Asia C‑438/14

Nabiel Peter Bogendorff von Wolffersdorff

vastaan

Standesamt der Stadt Karlsruhe

ja

Zentraler Juristischer Dienst der Stadt Karlsruhe

(Amtsgericht Karlsruhen esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

”Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin kansalaisuus — SEUT 21 artikla — Oikeus liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella — Jäsenvaltion laki, jolla lakkautetaan etuoikeudet ja kielletään uusien aatelisarvonimien myöntäminen — Kyseisen jäsenvaltion täysi-ikäisen kansalaisen sukunimi, jonka hän on saanut tavanomaisen oleskelun aikana toisessa jäsenvaltiossa, jonka kansalainen hän myös on — Nimi, joka sisältää aateluutta osoittavia osatekijöitä — Oleskelu ensiksi mainitussa jäsenvaltiossa — Ensiksi mainitun jäsenvaltion viranomaiset kieltäytyvät merkitsemästä toisessa jäsenvaltiossa saatua nimeä väestörekisteriin — Perustelut — Oikeusjärjestyksen perusteet (ordre public) — Ristiriita Saksan oikeuden keskeisten periaatteiden kanssa”

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 2.6.2016

Unionin kansalaisuus – Vapaata liikkumista ja oleskelua jäsenvaltioiden alueella koskeva oikeus – Kansallinen laki, jolla lakkautetaan etuoikeudet ja kielletään uusien aatelisarvojen myöntäminen – Jäsenvaltion kansalainen, joka on myös sellaisen toisen jäsenvaltion kansalainen, jossa hän on saanut vapaasti valitsemansa nimen, joka sisältää useita aateluutta osoittavia osatekijöitä – Ensiksi mainitun jäsenvaltion viranomaisten velvollisuus tunnustaa kyseinen nimi – Ei ole – Oikeusjärjestyksen perusteisiin nojautuva oikeutus – Kansallisen tuomioistuimen suorittama tarkistus

(SEUT 21 artikla)

SEUT 21 artiklaa on tulkittava siten, että jäsenvaltion viranomaisilla ei ole velvollisuutta tunnustaa tämän jäsenvaltion kansalaisen nimeä, kun hän on myös sellaisen toisen jäsenvaltion kansalainen, jossa hän on saanut tämän vapaasti valitsemansa nimen, joka sisältää useita aateluutta osoittavia osatekijöitä, joita ensiksi mainitun jäsenvaltion lainsäädännössä ei hyväksytä, kun on osoitettu – mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava –, että tunnustamisesta kieltäytyminen on tässä asiayhteydessä oikeutettu yleiseen järjestykseen liittyvistä syistä, koska se on asianmukainen ja tarpeen kaikkien mainitun jäsenvaltion kansalaisten oikeudellisen yhdenvertaisuuden periaatteen noudattamisen takaamiseksi.

Kansallisen tuomioistuimen on erityisesti arvioitava, ovatko ensiksi mainitun jäsenvaltion toimivaltaiset väestörekisteriviranomaiset kieltäytyessään tunnustamasta pääasian kantajan toisessa jäsenvaltiossa saamaa nimeä siitä syystä, että kaikkien ensiksi mainitun jäsenvaltion kansalaisten oikeudellisen yhdenvertaisuuden periaatteen tavoitteen toteuttaminen edellyttää, että kyseisen valtion kansalaisia kielletään hankkimasta ja käyttämästä tietyissä olosuhteissa aatelisarvonimiä tai aateluuden osoittavia nimen osatekijöitä, jotka aikaansaavat vaikutelman siitä, että nimen haltijalla on tällainen arvo, ylittäneet sen, mikä on tarpeen niiden tavoitteleman perustavanlaatuisen perustuslaillisen päämäärän saavuttamiseksi.

Tältä osin on otettava huomioon eri seikkoja punnittaessa keskenään unionin kansalaisille SEUT 21 artiklassa tunnustettua oikeutta vapaaseen liikkuvuuteen ja hyväksyttäviä intressejä, joiden turvaamiseen pyritään kansallisen lainsäätäjän asettamilla aatelisarvonimien käytön rajoituksilla ja sen kieltämisellä, että luodaan vaikutelma aatelisalkuperästä. Vaikka nämä seikat eivät voisi sinällään toimia oikeutuksena, ne on otettava huomioon oikeasuhteisuuden valvonnassa.

Yhtäältä on näin ollen otettava huomioon, että asianomainen on käyttänyt tätä oikeutta ja hänellä on sekä ensiksi mainitun että toisen jäsenvaltion kansalaisuus, että toisessa jäsenvaltiossa saadun nimen osatekijät, jotka ensiksi mainitun jäsenvaltion viranomaisten mukaan loukkaavat oikeusjärjestyksen perusteita, eivät virallisesti ole aatelisarvonimiä ensiksi mainitussa eivätkä toisessa jäsenvaltiossa, ja että ensiksi mainitun jäsenvaltion tuomioistuin, joka velvoitti toimivaltaiset viranomaiset rekisteröimään asianomaisen kantajan tyttären nimen, joka muodostuu aateluutta osoittavista osatekijöistä, sellaisena kuin toisen jäsenvaltion viranomaiset olivat sen rekisteröineet, ei pitänyt tätä rekisteröintiä yleisen järjestyksen vastaisena. Toisaalta on myös otettava huomioon, että tarkasteltu nimenmuutos perustuu puhtaasti asianomaisen henkilökohtaisen mieltymyksensä perusteella tekemään valintaan, että tästä seuraava nimien erilaisuus ei johdu hänen syntymäänsä liittyvistä olosuhteista, adoptiosta eikä toisen jäsenvaltion kansalaisuuden hankkimisesta, ja että tässä toisessa jäsenvaltiossa valittuun nimeen sisältyy osatekijöitä, jotka olematta virallisesti aatelisarvonimiä ensiksi mainitussa tai toisessa jäsenvaltiossa antavat vaikutelman aatelisalkuperästä.

On joka tapauksessa korostettava, että vaikka yleiseen järjestykseen ja ensiksi mainitun jäsenvaltion kansalaisten oikeudelliseen yhdenvertaisuuteen perustuva objektiivinen syy voi – jos sen katsotaan olevan olemassa – oikeuttaa sen, että kieltäydytään tunnustamasta asianomaisen henkilön sukunimen muutosta, se ei voi oikeuttaa sitä, että kieltäydytään tunnustamasta hänen etunimiensä muutosta.

(ks. 79–84 kohta sekä tuomiolauselma)