ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Kanne 12.6.2021 – EWC Academy v. komissio

(Asia T-330/21)

(2021/C 320/50)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: EWC Academy GmbH (Hampuri, Saksa) (edustaja: asianajaja H. Däubler-Gmelin)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— toteamaan pätemättömäksi ja kumoamaan Euroopan unionin komission työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosaston 14.4.2021 tekemän hylkäyspäätöksen (EMPL), EMPL.B.2/AP/ab, viite Ares (2021)

— velvoittamaan komission tekemään oikeudenmukaisen tukipäätöksen

— velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin kanneperusteeseen.

1) Komission 14.4.2021 antamassa riidanalaisessa hylkäyspäätöksessä ymmärretään väärin unionin varainhoitoasetuksen (1) 197 artiklan 2 kohdan c alakohdan merkitys ehdotuspyynnön VP/2020/008 yhteydessä ja sovelletaan kyseisiä säännöksiä virheellisesti eurooppalaisiin yritysneuvostoihin. Tukea hakeville eurooppalaisille yritysneuvostoille asetettu vaatimus esittää näytöksi vakaudesta ja taloudellisesta kapasiteetista oma talousarvio tai vuosittainen tilinpäätös ja pankkitili jättää kantajan mukaan suuren enemmistön eurooppalaisista yritysneuvostoista, joille ei direktiivin 2009/38/EY (2) täytäntöönpanemiseksi annetuissa kansallisissa säännöksissä anneta omaa oikeushenkilöllisyyttä, etukäteen tuen ulkopuolelle. Tämä on yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteiden vastaista ja samalla täysin ristiriidassa tukiohjelman tarkoituksen kanssa.

2) Koska hakukelpoisten piirin rajoittamista ei mainita ehdotuspyynnössä, jota jopa nimenomaisesti mainitaan sovellettavan rajoituksitta muun muassa brittiläisiin eurooppalaisiin yritysneuvostoihin, rajoitus on lisäksi unionin perustavanlaatuisen avoimuusperiaatteen vastainen.

3) Hylkäyspäätöksessä omaksuttu tulkinta ja sen soveltaminen eurooppalaisiin yritysneuvostoihin johtaa lisäksi sellaisten yritysten perusteettomaan suosimiseen, joita – työmarkkinaosapuolina – suorastaan kehotetaan ehdotuspyynnössä VP/2020/00 esittämiin sopivia rahoitettavia hankkeita.

(1) Unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä, asetusten (EU) N:o 1296/2013, (EU) N:o 1301/2013, (EU) N:o 1303/2013, (EU) N:o 1304/2013, (EU) N:o 1309/2013, (EU) N:o 1316/2013, (EU) N:o 223/2014, (EU) N:o 283/2014 ja päätöksen N:o 541/2014/EU muuttamisesta sekä asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 kumoamisesta 18.7.2018 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) 2018/1046 (EUVL 2018, L 193, s. 1).

(2) Eurooppalaisen yritysneuvoston perustamisesta tai työntekijöiden tiedottamis- ja kuulemismenettelyn käyttöönottamisesta yhteisönlaajuisissa yrityksissä tai yritysryhmissä 6.5.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus 2009/38/EY (uudelleenlaadittu toisinto) (EUVL 2009, L 122, s. 28).
—

Jos unionin yleinen tuomioistuin ei katso, että biomassaa koskevaa poikkeusta voidaan tulkita viidennessä kanneperusteessa esitetyn tavoin, kantaja väittää, että direktiivin 2003/87/EY liitteessä I olevaa 1 kohtaa ei SEUT 277 artiklan nojalla tule soveltaa nyt käsiteltävässä asiassa. Näin on sen vuoksi, että mainittu säännös – mikäli komission tulkinta säännöksestä hyväksytään – on ristiriidassa primaarioikeuden kanssa, mukaan lukien yhdenvertaisen kohtelun periaate ja suhteellisuusperiaate. Kyseisen säännöksen vuoksi ne, joiden siirtyminen fossiilittomiin päästöihin on edistynyt eniten, ovat huonommassa asemassa muihin nähden. Se luo myös kannustimia siihen, että ne, jotka ovat edenneet pisimmälle siltä osin kuin on kyse fossiilisten polttoaineiden käytön aloittamisesta uudelleen, ja ne, jotka edelleen käyttävät fossiilisia polttoaineita, vähentävät päästöjä ainoastaan tiettyyn rajaan asti.
—

