ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3)

Kun otetaan huomioon valmisteverosta annettujen unionin oikeussääntöjen periaatteet ja erityisesti direktiivin 2008/118 1 artiklan 1 kohdan a alakohta ja direktiivin 2003/96 14 artiklan 1 kohdan a alakohta, kannetaanko energiatuotteista valmisteveroa ja jos kannetaan, minkä verokannan mukaan, liikennepolttoaineisiin sovellettavan verokannan vai lämmityspolttoaineina käytettäviin energiatuotteisiin sovellettavan verokannan mukaan, kun on selvää, että kyseiset energiatuotteet on toimitettu loppukäyttäjälle, jolla on kansallisen lainsäädännön mukaiset luvat sähköntuotantoon ja todistus siitä, että se on loppukäyttäjänä vapautettu valmisteverosta, ja joka on vastaanottanut tavaran suoraan valtuutetulta varastonpitäjältä mutta ei ole tavaran ensimmäinen ostaja?
3)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, ovatko jotkin muut primaarioikeuden, yhdenvertaista kohtelua koskevat määräykset – erityisesti SEUT 45 artiklan 2 kohta, luettuna yhdessä SEUT 18 artiklan kanssa – esteenä sellaiselle kansalliselle säännökselle, jonka nojalla unionin kansalaisilta evätään heidän oleskelunsa kolmen ensimmäisen kuukauden ajalta poikkeuksetta sosiaalietuus, jonka tarkoituksena on turvata toimeentulo ja helpottaa samalla työmarkkinoille pääsyä, jos näillä unionin kansalaisilla ei ole oikeutta vapaaseen liikkuvuuteen työntekijänä tai itsenäisenä ammatinharjoittajana eikä unionin kansalaisten vapaasta liikkuvuudesta annetun lain (Freizugigkeitsgesetz/EU) 2 §:n 3 momentin perusteella mutta he voivat osoittaa, että heillä on tosiasiallinen yhteys vastaanottavaan valtioon ja erityisesti sen työmarkkinoihin?
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 315/42

Kanne 22.7.2014 – Puolan tasavalta v. Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto

(Asia C-358/14)

2014/C 315/69

Oikeudenkäyntikieli: puola

Asianosaiset

Kantaja: Puolan tasavalta (asiamies: B. Majczyna)

Vastaajat: Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

— Unionin tuomioistuimen on kumottava tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä sekä direktiivin 2001/37/EY kumoamisesta 3.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/40/EU (1) 2 artiklan 25 kohta, 6 artiklan 2 kohdan b alakohta, 7 artiklan 1-5 kohta, 7 kohdan ensimmäinen virke ja 12–14 kohta sekä 13 artiklan 1 kohdan c alakohta.

— Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteessaan Puolan tasavalta väittää, että riidanalaiset säännökset koskevat monitahoista ja uutta sääntelyä, josta säädetään ensimmäisen kerran direktiivissä 2014/40/EU ja jonka tavoitteena on sellaisten tupakkatuotteiden, joilla on tunnusomainen maku, markkinoille saattamista koskevasta kiellosta ja kyseiseen kieltoon liittyvistä toimista säätämällä saada mainitunlaiset tuotteet, muun muassa mentolisavukkeet, kokonaan pois sisämarkkinoilta. Kun otetaan huomioon mentolisavukkeiden osuus Euroopan unionin tupakkatuotteiden markkinoilla, mainitulla kiellolla on vakavimmat vaikutukset mentolisavukkeiden tuotantoon.

Puolan tasavalta vetoaa riidanalaisten säännösten osalta seuraaviin perusteisiin.

Ensinnäkin SEUT 114 artiklaa on Puolan tasavallan mukaan rikottu. Mentolisavukkeiden markkinoille saattamista koskevasta kiellosta on säädetty, vaikkei kansallisten säännösten välillä ole mitään sellaisia eroja, jotka voisivat rajoittaa tavaroiden liikkuvuutta. Kyseinen kielto ei johda sisämarkkinoiden toiminnan parantumiseen, vaan päinvastoin siitä aiheutuu esteitä, joita ennen direktiivin antamista ei ollut.

