YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN

TUOMIO (kolmas jaosto)

17 päivänä helmikuuta 1998

Asia T-183/96

E

vastaan

Euroopan yhteisöjen talous- ja sosiaalikomitea

”Henkilöstö — Ilmaisunvapaus esimiehiin nähden — Lojaalisuusvelvollisuus ja asemaan kohdistuva arvonanto — Kurinpitoseuraamus — Palkkatason alentaminen — Suhteellisuusperiaate”

Täydellinen teksti espanjankielellä II-159

Aihe:

Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan talous- ja sosiaalikomitean pääsihteerin päätös, jolla kantajan palkkatasoa on kurinpitoseuraamuksena alennettu.

Lopputulos:

Kumoaminen.

Tuomion lyhennelmä

Euroopan yhteisöjen talous- ja sosiaalikomitea otti vuonna 1986 kantajan palvelukseensa palkkaluokan C 5 koeajalla olevaksi virkamieheksi, joka toimii espanjankielisenä konekirjoittajana. Vuonna 1987 hänet nimitettiin palkkaluokan C 3 sihteeriksi/konekirjoittajaksi.

Siitä lähtien kantajan ja vastaajana olevan toimielimen välillä ilmeni toistuvia henkilösuhteisiin liittyviä ja hallinnollisia ongelmia. Nämä ongelmat ilmenivät useilla siirroilla eri yksiköihin.

Kantaja siirrettiin vuoden 1987 ja vuoden 1993 toukokuun välisenä aikana peräkkäin useisiin eri tehtäviin. Hänet määrättiin toimimaan 3.6.1993 ja marraskuun 1994 välisenä aikana tiedotusosastolla ja marraskuusta 1994 alkaen käännös- ja julkaisuosastolla. Vuonna 1996 kantaja jätti lopulta eronpyyntönsä.

Kantajan entinen johtaja tiedotusosastolla osoitti 30.11.1994 kantajalle arviointiehdotuksen, joka liittyi ajanjaksolta 1.9.1992-31.8.1994 tehtävään arviointimenettelyyn.

Kantaja vastusti 7.12.1994 päivätyllä kirjeellään ehdotettua arviointia. Hän palautti 16.12.1994 päivätyllä kirjeellään arvioijalle arviointiehdotuksen ja seuraavat huomautukset:

”Haluaisin toimia todellisissa sihteerin tehtävissä, mitä en ole voinut tehdä talous-ja sosiaalikomiteassa siitä lähtien, kun minut otettiin palvelukseen vuonna 1986.

Katson soveltuvani tähän työhön, koska minulla on paitsi sihteerin/konekirjoittajan pätevyys, myös kaksi espanjan kielen opettajan yliopistotutkintoa, jotka oheistan tähän kirjeeseen ja jotka osoittavat, että hallitsen tämän kielen. Ranskan kielen taitoni on erinomainen, eikä [arvioija] voi sitä arvioida, koska hänen oma taitonsa on puutteellinen. Hänen huomautuksensa olivat täynnä kirjoitusvirheitä, ja hänen oli kirjoitettava ne useaan kertaan, koska hän oli kirjoittamisen suhteen epävarma. - -

Jo siitä lähtien, kun minut otettiin palvelukseen tiedotusosastolle, [arvioija] on jättänyt minut toisarvoiseen asemaan eikä ole koskaan antanut minulle sihteerin tehtäviä.

Kun hän harvoissa tapauksissa antoi minulle jonkin työtehtävän, kyse oli valokopioiden ottamisesta, faksin lähettämisestä tai asiakirjan pyytämisestä arkistosta; ainoastaan hyvin satunnaisesti hän saneli jonkin tekstin espanjaksi tai ranskaksi konekirjoitettavaksi. - -

Edellä mainituista syistä [arvioijalla] ei ole mitään perusteita arviointinsa tueksi. Miten ja millä kriteereillä hän voi arvioida työtä, jota minulle ei ole koskaan annettu, jota hän itse ei tunne ja jota tiedotusosastolla ei ole olemassa, kun kyseessä on keinotekoinen, tyhjä ja sisällyksetön osasto, jolla ei ole mitään tehtäviä?

Sinä aikana, kun työskentelin osastolla, jouduin [arvioijan] solvauksen kohteeksi: selkäni takana hän osoitti [X:lle] 28.3.1994 häpäisevän kirjeen, jossa vaadittiin minusta eroon pääsemistä ja joka johti siihen, että työni poistettiin organisaatiokaaviosta.

