Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 22 päivänä toukokuuta 2003. - Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Luxemburgin suurherttuakunta. - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivin 89/391/ETY puutteellinen täytäntöönpano - Työntekijöiden turvallisuus ja terveys. - Asia C-335/02.



Oikeustapauskokoelma 2003 sivu I-05531



Tiivistelmä

Asianosaiset

Tuomion perustelut

Päätökset oikeudenkäyntikuluista

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Sosiaalipolitiikka - Työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu - Toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä annettu direktiivi 89/391/ETY - Työssä esiintyviä vaaroja koskevien suojelu- ja ehkäisytoimenpiteiden järjestäminen - Jäsenvaltioiden velvollisuus vahvistaa niiltä henkilöiltä edellytetyt taidot, jotka nimetään huolehtimaan kyseisistä toimenpiteistä

(Neuvoston direktiivin 89/391/ETY 7 artiklan 8 kohta)

Tiivistelmä

$$Toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä annetun direktiivin 89/391/ETY 7 artiklan 8 kohdan täytäntöönpano edellyttää sitä, että jäsenvaltiot antavat sellaisia lakeja tai asetuksia, jotka täyttävät tässä direktiivissä asetetut edellytykset ja jotka saatetaan asianmukaisin tavoin asianomaisten yritysten tietoon, jotta nämä voisivat saada tiedon tätä alaa koskevista velvollisuuksistaan ja jotta toimivaltaiset kansalliset viranomaiset voisivat valvoa näiden toimenpiteiden noudattamista.

Edellä mainitun säännöksen mukaisia velvollisuuksiaan ei noudata jäsenvaltio, joka ei vahvista niiltä henkilöiltä edellytettyjä kykyjä ja taitoja, jotka nimetään huolehtimaan tehtävistä, jotka liittyvät suojeluun työssä esiintyviltä vaaroilta ja näiden vaarojen ehkäisyyn.

( ks. 4 ja 7 kohta sekä tuomiolauselma )

Asianosaiset

Asiassa C-335/02,

Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään H. Kreppel ja D. Martin, prosessiosoite Luxemburgissa,

kantajana,

vastaan

Luxemburgin suurherttuakunta, asiamiehenään S. Schreiner,

vastaajana,

jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut EY 10 ja EY 249 artiklan sekä toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/391/ETY (EYVL L 183, s. 1) 7 artiklan 8 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole vahvistanut niiltä henkilöiltä edellytettyjä kykyjä ja taitoja, jotka nimetään huolehtimaan tehtävistä, jotka liittyvät suojeluun työssä esiintyviltä vaaroilta ja näiden vaarojen ehkäisyyn,

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (neljäs jaosto),

toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit D. A. O. Edward ja S. von Bahr (esittelevä tuomari),

julkisasiamies: C. Stix-Hackl,

kirjaaja: R. Grass,

ottaen huomioon esittelevän tuomarin kertomuksen,

ottaen huomioon julkisasiamiehen kuulemisen jälkeen tehdyn päätöksen asian ratkaisemisesta ilman ratkaisuehdotusta,

on antanut seuraavan

tuomion

Tuomion perustelut

1 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut EY 226 artiklan nojalla kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 20.9.2002 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut EY 10 ja EY 249 artiklan sekä toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/391/ETY (EYVL L 183, s. 1) 7 artiklan 8 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole vahvistanut niiltä henkilöiltä edellytettyjä kykyjä ja taitoja, jotka nimetään huolehtimaan tehtävistä, jotka liittyvät suojeluun työssä esiintyviltä vaaroilta ja näiden vaarojen ehkäisyyn.

2 Direktiivin 89/391/ETY 7 artiklan otsikkona on "Suojelun ja ennaltaehkäisevän toiminnan järjestäminen", ja sen 8 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on vahvistettava ne kyvyt ja taidot, joita edellytetään niiltä työntekijöiltä sekä niiltä henkilöiltä tai ulkopuolisilta palveluntuottajilta, jotka nimetään huolehtimaan tehtävistä, jotka liittyvät suojeluun työssä esiintyviltä vaaroilta ja näiden vaarojen ehkäisyyn yrityksessä ja/tai laitoksessa.

3 Komissio katsoi, ettei Luxemburgin suurherttuakunta ollut pannut täydellisesti täytäntöön tiettyjä direktiivin 89/391/ETY säännöksiä eikä varsinkaan sen 7 artiklan 8 kohtaa, ja siksi se aloitti jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn. Kehotettuaan virallisella huomautuksella kyseistä jäsenvaltiota esittämään huomautuksensa komissio antoi 18.10.1999 perustellun lausunnon, jossa se kehotti kyseistä jäsenvaltiota toteuttamaan tämän lausunnon noudattamisen edellyttämät toimenpiteet kahden kuukauden kuluessa lausunnon tiedoksiannosta. Koska komissio ei saanut mitään tietoa siitä, että kyseisen direktiivin 7 artiklan 8 kohdan täytäntöönpano olisi saatettu loppuun, se nosti käsiteltävänä olevan kanteen.

4 Tämän osalta on palautettava mieleen, että direktiivin 89/391/ETY 7 artiklan 8 kohdan täytäntöönpano edellyttää sitä, että jäsenvaltiot antavat sellaisia lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä, jotka täyttävät tässä direktiivissä asetetut edellytykset ja jotka saatetaan asianmukaisin tavoin asianomaisten yritysten tietoon, jotta nämä voisivat saada tiedon tätä alaa koskevista velvollisuuksistaan ja jotta toimivaltaiset kansalliset viranomaiset voisivat valvoa näiden toimenpiteiden noudattamista (asia C-49/00, komissio v. Italia, tuomio 15.11.2001, Kok. 2001, s. I-8575, 36 kohta).

5 Luxemburgin suurherttuakunta ei kiistä sitä, ettei se ole toteuttanut kaikkia direktiivin 89/391/ETY 7 artiklan 8 kohdan täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä.

6 Komission nostamaa kannetta on näin ollen pidettävä perusteltuna.

7 Näin ollen on todettava, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut direktiivin 89/391/ETY 7 artiklan 8 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole vahvistanut niiltä henkilöiltä edellytettyjä kykyjä ja taitoja, jotka nimetään huolehtimaan tehtävistä, jotka liittyvät suojeluun työssä esiintyviltä vaaroilta ja näiden vaarojen ehkäisyyn.

Päätökset oikeudenkäyntikuluista

Oikeudenkäyntikulut

8 Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska komissio on vaatinut, että Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, ja koska Luxemburgin suurherttuakunta on hävinnyt asian, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Päätöksen päätösosa

Näillä perusteilla

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (neljäs jaosto)

on antanut seuraavan tuomiolauselman:

1) Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/391/ETY 7 artiklan 8 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole vahvistanut niiltä henkilöiltä edellytettyjä kykyjä ja taitoja, jotka nimetään huolehtimaan tehtävistä, jotka liittyvät suojeluun työssä esiintyviltä vaaroilta ja näiden vaarojen ehkäisyyn.

2) Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.