Toinen kanneperuste liittyy suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen. Mentolisavukkeiden markkinoille saattamista koskeva kielto ei vastaa niitä tavoitteita, joihin direktiivillä pyritään. Sen lisäksi kielto ei ole sen vaatimuksen mukainen, jonka mukaan toimenpiteiden, joihin ryhdytään, on oltava omiaan tavoitellun päämäärän saavuttamiseen. Mainitun kiellon käyttöönoton kustannukset ylittävät merkittävästi siitä saatavat edut.

Kolmas kanneperuste liittyy toissijaisuusperiaatteen loukkaamiseen. Mentolisavukkeiden markkinoille saattamista koskeva kielto loukkaa toissijaisuusperiaatetta, koska kysymys mentolisavukkeiden käytöstä sekä suhteessa sen kansanterveydelliseen vaikutukseen että suhteessa niiden myynnin kiellosta aiheutuviin yhteiskunnallisiin ja talouteen liittyviin kustannuksiin on luonteeltaan paikallinen ja rajoittuu koskemaan suppeaa osaa jäsenvaltioista. Siksi mainittu kysymys pitäisi ratkaista paikallisella tasolla ja vain niiden jäsenvaltioiden olisi ratkaistava se, joissa kyseisten tuotteiden kulutus ja tuotanto on suurta.

(1) EUVL L 127, s. 1.
—

on määrättävä Suomen tasavallalle SEUT-sopimuksen 260 artiklan 3 kohdan nojalla uhkasakko, jonka määrä on 19 178,25 euroa päivässä unionin tuomioistuimen tuomion julistamispäivästä, ja joka on maksettava Euroopan unionin omien varojen tilille, koska Suomen tasavalta on jättänyt täyttämättä velvollisuutensa ilmoittaa toimenpiteistä, joilla lainsäätämisjärjestystä noudattaen annettu direktiivi saatetaan kansallisen lainsäädännön osaksi;
1.

Ensimmäinen valitusperuste: riidanalaisen päätöksen vastaanottajan yksilöiminen virheellisesti Italmobiliare kiistää ensimmäisessä valitusperusteessaan unionin yleisen tuomioistuimen väitteen, jonka mukaan Italmobiliaren voidaan kohtuullisesti olettaa voivan tutustua vaadittuihin tietoihin. Se väittää myös, että unionin yleinen tuomioistuin vääristi tosiseikkoja ja sovelsi virheellisesti luottamuksensuojan periaatetta kun se jätti katsomatta, että komission aikaisempi toiminta ja kirjalliset vakuuttelut olivat omiaan synnyttämään perusteltuja odotuksia siihen, ettei riidanalainen päätös koskisi Italmobiliarea. Lopuksi väitetään, että unionin yleisen tuomioistuimen tuomiota ei ole lainkaan perusteltu Italmobiliaren sen väitteen osalta, jonka mukaan syrjintäkiellon periaatetta on loukattu, koska siinä ei tarkastella perustelua, jonka Italmobiliare esitti osoittaakseen, että se on ainoa rahoitusalan holdingyhtiö, joka on mukana menettelyssä asetuksen N:o 1/2003 (1) 18 artiklan 3 kohdan mukaisen tiedonsaantipyynnön vastaanottajana.
2.

Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko 23.6.2009 allekirjoitettua Euroopan yhteisön ja Romanian välistä yhteisymmärryspöytäkirjaa, joka on julkaistu 1.7.2009 Romanian virallisessa lehdessä nro 455, tulkittava siten, että talouskriisin vaikutusten rajoittamiseksi henkilöstökuluja vähentämällä Euroopan komissio voi laillisesti edellyttää sellaisen kansallisen lain säätämistä, jossa henkilöltä peruutetaan mahdollisuus yli 30 vuoden aikana kertyneeseen vakuutusmaksuihin perustuvaan lakisääteiseen eläkkeeseen, jota on maksettu ennen kyseisen lain voimaantuloa, sillä perusteella, että sama henkilö saa työsopimuksen perusteella palkkaa työstä, joka on toinen kuin se, josta hänelle maksetaan eläkettä?
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 235/9

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 12.5.2014 – Portmeirion Group UK Ltd v. Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

(Asia C-232/14)

2014/C 235/12

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Portmeirion Group UK Ltd

Vastapuoli: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko riidanalainen (neuvoston) asetus (N:o 412/2013) (1) unionin oikeuden vastainen siltä osin kuin

i) se perustuu tarkasteltavana olevan tuotteen määrittelyssä tehtyihin ilmeisiin arviointivirheisiin, joiden takia polkumyyntitutkimuksen päätelmät eivät ole päteviä, ja

ii) siitä puuttuvat SEUT 296 artiklassa edellytetyt riittävät perustelut?