kumoamaan komission 21.2.2021 päivätyn päätöksen N:o C(2021) 1320 final ja 27.10.2020 päivätyn päätöksen N:o COMP/B2/JP *Gestdem 2020/5901, joilla tämä kieltäytyi antamasta tutustuttaviksi asiakirjoja, joita kantaja vaati 17.9.2020 päivätyn pyynnön ja 12.11.2020 päivätyn uudistetun hakemuksen perusteella asetuksen (EY) N:o 1049/2001 mukaisesti,
Kanne 15.3.2021 – Hangzhou Dingsheng Industrial Group ym. v. komissio

(Asia T-150/21)

(2021/C 182/85)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Hangzhou Dingsheng Industrial Group Co., Ltd (Hangzhou, Kiina), Dingheng New Materials Co., Ltd (Rayong, Thaimaa), Thai Ding Li New Materials Co., Ltd (Rayong) (edustajat: asianajajat G. Coppo ja G. Pregno)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen alumiinifolioiden tuonnissa täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2015/2384 ja täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2017/271 käyttöön otettujen polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden mahdollista kiertämistä tiettyjen alumiinifolioiden tuonnilla Thaimaasta riippumatta siitä, onko niiden alkuperämaaksi ilmoitettu Thaimaa, koskevan tutkimuksen vireillepanosta ja kyseisen tuonnin kirjaamisvelvoitteesta 18.12.2020 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2020/2162 siltä osin kuin se koskee kantajia;

— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vetoaa kanteensa tueksi yhteen kanneperusteeseen väittäen, että komissio teki oikeudellisen virheen, kun se käynnisti tutkimuksen polkumyyntiä koskevan perusasetuksen 13 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun riittävän näytön puuttuessa.
1)

Päätös on virheellinen ja ristiriidassa SEUT 107 artiklan 1 kohdan kanssa siltä osin, kuin siinä todetaan, että satamajärjestelmän viranomaiset harjoittavat komission mainitsemaa taloudellista toimintaa. Tältä osin komissio on virheellisesti lähtenyt siitä, että se voisi soveltaa käytännössä ja oikeuskäytännössä kehiteltyä kriteeriä myös muiden jäsenvaltioiden satamiin tai muuhun infrastruktuuriin, mikä on ristiriidassa yleisen yhdenvertaisuusperiaatteen ja hyvän hallinnon periaatteen kanssa.
—

Vastaaja on yrityskeskittymän keinotekoisella erottelulla rikkonut Euroopan unionin perussopimuksia ja sulautuma-asetuksen säännöksiä. Se on erityisesti jättänyt noudattamatta sulautumaoikeutta koskevia menettelysäännöksiä eikä se ole tämän johdosta ottanut huomioon merkityksellisiä olosuhteita tai se on ottanut ne huomioon virheellisesti. Tällaisia olosuhteita olivat erityisesti koko sulautumatoimen oikeudellisen, taloudellisen ja tosiasiallisen yhteyden virheellinen ymmärtäminen, toimen virheellinen luonnehtiminen Asset Swapiksi, se, ettei RWE AG:n E.ON SE:ssa omistaman 16,67 prosentin osuuden vastikkeeseen liittyviä kilpailuvaikutuksia ole otettu huomioon, ja toimen kilpailuoikeudellisten vaikutusten virheellinen arviointi.
Kanne 26.1.2021 – About You v. EUIPO – Safe-1 Immobilieninvest (Y/O/U YOUR ORIGINAL U)

