Yhdistetyt asiat T‑307/12 jaT‑408/13

Adib Mayaleh

vastaan

Euroopan unionin neuvosto

”Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Syyriaan kohdistettavat rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Syyrian keskuspankin pääjohtajan tehtävät — Kumoamiskanne — Rajoittavia toimenpiteitä koskevan toimen tiedoksi antaminen — Kanteen nostamisen määräaika — Tutkittavaksi ottaminen — Puolustautumisoikeudet — Oikeudenmukainen oikeudenkäynti — Perusteluvelvollisuus — Todistustaakka — Oikeus tehokkaaseen, tuomioistuimen tarjoamaan oikeussuojaan — Oikeasuhteisuus — Omaisuudensuoja — Oikeus yksityis- ja perhe-elämään — Maahanpääsyä koskevien rajoitusten soveltaminen jäsenvaltion kansalaiseen — Unionin kansalaisten vapaa liikkuvuus”

Tiivistelmä – Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (laajennettu yhdeksäs jaosto) 5.11.2014

(SEU 29 artikla; SEUT 215 artiklan 2 kohta; neuvoston päätökset 2012/256/YUTP, 2012/739/YUTP ja 2013/55/YUTP; neuvoston asetukset N:o 410/201 ja N:o 363/2013)

(SEUT 6 artiklan 1 kohta; Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan a alakohta ja 47 artikla; neuvoston päätökset 2011/782/YUTP, 2012/256/YUTP 2012/739/YUTP ja 2013/255/YUTP; neuvoston asetukset N:o 36/2012 ja N:o 410/2012)

(SEUT 296 artiklan toinen kohta; neuvoston päätökset 2011/782/YUTP, 2012/256/YUTP 2012/739/YUTP ja 2013/255/YUTP; neuvoston asetukset N:o 36/2012, N:o 410/2012 ja N:o 363/2013)

(SEUT 296 artiklan toinen kohta; neuvoston päätökset 2011/782/YUTP, 2012/256/YUTP 2012/739/YUTP ja 2013/255/YUTP; neuvoston asetukset N:o 36/2012, N:o 410/2012 ja N:o 363/2013)

(SEUT 263 artiklan kuudes kohta ja SEUT 275 artiklan toinen kohta; unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 102 artiklan 1 kohta; neuvoston asetuksen N:o 36/2012 32 artiklan 1 ja 2 kohta ja neuvoston asetus N:o 363/2013)

(SEUT 263 artiklan kuudes kohta; neuvoston asetuksen N:o 36/2012 32 artiklan 1 ja 2 kohta ja neuvoston asetus N:o 363/2013)

Ks. tuomion teksti. (ks. 47–49 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 56–58 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 59–66 kohta)

Kun toimi on annettava tiedoksi, jotta kanteen nostamisen määräaika alkaa kulua, tiedoksianto on lähtökohtaisesti osoitettava toimen vastaanottajalle eikä häntä edustaville asianajajille. Oikeuskäytännön mukaan kantajan tiedoksiantoa kantajan edustajalle on pidettävä tiedoksiantona vastaanottajalle vain silloin, kun tästä tiedoksiannon muodosta on nimenomaisesti säädetty säännöstössä tai sovittu asianosaisten kesken. (ks. 74 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 85 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 86–88, 93 ja 94 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 96 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 102, 103, 110–113 ja 120 kohta)

