meren luonnonvarojen säilyttäminen – Pyyntikiintiöjärjestelmä – Tietyn vuoden kiintiöiden alentaminen edeltävien vuosien kiintiöiden ylitysten perusteella – Asetus N:o 1004/2010 – Oikeudellinen perusta – Asetuksen N:o 1224/2009 105 artikla – Asetusta N:o 1224/2009 edeltävään säännöstöön perustuvat vähennykset – Nulla poena sine lege -periaatetta ei ole loukattu

(Neuvoston asetuksen N:o 847/96 5 artikla, neuvoston asetuksen N:o 2371/2002 23 artiklan 4 kohta ja neuvoston asetuksen N:o 1224/2009 105 artikla; komission asetus N:o 1004/2010)
109

Tämän vastauksen riidanalaista tukiohjelmaa koskevassa osassa todetaan seuraavaa: ”Tässä tapauksessa komissio ei ole toistaiseksi ottanut kantaa liikearvon vähennyskelpoisuutta koskevien Espanjan verosäännösten, jotka eivät vaikuta olevan neljännen kirjanpitodirektiivin säännösten vastaisia, soveltuvuuteen. – – Komissio katsoo joka tapauksessa aiheelliseksi huomauttaa, että arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemiin tukitoimenpiteisiin kohdistuvien mahdollisten myöhempien valvontamenettelyjen lopputulosta on mahdoton ennustaa. Tältä osin komissio muistuttaa, että se voi sille valtiontukien valvonnassa annettujen toimivaltuuksien nojalla vaatia sisämarkkinoille soveltumattomat ja sääntöjenvastaisesti myönnetyt tuet takaisin perittäviksi, jotta tuensaaja menettää edun, jonka se sai markkinoilla kilpailijoihinsa nähden, ja siten palauttaa tuen maksamista edeltäneen kilpailutilanteen.” (In this case, the Commission has yet to give its opinion on the compatibility, from a state aid point of view, of the Spanish goodwill write-off provisions; they do not, however, appear to be contrary to the Fourth Accounting Directive. – – In any case, the Commission would point out that it is impossible to predict the outcome of any subsequent investigation of the possible aid measures referred to by the Honourable Member. In this regard, the Commission would reiterate that it may, by virtue of its state aid control powers, order the recovery of any incompatible or illegally granted aid so as to deprive the recipient of any advantage it may have enjoyed over its competitors, thereby restoring the pre-aid competitive market situation.)
116

Aluksi on huomautettava oikeuskäytännöstä seuraavan, että komission on kartellin olemassaolon lisäksi näytettävä toteen myös sen kesto. Erityisesti SEUT 101 artiklan 1 kohdan rikkomisen todistelusta on todettava, että komission on esitettävä selvitys niistä kilpailusääntöjen rikkomisista, jotka se on katsonut tapahtuneeksi, ja oikeudellisesti riittävä näyttö kilpailusääntöjen rikkomisen muodostavista seikoista. Jos tuomioistuimella on epäilyjä, niiden on hyödytettävä yritystä, jolle päätös, jossa rikkominen on todettu, on osoitettu. Erityisesti käsitellessään kannetta sellaisen päätöksen kumoamiseksi tai muuttamiseksi, jossa määrätään sakko, tuomioistuin ei siis saa katsoa, että komissio on näyttänyt kyseisen rikkomisen toteen oikeudellisesti riittävällä tavalla, jos sillä on tämän seikan osalta vielä epäilyjä. Viimeksi mainitussa tilanteessa on nimittäin otettava huomioon syyttömyysolettaman periaate, joka on yksi perusoikeuksista, joita unionin oikeusjärjestyksessä suojataan, ja joka on vahvistettu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 48 artiklan 1 kohdassa. Kun otetaan huomioon kyseisten rikkomisten luonne sekä niihin liittyvien seuraamusten luonne ja ankaruus, syyttömyysolettaman periaatetta sovelletaan erityisesti yrityksiä koskevien kilpailusääntöjen rikkomista koskeviin menettelyihin, jotka voivat johtaa sakkojen tai uhkasakkojen määräämiseen. Komission on esitettävä täsmällisiä ja yhtäpitäviä todisteita, joiden perusteella voidaan vakuuttua siitä, että kilpailusääntöjä on väitetyllä tavalla rikottu (ks. tuomio 17.5.2013, Trelleborg Industrie ja Trelleborg v. komissio, T‑147/09 ja T‑148/09, Kok., EU:T:2013:259, 50 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
188