(1) Lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 13.5.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 412/2013 (EUVL L 131, s. 1).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 194/11

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 21.3.2014 – Malvino Cervati ja Società Malvi Sas di Cervati Malvino v. Agenzia delle Dogane, Agenzia delle Dogane – Ufficio delle Dogane di Livorno ja Roberto Cervati

(Asia C-131/14)

2014/C 194/13

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Corte suprema di cassazione

Pääasian asianosaiset

Revision-menettelyn valittajat: Malvino Cervati ja Società Malvi Sas di Cervati Malvino

Revision-menettelyn vastapuolet: Agenzia delle Dogane, Agenzia delle Dogane – Ufficio delle Dogane di Livorno ja Roberto Cervati

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko asetusta (EY) N:o 1047/2001 (1) ja asetusta (EY) N:o 2988/95 (2) tulkittava siten, että niiden perusteella on kyse kielletystä toiminnasta, oikeuden väärinkäytöstä ja vilpillisestä menettelystä, kun yhteisön toimija A (Malvi s.a.s.), jolla ei ole tuontitodistusta tai joka on käyttänyt oman kiintiönsä loppuun, ostaa tietyn tavaraerän toiselta yhteisön toimijalta B (Tonini s.a.s.), joka on puolestaan ostanut tavaran yhteisön ulkopuoliselta toimittajalta (Bananaservice srl), kun tavara on luovutettu ulkomailla toiselle yhteisön toimijalle C (L’Olivo Maria), joka täyttää edellytykset kiintiön mukaisen todistuksen saamiselle ja joka on siirtämättä todistustaan tuonut tavaran vapaaseen liikkeeseen Euroopan yhteisöön luovuttaakseen sen tullaamisen jälkeen sellaista asianmukaista korvausta vastaan, joka on alhaisempi kuin kiintiön ulkopuoliseen tuontiin sovellettava paljoustulli, toimijalle B (Tonini Roberto s.a.s.), joka myy ne lopulta toimijalle A (Malvi s.a.s.)?

(1) Tuonti- ja alkuperätodistusmenettelyn perustamisesta ja kolmansista maista tuotavan valkosipulin tariffikiintiöiden hallinnointitavan vahvistamisesta 30.5.2001 annettu komission asetus (EY) N:o 1047/2001 (EYVL L 145, s. 35).

(2) Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18.12.1995 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 (EYVL L 312, s. 1).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 212/17

Valitus, jonka Euroopan unionin neuvosto on tehnyt 15.4.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-528/09, Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd v. Euroopan unionin neuvosto, 29.1.2014 antamasta tuomiosta

(Asia C-193/14 P)

2014/C 212/19

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: J.-P. Hix, solicitor B. O'Connor ja asianajaja S.Gubel)

Muut osapuolet: Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd, Euroopan komissio, ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s., ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Benteler Deutschland GmbH, aiemmin Benteler Stahl//Rohr GmbH, Ovako Tube & Ring AB, Rohrwerk Maxhütte GmbH, Dalmine SpA, Silcotub SA, TMK-Artrom SA, Tubos Reunidos, SA, Vallourec Oil ja Gas France, aiemmin Vallourec Mannesmann Oil & Gas France, Vallourec Tubes France, aiemmin V & M France, Vallourec Deutschland GmbH, aiemmin V & M Deutschland GmbH, voestalpine Tubulars GmbH, Železiarne Podbrezová a.s.

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

— kumoaa Euroopan unioniin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa C-528/09, Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd v. Euroopan unionin neuvosto, 26.1.2014 antaman tuomion

— hylkää kantajien ensimmäisessä oikeusasteessa esittämän kolmannen kanneperusteen ensimmäisen osan oikeudellisesti perusteettomana

— palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen jäljellä olevien oikeudellisten perusteiden uudelleen tarkastelemiseksi ensimmäisessä oikeusasteessa sikäli kuin unionin yleinen tuomioistuin ei ole selvittänyt tosiseikkoja

— velvoittaa Hubein korvaamaan neuvoston oikeudenkäyntikulut ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhaussa.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Neuvosto väittää, että valituksenalainen tuomio on kumottava seuraavista syistä:

— unionin yleinen tuomioistuin ensinnäkin rikkoi perusasetuksen (1) 3 artiklan 5 kohtaa ja otti selvitysaineiston huomioon vääristyneellä tavalla, koska se arvioi valikoivasti ja puutteellisesti laissa edellytettyjä tekijöitä määrittääkseen, että unionin tuotannonala oli haavoittuvassa tilassa tutkimusajanjakson lopulla

— unionin yleinen tuomioistuin toiseksi tulkitsi virheellisesti ja sovelsi sitten virheellisesti perusasetuksen 3 artiklan 7 kohtaa ennakoidun kysynnän romahtamisen osalta

— unionin yleinen tuomioistuin kolmanneksi tulkitsi virheellisesti perusasetuksen 3 artiklan 9 kohtaa vahingon uhkan analyysin osalta

— unionin yleinen tuomioistuin neljänneksi ylitti toimivaltansa, koska se korvasi unionin toimielinten arvioinnin tarkasteltavana olevista taloudellisista tekijöistä omalla arvioinnillaan.

(1) Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22.12.1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 384/96 (EYVL L 56, s.), joka on korvattu polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1225/2009 (kodifioitu toisinto) (EUVL L 343, s. 51)
2.

22.7.2009 tehty komission päätös K(2009) 5791 lopullinen (asia COMP/39.396 – Teräs- ja kaasuteollisuuden käyttämät kalsiumkarbidi- ja magnesiumpohjaiset reagenssit) on kumottava siltä osin kuin se koskee valittajia toissijaisesti valittajille mainitun päätöksen 2 artiklan g ja h kohdassa määrätyn sakon määrää on alennettava toissijaisesti siinä tapauksessa, että edellä oleva vaatimus hylätään, päätöksen 2 artiklan g ja h kohtaa on muutettava siten, että SKW Stahl-Metallurgie GmbH:n katsotaan olevan yhteisvastuussa valittajille määrätyn sakon koko määrästä; valittajat ymmärtävät tämän toissijaisen vaatimuksen siten, miten unionin yleinen tuomioistuin on sen ymmärtänyt tuomion 264 ja 265 kohdassa, eli toissijaiseksi vaatimukseksi valittajille määrätyn sakon sellaisen osan korottamisesta, joka katsotaan maksetuksi, kun SKW maksaa komission sille määräämän sakon
—

toteaa, että Bulgarian tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 2009/147/EY 4 artiklan 4 kohdan, sellaisena kuin sitä on tulkittu asioissa C-96/98 ja C-374/98, mukaisia velvoitteitaan, kun se on hyväksynyt hankkeet AES Geo Enerdzhi OOD, Uindteh OOD, Brestiom OOD, Disib OOD, Eko Enerdzhi OOD ja Longman investmant OOD Kaliakran alueella, joka on lintujen suojelun kannalta tärkeä ja jota ei ole luokiteltu erityissuojelualueeksi, vaikka se olisi pitänyt tällaiseksi luokitella
5)

Jos pankki on nostanut vuonna 2009 velvoiteoikeudellisen kanteen, jossa se vaatii asiakkaitaan maksamaan väitetyn velkasaatavan sen jälkeen, kun kiinnitetyistä kiinteistöistä on pidetty huutokauppa, jossa pankki on ostanut ne itselleen hyvin alhaiseen hintaan, onko yhdenvertaisen kohtelun periaatteen vastaista, ettei tässä tilanteessa oteta huomioon laeilla 1/2000 ja 4/2011 tehtyjä lainsäädäntömuutoksia?
2)

Kun kyseessä on Montrealin yleissopimuksen 19 artiklaan perustuva korvausvaatimus, määräytyykö – kansalliseen tuomioistuimeen rinnastettavan – notaarin, jolla on toimivalta antaa eurooppalainen maksamismääräys, toimivalta ja tuomioistuimen toimivalta vastaajan vastineen antamista seuraavassa riita-asian oikeudenkäynnissä eurooppalaisen maksamismääräysmenettelyn käyttöönotosta 12.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1896/2006 (1) (jäljempänä asetus N:o 1896/2006), tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (2) (jäljempänä asetus N:o 44/2001) ja/tai eräiden kansainvälistä ilmakuljetusta koskevien sääntöjen yhtenäistämisestä Montrealissa 28.5.1999 tehdyn yleissopimuksen (jäljempänä Montrealin yleissopimus) toimivaltasääntöjen mukaan? Mikä on näiden oikeussääntöjen keskinäinen suhde?
—