Päätöksen 2012/739, täytäntöönpanoasetuksen N:o 363/2013 ja päätöksen 2013/155, jotka koskevat Syyriaan kohdistettavia rajoittavia toimenpiteitä, joilla kantajan nimi säilytettiin rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevien henkilöiden nimien luettelossa, antamisen yhteydessä yllättävää vaikutusta koskevaan argumenttiin ei lähtökohtaisesti voida pätevästi vedota. Oikeus tulla kuulluksi ennen sellaisten toimien toteuttamista, joilla pidetään voimassa rajoittavat toimenpiteet sellaisiin henkilöihin nähden, jotka ovat jo olleet niiden kohteena, edellyttää, että neuvostolla on tiedossaan uusia seikkoja näistä henkilöistä. Kun neuvosto säilytti kantajan nimen niiden henkilöiden luetteloissa, joita Syyriaan kohdistettavat toimenpiteet koskevat, se ei esittänyt mitään uutta seikkaa, jota ei jo olisi saatettu kantajan tietoon niillä toimilla, joilla hänen nimensä alun perin merkittiin kyseessä oleviin luetteloihin, ja kun kantaja ei käyttänyt hyväkseen mahdollisuutta omasta aloitteestaan tulla neuvoston kuulemaksi ilman, että uutta nimenomaista kehotusta olisi esitetty ennen kunkin seuraavan toimen antamista, on niin, että koska kantajan osalta ei ole esitetty uusia seikkoja, hänellä on ollut usean kuukauden ajan tilaisuus esittää neuvostolle huomautuksensa ja riitauttaa perustelut, jotka on ilmaistu riittävän selvästi riidanalaisissa toimissa ja jotka johtivat hänen merkitsemiseensä niiden henkilöiden luetteloihin, joita rajoittavat toimenpiteet koskevat, ja säilyttämiseen näissä luetteloissa. Näin ollen ei voida osoittaa, että kantajan oikeutta tulla kuulluksi olisi millään tavoin loukattu. (ks. 114–119 ja 123 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 122 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 127–129 kohta)

On todettava rajoittavista toimenpiteistä, jotka on kohdistettu henkilöihin, jotka tukevat Syyrian hallintoa, että vaikka hallinnon tukemisen käsitettä ei määritellä asian kannalta merkityksellisissä säädöksissä eli päätöksen 2011/782 18 artiklan 1 kohdassa ja 19 artiklan 1 kohdassa, päätöksen 2012/739 24 artiklan 1 kohdassa ja 25 artiklan 1 kohdassa sekä päätöksen 2013/255 27 artiklan 1 kohdassa ja 28 artiklan 1 kohdassa, mistään ei voida päätellä, että rajoittavat toimenpiteet voisivat koskea vain henkilöitä, jotka tukevat Syyrian hallintoa siinä nimenomaisessa tarkoituksessa, että se voi jatkaa siviiliväestön tukahduttamistoimiaan. Koska neuvosto ei voi valvoa, mihin tarkoituksiin tälle hallinnolle toimitettavia varoja käytetään, oli toteutettava toimenpiteitä, jotka kohdistuvat kaikkiin tuen muotoihin. Tältä osin henkilön, joka hoitaa tehtäviä, jotka antavat hänelle johtamisvaltaa yhteisössä, jota rajoittavat toimenpiteet koskevat, voidaan yleensä itse katsoa osallistuneen toimintaan, jonka perusteella kyseiseen yhteisöön on kohdistettu rajoittavia toimenpiteitä. Näin ollen neuvosto saattoi suhteellisuusperiaatetta loukkaamatta nojautua henkilön – käsiteltävässä asiassa Syyrian keskuspankin pääjohtajan, jonka tehtävänä oli muun muassa tämän maan hallituksen pankkina toimiminen – tehtäviin katsoessaan, että hän oli asemassa, jossa on valtaa ja jossa voi vaikuttaa siltä osin kuin kyse oli Syyrian keskuspankin Syyrian hallinnolle antamasta rahoitustuesta, ja tämän vuoksi myös hyväksyttävästi katsoa, että rajoittavien toimenpiteiden kohdistaminen kyseiseen henkilöön myötävaikutti siihen, että tähän hallintoon kohdistettiin painostusta, jotta se lopettaisi siviiliväestön tukahduttamisen tai vähentäisi sitä. Syyriaan näet kohdistettiin rajoittavia toimenpiteitä reaktiona tämän maan viranomaisten siviiliväestöön kohdistamiin väkivaltaisiin tukahduttamistoimiin, ja jos kyseessä olevat rajoittavat toimenpiteet koskisivat vain Syyrian hallinnon johtajia eivätkä myös tätä hallintoa tukevia henkilöitä, neuvosto voisi epäonnistua tavoitteidensa saavuttamisessa, koska nämä johtajat voivat helposti saada kyseisten tukahduttamistoimien jatkamiseen tarvitsemaansa tukea, muun muassa rahoitustukea, muiden Syyrian valtion tärkeimpien toimielinten korkeissa johtotehtävissä työskentelevien henkilöiden avulla. On lisäksi otettava huomioon, miten suuri merkitys unionille on rauhan ja kansainvälisen turvallisuuden säilyttämisen sekä siviiliväestön suojelemisen tavoitteella. (ks. 135–137, 143, 147 ja 148 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks.146 kohta)

