ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 72/12

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Mercantil no 1 de Córdoba (Espanja) on esittänyt 19.11.2020 – ZU ja TV v. Ryanair Ltd

(Asia C-618/20)

(2021/C 72/16)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Juzgado de lo Mercantil no 1 de Córdoba

Pääasian asianosaiset

Kantajat: ZU ja TV

Vastaaja: Ryanair Ltd

Ennakkoratkaisukysymykset

1) Voidaanko asetuksen N:o 261/2004 (1) [3] artiklan 5 kohdassa tarkoitettuna lennosta vastaavana lentoliikenteen harjoittajana pitää lentoyhtiötä, joka myy omalla verkkosivustollaan toisen lentoyhtiön reittitunnuksella merkittyjä lentolippuja, näiden tiettyjen myytyjen ja toisen yhtiön suorittamien lentojen osalta?

2) Voidaanko asetuksen N:o 261/2004 [3] artiklan 5 kohdassa tarkoitettuna lennosta vastaavana lentoliikenteen harjoittajana pitää lentoyhtiötä, joka myy omalla verkkosivustollaan toisen lentoyhtiön reittitunnuksella merkittyjä lentolippuja, näiden tiettyjen myytyjen ja toisen yhtiön suorittamien lentojen osalta, jos tämä lennon suorittava toinen yhtiö kuuluu lennon myyvän yhtiön konserniin?

3) Voidaanko Montrealin sopimuksen 45 artiklassa tarkoitettu sopimuksen tehneen rahdinkuljettajan käsite rinnastaa asetuksen N:o 261/2004 [3] artiklan 5 kohdassa tarkoitettuun lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan käsitteeseen?

4) Voidaanko asetuksen N:o 261/2004 [3] artiklan 5 kohdassa tarkoitettu lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan käsite rinnastaa Montrealin yleissopimuksen 45 artiklassa tarkoitetun tosiasiallisen rahdinkuljettajan käsitteeseen?

(1) Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).
2)

Kun arvioidaan, onko yksinoikeutta koskevissa sopimusehdoissa ollut kyse määräävän markkina-aseman väärinkäytöstä, onko SEUT 102 artiklaa tulkittava niin, että kilpailuviranomaisella on velvollisuus selvittää, vaikuttavatko kyseiset ehdot niin, että ne sulkevat yhtä tehokkaita kilpailijoita markkinoilta, ja perehtyä tarkasti osapuolen toimittamiin taloustieteellisiin analyyseihin, jotka koskevat riidanalaisten menettelyjen tosiasiallista kykyä sulkea yhtä tehokkaita kilpailijoita markkinoilta, vai onko niin, että kun kyse on poissulkevista yksinoikeusehdoista tai menettelyistä, joille on ominaista se, että niissä on useita väärinkäytölle ominaisia piirteitä (uskollisuutta edistävät alennukset ja yksinoikeusehdot), kilpailuviranomaisella ei ole mitään oikeudellista velvollisuutta käyttää yhtä tehokkaan kilpailijan kriteeriä kilpailusääntöjen rikkomisen toteamiseen?
C 62/16

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Pécsi Törvényszék (Unkari) on esittänyt 25.11.2020 – Tolnatext Bt. V. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

(Asia C-636/20)

(2021/C 62/18)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Pécsi Törvényszék

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Tolnatext Bt.

Vastapuoli: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko unionin tullikoodeksista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 (1) 22 artiklan 6 kohtaa ja 29 artiklaa tulkittava siten, että jos kyse on tulliviranomaisen menettelystä, jossa tämä toimii muuna kuin lainkäyttöelimenä, tulliviranomaisen on myönnettävä oikeus tulla kuulluksi riippumatta siitä, onko kyseinen menettely aloitettu viran puolesta vai hakemuksesta?

(1) Unionin tullikoodeksista 9.10.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 952/2013 (EUVL 2013, L 269, s. 1).
C 53/26

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Okręgowy w Poznaniu (Puola) on esittänyt 26.11.2020 – W. J. v. L. J. ja J. J., laillisena edustajanaan A. P.

(Asia C-644/20)

(2021/C 53/34)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Sąd Okręgowy w Poznaniu

Pääasian asianosaiset

Valittaja: W. J.

