FI Euroopan unionin virallinen lehti C 107/11

Valitus, jonka Jörn Sack on tehnyt 1.2.2008 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-66/05, Jörn Sack v. Euroopan yhteisöjen komissio, 11.12.2007 antamasta tuomiosta

(Asia C-38/08 P)

(2008/C 107/17)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: Jörn Sack (edustajat: asianajajat U. Lehmann-Brauns ja D. Mahlo)

Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

— Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-66/05 11.12.2007 antama tuomio on kumottava, (on lausuttava yhdenvertaisuusperiaatteen kannalta oikeudellisista kysymyksistä, jotka virheellisesti jäivät ilman vastausta) valitus on hyväksyttävä ja komission se päätös on kumottava, joka koskee kantajan vuoden 2004 toukokuun kuukausipalkan vahvistamista

— Toissijaisesti edellä mainittu tuomio on kumottava ja asia on palautettava ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen, jotta se lausuu siitä uudelleen ja ratkaisee kysymyksen, joka koskee yhdenvertaisuusperiaatteen loukkaamista, joka on johtunut siitä, että valittajaa ei otettu huomioon henkilöstösääntöjen 44 artiklan toisen kohdan mukaisen tehtäviin liittyvän palkankorotuksen myöntämisessä.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valituksen, joka koskee ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiota, jossa todetaan, että valittajalla, joka vastaa kaikkien Euroopan unionin laajentumista koskevien oikeudellisten kysymysten koordinoinnista komission oikeudellisessa yksikössä, ei ole oikeutta yksikönpäälliköitä varten säädettyyn tehtäviin liittyvään palkankorotukseen, tueksi on esitetty seuraavat perusteet.

Ensimmäinen valitusperuste: ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on loukannut yhteisön oikeudessa sovellettavan yhdenvertaisuusperiaatteen merkitystä ja ulottuvuutta ja näin ollen tätä periaatetta.

Yhdenvertaisuusperiaatteesta määrätään sekä yleisesti että siltä osin kuin on kyse sen erityisestä ilmentymästä, joka on Euroopan unionin perusoikeusasiakirjan 20 ja 21 artiklassa määrätty syrjintäkielto, ja tämä periaate on tunnustettu yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä jo pitkään osana ylemmäntasoista yhteisön oikeutta. Yhdenvertaisen kohtelun periaatteen noudattaminen ei ole yhteisön oikeudessa vain kaikkia toimielimiä koskeva velvollisuus, vaan sen perusteella syntyy myös yksityisille, joita toimielinten toimenpiteet koskevat, subjektiivinen oikeus saada yhdenvertaista kohtelua. Kuten yhteisöjen tuomioistuin on edellä mainituissa tuomioissa pitkään katsonut, koska tämä oikeus on etusijalla yhteisön johdettuun oikeuteen nähden, tämän oikeuden merkitys perusoikeutena on otettava asianmukaisella tavalla huomioon yhteisön oikeuden tulkinnan ja soveltamisen yhteydessä. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen on myös noudatettava yhdenvertaisuusperiaatetta menettelysääntöjen ja eri menettelyiden yhteydessä.

Valittaja vetoaa perusteluissaan jatkuvasti yhdenvertaisuusperiaatteeseen, eikä henkilöstösääntöihin, ja siihen seikkaan, että hän on toiminut tehtävissä, jotka paitsi vastaavat yksikönpäällikön tehtäviä, joita on myös pidettävä korkea-arvoisempina useiden yksikönpäälliköiden tehtäviin nähden, siltä osin kuin on kyse keskitason johdon tehtävistä. Kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti vertailematta valittajan tilannetta muiden sellaisten virkamiesten luokkien tilanteeseen, joille palkankorotusta maksetaan, se epäsi valittajalta kokonaan perusoikeuksissa myönnetyn suojan mielivaltaista kohtelua vastaan ja loukkasi täten yhdenvertaisuusperiaatetta.

Toinen valitusperuste: ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin rikkoi oikeudellisen johdonmukaisuuden sääntöjä

Kun vedotaan siihen, että useiden asianomaisten henkilöiden välillä on tapahtunut mielivaltaista kohtelua, yhdenvertaisuus ja oikeusvarmuus voidaan taata vain jos tuomioistuin toteaa, että verrattavissa olevaa tilannetta, johon on vedottu, ei ole olemassa tai jos se osoittaa, että asianomaisia henkilöitä, joiden tilanteet ovat keskenään verrattavissa, on suosittu perusteettomasti, ja että valittajalla ei näin ollen ole myöskään oikeutta tähän etuuteen. Jos sovelletaan näitä oikeudellisen johdonmukaisuuden sääntöjä on selvää, että jotta kanne voitiin hylätä, oli aiheellista tarkastella ainakin yhtä seuraavasta kahdesta kysymyksestä ja vastata siihen valittajan osalta kieltävästi. Ensimmäiseksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen olisi pitänyt lausua kysymyksestä, joka koskee sitä, vastaavatko komission yksikönpäälliköihin rinnastamien virkamiesten hoitamat tehtävät valittajan hoitamia tehtäviä. Toiseksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen olisi pitänyt lausua kysymyksestä, joka koskee sitä, myönsikö komissio näille virkamiehille tehtäviin liittyvän palkankorotuksen perustellusti vai perusteettomasti.

Koska nämä kaksi kysymystä jäivät vastausta vaille, on voitava olettaa, jotta niitä voidaan pitää oikeudellisesti merkityksettöminä, että kanne olisi pitänyt hylätä myös jos näihin kahteen kysymykseen olisi pitänyt vastata valittajan perusteluissaan esittämällä tavalla. Tällaista päätelmää ei kuitenkaan ole mahdollista tehdä. Koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei tarkastellut kysymystä siitä, myönsikö komissio palkankorotuksen muille virkamiesten luokille lainsäädännössä edellytetyllä täsmällisyydellä, toisin sanoen asettamalla yhdenvertaisuuden periaatteen etusijalle yhteisön johdettuun oikeuteen nähden, on aiheellista olettaa, että tällainen tarkastelu olisi johtanut päätelmään, että laajentaessaan tulkintaansa koskemaan muita virkamiesten luokkia, komissio toimi lainmukaisella tavalla. Toisin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tältä osin todennut, valittaja ei siis vaadi yhdenvertaisuutta lainvastaisessa tilanteessa, vaan yhdenvertaista kohtelua oikeuden kannalta.

Kolmas valitusperuste: ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin loukkasi tavanomaisen menettelyn perusperiaatteita

Valittaja väittää, että sillä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kieltäytyi tarkistamasta, oliko väitettyä perusoikeuden loukkaamista tapahtunut, loukattiin tätä oikeutta vakavammalla tavalla kuin jos ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin olisi tehnyt oikeudellisen virheen sen kysymyksen osalta, loukattiinko kyseistä perusoikeutta tosiasiallisesti vai ei, koska asianomaiselta henkilöltä evätään tällä perusoikeudella taattu suoja. Perusoikeuden loukkaamisen aineellisesta tarkastelusta voidaan luopua vain jos valittajan väite, jonka mukaan tätä perusoikeutta loukattiin, on täysin perusteeton, tai jos on ilmeistä, että tilanteiden vertailun yhteydessä esitetyt tosiseikat eivät voi olla perusteena tälle toteamukselle. Valittaja katsoo, että asian laita ei missään tapauksessa ole näin nyt esillä olevassa asiassa. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on täten loukannut tavanomaisen menettelyn perusperiaatteita. Vain tästä syystä tuomio ja siinä esitetyt perustelut on kumottava.