(Asia T-50/21)

(2021/C 98/35)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: About You GmbH (Hampuri, Saksa) (edustaja: asianajaja W. Mosing)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Safe-1 Immobilieninvest GmbH (Mauer, Itävalta)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki Y/O/U YOUR ORIGINAL U – EU-tavaramerkki nro 10 226 901

EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 19.11.2020 asiassa R 529/2020-5 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— järjestää suullisen käsittelyn;

— kumoaa riidanalaisen päätöksen, sillä seurauksella, että EUIPO kumoaa EU-tavaramerkin kokonaisuudessaan;

— velvoittaa EUIPO:n ja EUIPO:ssa käydyn menettelyn muun osapuolen siinä tapauksessa, että se esittää kirjallisia huomautuksia, vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja korvaamaan kantajalle unionin yleisessä tuomioistuimessa ja EUIPO:n valituslautakunnassa käydyissä menettelyissä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

— Näyttöä koskevia menettelyllisiä vaatimuksia ei ole noudatettu siltä osin kuin kyse on oikeusvarmuudesta ja luottamuksensuojan periaatteesta.
1)

Ensimmäinen kanneperuste: kilpailijan pakollinen sulkeminen hankintamenettelyn ulkopuolelle — Vastaajan olisi pitänyt sulkea hankintamenettelyn ulkopuolelle kilpailija, jolle hankinta myönnettiin. Kantajan palveluksessa korkeassa asemassa oleva työntekijä siirtyi korkeaan asemaan kilpailijan palvelukseen hankintamenettelyn aikana. Hänellä oli tietoja kantajan tarjouksen sisällöstä ja perusteista, ja tästä huolimatta hän osallistui kilpailijan tarjouksen tekemiseen. — Tästä syystä oli olemassa peruste hankintamenettelyn ulkopuolelle sulkemiseksi kilpailunvastaisen sopimuksen ja luottamuksellisten tietojen hankintayrityksen perusteella (varainhoitoasetuksen 136 artiklan 1 kohdan c alakohdan ii ja v alakohta, 2 kohta ja 4 kohta). Vastaaja on sääntöjenvastaisesti jättänyt selittämättä nämä menettelyn ulkopuolelle sulkemisen perusteet, eikä ole sulkenut kilpailijaa pois menettelystä. — Asiassa on myös loukattu yhdenvertaisen kohtelun periaatetta hankintamenettelyissä ja konkreettisemmin sanottuna salaisen kilpailun periaatetta. Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan tarjouksia, jotka eivät ole itsenäisiä ja riippumattomia, ei pidä ottaa huomioon.
Kanne 23.12.2020 – Anhui Wanwei Updated High-Tech Material Industry ja Inner Mongolia Mengwei Technology v. komissio

(Asia T-764/20)

(2021/C 62/50)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Anhui Wanwei Updated High-Tech Material Industry Co. Ltd (Chaohu, Kiina) ja Inner Mongolia Mengwei Technology Co. Ltd (Bai Town, Kiina) (edustajat: asianajajat J. Cornelis, F. Graafsma ja E. Vermulst)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa lopullisten polkumyyntitullien käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen polyvinyylialkoholien tuonnissa 25.9.2020 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2020/1336 (1)

— velvoittaa Euroopan komission korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantajat vetoavat kanteensa tueksi viiteen kanneperusteeseen.

1) Ensimmäisen kanneperusteen mukaan polkumyynnillä muista kuin Euroopan unionin jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 8.6.2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/1036 (perusasetus) 2 artiklan 6 a kohdan a alakohdassa mahdollistetaan lähestymistapa ja luodaan poikkeus, joista ei ole määrätty WTO:n polkumyyntisopimuksessa, eikä niitä näin ollen voida soveltaa.

