FI Euroopan unionin virallinen lehti C 431/43

Kanne 14.10.2014 – Aalberts Industries v. komissio ja Euroopan unionin tuomioistuin

(Asia T-725/14)

(2014/C 431/67)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Asianosaiset

Kantaja: Aalberts Industries NV (Utrecht, Alankomaat) (edustajat: asianajajat R. Wesseling ja M. Tuurenhout)

Vastaajat: Euroopan komissio ja Euroopan unionin tuomioistuin

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— velvoittamaan Euroopan unionin – joko unionin tuomioistuimen tai Euroopan komission edustamana – maksamaan Aalbertsille korvaukseksi sen oikeuksien loukkaamisesta sille aiheutuneesta aineellisesta vahingosta 1 0 41 863 euroa ja aineettomasta vahingosta 5 0 40 000 euroa tai vaihtoehtoisesti unionin yleisen tuomioistuimen kohtuulliseksi katsoman määrän, molemmat 13.1.2010 lähtien tämän kanteen johdosta annettavan tuomion julistamispäivään laskettuine hyvityskorkoineen, jonka määrä vastaa Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioihinsa kyseisenä ajanjaksona soveltamaa korkokantaa lisättynä kahdella prosenttiyksiköllä, tai unionin yleisen tuomioistuimen kohtuullisiksi katsomine korkoineen

— velvoittamaan Euroopan unionin – joko unionin tuomioistuimen tai Euroopan komission edustamana – korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin on loukannut kantajan oikeutta saada käsitellyksi kohtuullisessa ajassa asiansa T-385/06, Aalberts Industries ym. vastaan komissio, jossa kantaja oli nostanut kanteen EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 20.9.2006 tehdystä komission päätöksestä K(2006) 4180 (asia COMP/F-1/38.121 – Putken liittimet).

Kantaja toteaa, että oikeudenkäynti kesti neljä vuotta kolme kuukautta, vaikkei sen nostaman kanteen käsittely unionin yleisessä tuomioistuimessa olisi kaikki asian olosuhteet huomioon ottaen saanut kestää yli kolmea vuotta. Kantaja katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin on menetellyt vastoin perusoikeuskirjan 47 artiklan toista kohtaa, jossa unionin tuomioistuimille asetetaan velvollisuus ratkaista niiden käsiteltäviksi saatetut asiat kohtuullisessa ajassa, ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 1 kappaletta, jossa yksityisille tunnustetaan oikeus saada asiansa käsitellyksi kohtuullisessa ajassa.

Kantajalle on aiheutunut todellinen ja varma aineellinen vahinko siitä, ettei unionin yleinen tuomioistuin käsitellyt kannetta loppuun kolmen vuoden kuluessa. Tämä vahinko muodostuu jälleenrahoituskuluista, jotka kantaja on joutunut suorittamaan pankkitakauksesta sen jälkeen, kun kanteen käsittelyaika oli ylittänyt kolme vuotta.

Kantajalle on aiheutunut aineetonta vahinkoa siitä, että asian käsittelyn kohtuuton kesto unionin yleisessä tuomioistuimessa on pitänyt kohtuuttoman pitkään yllä julkista kuvaa kantajasta kartellisääntöjen rikkojana. Kantaja katsoo, että vahingonkorvaus, jonka määrä on 5 prosenttia alun perin määrätystä sakosta, on yhdenmukainen niiden vahingonkorvausten kanssa, jotka unionin tuomioistuin on katsonut asianmukaisiksi muissa vastaavissa tapauksissa, joissa kartellisakkoja koskevien asioiden oikeuskäsittelyn kohtuullinen kesto on huomattavasti ylitetty.

Kantaja katsoo edellä esitetyn perusteella, että vaaditulla vahingonkorvauksella on välitön syy-yhteys sen kanssa, että unioni on rikkonut oikeussääntöä, jonka tarkoituksena on yksityisten oikeussubjektien oikeuksien turvaaminen. Näin ollen kantaja katsoo, että SEUT 340 artiklan toisen virkkeen mukaiset unionin sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun edellytykset täyttyvät.