18.

Kysymyksen selventämiseksi ja sen tutkimiseksi soveliaalla tavalla on ensin pohdittava, mikä on sovellettavien sääntöjen asema yhteisön oikeusjärjestyksessä ja miten kantajan ja vastaajien olisi näiden oikeussääntöjen mukaan toimittava. Henkilöstösääntöjen 73 artikla ja sitä seuraavat artiklat sisältävät tämän asian ratkaisemisen kannalta olennaiset säännöt. Nämä säännöt sijaitsevat jakson V 2 luvussa, jonka otsikko on Sosiaaliturva, ja ne liittyvät Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan (jäljempänä PPI) 15 artiklaan. Tässä artiklassa todetaan seuraavaa: ”Neuvosto vahvistaa yksimielisesti komission ehdotuksesta yhteisöjen virkamiehiä ja muuta henkilöstöä koskevan sosiaalietuusjärjestelmän.” Tällä määräyksellä siis vastataan erityisvaatimukseen, joka on virkamiesten suojaaminen sosiaaliturva-alalla, joten sen merkitys ja soveltamisala ovat erilaiset kuin henkilöstösääntöjen, kun on kyse yhteisöjen ja virkamiesten virkasuhteista, jotka perustuvat Euroopan yhteisöjen yhteisen neuvoston ja yhteisen komission perustamisesta tehdyn sopimuksen (jäljempänä fuusiosopimus) 24 artiklan 1 kohtaan. Fuusiosopimuksen 24 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa määrätään seuraavaa: ”Neuvosto vahvistaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta ja kuultuaan niitä muita toimielimiä, joita asia koskee, Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavat henkilöstösäännöt ja yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevat palvelussuhteen ehdot.” PPI:n 15 artiklaan sisältyy virkamiehiä koskevan säännöstön antamista sen soveltamisalalla koskeva rajoitus. Se voitaisiin luokitella todelliseksi vahvistetuksi sääntöjen antamisen rajoitukseksi, koska siinä edellytetään neuvoston yksimielisyyttä eikä määräenemmistöä kuten henkilöstösääntöjen muilta osin. Tämä menettelyllinen varaus selittyy sillä, että suojeltavat edut ovat erityisen tärkeitä. Kansallisella tasolla PPI:n 15 artiklan soveltamisalaan kuuluvat asiat eivät kuulu työ- tai virkasuhteen osapuolten vapaaseen päätösvaltaan, vaan ne kuuluvat niin sanoakseni yleistä järjestystä (ordre public) koskevien lakien ja sääntöjen alaan. PPI:ssä määrätään tässä asiassa merkityksellisiltä osin virkamiesten luovuttamattomista, perustavanlaatuisista sosiaalisista oikeuksista: näitä oikeuksia säännellään myös yhteisön oikeusjärjestyksessä pakottavilla oikeussäännöillä, jotka lisäksi vaikuttavat useisiin järjestelmän osa-alueisiin. On riittävää mainita kyseisen pöytäkirjan 13 artikla, jonka mukaan virkamiehet maksavat palkoistaan veroa yhteisöille mutta vastaavasti eivät maksa tavallisesti kannettavaa kansallista veroa. Jos tutkitaan kyseessä olevia subjektiivisia oikeuksia ja niitä turvaavia oikeussääntöjä, selviää heti, millä tavalla ja miksi PPI:n 15 artiklan soveltamisala on erilainen ja laajempi kuin fuusiosopimuksen 24 artiklan soveltamisala. PPI:n 15 artiklaa sovelletaan samalla tavalla kuin yhteisön veroa koskevaa PPI:n 13 artiklaa paitsi varsinaisiin yhteisön toimielimiin myös joihinkin muihin elimiin kuten Euroopan rahapoliittiseen instituuttiin, tulevaan Euroopan keskuspankkiin, Euroopan investointipankkiin ja Euroopan investointirahastoon, ( 1 ) jotka ovat täydessä merkityksessä osa yhteisöä mutta joihin ei sovelleta fuusiosopimuksen 24 artiklan nojalla annetuissa henkilöstösäännöissä määriteltyjävirkasuhteen ehtoja. Henkilöstösääntöjen jakson V 2 luvun säännöt, jotka neuvosto on antanut yhteisön lainsäätäjänä, eivät koske yksittäisiä toimielimiä työnantajan ominaisuudessa eli sopimuspuolena virkasuhteessa. Sitä vastoin näissä säännöissä tunnustetaan, että toimielimet ovat osa julkista hallintoa, joka toimii kyseisissä säännöissä tarkoitetulla tavalla puolueettomasti ja kolmannen osapuolen tavoin, mikä on ominaista toimielimelle, jonka on sovellettava sitovia sääntöjä ja huolehdittava näillä säännöillä suojatuista eduista.