2) Toisen kanneperusteen mukaan vastaaja rikkoi perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan a alakohtaa, kun se katsoi, että Meksikon tilinpäätökset eivät olleet helposti saatavilla, laiminlöi huolellisuusvelvoitteensa, kun se jätti huomiotta merkitykselliset tiedot, joiden perusteella Turkkia ei voitaisi pitää asianmukaisena edustavana maana, ja kun se ei valinnut Meksikoa asianmukaisimmaksi edustavaksi maaksi.

3) Kolmannen kanneperusteen mukaan perusasetuksen 2 artiklan 10 kohtaa rikottiin, kun tehtiin oikaisu nimellispalkkioon, ja tehtiin ilmeinen arviointivirhe, kun todettiin, että Wanwei toimii palkkioperusteisena myyntiedustajana, kun ei noudatettu tasapuolisen vertailun vaatimusta ja kun oikaistiin ylöspäin palautukseen oikeuttamattoman arvonlisäveron normaaliarvoa.

4) Neljännen kanneperusteen mukaan perusasetuksen 3 artiklan 2 kohtaa ja 3 artiklan 3 kohtaa rikottiin ja tehtiin ilmeinen arviointivirhe, kun vahvistettiin hinnan alittavuus, ja tämän jälkeen rikottiin perusasetuksen 3 artiklan 6 kohtaa, kun ei tehty segmentoituja hinnan alittavuusanalyyseja, kun ei tehty tarpeellisia laatueroja koskevia oikaisuja, eikä vahvistettu hinnan alittavuutta tuotteelle kokonaisuutena.

5) Viidennen kanneperusteen mukaan kantajien puolustautumisoikeuksia on loukattu, koska niille ei annettu tiettyjä tietoja, jotka olisivat olleet välttämättömiä hinnan alittavuusanalyysin kommentointia varten.

(1) EUVL 2020, L 315, s. 1.
—

kumoaa 3.9.2020 päivätyn komission päätöksen SA.40349 (2020/MI3) B2/AD/MKL/D*2020/101866, jolla on hylätty kantajien 20.6.2020 päivätty kantelu valtiontuista, jotka Ranskan valtio on maksanut aurinkosähkön tuottajille 10.7.2006 sekä 12.1. ja 31.8.2010 annettujen tariffipäätösten nojalla, sillä perusteella, että — kantajilla on asetuksen (EU) 2015/1589 24 artiklan 2 kohdan nojalla oikeus tehdä komissiolle kantelu sääntöjenvastaisista tuista — komissio on asetuksen (EU) 2015/1589 12 artiklan 1 kohdan nojalla velvollinen aloittamaan viipymättä alustavan tutkintavaiheen kustakin sääntöjenvastaisia tukia koskevasta kantelusta — komissio on velvollinen varmistamaan EUT-sopimuksen valtiontukimääräysten soveltamisen eikä se saa syyllistyä laiminlyöntiin.
2)

Toinen kanneperuste, jonka mukaan 15.4.1958 annetun neuvoston asetuksen (1) N:o 1 1, 2, 3 ja 4 artiklaa on rikottu yhdessä henkilöstösääntöjen 1d ja 28 artiklan ja henkilöstösääntöjen liitteessä III olevan 1 artiklan 1 kohdan f alakohdan kanssa, yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatetta on loukattu ja kilpailuilmoitus on lainvastainen SEUT 277 artiklan nojalla
C 433/61

Kanne 15.10.2020 – Delifruit v. komissio

(Asia T-629/20)

(2020/C 433/76)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Delifruit, SA (Guayaquil, Ecuador) (edustajat: asianajajat K. Van Maldegem, P. Sellar ja S. Saez Moreno)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— ottamaan kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi

— kumoamaan riidanalaisen toimen, sellaisena kuin se on muutettuna komission asetukseen (EU) 2020/1085 tehdyllä oikaisulla, siltä osin kuin siinä vahvistetaan klooripyrifossin jäämien enimmäismääräksi banaanissa 0.01 mg/kg, ja

— velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vaatii Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 396/2005 liitteiden II ja V muuttamisesta siltä osin kuin on kyse klooripyrifossin ja klooripyrifossimetyylin jäämien enimmäismääristä tietyissä tuotteissa tai niiden pinnalla 23.7.2020 annetun komission asetuksen (EU) 2020/1085 (1), sellaisena kuin se on muutettuna komission asetukseen (EU) 2020/1085 tehdyllä oikaisulla (2), kumoamista osittain.

