Asia T-324/05

Viron tasavalta

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Maatalous — Yhteiset markkinajärjestelyt — Uusien jäsenvaltioiden liittymisen vuoksi toteutettavat siirtymätoimenpiteet — Sokerialan siirtymätoimenpiteistä annettu asetus (EY) N:o 832/2005 — Kumoamiskanne — Kolleginen päätöksenteko — Varaston käsite — Olosuhteet, joissa varastot ovat muodostuneet — Perustelut — Hyvä hallintotapa — Vilpitön mieli — Syrjimättömyys — Omistusoikeus — Suhteellisuus”

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 2.10.2009 II ‐ 3688

Tuomion tiivistelmä

(Vuoden 2003 liittymisasiakirjan liitteessä IV olevan 4 kohdan 2 alakohta; komission asetuksen N:o 60/2004 6 artiklan 1 kohdan c alakohta)

Asian asiakirja-aineistoon liitettyjen asiakirjojen säilyttämistä asiakirja-aineistossa ei estä niiden mahdollinen luottamuksellisuus eikä se, että nämä asiakirjat on mahdollisesti hankittu sääntöjenvastaisesti. Sellaista säännöstä, jolla nimenomaisesti kiellettäisiin ottamasta huomioon lainvastaisesti hankittuja todisteita, ei nimittäin ole olemassa eikä toisaalta ole poissuljettua, että jopa sisäiset asiakirjat voisivat tietyissä tapauksissa laillisesti kuulua jutun asiakirja-aineistoon. Tietyissä tilanteissa asiakirjan esittäneen osapuolen ei tarvitse osoittaa, että se on hankkinut laillisesti luottamuksellisen asiakirjan, johon se vetoaa väitteidensä tueksi. Yhteisöjen tuomioistuimet voivat suorittaa intressipunninnan ja arvioida, voivatko erityiset olosuhteet, kuten se, että asiakirjan esittäminen on ratkaisevaa sen varmistamiseksi, että riidanalaisen toimen toteuttamismenettely on ollut sääntöjenmukainen, tai sen osoittamiseksi, että harkintavaltaa on käytetty väärin, olla perusteena sille, että asiakirjaa ei poisteta asiakirja-aineistosta. (ks. 51, 52, 54 ja 55 kohta)

Kollegisen päätöksenteon periaatetta noudatettaessa komissiolle on annettava toimivalta uskoa tietyille jäsenilleen monitahoisiakin laskentatehtäviä, jotta se voisi määrittää määrätyn, tiettyjen jäsenvaltioiden alueella olevan maataloustuotteen määrät, sillä muussa tapauksessa vaarannettaisiin vakavasti sen kyky hoitaa tehokkaasti yhteistä maatalouspolitiikkaa, joka on ala, jolla tuotantoa, varastoja ja sokerin, isoglukoosin ja fruktoosin ylijäämämäärien määrittämisestä Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian osalta annetun asetuksen N:o 832/2005 perusteella tehdyn kaltaisista laskelmista seuraavia muita muuttujia koskevien tietojen samanaikainen ja nopea hallinta on tarpeen. (ks. 78 kohta)

