Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Unionin oikeus – Periaatteet – Perusoikeudet – Sosiaaliset oikeudet

(EY 136 artiklan ensimmäinen kohta; EUT-sopimuksen johdanto-osan kolmas kohta; neuvoston direktiivin 97/81 liitteessä oleva 4 lauseke)

2. Sosiaalipolitiikka – Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY) tekemä osa-aikatyötä koskeva puitesopimus – Direktiivi 97/81

(EY 141 artikla; neuvoston direktiivin 97/81 liitteessä olevan 4 lausekkeen 1 kohta)

3. Sosiaalipolitiikka – Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY) tekemä osa-aikatyötä koskeva puitesopimus – Direktiivi 97/81

(Neuvoston direktiivin 97/81 liitteessä oleva 4 lauseke)

4. Sosiaalipolitiikka – Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY) tekemä osa-aikatyötä koskeva puitesopimus – Direktiivi 97/81

(Neuvoston direktiivin 97/81 liitteessä oleva 1 ja 4 lauseke ja 5 lausekkeen 1 kohta)

Tiivistelmä

1. Direktiivin 97/81 liitteenä olevalla Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY) tekemällä osa-aikatyötä koskevalla puitesopimuksella ja erityisesti sen 4 lausekkeella pyritään tavoitteeseen, joka on osa sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen 1 artiklassa vahvistettuja perustavanlaatuisia tavoitteita ja joka on toistettu EY 136 artiklan ensimmäisessä kohdassa, EUT-sopimuksen johdanto-osan kolmannessa kohdassa ja työntekijöiden sosiaalisia perusoikeuksia koskevan yhteisön peruskirjan, johon edellä mainitussa EY:n perustamissopimuksen artiklassa viitataan, 7 kohdassa ja 10 kohdan ensimmäisessä alakohdassa. Nämä perustavanlaatuiset tavoitteet liittyvät elin- ja työolojen kohentamiseen ja työntekijöiden riittävään sosiaaliseen suojelemiseen. Täsmällisemmin kysymys on osa-aikaisesti työskentelevien työntekijöiden työolojen parantamisesta ja sen varmistamisesta, että heitä suojellaan syrjinnältä.

Näiden tavoitteiden valossa puitesopimuksen 4 lausekkeen on katsottava ilmentävän unionin työ- ja sosiaalioikeuden periaatetta, jota ei voida tulkita suppeasti.

(ks. 30 ja 32 kohta)

2. Direktiivin 97/81 liitteenä olevan Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY) tekemän osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohdassa tarkoitettuun työehtojen käsitteeseen kuuluvat eläkkeet, jotka perustuvat työntekijän ja työnantajan väliseen työsuhteeseen, mutteivät lakisääteiseen sosiaaliturvajärjestelmään kuuluvat eläkkeet, jotka perustuvat enemmän sosiaalipoliittisiin syihin kuin tällaiseen työsuhteeseen.

Tämän osalta ratkaiseva merkitys voi olla ainoastaan arviointiperusteella, joka on johdettu toteamuksesta, jonka mukaan eläke maksetaan työntekijälle sen palvelussuhteen perusteella, joka yhdistää hänet aiempaan työnantajaansa, eli työtä tai tehtävää koskevalla arviointiperusteella, joka on johdettu itse EY 141 artiklan sanamuodosta. Tätä arviointiperustetta ei kuitenkaan voida pitää yksinomaisena, koska lakisääteisistä sosiaaliturvajärjestelmistä maksetuissa eläkkeissä voidaan ottaa huomioon työstä maksettu palkka kokonaan tai osittain. Kuitenkaan sellaiset sosiaalipoliittiset, valtionhallintoon liittyvät tai eettiset näkökohdat tai edes budjettiin liittyvät perusteet, jotka ovat vaikuttaneet tai voineet vaikuttaa järjestelmään, kun kansallinen lainsäätäjä on siitä säätänyt, eivät voi olla ratkaisevia, jos eläke koskee ainoastaan erityistä työntekijäryhmää, jos se myönnetään suoraan palveluksessaoloajan perusteella ja jos sen suuruus lasketaan viimeisen palkan perusteella.

Sen ratkaisemiseksi, kuuluuko vanhuuseläke puitesopimuksen soveltamisalaan, kansallisen tuomioistuimen, jonka yksinomaiseen toimivaltaan pääasian tosiseikkojen arviointi ja sovellettavan kansallisen lainsäädännön tulkinta kuuluu, on tutkittava, täyttääkö tämä eläke edellä mainitut kolme edellytystä.

(ks 42 ja 46–48 kohta)

3. Siltä osin kuin kysymys on vanhuuseläkkeistä, direktiivin 97/81 liitteenä olevan Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY) tekemän osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen 4 lauseketta on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa jaksoittaista vertikaalista osa-aikatyötä tekevien työntekijöiden osalta ajanjaksoja, joiden kuluessa ei työskennellä, ei oteta huomioon laskettaessa tällaisen eläkkeen saamiseksi edellytettävää palvelusaikaa, jollei tällainen erilainen kohtelu ole perusteltua asiallisista syistä.

Pro rata temporis -periaatetta ei sovelleta määritettäessä eläkeoikeuden saamisen ajankohtaa, koska se riippuu yksinomaan työntekijän saavuttaman palvelusajan kestosta. Tämä palvelusaika vastaa näet työsuhteen tosiasiallista kestoa eikä sen kuluessa suoritetun työn määrää. Osa-aikatyöntekijöiden ja kokoaikaisten työntekijöiden välisen syrjimättömyyden periaate edellyttää siis, että palvelusajan kesto, joka otetaan huomioon määritettäessä ajankohtaa, jolloin eläkeoikeus saavutetaan, lasketaan osa-aikatyöntekijän osalta samoin kuin jos hänen työsuhteensa olisi ollut kokoaikainen, ja että ajanjaksot, jolloin ei työskennelty, otetaan kokonaisuudessaan huomioon.

(ks. 66 ja 75 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)

4. Jos kansallisen tuomioistuimen, jonka yksinomaiseen toimivaltaan pääasian tosiseikkojen arviointi ja sovellettavan kansallisen lainsäädännön tulkinta kuuluu, tulee siihen tulokseen, että kansallinen säännöstö ei ole yhteensopiva direktiivin 97/81 liitteenä olevan Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY) tekemän osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen kanssa, puitesopimuksen 1 lauseketta ja 5 lausekkeen 1 kohtaa on tulkittava siten, että ne ovat myös esteenä tällaiselle säännöstölle.

(ks. 48 ja 81 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)