Kantaja väittää kanteensa tueksi, että komissio teki ilmeisen arviointivirheen, koska se ei ottanut riidanalaisen asetuksen antamiseen johtaneessa arvioinnissaan huomioon erästä merkityksellistä tekijää (yksityiskohtainen selvitys, joka osoittaa erään jäämien enimmäisrajan asettamisen tueksi esitetyistä syistä vääräksi), ja rikkoi näin toimiessaan myös asetuksen 396/2005 14 artiklan 2 kohdan a ja f alakohtaa, jossa edellytetään, että se ottaa huomioon kaikki merkitykselliset ja käytettävissä olevat tiedot.

(1) EUVL 2020, L 239, s. 7.

(2) EUVL 2020, L 245, s. 31.
6)

Kuudes kanneperuste, jossa väitetään, että komissio rikkoi riidanalaisen asetuksen antaessaan asetuksen (EY) N:o 1272/2008 37 artiklan 4 kohtaa ja loukkasi kantajan oikeutta hyvään hallintoon ja oikeutta tulla kuulluksi. Kantajalta on etenkin evätty asianmukainen mahdollisuus lausua mielekkäästi riskinarviointikomitean lausunnosta sinänsä ja osoittaa, että kyseinen lausunto on tieteellisesti virheellinen.
5)

Viidennen kanneperusteen mukaan on tehty oikeudellinen virhe, joka johtuu siitä, että komissio ei todennut, että SEUT 101 artiklan 1 kohtaa on rikottu. Kantaja katsoo, että pakettien lähettämisen ja seurannan markkinoilla on osoitettu, että väitetyt väärentäjät ovat käyneet kilpailunvastaisia keskusteluja, suorittaneet kilpailunvastaisen poissulkemisen ja evänneet häneltä pääsyn standardointiprosesseihin. Horisontaalista yhteistyötä koskevien sopimusten tarkastelu yhteensopivuutta ja yhteensopimattomuutta koskevien olettamien valossa johtaa kantajan mukaan kiistatta siihen, että näitä sopimuksia on pidettävä yhteensopimattomina SEUT 101 artiklan 1 kohdan kanssa. Kantaja muistuttaa lopuksi, että riidan kohteena oleville horisontaalista yhteistyötä koskeville sopimuksille ei voida SEUT 101 artiklan 3 kohdan nojalla mitään poikkeusta.
C 399/43

Kanne 9.10.2020 – Aldi v. EUIPO (Cachet)

(Asia T-622/20)

(2020/C 399/60)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Saksa) (edustajat: asianajajat N. Lützenrath, C. Fürsen ja M. Minkner)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkin Cachet rekisteröinti – Rekisteröintihakemus nro 18 092 827

Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 11.8.2020 asiassa R 452/2020-4 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä vahvistetaan luokkaan 5 kuuluvien tavaroiden ”Farmaseuttiset, lääkinnälliset ja eläinlääkintävalmisteet; terveydenhoitovalmisteet lääkinnälliseen käyttöön; dieettiruoka ja -ravintoaineet lääkinnälliseen tai eläinlääkinnälliseen käyttöön, lisäravinteet ihmisille ja eläimille” rekisteröintihakemuksen hylkääminen ja hylätään valitus

— velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

— Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen.
—

lykkäämään asian käsittelyä unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan c ja d alakohdan nojalla siihen saakka, kunnes asioissa T-420/17, T-413/18, T-481/19 ja T-339/20 on annettu lopullinen ratkaisu tai niiden käsittely on muutoin päätetty
—

Kantajan on huomattavasti vaikeampaa saattaa riidanalainen päätös tuomioistuimen tutkittavaksi, koska sen perustelut ovat puutteellisia. Kantajan on käytännössä mahdotonta työstää kanneperusteita yksityiskohtaisesti ja riitauttaa perusteet, joiden nojalla riidanalainen päätös on tehty.
—

Asianomaista lainsäädäntöä on tulkittu virheellisesti siltä osin kuin on kyse niiden tavaroiden luonteen arvioinnista, joita varten tavaramerkkiä on käytetty.
2.