Vastapuolet: L. J. ja J. J., laillisena edustajanaan A. P.

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko elatusvelvoitteisiin sovellettavasta laista 23.11.2007 tehdyn Haagin pöytäkirjan, joka hyväksyttiin Euroopan yhteisön puolesta 30.11.2009 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2009/941/EY (1), 3 artiklan 1 ja 2 kohtaa tulkittava siten, että elatusapuun oikeutettu, joka on lapsi, voi saada uuden asuinpaikan valtiossa, josta hänet on luvattomasti jätetty palauttamatta, jos tuomioistuin määrää, että elatusapuun oikeutettu on palautettava valtioon, jossa hänellä oli asuinpaikka välittömästi ennen hänen luvatonta palauttamatta jättämistään?

(1) EUVL 2009, L 331, s. 17.
3)

Onko unionin oikeutta – erityisesti toisessa kysymyksessä mainittuja säännöksiä – tulkittava siten, että ne ovat esteenä yleisten tuomioistuinten organisaatiosta annetun lain 110 §:n 2 a momentin ja ylimmästä tuomioistuimesta annetun lain 27 §:n 1 momentin 1 a kohdan kaltaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka nojalla kansallisen tuomioistuimen tuomarin asettamista rikosoikeudelliseen vastuuseen tai vapaudenriistoa (pidättämistä) koskevat lupa-asiat kuuluvat sekä ensimmäisessä että toisessa oikeusasteessa yksinomaan kurinpitojaoston kaltaisen elimen toimivaltaan, kun otetaan erityisesti huomioon (erikseen tai yhdessä), että a) kurinpitojaosto perustettiin samaan aikaan, kun muutettiin Krajowa Rada Sądownictwan (kansallinen tuomarineuvosto, Puola, jäljempänä KRS) kaltaisen elimen, joka osallistuu tuomarien nimittämismenettelyyn ja jonka ehdotuksesta kaikki kurinpitojaoston jäsenet on nimitetty, jäsenten nimittämistä koskevia sääntöjä b) kansallinen lainsäätäjä on sulkenut pois mahdollisuuden siirtää ylimmän oikeusasteen kansallisen tuomioistuimen, kuten Sąd Najwyższyn (ylin tuomioistuin, Puola), jaostona toimivaan kurinpitojaostoon mainitun tuomioistuimen muita tuomareita, joten kurinpitojaostoon voidaan ottaa vain uusia jäseniä, jotka on nimitetty muutetussa kokoonpanossa toimivan KRS:n ehdotuksesta c) kurinpitojaostolle on ominaista erityisen laaja autonomia Sąd Najwyższyn organisaatiossa d) Sąd Najwyższy on 19.11.2019 annetun tuomion A. K. ym. (Ylimmän tuomioistuimen kurinpitojaoston riippumattomuus) (C-585/18, C-624/18 ja C-625/18, EU:C:2019:982) täytäntöönpanoa koskevissa ratkaisuissaan vahvistanut, että muutetussa kokoonpanossa toimiva KRS ei ole lainsäädäntö- ja täytäntöönpanovallasta riippumaton elin eikä sitä voida pitää perusoikeuskirjan 47 artiklassa, Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklassa ja Puolan perustuslain 45 §:n 1 momentissa tarkoitettuna tuomioistuimena e) vaatimuksen kansallisen tuomioistuimen tuomarin asettamisesta rikosoikeudelliseen vastuuseen tai vapaudenriistosta (pidättämisestä) esittää yleensä syyttäjä, jonka esimiehenä on täytäntöönpanovaltaa käyttävä elin, kuten oikeusministeri, joka voi antaa syyttäjille prosessitoiminnan sisältöä koskevia sitovia ohjeita, ja samalla kurinpitojaoston ja muutetussa kokoonpanossa toimivan KRS:n jäsenillä on, kuten Sąd Najwyższy on todennut 2 d kohdassa mainituissa ratkaisuissa, erityisen vahvat siteet lainsäädäntö- ja täytäntöönpanovaltaan, minkä vuoksi kurinpitojaostoa ei voida pitää ulkopuolisena menettelyn asianosaiseen nähden f) Puolan tasavalta velvoitettiin keskeyttämään eräiden ylimmästä tuomioistuimesta annetun lain kurinpitojaostoa koskevien säännösten soveltaminen ja pidättäytymään siirtämästä kurinpitojaoston käsiteltävänä olevia asioita ratkaisukokoonpanolle, joka ei täytä riippumattomuuden vaatimuksia, 8.4.2020 annetun määräyksen komissio v. Puola (C-791/19 R, EU:C:2020:277) nojalla?
2)