Ensinnäkin sakosta, jonka komissio saattoi määrätä kantajille sen valossa, että ne osallistuivat pelkästään keraamisia tuotteita Italiassa koskevaan kilpailusääntöjen rikkomiseen, on ensimmäiseksi otettava huomioon vuoden 2006 suuntaviivojen 13 kohdan mukaisesti ja kuten komissio totesi perustellusti riidanalaisen päätöksen 1200 perustelukappaleessa, kyseessä olevan yrityksen liikevaihto sen rikkomiseen osallistumista edeltävänä vuonna. Koska kantajien kilpailusääntöjen rikkomiseen keraamisten tuotteiden markkinoilla Italiassa osallistumista edeltävä vuosi on vuosi 2000, huomioon on otettava kantajien liikevaihto näillä tuotemarkkinoilla kyseisenä vuonna. Tämä liikevaihto, jonka kantajat toimittivat unionin yleiselle tuomioistuimelle vastauksena prosessinjohtotoimiin ja josta komissio totesi myös vastauksena prosessinjohtotoimiin, ettei se kiistä sitä, on 210461486 euroa. Tämä liikevaihto on siis otettava huomioon laskettaessa sakkoa riidanalaisen päätöksen taulukossa C esitetyn liikevaihdon eli 191641141 euron, joka on kantajien vuonna 2003 toteuttama liikevaihto, sijasta.
26

Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 1 kohdan mukaan SMHV:n tutkijoiden ja valituksen yhteydessä valituslautakuntien on tutkittava asiasisältö viran puolesta määrittäessään sitä, koskeeko tavaramerkkiä, jonka rekisteröintiä on haettu, jokin saman asetuksen 7 artiklassa mainituista rekisteröinnin hylkäysperusteista. Tästä seuraa, että SMHV:n toimivaltaiset elimet voivat perustaa päätöksensä seikkoihin, joihin hakija ei ole vedonnut. SMHV:n on selvitettävä viran puolesta sellaiset asiaan liittyvät tosiseikat, jotka voivat johtaa ehdottoman hylkäysperusteen soveltamiseen (asia C-25/05, Storck v. SMHV, tuomio 22.6.2006, Kok., s. I-5719, 50 kohta; asia T-129/04, Develey v. SMHV (Muovipullon muoto), tuomio 15.3.2006, Kok., s. II-811, 16 kohta ja yhdistetyt asiat T-310/09 ja T-383/09, Fuller & Thaler Asset Management v. SMHV (BEHAVIOURAL INDEXING ja BEHAVIOURAL INDEX), tuomio 12.4.2011, 29 kohta, ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
194

Oikeuskäytännön mukaan näiden mainintojen on oltava riittävän selkeitä ja täsmällisiä, jotta vastaaja voi valmistella puolustuksensa ja jotta unionin yleinen tuomioistuin voi ratkaista kanteen. Sama koskee kaikkia vaatimuksia, joiden yhteydessä on esitettävä perusteet ja perustelut, jotka mahdollistavat sen, että sekä vastaaja että tuomioistuin voivat arvioida, ovatko ne perusteltuja (asia T-43/92, Dunlop Slazenger v. komissio, tuomio 7.7.1994, Kok., s. II-441, 183 kohta). Kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytyksenä on, että ne olennaiset tosiseikat ja oikeudelliset seikat, joihin kanne perustuu, käyvät ilmi ainakin pääpiirteittäin itse kannekirjelmän tekstistä, kunhan ne on esitetty johdonmukaisesti ja ymmärrettävästi. Kannekirjelmää voidaan tukea ja täydentää tietyiltä osin viittaamalla sen liitteenä olevien asiakirjojen kohtiin, mutta viittaamalla yleisluonteisesti joihinkin asiakirjoihin, vaikka ne olisivatkin kannekirjelmän liitteinä, ei korjata sitä, että kanteessa ei ole mainittu olennaisia oikeudellisia perusteita ja perusteluja, jotka siinä on edellä mainittujen määräysten mukaan esitettävä (ks. asia T-201/04, Microsoft v. komissio, tuomio 17.9.2007, Kok., s. II-3601, 94 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Vaatimus, joka on tehty ensisijaisesti SEUT 272 artiklan nojalla ja jolla pyritään siihen, että unionin yleinen tuomioistuin toteaa, että tietyt kustannukset, jotka kantajalle ovat aiheutuneet pantaessa täytäntöön Euroopan komission kanssa eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamista ja innovointia tukevan kuudennen tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja esittelyn puiteohjelman (2002-2006), joka on vahvistettu 27.6.2002 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1513/2002/EY (EYVL L 232, s. 1), yhteydessä tehtyjä sopimuksia nro 33812, joka koskee Amida-hanketta, ja nro 27787, joka koskee Bacs-hanketta, voidaan korvata ja että kantajan ei näin ollen ole palautettava 98 042,45 euron suuruista summaa Dirac-hanketta koskevan sopimuksen perusteella eikä 251 505,76 euron suuruista summaa Amida-hanketta koskevan sopimuksen perusteella, sekä toissijaisesti SEUT 263 artiklan perusteella tehty vaatimus yhtäältä sen komission päätöksen kumoamiseksi, jolla komissio vahvisti sellaisen tarkastuksen päätelmät, jonka mukaan riidanalaiset kustannukset ovat tukikelvottomia, ja toisaalta komission velvoittamiseksi järjestämään hankkeista tarkastuksen, joka muun kuin alkuperäisen tarkastuksen suorittaneen yhtiön on suoritettava
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 20.9.2012 – HerkuPlast Kubern vastaan SMHV – How (eco-pack)

