EUROOPAN UNIONIN VIRKAMIESTUOMIOISTUIMEN TUOMIO

(ensimmäinen jaosto)

2 päivänä heinäkuuta 2014

Asia F‑63/13

Aristidis Psarras

vastaan

Euroopan unionin verkko- ja tietoturvavirasto (ENISA)

Henkilöstö – Väliaikainen toimihenkilö – Työsopimuksen irtisanominen – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan a alakohta – Oikeus tulla kuulluksi – Henkinen kärsimys – Lainvastainen päätös – Kolmannen osapuolen oikeuksien kohtuuton loukkaaminen – Vahingonkorvauksista määrääminen viran puolesta – Kumoamistuomion täytäntöönpanon laiminlyönti

Aihe: SEUT 270 artiklaan perustuva kanne, jossa Aristidis Psarras vaatii virkamiestuomioistuinta kumoamaan 4.9.2012 tehdyn Euroopan unionin verkko- ja tietoturvaviraston (jäljempänä ENISA tai virasto) päätöksen hänen väliaikaisen toimihenkilön työsopimuksensa irtisanomisesta.

Ratkaisu: Euroopan unionin verkko- ja tietoturvaviraston pääjohtajan 4.9.2012 tekemä päätös, jolla irtisanottiin Aristidis Psarrasin väliaikaisen toimihenkilön työsopimus, kumotaan. Euroopan unionin verkko- ja tietoturvavirasto velvoitetaan maksamaan Aristidis Psarrasille 40 000 euroa. Kanne hylätään muilta osin. Euroopan unionin verkko- ja tietoturvavirasto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Aristidis Psarrasin oikeudenkäyntikulut.

Tiivistelmä

1. Virkamiehet – Periaatteet – Puolustautumisoikeudet – Velvollisuus kuulla asianomaista ennen tälle vastaisen päätöksen tekemistä – Ulottuvuus

(Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohta)

2. Henkilöstökanne – Kumoamistuomio – Vaikutukset – Kolmansia koskevien myöhempien päätösten kumoaminen – Työsopimuksen irtisanomista koskevan päätöksen lainvastaisuus – Kohtuutonta seuraamusta merkitsevä kumoaminen, joka loukkaa kolmansien oikeuksia – Vahingon korjaaminen korvauksen maksamisella

(SEUT 340 artiklan 2 kohta, henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artikla; muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 117 artikla)

3. Henkilöstökanne – Vahingonkorvauskanne – Riidanalaisen toimen kumoaminen, jolla ei varmisteta asianmukaista korvausta henkisestä kärsimyksestä – Rahamääräisen korvauksen myöntäminen

(Henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artikla; muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 117 artikla)

4. Virkamiehet – Sopimussuhteen ulkopuolinen toimielinten vastuu – Kumoamistuomion täytäntöönpanovelvollisuuden noudattamatta jättäminen – Virkavirhe, joka aiheuttaa itsessään henkistä kärsimystä

(SEUT 266 artikla ja SEUT 340 artiklan 2 kohta)

1. Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaan jokaisella on oikeus tulla kuulluksi ennen kuin häntä vastaan ryhdytään yksittäiseen toimenpiteeseen, joka vaikuttaa häneen epäedullisesti, kuten päätös irtisanoa hänen sopimuksensa.

Koska oikeutta tulla kuulluksi koskevan perusoikeuden tarkoituksena on antaa jokaiselle mahdollisuus ilmaista kantansa toimenpiteestä, joka vaikuttaa häneen epäedullisesti, tämän perusoikeuden sisältö merkitsee sitä, että asianomaisella henkilöllä on mahdollisuus vaikuttaa kyseiseen päätöksentekomenettelyyn, millä pyritään takaamaan, että tehtävään päätökseen ei liity aineellisia virheitä ja että se perustuu yksikön edun ja kyseisen henkilön henkilökohtaisen edun asianmukaiseen vertailuun.