[Arvioijan] laatima arviointi on henkilökohtainen hyökkäys, joka merkitsee väärinkäytöstä, ja se on täynnä vääriä väitteitä. — — ”

Kantaja vastaanotti 9.1.1995 lopullisen arvioinnin, jonka arvioija oli tehnyt 20.12.1994. Arviointiin on liitetty muistio, jossa arvioija valittelee kantajan 16.12.1994 päivätyssä kirjeessään esittämää arvostelua. Tämän muistion alalaidassa on seuraavat maininnat: ”lähetetty 21.12.1994: lomalla; lähetetty 4.1.1995: lomalla; lähetetty 5.1.1995: lomalla; lähetetty 6.1.1995: lomalla”. Kantaja on kiistänyt tämän muistion sisällön 10.1.1995 päivätyllä ja arvioijalle osoitetulla kirjeellään, jossa on jäljennös arvioinnin tarkastajalle ja jossa hän toistaa edellä esitetyt huomautuksensa ja toteaa lisäksi seuraavaa:

”Pyydän Teitä olemaan ryhtymättä lomieni johdosta toimenpiteisiin, koska asia ei Teille kuulu eikä myöskään kuulu toimivaltaanne.

Pyydän Teitä lisäksi kunnioittamaan minua ja toimimaan ainoastaan henkilöstösäännöissä ja voimassa olevissa säännöksissä vahvistetuissa rajoissa. Älkää halventako minua älkääkä saattako minua väärinkäytösten ja solvausten kohteeksi.

Henkilöstösääntöjen 57 artiklassa tunnustetaan virkamiehelle oikeus esimiehen hyväksymään vuosilomaan: minun tapauksessani te ette varmastikaan ole kyseinen esimies. Toimikaa vain oman toimivaltanne rajoissa.

Se, että 20.12.1994 päivätyssä kirjeessänne (kohta 4.a.3) viittaatte säännölliseen työhön, on järjetöntä, koska ette ole koskaan antanut minulle tehtäviä tai säännöllistä työtä. Jo palvelukseentulostani lähtien minut on jätetty toisarvoiseen asemaan ja sivuutettu epäasianmukaisesti käyttämällä espanjan yksikön konekirjoittajaa, joka määräyksestänne on vienyt minulta työn ja toimen — —.”

Kantajalle ilmoitettiin 21.2.1995 päivätyllä kirjeellä, että hänen 10.1.1995 päivätyn kirjeensä sisällön vuoksi häntä vastaan oli aloitettu kurinpitomenettely. Kantajaa kuultiin 6.3.1995. Kuulemisen yhteydessä kantaja esitti muistion, jossa hän kiisti jättäneensä noudattamatta Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavia henkilöstösääntöjä (jäljempänä henkilöstösäännöt) ja totesi, ettei henkilöstösääntöjen 87 artiklaa ollut noudatettu ja että 21.2.1995 päivättyä kirjettä ei ollut asianmukaisesti perusteltu.

Nimittävä viranomainen päätti 29.3.1995 saattaa asian kurinpitolautakunnan käsiteltäväksi.

Kurinpitolautakunta antoi 9.11.1995 lausunnon, jossa se ehdottaa kantajan ikälisien kertymisen väliaikaista keskeyttämistä. Tämä lausunto annettiin kantajalle tiedoksi 30.11.1995, ja 18.12.1995 kantajaa kuultiin uudelleen.

Nimittävä viranomainen päätti 18.1.1996 kantajan ikälisien kertymisen väliaikaisesta keskeyttämisestä henkilöstösääntöjen 12 ja 21 artiklan rikkomisen vuoksi, jolloin kantajan palkkataso aleni palkkaluokan C 3 tasolta 5 tasolle 2, ja päätti merkitä tämän kurinpitoseuraamuksen kantajan henkilökansioon. Päätöksessä luetellaan myös useita tapauksia, joissa kantajan on vuosina 1991, 1992 ja 1994 katsottu käyttäytyneen epäkunnioittavasti, sen osoittamiseksi, että nyt arvosteltu käyttäytyminen on ollut toistuvaa.

Päätöksessä täsmennetään, että sen oikeusvaikutukset alkavat, kun se on annettu kantajalle tiedoksi, mutta päätöksen taloudellisia vaikutuksia lykätään 29.2.1996 asti kyseinen päivä mukaan lukien.

Kantaja teki 22.4.1996 valituksen kurinpitoseuraamuksesta. Valitus hylättiin 14.8.1996 päivätyllä kirjeellä.

Sovellettavat oikeussäännöt

nsimmäinen kanneperuste, joka koskee muotovirhettä

Henkilöstösääntöjen 87 artiklan toisen kohdan mukaan virkamiestä on kuultava ennen kuin nimittävä viranomainen aloittaa henkilöstösääntöjen liitteessä IX tarkoitetun kurinpitomenettelyn kurinpitolautakunnassa. Kyseinen menettely on aloitettava, kun nimittävä viranomainen aikoo määrätä kirjallista huomautusta tai varoitusta ankaramman seuraamuksen. Jos se sitä vastoin aikoo antaa kirjallisen huomautuksen tai varoituksen, se voi määrää tämän seuraamuksen kurinpitolautakuntaa kuulematta, kunhan virkamiestä kuullaan ennen päätöksen tekemistä (23 kohta).