Onko arvonlisäverodirektiivin 2 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, 24 artiklan 1 kohtaa ja 43 artiklaa tulkittava siten, että know-how-lisenssin antaja – toiseen jäsenvaltioon sijoittautunut yhtiö – suorittaa internetsivustolla saatavilla olevia palveluja loppukäyttäjille, joten se on verovelvollisen know-how’n teknisen tukipalvelun vastaanottaja alihankkijana, eikä viimeksi mainittu suorita tätä palvelua ensin mainittuun jäsenvaltioon sijoittautuneelle lisenssin saajalle olosuhteissa, joissa a) lisenssinantajayhtiön omat resurssit koostuivat yksinomaan vuokratusta toimistotilasta ja sen toimitusjohtajan käyttämästä tietokoneesta b) sen ainoita omia työntekijöitä olivat toimitusjohtaja ja oikeudellinen neuvonantaja, joka työskenteli osa-aikaisesti muutaman tunnin viikossa c) sen ainoa sopimus oli know-how-kehityssopimus d) se määräsi, että lisenssin saaja kirjaisi omistuksessaan olevien verkkotunnusten nimet omiin nimiinsä viimeksi mainitun kanssa tehdyn sopimuksen mukaisesti e) se ei esiintynyt koskaan kyseisten palvelujen tarjoajana kolmansiin osapuoliin, erityisesti loppukäyttäjiin, pankkeihin, jotka tarjosivat pankkikorttimaksua verkkosivuilla, verkkosivustojen sisällöntuottajiin eikä sisältöä markkinoiviin webmastereihin nähden f) se ei koskaan laatinut tositteita, jotka liittyvät verkkosivustoilla saatavilla oleviin palveluihin, lukuun ottamatta lisenssioikeuksiin liittyvää laskua, ja g) sillä ei ollut käytettävissään järjestelmää (kuten pankkitilejä ja muita infrastruktuureja), jotka olisivat mahdollistaneet verkkosivustojen välityksellä suoritetusta palvelusta saatujen tulojen vastaanottamisen, kun otetaan huomioon sekin, että 17.12.2015 annetun tuomion WebMindLicenses (C-419/14, EU:C:2015:832) mukaan sillä seikalla, että know-how’n on luonut lisenssinantajayhtiön toimitusjohtaja ja ainoa osakkeenomistaja ja että tämä sama henkilö vaikutti kyseisen know-how’n kehittämiseen ja hyödyntämiseen sekä siihen tukeutuvien palvelujen suorittamiseen tai määräsi niistä, ei sellaisenaan ole ratkaisevaa merkitystä, joten luonnollinen henkilö, joka on lisenssinantajayhtiön toimitusjohtaja ja omistaja, on myös sellaisten alihankkijoina olevien yhtiöiden – ja siten kantajan – toimitusjohtaja ja/tai omistaja – jotka työskentelevät yhdessä palveluja suoritettaessa alihankkijoina lisenssin saajan lukuun hoitamalla niille kuuluvia edellä mainittuja tehtäviä?
2.

Onko asetuksen (ETY) N:o 2913/92 31 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä tullausarvon määrittämiselle kansalliseen tietokantaan sisältyvien tietojen perusteella, jotka koskevat sellaisten tavaroiden tullausarvoa, joilla on sama alkuperä ja jotka kuuluvat samaan Taric-nimikkeeseen, vaikka eivät olekaan samankaltaisia tavaroita asetuksen (ETY) N:o 2454/93 142 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetulla tavalla?
4)