toissijaisesti mainitun määräyksen tietyt osat on kumottava — määräys on kumottava siltä osin kuin se koskee kumoamiskanteen ensimmäisellä sivulla mainittuja hankkeita varten saatua tukea — määräys on kumottava siltä osin kuin Bey Watch -hanketta koskevat korvaamisvaatimukset on jätetty tutkimatta — määräys on kumottava siltä osin kuin Indect -hanketta koskevat korvaamisvaatimukset on jätetty tutkimatta — määräys on kumottava siltä osin kuin muita hankkeita koskevat korvaamisvaatimukset on jätetty tutkimatta
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 129/15

Kanne 10.3.2014 – Saksan liittotasavalta v. Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto

(Asia C-113/14)

2014/C 129/19

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: T. Henze ja A. Wiedmann)

Vastaajat: Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

Kantaja vaatii

— maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 992/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (1) 7 artiklan kumoamista

— maataloustuotteiden yhteiseen markkinajärjestelyyn liittyvien tiettyjen tukien ja vientitukien vahvistamista koskevien toimenpiteiden määrittämisestä 16.12.2013 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1370/2013 (2) 2 artiklan, jossa viitataan asetuksen (EU) N:o 1308/2013 7 artiklaan, kumoamista

— vahvistamaan mainittujen säännösten vaikutusten voimassaolo siihen asti, kunnes uudet asetukset on annettu asianmukaisen oikeudellisen perustan nojalla

— sekä velvoittamaan vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Saksan liittotasavalta vaatii asetuksen (EU) N:o 1308/2013 7 artiklan kumoamista. Asetus (EU) N:o 1308/2013 annettiin kokonaisuudessaan osana maatalouden yhteistä markkinajärjestelyä SEUT 43 artiklan 2 kohdan nojalla.

Saksan liittotasavallan hallituksen käsityksen mukaan asetuksen (EU) N:o 1308/2013 7 artiklassa on kuitenkin kyse SEUT 43 artiklan 3 kohdassa tarkoitetusta niin sanotusta hintojen vahvistamiseen liittyvästä toimenpiteestä. Näin ollen Saksan liittotasavallan hallitus on sitä mieltä, että asetuksen (EU) N:o 1308/2013 7 artiklaa ei olisi pitänyt antaa SEUT 43 artiklan 2 kohdan vaan SEUT 43 artiklan 3 kohdan nojalla. Tästä syystä Saksan liittotasavallan hallitus katsoo, että asetuksen (EU) N:o 1308/2013 7 artikla annettiin virheellisen oikeudellisen perustan nojalla.

Saksan liittotasavallan hallituksen mukaan myös asetuksen (EU) N:o 1370/2013 2 artikla, jossa viitataan asetuksen (EU) N:o 1308/2013 7 artiklaan, tulisi oikeusvarmuuden ja oikeudellisen selkeyden vuoksi kumota. Viittauksellaan asetuksen (EU) N:o 1308/2013 7 artiklaan, joka Saksan liittotasavallan hallituksen käsityksen mukaan on kumottava, myötävaikuttaa asetuksen (EU) N:o 1370/2013 2 artikla virheellisen oikeudellisen käsityksen syntymiseen siitä, että ensiksi mainittu säännös perustuu asianmukaiseen oikeudelliseen perustaan ja on laillinen.

Saksan liittotasavallan hallituksen mukaan ehdottoman välttämättömien etujen turvaamiseksi sekä maatalousyritysten luottamuksensuojan ja yleisemminkin oikeusvarmuuden vuoksi edellä mainittujen säännösten vaikutukset on lisäksi pidettävä SEUT 264 artiklan toisen kohdan mukaisesti voimassa siihen asti, kunnes uudet asetukset on annettu asianmukaisen oikeudellisen perustan nojalla.

(1) EUVL L 347, s. 671.