Siitä ylijäämien poistamisperiaatteesta, joka sokerialalla sovellettavista siirtymätoimenpiteistä Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian unioniin liittymisen vuoksi annetulla asetuksella N:o 60/2004 on tarkoitus toteuttaa, määrätään eräässä primaarioikeuden säännössä, toisin sanoen kyseisten valtioiden liittymistä koskevista ehdoista tehdyn asiakirjan liitteessä IV olevan 4 kohdan 2 alakohdassa, johon kyseisen asetuksen johdanto-osan seitsemännessä perustelukappaleessa viitataan ja jossa käsitteellä ”varasto” on keskeinen asema. On siis katsottava, että asetuksessa N:o 60/2004 tarkoitettu käsite ”varasto” johtuu liittymisasiakirjan liitteessä IV olevan 4 kohdan 2 alakohdassa mainitusta käsitteestä, jonka tavoitteena on muun muassa sokerin osalta välttää sokerialan yhteisessä markkinajärjestelyssä määrättyjen mekanismien asianmukaisen toiminnan häiriintyminen ja etenkin sellainen häiriintyminen, joka vaikuttaisi hinnanmuodostukseen ja johtuisi siitä, että uusiin jäsenvaltioihin kertyisi epätavallisia määriä sokeria ennen niiden liittymistä Euroopan unioniin. Varaston käsitteen rajaamiseksi on siis tutkittava, onko kotitalouksien suurten varastojen kertyminen uusissa jäsenvaltioissa ennen niiden liittymistä mahdollinen aihe sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn mekanismien häiriintymiselle. Menettelyllä, jossa uusien jäsenvaltioiden liityttyä Euroopan unioniin jäsenvaltioissa olevat ylijäämät olisi korvattu niillä määrillä, jotka kotitaloudet olivat ostaneet yhteisön markkinoilta, olisi ollut haitallisia vaikutuksia sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn vakauteen ja rahoitukseen, ja se häiritsisi sitä merkittävästi. Jos näet kotitalouksien varasto pitäisi sulkea asetuksessa N:o 60/2004 tarkoitetun käsitteen ”varasto” ulkopuolelle, niiden uusien jäsenvaltioiden kansalaisten, joissa sokerin hinta on selvästi yhteisön hintaa alhaisempi, kannattaisi kerätä mahdollisimman suuret varastot viivyttääkseen sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn hintatason soveltamista asuinvaltiossaan. Siinä määrin kuin sokerin hinta kaikissa uusissa jäsenvaltioissa oli alhaisempi tai hyvin paljon alhaisempi kuin yhteisön hinta, mainitunlaisella varaston käsitteen ulkopuolelle jättämisellä päädyttäisiin luomaan sopivat olosuhteet merkittävien kotitalouksien varastojen kertymiseen, mistä aiheutuisi se, että sokerin kulutus näissä valtioissa heikkenisi erittäin merkittävästi ja voisi tietyissä tapauksissa lakata kokonaan ajanjaksona, joka välittömästi seurasi näiden viimeksi mainittujen liittymistä Euroopan unioniin. Menettelyllä, jossa yhteisön kiintiöt laskettaisiin suhteessa epätavallisen alhaiseen kysyntään, vain viivytettäisiin sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn täyttä soveltamista uusissa jäsenvaltioissa niiden tuottajien vahingoksi, joiden työllisyys ja elintaso sokerialan yhteisellä markkinajärjestelyllä pyritään takaamaan. Vuoden 2003 liittymisasiakirja perustuu 2 ja 10 artiklansa mukaan sille periaatteelle, että yhteisön oikeuden säännöksiä ja määräyksiä sovelletaan välittömästi ja täysimääräisesti uusiin jäsenvaltioihin, ja poikkeukset ovat sallittuja vain, jos niistä on siirtymämääräyksissä nimenomaisesti määrätty. Näin ollen asetuksessa N:o 60/2004 ja liittymisasiakirjan liitteessä IV olevan 4 kohdan 2 alakohdassa tarkoitettua käsitettä ”varasto” ei ole tulkittava siten, että kotitalouksien varastot kuuluisivat lähtökohtaisesti sen ulkopuolelle. (ks. 106, 119, 120, 129, 130, 134 ja 136 kohta)

Sokerialalla sovellettavista siirtymätoimenpiteistä Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian unioniin liittymisen vuoksi annetulla asetuksella N:o 60/2004 ei pyritä yksin kauppaan liittyvän keinottelun torjumiseen, vaan sillä pyritään myös estämään häiriöt sokerialan yhteisessä markkinajärjestelyssä säädetyissä mekanismeissa ja korjaamaan sellaiset mahdolliset haitalliset vaikutukset tämän markkinajärjestelyn vakaudelle, jotka ovat aiheutuneet siitä, että uusiin jäsenvaltioihin on ennen niiden liittymistä kasautunut epätavallisia määriä sokeria. Kotitalouksien epätavallisten varastojen olemassaolosta mahdollisesti aiheutuva sokerimarkkinoiden häiriintyminen ei ole sidoksissa siihen, että sokeri myydään sokerialan markkinajärjestelyllä taattua hintaa alhaisemmalla hinnalla, vaan se on sidoksissa kulutuksen mahdolliseen vähentymiseen niissä jäsenvaltioissa, joissa tällaisia varastoja on kasautunut, mikä aiheuttaisi sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn puitteissa myönnettyjen kiintiöiden ja yhteisön kulutuksen välisen eron tuottajien ja mahdollisesti yhteisön talousarvion vahingoksi. (ks. 163 ja 167 kohta)

Sokerialalla sovellettavista siirtymätoimenpiteistä Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian unioniin liittymisen vuoksi annetun asetuksen N:o 60/2004 6 artiklan 2 kohdassa säädetään, että asianomaisen uuden jäsenvaltion on varmistettava, että komission vahvistamaa ylijäämää vastaava sokeri- tai isoglukoosimäärä poistetaan markkinoilta ilman yhteisön toimenpiteitä. Kyseisen jäsenvaltion ei siis tarvitse poistaa 1.5.2004 ylijäämäiseksi katsottua sokeria vaan komission ylijäämäisenä pitämä määrä sokeria, vaikka se olisi ostettu tai tuotettu tämän ajankohdan jälkeen. Tästä seuraa, että niillä uusilla jäsenvaltioilla oleva poistamisvelvollisuus, joissa komissio on todennut ylijäämiä, ei koske kasautunutta sokeriylijäämää 1.5.2004 vaan yksinkertaisesti sitä vastaavaa määrää. Vaikka osa uuden jäsenvaltion osalta todetusta ylijäämästä on näin ollen varastoitu kotitalouksien varastoina ja vaikka näiden varastomäärien poistaminen ei ollut mainitun 6 artiklan 2 kohdassa säädettyjen poistamistapojen mukaan mahdollista, kyseinen jäsenvaltio voisi vielä täyttää poistamisvelvollisuutensa hankkimalla kotitalouksien varastojen määrää vastaavan sokerimäärän poistaakseen sen kyseisten tapojen mukaisesti. Asianomainen jäsenvaltio aiheuttaisi näin menetellessään yhteisön kysynnän kasvun, joka olisi yhtä suuri kuin sen kotitalouksien varastojen aiheuttama keinotekoinen vähentyminen, ja tasoittaisi niiden olemassaolosta aiheutuvan kielteisen vaikutuksen sokerialan markkinajärjestelyn vakaudelle. (ks. 171, 177 ja 178 kohta)