Toinen kanneperuste: neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (1) säännösten rikkominen Toisen kanneperusteen yhteydessä kantaja väittää, että keskittymähankkeen keinotekoisella eriyttämisellä vastaaja on rikkonut Euroopan unionin perussopimuksia ja yrityskeskittymäasetuksen säännöksiä. Se on erityisesti jättänyt huomiotta keskittymiä koskevan oikeuden menettelysäännökset eikä se ole tästä syystä ottanut huomioon tai ottanut oikein huomioon päätöksen kannalta merkityksellisiä olosuhteita. Näihin kuuluvat muun muassa se, ettei koko keskittymähankkeen oikeudellista, taloudellista ja aineellista yhteyttä ole otettu huomioon, liiketoimen virheellinen luokittelu Asset swapiksi, se, ettei RWE AG:n E.ON SE:ssa omistaman 16,67 prosentin osuuden vastikkeeseen liittyviä kilpailuvaikutuksia ole otettu huomioon, ja liiketoimen kilpailuvaikutusten virheellinen arviointi. Vastaaja on kantajan mukaan etenkin jättänyt määrittelemättä markkinat oikein. Se on lisäksi tukeutunut virheelliseen harkintavaltaan liiketoimen vaikutusten osalta eikä ole oikein arvioinut liiketoimesta RWE:lle syntyneitä kannustimia säilyttää tunnollisesti tuotantokapasiteetti. Vastaaja tulee siis virheelliseen johtopäätökseen, että keskittymää voitiin yhtäältä tutkia erikseen ja ettei sillä toisaalta ole haitallisia vaikutuksia kilpailuun unionin tasolla.
1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että Euroopan komission päätös on EUT-sopimusten erityismääräysten vastainen ja loukkaa kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kieltoa ja palvelujen vapaata liikkuvuutta koskevia unionin oikeuden yleisiä periaatteita, joihin lentoliikenteen vapauttaminen kilpailulle Euroopan unionissa on perustunut 1980-luvun lopulta lähtien. Lentoliikenteen markkinoiden vapauttaminen Euroopan unionissa on mahdollistanut aidosti yleiseurooppalaisten halpalentoyhtiöiden kasvun. Euroopan komission päätöksessä jätetään huomiotta tällaisten yleiseurooppalaisten lentoyhtiöiden merkitys Euroopan unionin jäsenvaltioiden markkinoiden rakenteelle sallimalla Ranskan myöntävän tukea vain niille Euroopan unionin lentoyhtiöille, joille Ranska on myöntänyt Euroopan unionin liikennelupia. SEUT 107 artiklan 2 kohdan b alakohdassa määrätään poikkeuksesta SEUT 107 artiklan 1 kohdan mukaiseen valtiontukien kieltoon, mutta siinä ei määrätä poikkeuksista muihin EUT-sopimuksen sääntöihin ja periaatteisiin.
2)

Toinen kanneperuste, jonka mukaan huolenpitovelvollisuutta on laiminlyöty ja hyvän hallinnon periaatetta on loukattu, sekä oikeutta ihmisarvoon on loukattu ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 1 ja 31 artiklaa on rikottu sillä perusteella, että parlamentin nimittävä viranomainen loukkasi hyvän hallinnon periaatetta ja laiminlöi huolenpitovelvollisuuttaan loukaten näin kantajien oikeutta ihmisarvoiseen kohteluun, koska se ei ottanut lopullista kantaa siihen, onko ilmi annettua kiusaamista tapahtunut.
2.