(2) EUVL L 346, s. 12.
—

Unionin tuomioistuimen on todettava, että Puolan tasavalta ei ole noudattanut ihmiskudosten ja -solujen luovuttamista, hankintaa, testausta, käsittelyä, säilömistä, säilytystä ja jakelua koskevien laatu- ja turvallisuusvaatimusten vahvistamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/23/EY (1) 31 artiklan, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/23/EY täytäntöönpanosta ihmiskudosten ja -solujen luovuttamista, hankintaa ja testausta koskevien tiettyjen teknisten vaatimusten osalta 8.2.2006 annetun komission direktiivin 2006/17/EY (2) 3 artiklan b kohdan, 4 artiklan 2 kohdan, 7 artiklan eikä liitteen III eikä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/23/EY täytäntöönpanosta siltä osin kuin on kyse jäljitettävyysvaatimuksista, vakavista haittavaikutuksista ja vaaratilanteista ilmoittamisesta sekä ihmiskudosten ja -solujen koodaukseen, käsittelyyn, säilömiseen, säilytykseen ja jakeluun liittyvistä tietyistä teknisistä vaatimuksista 24.10.2006 annetun komission direktiivin 2006/86/EY (3) 11 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on sulkenut sukusolut sekä alkion ja sikiön kudokset niiden kansallisten säännösten soveltamisalan ulkopuolelle, joilla kyseinen direktiivi on pantu täytäntöön.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 85/16

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Ranska) on esittänyt 22.10.2013 — Les Laboratoires Servier SA v. Ministre des affaires sociales et de la santé ja Ministre de l'Économie et des Finances

(Asia C-691/13)

2014/C 85/28

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d'État

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Les Laboratoires Servier SA

Vastapuolet: Ministre des affaires sociales et de la santé ja Ministre de l'Économie et des Finances

Ennakkoratkaisukysymys

Edellyttävätkö ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden hintojen sääntelytoimenpiteiden avoimuudesta ja niiden soveltamisesta kansallisissa sairausvakuutusjärjestelmissä 21.12.1988 annetun neuvoston direktiivin 89/105/ETY (1) 6 artiklan 2 kohdan säännökset sitä, että perusteluvelvollisuus koskee sellaisia päätöksiä sairausvakuutuskassasta korvattavien lääkkeiden luetteloon sisällyttämisestä tai uudelleen sisällyttämisestä, joilla joko rajoittamalla korvaukseen oikeuttavaa terapeuttista käyttöaihetta korvausvaatimukseen nähden tai asettamalla korvaukselle esimerkiksi lääkettä määrääviä tahoja, hoitojen järjestämistä tai potilaiden seurantaa koskevia edellytyksiä, tai millä tahansa muulla tavoin myönnetään oikeus sairausvakuutuskassasta maksettavaan korvaukseen vain osalle lääkkeitä käyttävistä potilaista tai vain tietyissä olosuhteissa?

(1) EYVL L 40, s. 8.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 303/2

Valitus, jonka Zoo Sport Ltd on tehnyt 16.12.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-455/12, Zoo Sport Ltd v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), väliintulijana unionin yleisessä tuomioistuimessa K-2 Corp., 16.10.2013 antamasta tuomiosta

(Asia C-675/13 P)

2014/C 303/02

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Zoo Sport Ltd (edustaja: asianajaja I. Rungg)

Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja K-2 Corp.

Unionin tuomioistuin (kuudes jaosto) totesi 15.7.2014 antamassaan määräyksessä, että valitus jätetään tutkimatta.
1)

Ensimmäinen valitusperuste, jossa vedotaan siihen, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, koska se on soveltanut asetuksen N:o 1049/2001 (1) 4 artiklan 2 kohdan kolmannessa alakohdassa käytettyjen ilmaisujen ”tutkintatoimet” ja ”vahingoittaisi – – tutkinta – – toimien – – tarkoitusten suojaa” virheellistä tulkintaa. Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se katsoi systemaattisesti, että ”riidanalaiset tutkimukset ovat asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettuja komission tutkintatoimia”. Tämän valitusperusteen ensimmäinen osa muodostuu siitä, että unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut virheellisesti sanaa ”tutkintatoimet”. Toinen osa: vaikka katsottaisiin, että tutkintatoimia on suoritettu, unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen tulkitessaan virheellisesti sanaa ”vahingoittaisi”. Unionin yleinen tuomioistuin on liittänyt tietojen ilmaisemisen käsitteen vahingoittamisen käsitteeseen, mutta se ei ole konkreettisesti kuvannut sitä, kuinka tietojen ilmaiseminen täsmällisesti ottaen olisi vahingoittanut tutkintatoimien ”tarkoituksia”.