Yhdistetyt asiat C-335/11 ja C-337/11

HK Danmark, Jette Ringin puolesta

vastaan

Dansk almennyttigt Boligselskab (C-335/11)

ja

HK Danmark, Lone Skouboe Wergen puolesta

vastaan

Dansk Arbejdsgiverforening, Pro Display A/S:n puolesta (C-337/11)

(Sø- og Handelsrettenin esittämät ennakkoratkaisupyynnöt)

”Sosiaalipolitiikka — Vammaisten henkilöiden oikeuksia koskeva Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimus — Direktiivi 2000/78/EY — Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa — 1, 2 ja 5 artikla — Erilainen kohtelu vammaisuuden perusteella — Irtisanominen — Vamman olemassaolo — Työntekijän poissaolo vamman vuoksi — Velvollisuus mukautuksiin — Osa-aikatyö — Irtisanomisajan pituus”

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 11.4.2013

Ks. tuomion teksti. (ks. 28–32 kohta)

Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista annetussa direktiivissä 2000/78 tarkoitettua vammaisuuden käsitettä on tulkittava siten, että se kattaa lääkärin parantuvaksi tai parantumattomaksi diagnosoiman sairauden aiheuttaman tilan silloin, kun sairaus aiheuttaa muun muassa fyysisistä, henkisistä tai psyykkisistä vaurioista johtuvan rajoitteen, joka vuorovaikutuksessa erilaisten muiden esteiden kanssa voi estää asianomaisen henkilön täysimääräisen ja tehokkaan osallistumisen työelämään yhdenvertaisesti muiden työntekijöiden kanssa, ja kun tämä rajoite on pitkäaikainen. Tältä kannalta on katsottava, että vammaisuus on ymmärrettävä työntekoa rajoittavaksi haitaksi eikä mahdottomuudeksi tehdä työtä. Työkykyisen vammaisen henkilön terveydentila, vaikka hän olisi vain osa-aikaisesti työkykyinen, voi siis kuulua vammaisuuden käsitteen alaan. Ratkaisevaa ei ole myöskään se, millaisia toimenpiteitä työnantajan on toteutettava, kun päätetään siitä, kuuluuko henkilön terveydentila käsitteen alaan. Lisäksi se, onko kyse vammaisuudesta, ei riipu mukauttavien toimenpiteiden luonteesta, esimerkiksi erityisten apuvälineiden käyttämisestä. Direktiivin 2000/78 1 artiklassa tarkoitettu vammaisuuden käsite on nimittäin direktiivissä määritelty ennen sen 5 artiklaan otettuja kohtuullisten mukautusten määrittelyä ja arviointia. Direktiivin 2000/78 johdanto-osan 16 perustelukappaleen mukaan tällaisten toimenpiteiden tarkoituksena on ottaa huomioon vammaisten tarpeet. Toimenpiteet ovat siis vamman seuraus eivätkä tekijä, josta vammaisuuden käsite muodostuu. (ks. 44–47 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)

Kohtuullisten mukautusten käsite, jolla pyritään takaamaan yhdenvertaisen kohtelun periaatteen noudattaminen vammaisten osalta yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista annetun direktiivin 2000/78 5 artiklassa tarkoitetulla tavalla, on ymmärrettävä niin, että sillä tarkoitetaan niiden eri esteiden poistamista, jotka vaikeuttavat vammaisten henkilöiden täysimääräistä ja tehokasta osallistumista työelämään yhdenvertaisesti muiden työntekijöiden kanssa. Koska siis direktiivin 2000/78 johdanto-osan 20 perustelukappaleessa ja vammaisten henkilöiden oikeuksia koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen, joka on hyväksytty Euroopan yhteisön puolesta neuvoston päätöksellä 2010/48, 2 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetaan sekä aineellisia että organisatorisia toimenpiteitä ja koska työn jaksotus on ymmärrettävä työtahdiksi tai nopeudeksi, jolla työ suoritetaan, työajan lyhentämistä on voitava pitää yhtenä direktiivin 5 artiklassa tarkoitetuista mukauttavista toimenpiteistä. Tästä seuraa, että direktiivin 2000/78 5 artiklaa on tulkittava siten, että työajan lyhentämistä voidaan pitää yhtenä artiklassa tarkoitetuista mukautuksista. Kansallisen tuomioistuimen on arvioitava, aiheutuuko työajan lyhentämisestä mukauttavana toimenpiteenä pääasiassa vallitsevissa olosuhteissa työnantajalle kohtuuton rasite. Direktiivin johdanto-osan 20 perustelukappaleeseen otettu luettelo asianmukaisista toimenpiteistä työpaikan mukauttamiseksi vamman edellyttämällä tavalla ei myöskään ole tyhjentävä, minkä vuoksi työajan lyhentämistä voidaan pitää direktiivin 5 artiklassa tarkoitettuna mukauttavana toimenpiteenä tilanteessa, jossa työajan lyhentäminen antaa työntekijälle mahdollisuuden jatkaa toimessaan artiklan tavoitteiden mukaisesti. (ks. 54–56 ja 64 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)

Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista annettua direktiiviä 2000/78 on tulkittava siten, että se on esteenä sellaiselle kansalliselle säännökselle, jonka mukaan työnantaja voi irtisanoa työsopimuksen lyhennetyllä irtisanomisajalla, jos kyseessä oleva vammainen työntekijä on edeltävien 12 kuukauden aikana ollut poissa työstä palkallisella sairauslomalla 120 päivää, silloin kun poissaolot johtuvat siitä, ettei työnantaja ole toteuttanut asianmukaisia toimenpiteitä noudattaakseen direktiivin 5 artiklassa säädettyä velvoitettaan kohtuullisiin mukautuksiin. (ks. 68 kohta ja tuomiolauselman 3 kohta)