Kun nimittävä viranomainen saattaa asian kurinpitolautakunnan käsiteltäväksi, asianomaisella virkamiehellä on henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevan 4 artiklan toisen kohdan mukaan oikeus tulla kurinpitolautakunnassa kuulluksi (24 kohta).

Nyt esillä olevassa asiassa talous- ja sosiaalikomitea on kunnioittanut henkilöstösääntöjen 87 artiklassa ja sen liitteessä IX tarkoitettuja puolustautumisoikeuksia. Henkilöstösääntöjen 87 artiklan toisessa kohdassa määrätyn kuulemisen tarkoituksena on se, että nimittävä viranomainen voi arvioida asianomaisen virkamiehen tekemiksi väitettyjen tekojen vakavuutta tämän esittämien selitysten valossa. Kun tämän kuulemisen perusteella virkamiehen syyksi luetaan tekoja, jotka voivat johtaa kirjallista huomautusta tai varoitusta ankarampiin seuraamuksiin, asia on saatettava kurinpitolautakuntaan ja asianomaisen on saatava henkilöstösääntöjen liitteessä IX määrätyt menettelylliset takeet (25 ja 26 kohta).

Viittaukset: yhdistetyt asiat 255/83 ja 256/83, R v. komissio, 11.7.1985 (Kok. 1985, s. 2473, 20 ja 21 kohta).

Kantaja ei voi missään tapauksessa väittää, että häntä olisi pitänyt kuulla ennen kuin nimittävä viranomainen antoi hänelle 21.2.1995 päivätyllä kirjeellään tiedoksi päätöksensä kantajan vastaisen kurinpitomenettelyn aloittamisesta. Tällaista kuulemisvaatimusta ei voida johtaa henkilöstösääntöjen 87 artiklasta eikä myöskään kaikille oikeussubjekteille tunnustetusta perustavanlaatuisesta oikeudesta, jonka mukaan yhteisön toimielinten on kuultava asianomaista niiden menettelyjen aikana, jotka häntä vastaan aloitetaan ja jotka voivat johtaa hänelle vastaiseen toimeen (27 kohta).

Viittaukset: asia T-450/93, Lisrestal ym. v. komissio, 6.12.1994 (Kok. 1994, s. II-1177, 42 kohta).

Toinen kanneperuste, joka koskee ilmeistä oikeudellista virhettä ja harkintavallan väärinkäyttöä

Henkilöstösääntöjen 12 artiklan ensimmäisessä kohdassa kielletään yleisesti kaikki teot, jotka voivat heikentää asemaan kohdistuvaa arvonantoa, ja erityisesti sellaisten julkisuudessa esitettyjen mielipiteiden ilmaiseminen, jotka voivat heikentää asemaan kohdistuvaa arvonantoa. Näin ollen jos virkamiehen sisäinen muistio on asemaan kohdistuvaa arvonantoa heikentävä teko, kyseessä on henkilöstösääntöjen 12 artiklan rikkominen, ilman että teon saamaa julkisuutta olisi tarpeen tutkia. Tämän vuoksi ei voida hyväksyä kantajan väitettä, jonka mukaan sen huomautuksia ei voitaisi pitää henkilöstösääntöjen 12 artiklan ensimmäisen kohdan rikkomisena, koska niitä ei ole julkistettu (38 kohta).

Viittaukset: asia T-146/89, Williams v. tilintarkastustuomioistuin, 26.11.1991 (Kok. 1991, s. II-293, 76 kohta).

Henkilöstösääntöjen 12 artiklan ensimmäisellä kohdalla pyritään takaamaan, että yhteisöjen virkamiehet edustavat käyttäytymisellään erityisen asianmukaisen ja kunnioitettavan käytöksen mukaista arvokkuutta, jota voidaan odottaa kansainvälisen elimen virkamieskunnalta. Nyt esillä oleva, 10.1.1995 päivätty kirje on sävyltään aggressiivinen, ja siitä puuttuu näin ollen vaadittu soveliaisuus. Hallinto on aivan oikeutetusti pitänyt kyseistä kirjettä asemaan kohdistuvaa arvonantoa heikentävänä (39 kohta).

Viittaukset: asia T-146/94, Williams v. tilintarkastustuomioistuin, 7.3.1996 (Kok. H. 1996, s. II-329, 65 kohta).