(asia T-445/10)

Yhteisön tavaramerkki – Väitemenettely – Yhteisön tavaramerkkiä eco-pack koskeva hakemus – Aikaisempi kansallinen sanamerkki ja kansainvälinen sanamerkki ECOPAK – Sekaannusvaara – Tavaroiden samankaltaisuus – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta

1. Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Sekaannusvaaran arviointi – Perusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 16 ja 39 kohta)

2. Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Kuviomerkki eco-pack ja sanamerkit ECOPAK (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 28 ja 40 kohta)

Aihe

Kumoamiskanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 27.7.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 1014/2009-4), joka liittyy HerkuPlast Kubern GmbH:n ja Heidi A. T. Hown väliseen väitemenettelyyn

Ratkaisu

1) Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (merkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 27.7.2010 antama päätös (asia R 1014/2009-4) kumotaan.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 8.5.2012 – Panzeri vastaan SMHV – Royal Trophy (Royal Veste e premia lo sport)

(asia T-348/10)

Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Royal Veste e premia lo sport rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi sanamerkiksi rekisteröity yhteisön tavaramerkki ja aikaisempi kansainvälinen sanamerkki veste lo sport — Aikaisempi rekisteröimätön kuviomerkki panzeri veste lo sport — Suhteelliset hylkäysperusteet — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 4 kohta

Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 31, 39 ja 40 kohta)

Aihe

Kanne, joka on nostettu SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 20.5.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 988/2009-1), joka koskee Luigi Panzerin ja Royal Trophy Srl:n välistä väitemenettelyä

Ratkaisu

1) Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 20.5.2010 tekemä päätös (asia R 988/2009‑1) kumotaan.
31

ING osoitti 21.10.2009 kirjeen komissiolle ilmoittaakseen sille, että se suostui komission vaatimuksen mukaisesti peruuttamaan edellä mainitut huomautukset, jotta komissio voisi tehdä 18.11.2009 mennessä lopullisen päätöksen edellä 3 kohdassa tarkoitetuista tukitoimenpiteistä. Tässä kirjeessä ING totesi kuitenkin, että tämä yhtiö pysyi kannassaan, jonka mukaan arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevan toimenpiteen kustannukset oli arvioitu oikein. Komissio ilmoitti vastauksenaan, ettei se voinut hyväksyä ING:n kirjettä, jossa todetaan komission pyytäneen huomautusten peruuttamista. Komissio täsmensi tarvitsevansa kirjeen, jossa todetaan ainoastaan, että ING peruuttaa huomautuksensa, koska näillä huomautuksilla ei ole enää merkitystä sopimuksen ja odotetun päätöksen kannalta (”We need a letter that simply states that ING is withdrawing its observations because they are [no] longer valid in view of the settlement and the expected decision”). Lopuksi komissio totesi, ettei tämän päätöksentekomenettelyn osalta ryhdytä mihinkään toimenpiteisiin ennen kuin se on saanut tällaisen kirjeen (”Once again, I will not start the decision process before I have not received such a letter”). ING toimitti tämän sähköpostin johdosta 21.10.2009 päivätyn uuden kirjeen täyttääkseen komission odotukset.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 27.3.2012 – Armani vastaan SMHV – Del Prete (AJ AMICI JUNIOR)

(asia T-420/10)

Yhteisön tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kuviomerkin AJ AMICI JUNIOR rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi – Aikaisempi kansallinen kuviomerkki AJ ARMANI JEANS – Aikaisempi kansallinen sanamerkki ARMANI JUNIOR – Suhteellinen hylkäysperuste – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta

Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen –Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 32–35 kohta)

Aihe

Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 8.7.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 1360/2009‑2), joka koskee Giorgio Armani SpA:n ja Annunziata Del Preten välistä väitemenettelyä

Ratkaisu

1) Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan 8.7.2010 tekemä päätös (asia R 1360/2009‑2) kumotaan.

2) SMHV ja Annunziata Del Prete velvoitetaan kummatkin korvaamaan puolet Giorgio Armani SpA:lle valituslautakunnassa aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 2.2.2012 – Goutier vastaan SMHV – Euro Data (ARANTAX)

(asia T-387/10)

Yhteisön tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus sanamerkin ARANTAX rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi – Aiempi kansallinen sanamerkki ANTAX – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta – Aiemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö – Asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta

1. Yhteisön tavaramerkki – Kolmansien huomautukset ja väite – Väitteen tutkiminen – Todisteet aikaisemman tavaramerkin käyttämisestä – Tosiasiallinen käyttö – Käsite (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta) (ks. 21–26 kohta)

2. Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 48, 78 ja 79 kohta)

Aihe

Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 1.7.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 126/2009-4), joka koskee Euro Data GmbH & Co. KG, Datenverarbeitungsdienstin ja M. Klaus Goutierin välistä väitemenettelyä

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.