Vaikka yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan puitteissa toteutetut, Syyrian hallintoa tukevien henkilöiden varojen, rahoituksen lähteiden ja muiden taloudellisten resurssien jäädyttämistä koskevat toimenpiteet ovat luonteeltaan turvaamistoimia, joiden tarkoituksena ei ole, että kyseisiltä henkilöiltä vietäisiin heidän omaisuuttaan, nämä toimenpiteet merkitsevät kuitenkin kiistatta omaisuudensuojaa koskevaa rajoitusta. Näistä toimenpiteistä on ensinnäkin kuitenkin säädetty lailla, koska ne on ilmaistu toimissa, jotka ovat yleisesti sovellettavia ja joilla on selvä oikeudellinen perusta unionin oikeudessa, ja koska ne on muotoiltu riittävän täsmällisesti sekä ulottuvuutensa osalta että niiden syiden osalta, joiden perusteella niitä sovelletaan kantajaan. Kyseisten toimenpiteiden asianmukaisuudesta on toiseksi todettava, että kun otetaan huomioon yleisen edun mukaiset niin perustavanlaatuiset tavoitteet kuin siviiliväestön suojelu ja kansainvälisen rauhan ja turvallisuuden ylläpitäminen, toimenpiteitä ei sellaisinaan voida pitää epäasianmukaisina. Todettakoon kolmanneksi niiden tarpeellisuudesta, että vaihtoehtoiset ja vähemmän rajoittavat toimenpiteet, kuten ennakkolupajärjestelmä tai velvoite perustella luovutettujen varojen käyttöä jälkikäteen, eivät mahdollista sitä, että tavoiteltu päämäärä eli siviiliväestöä vainoavan Syyrian hallinnon tukijoiden painostaminen saavutetaan yhtä tehokkaasti, kun otetaan erityisesti huomioon mahdollisuus kiertää asetettuja rajoituksia. Lisäksi Syyriaan kohdistettavia rajoittavia toimenpiteitä koskevissa päätöksen 2011/782 19 artiklan 3–7 kohdassa, päätöksen 2012/739 28 artiklan 3–11 kohdassa, päätöksen 2013/255 3–11 kohdassa ja asetuksen N:o 36/2012 16–18 artiklassa säädetään yhtäältä mahdollisuudesta sallia jäädytettyjen varojen käyttö oleellisten tarpeiden tyydyttämiseksi tai tiettyjen sitoumusten noudattamiseksi ja toisaalta mahdollisuudesta antaa erityislupia varojen, muiden rahoituksen lähteiden tai muiden taloudellisten resurssien vapauttamiseksi. Lopuksi kantajan nimen säilyttäminen riidanalaisten tointen liitteenä olevissa luetteloissa tarkistetaan säännöllisin väliajoin sen varmistamiseksi, että ne henkilöt ja yhteisöt, jotka eivät enää täytä riidanalaisessa luettelossa olemisen kriteerejä, poistetaan kyseisestä luettelosta. (ks. 172 ja 175–181 kohta)