Henkilöstösääntöjen 21 artiklassa tarkoitettu velvollisuus avustaa esimiehiään ja antaa heille neuvojaan ei koske ainoastaan virkamiehelle uskottuja erityisiä tehtäviä, vaan kaikkia virkamiehen ja toimielimen välisiä suhteita. Virkamiehen on näin ollen tämän velvollisuutensa mukaisesti pidättäydyttävä yleisesti menettelemästä tavalla, jolla loukataan toimielimen ja sen hallinnon arvokkuutta ja kunniaa. Useat kantajan 10.1.1995 päivätyssä kirjeessään esittämät väitteet kohdistuivat arvioijan arvokkuuteen ja kunniaan (40 kohta).

Viittaukset: em. asia Williams v. tilintarkastustuomioistuin, 26.11.1991,72 kohta.

Vaikka ilmaisunvapaus on myös yhteisöjen virkamiesten perustavanlaatuinen oikeus, henkilöstösääntöjen 12 ja 21 artikla eivät kuitenkaan ole virkamiesten ilmaisunvapauden este, vaan niissä pikemminkin asetetaan kohtuulliset rajat tämän perustavanlaatuisen oikeuden käyttämiselle yksikön edun mukaisesti. Tämän vuoksi käyttäessään henkilöstösääntöjen 43 artiklan toisen kohdan mukaista oikeuttaan tehdä tiedoksi saamastaan arvioinnista kaikki tarpeellisiksi katsomansa huomautukset virkamiehen oli harjoitettava tätä oikeuttaan tavalla, joka on yhteensopiva henkilöstösääntöjen 12 ja 21 artiklan kanssa (41 kohta).

Viittaukset: asia C-100/88, Oyowe ja Traore v. komissio, 13.12.1989 (Kok. 1989, s. 4285, 16 kohta).

Kolmas kanneperuste, joka koskee ilmeistä tosiseikkoja koskevaa virhettä

Koska lojaalisuus vel voite ei koske ainoastaan virkamiehelle uskottuja erityisiä tehtäviä, vaan kaikkia virkamiehen ja toimielimen ja sen hallinnon välisiä suhteita, kantaja ei voi väittää, että henkilöstösääntöjen 21 artikla ei soveltuisi hänen ja hänen entisen esimiehensä väliseen suhteeseen (47 kohta).

Se, että tämän entisen esimiehen laatima arviointi on toimitettu kantajalle myöhässä, ei sekään vapauta kantajaa velvollisuudesta pidättäytyä toimielimen ja sen hallinnon arvokkuuttaja kunniaa loukkaavasta käytöksestä. Velvollisuus käyttäytyä arvokkaalla tavalla on riippumaton siitä, noudattaako toimielimen hallinto virkamiesten arviointia koskevia sääntöjä. Jos virkamies haluaa reagoida toimielimen laiminlyöntiin, henkilöstösääntöjen 25, 90 ja 91 artiklassa on tältä osin säädetty tehokkaat keinot (48 kohta).

Neljäs kanneperuste, joka koskee suhteellisuusperiaatteen noudattamatta jättämistä

Asianmukaisen seuraamuksen valinta kuuluu kurinpitoviranomaiselle, ja sen on perustettava valintansa kaikkien konkreettisten tosiseikkojen ja asiaa raskauttavien tai lieventävien olosuhteiden kokonaisarviointiin. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei voi korvata kurinpitoviranomaisen arviointia omalla arvioinnillaan. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on kuitenkin valvottava, ettei valittu seuraamus ole ilmeisen suhteeton päätöksessä todettuihin tosiseikkoihin nähden (58 kohta).

Viittaukset: asia T-26/89, De Compte v. parlamentti, 17.10.1991 (Kok. 1991, s. II-781, 220-222 kohta); em. asia Williams v. tilintarkastustuomioistuin, 26.11.1991,83 kohta.

Kun käsiteltävän asian kaltaisessa tapauksessa kantajan syyksi luettu teko on se, että hän on käyttänyt oikeuttaan tehdä arvioinnista huomautuksensa siten, että hän on käyttänyt sävyä ja ilmaisuja, jotka eivät sovi yhteen asemaan kohdistuvaa arvonantoa ja toimielimen hallinnon kunnioittamista koskevien velvoitteiden kanssa, usean palkkatason alentamista koskevan seuraamuksen määrääminen on ollut ilmeisen suhteetonta. Kyseessä on nimittäin vakava seuraamus, joka määrätään harvoin virkamiehille ja jonka on ollakseen suhteellinen koskettava nyt esillä olevaa paljon vakavampia tosiseikkoja (59 ja 60 kohta).

Ratkaisu:

Talous-ja sosiaalikomitean 18.1.1996 tekemä päätös, jolla on määrätty kantajan palkkatason aientamisesta, kumotaan,