(ks. 34, 35 ja 41 kohta)

Viittaukset:

Unionin yleinen tuomioistuin: tuomio Marcuccio v. komissio (T‑236/02, EU:T:2011:465, 115 kohta)

Virkamiestuomioistuin: tuomio CH v. parlamentti (F‑129/12, EU:F:2013:203, 33 ja 34 kohta)

2. Kun kumottua päätöstä edeltävän tilanteen palauttaminen edellyttää myöhempien mutta kolmansia koskevien päätösten kumoamista, ne voidaan kumota ainoastaan, jos se ei ole kohtuutonta tapahtuneen lainvastaisuuden luonne ja yksikön etu huomioon ottaen.

Kun kaikkien kysymyksessä olevien intressien vertailu kuitenkin osoittaa, että yksikön etu ja kolmansien etu estävät nimittämispäätöksen kaltaisten myöhempien päätösten kumoamisen, unionin tuomioistuimet voivat kantajan edun nimissä ja kumoamistuomion tehokkaan vaikutuksen turvaamiseksi käyttää täyttä toimivaltaansa käsitellä korvausasioita ja määrätä myös viran puolesta vastaajana olevan toimielimen maksamaan korvausta. Kun asianomaiselle vastainen toimi on työsopimuksen irtisanomispäätös, jonka kumoaminen edellyttäisi kolmannen nimittämisestä tehdyn myöhemmän päätöksen kumoamista, korvauksen myöntäminen irtisanotulle henkilölle aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä on keino, joka parhaiten vastaa sekä kantajan etua että hallinnon tarpeita.

(ks. 46 ja 47 kohta)

Viittaukset:

Yhteisöjen tuomioistuin: tuomio Oberthür v. komissio (24/79, EU:C:1980:145, 11, 13 ja 14 kohta)

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: tuomio Kotzonis v. TSK (T‑586/93, EU:T:1995:54, 108 kohta); tuomio Wenk v. komissio (T‑159/96, EU:T:1998:86, 122 kohta) ja tuomio Girardot v. komissio (T‑10/02, EU:T:2004:94, 85 ja 89 kohta)

3. Lainvastaisen toimen kumoaminen voi sellaisenaan olla asianmukainen ja lähtökohtaisesti riittävä korvaus henkisestä kärsimyksestä, joka tästä toimesta on voinut aiheutua, jollei kantaja osoita, että hänelle on aiheutunut henkistä kärsimystä, joka on erotettavissa kumoamisen perusteena olevasta lainvastaisuudesta ja jota ei voida kokonaan korjata tällä kumoamisella.

Tilanteessa, jossa päätöksen vakavuus, tapahtuneen lainvastaisuuden luonne, eli Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan a alakohdan rikkominen, ja olosuhteet, joissa lainvastaisuus on tapahtunut, aiheuttavat suurta epävarmuutta ja huolta, päätöksen kumoaminen voi sellaisenaan olla asianmukainen ja riittävä korvaus aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä.

(ks. 54 ja 55 kohta)

Viittaukset:

Virkamiestuomioistuin: em. tuomio CH v. parlamentti (EU:F:2013:203, 64 kohta)

4. Kumotun toimen antanut elin on rikkonut SEUT 266 artiklaa ja tehnyt virkavirheen, jonka perusteella sille on voinut syntyä vahingonkorvausvastuu, kun se ei toteuta minkäänlaisia toimenpiteitä kumoamistuomion panemiseksi täytäntöön eikä edes ryhdy minkäänlaisiin toimiin tarkastellakseen keinoja asian korjaamiseksi kantajaan nähden. Kumoamistuomion täytäntöönpanon laiminlyönnillä loukataan sitä luottamusta, joka kaikilla oikeusalamaisilla on oltava unionin oikeusjärjestelmään ja joka perustuu muun muassa unionin tuomioistuinten antamien ratkaisujen kunnioittamiseen, ja siitä aiheutuu sellaisenaan ja sen aiheuttamasta mahdollisesta aineellisesta vahingosta riippumatta henkistä kärsimystä sille osapuolelle, jolle tuomio on myönteinen.

(ks. 60 ja 63 kohta)

Viittaukset:

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: tuomio Hautem v. EIP (T‑11/00, EU:T:2000:295, 51 kohta) ja tuomio C v. komissio (T‑166/04, EU:T:2007:24, 49 ja 52 kohta)

Virkamiestuomioistuin: tuomio C ja F v. komissio (F‑44/06 et F‑94/06, EU:F:2007:66, 69 kohta)