Liittymisasiakirjan pöytäkirjat ja liitteet ovat primaarioikeuden määräyksiä, joiden täytäntöönpanon lykkääminen, muuttaminen tai kumoaminen on mahdollista yksinomaan alkuperäisten perustamissopimusten muuttamista koskevassa järjestyksessä, jollei liittymisasiakirjassa toisin määrätä. Primaarioikeuden säännöksen ulottuvuutta ei lähtökohtaisesti voida tulkita toimielinten niiden soveltamiseksi mahdollisesti antamien johdetun oikeuden säännösten valossa. Päinvastoin johdettua oikeutta on mahdollisuuksien mukaan, ja jos tällainen tulkinta on tarpeen, tulkittava niin, että se on sopusoinnussa perustamissopimuksen määräysten kanssa. (ks. 207 ja 208 kohta)

EY 33 artiklassa todetut maatalouspolitiikan tavoitteet on ymmärrettävä siten, että niillä mahdollistetaan se, että yhteisön toimielimet suoriutuvat velvollisuuksistaan ottamalla huomioon markkinahäiriöiden estämiseksi tarvittavat mekanismit ja varmistamalla tuolla alalla työskenteleville henkilöille asianmukaisena pidettävät tulot. EY 34 artiklan 2 kohdan mukaan 1 kohdassa tarkoitettu yhteinen järjestely voi käsittää kaikki EY 33 artiklassa lueteltujen tavoitteiden toteuttamiseksi tarpeelliset toimenpiteet, erityisesti hintasääntelyn, tuen tuotteiden tuotantoa ja myyntiä varten, varastoimis- ja tasausjärjestelyt sekä yhteiset viennin ja tuonnin vakauttamisjärjestelmät. Uusissa jäsenvaltioissa ennen niiden Euroopan unioniin liittymistä varastoitujen epätavallisten sokerimäärien, mukaan lukien kotitalouksien varastojen, valvonta on näin ollen välttämätön edellytys sellaisten sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn mahdollisten häiriöiden välttämiselle, jotka aiheutuisivat erityisesti kysynnän odotettavissa olevasta keinotekoisesta romahtamisesta, joka johtuisi siitä, että markkinoilta ostettavat määrät korvattaisiin kyseisillä varastoilla, ja tämä tapahtuisi yhteisön tuottajien ja yhteisön talousarvion tulojen kustannuksella. Tästä seuraa, että edellä mainittujen ongelmien välttämiseksi tarpeellinen kotitalouksien varastojen huomioon ottaminen laskettaessa uusissa jäsenvaltioissa olemassa olevien ylijäämien kokonaismäärää kuuluu yhteisen maatalouspolitiikan yhteydessä toteutettaviin toimenpiteisiin. (ks. 220–224 kohta)

Sokerialalla sovellettavista siirtymätoimenpiteistä Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian unioniin liittymisen vuoksi annetun asetuksen N:o 60/2004 6 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädetään, että komission on uusien jäsenvaltioiden ylijäämiä määritellessään otettava huomioon muun muassa olosuhteet, joissa varastot ovat muodostuneet. Kun otetaan huomioon mainitulla asetuksella tavoiteltu päämäärä, joka on yhteisön sokerimarkkinoiden häiriöistä yhteisön talousarviolle ja tuottajille aiheutuvien haittojen estäminen, mainitusta huomioon ottamisesta ei kuitenkaan voi aiheutua markkinahäiriön vaaraa. Näin ollen mainittu säännös mahdollistaa yksinomaan tiettyjen sellaisten varastojen jättämisen ylijäämälaskelman ulkopuolelle, jotka pitäisi ottaa huomioon ylijääminä kyseisen 6 artiklan 1 kohdassa säädettyjen muiden arviointiperusteiden mukaan mutta joista ei tuon tapauksen olosuhteissa aiheudu markkinahäiriön vaaraa. (ks. 241, 246 ja 247 kohta)