Toinen kanneperuste, jonka mukaan valituslautakunta on syyllistynyt oikeudelliseen virheeseen tukeutuessaan riidanalaisessa päätöksessä sellaiseen virheelliseen tulkintaan unionin yleisen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä, jonka mukaan ECHAn on osoittaakseen, että tietyn aineen osalta tehty vaatimus lisätietojen saamiseksi on tarpeen, kyettävä näyttämään, että on realistista ajatella, että pyydettyjen lisätietojen avulla kyetään toteuttamaan parempia riskinhallintatoimenpiteitä.
2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio antoi 6.8.2008 annetun asetuksen (EY) N:o 800/2008 (yleinen ryhmäpoikkeusasetus) muodossa, joka ei takaa SEUT 107 artiklan noudattamista SEUT 109 artiklan mukaan neuvostolla on oikeus asetuksella täsmentää alat, joilla normaalia menettelyä, jonka mukaan komissio arvioi ehdotukset valtiontueksi ja tarkastaa, että ne ovat SEUT 107 artiklan mukaisia, ei noudateta. Neuvosto antoi asetuksen N:o 659/1999, jolla se antoi (SEUT 108 artiklan 4 kohdan mukaisesti) komissiolle valtuudet antaa asetus, jolla vahvistetaan valtiontukien myöntämisedellytykset normaalin hyväksymisjärjestelmän ulkopuolella ad hoc. Komissio antoi asetuksen N:o 70/2001, sitten asetuksen N:o 800/2008 ja asetuksen N:o 651/2014 (yleiset ryhmäpoikkeusasetukset). Asetuksillaan neuvosto eikä komissio ei kuitenkaan voinut ylittää SEUT 107 artiklassa säädettyä, koska niiden rooli on vahvistaa valtiontukien edellytykset siten, että jäsenvaltiot, jotka panevat täytäntöön valtiontukia poikkeusaloilla, eivät voi panna täytäntöön valtiontukea, joka on vääristymättömän kilpailun periaatteen vastainen, vaikka se on vapautettu komission normaalista menettelystä. Tästä syystä komissio valvoo (kuten SEUT-sopimuksessa on määrätty ja taattu) edelleen tukijärjestelmiä, myös poikkeusten kattamilla aloilla, tästä syystä on olemassa (ainakin teoriassa) menettely sääntöjenvastaisten tukien takaisinperimiseksi ja tästä syystä unioni luokittelee edelleen itsensä markkinataloudeksi, eli taloudeksi, jossa tuotetaan tavaroita ja palveluja, joita asiakkaat hankkivat omasta tahdostaan haluten optimoida tulo/kustannussuhteen eikä tavaroita ja palveluja, jotka poliittinen valta ja hallinto ovat määrittäneet.
—

Syynä sille, ettei hopeazeoliittia hyväksytty riidanalaisessa toimessa, on väitetty valmisteen, jossa sitä on käytetty, riittämätön tehokkuus. Kantaja väittää kuitenkin, että ainoat arviointiperusteet, jotka vastaaja voi lain mukaan ottaa huomioon, ovat asetuksen (EU) N:o 528/2012 4 ja 19 artiklassa mainitut arviointiperusteet. Niihin ei sisälly sellaisen valmisteen tehokkuus, jonka arviointi tapahtuu biosidivalmisteen hyväksyntämenettelyn myöhemmässä vaiheessa jäsenvaltiossa. Kun otetaan huomioon se, että vastaaja on ryhtynyt juuri tähän arviointiin perustellakseen hopeazeoliitin hyväksymättä jättämistä, mikä merkitsee sitä, että vastaaja on mennyt paljon pidemmälle kuin se, mihin sille on annettu toimivalta asetuksessa (EU) N:o 528/2012, vastaaja rikkoi perustamissopimuksen 290 artiklaa ja kyseisen asetuksen 4 ja 19 artiklaa.