Jos kolmanteen kysymykseen vastataan kieltävästi: onko direktiivin 2008/115/EY 16 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että kyseessä on maasta poistamista varten säilöönotettujen henkilöiden majoittaminen ”erityiseen säilöönottolaitokseen”, kun vankila perustaa maasta poistamista varten erityisen säilöönottoyksikön, jonka käytössä on maasta poistamista varten säilöönotettuja henkilöitä varten osoitetulla aidatulla alueella sijaitsevat kolme rakennusta, joista yhteen on sijoitettu tilapäisesti pelkästään vankeja, jotka suorittavat sakon muuntorangaistuksia tai lyhyitä vankeusrangaistuksia, ja kun vankila huolehtii maasta poistamista varten säilöönotettujen henkilöiden ja vankien pitämisestä erillään etenkin siten, että jokaisessa rakennuksessa on käytössä omat tilat (oma vaatehuone, oma sairasvastaanotto, omat urheilutilat), ja kaikista rakennuksista tosin on näkymä pihalle/ulkotiloihin, mutta jokaisella rakennuksella on käytössään oma, verkkoaidalla aidattu alue majoitettuja varten eikä rakennuksista ole siten suoraa yhteyttä toisiinsa?
—

Asetuksen N:o 1071/2009 (1) 5 artiklan 1 kohdan b alakohta ja asetuksen N:o 1072/2009 (2) 8 artiklan 2 a kohta, sellaisina kuin ne ovat muutettuna asetusten (EY) N:o 1071/2009, (EY) N:o 1072/2009 ja (EU) N:o 1024/2012 muuttamisesta niiden mukauttamiseksi maantieliikenteen alan kehitykseen 15.7.2020 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2020/1055 (3) 1 ja 2 artiklalla, on kumottava.
—

Onko painelaitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 29.5.1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/23/EY (EYVL L 181) 4 artiklan 1 kohdan 1 alakohtaa sekä 7 artiklan 4 ja 8 kohtaa, kun niitä luetaan yhdessä liitteen I kanssa, tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansallisille säännöksille, kuten pääasiassa kyseessä oleville käyttöpaineeltaan korkeintaan 500 mbaarin maakaasun sisäasennuksista annetun Kreikan teknisen määräyksen 1.2.4, P.9.5.6.9 ja P.9.5.8.2 kohdille, joissa asetetaan ehtoja ja rajoituksia (ilmanvaihtovelvollisuus, lattialämmityskielto) henkilöiden suojelemiseksi pääasiassa maanjäristyksiltä, siltä osin kuin on kyse painelaitteiden (kaasuputkistojen) asennusmenetelmästä sellaisessa tapauksessa, jossa näitä ehtoja ja rajoituksia sovelletaan erotuksetta myös putkistoihin, joissa, kuten riidanalaisessa tapauksessa, on CE-merkintä ja jotka valmistaja on todennut turvallisiksi käyttää ja asentaa ilman edellä mainittujen ehtojen ja rajoitusten noudattamista?
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Noord-Holland (Alankomaat) on esittänyt 13.10.2020 – P v. Swiss International Air Lines AG

(Asia C-512/20)

(2020/C 443/15)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Rechtbank Noord-Holland

Pääasian asianosaiset

Kantaja: P

Vastaaja: Swiss International Air Lines AG

Ennakkoratkaisukysymys

Sovelletaanko matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 261/2004 (1) – kun lentoliikenteestä 21.6.1999 tehdyn Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton sopimuksen (2) 15 artikla sekä [yhteisön ja Sveitsin lentoliikennekomitean] päätökset N:o 1/2006 (3) ja N:o 1/2017 (4) otetaan huomioon – sellaisessa suoraan toisiinsa liittyvien lentojen tapauksessa, jossa matka jäsenvaltion alueella sijaitsevalta lentoasemalta kolmannen valtion alueella sijaitsevalle lentoasemalle sisältää välilaskun Sveitsiin, jossa vaihdetaan lentokonetta, myös suoraan liityntälentoon, joka lähtee Sveitsistä kolmanteen maahan?

(1) EUVL 2004, L 46, s. 1.

(2) EYVL 2002, L 114, s. 73.

(3) 2002/727/EY: Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton lentoliikennettä koskevan sopimuksen liitteen muuttamisesta 18.10.2006 tehty yhteisön ja Sveitsin lentoliikennekomitean päätös N:o 1/2006 (EUVL 2006, L 298, s. 23).

(4) Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton lentoliikennettä koskevan sopimuksen liitteen korvaamisesta [2017/2465] 29.11.2017 annettu Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton lentoliikennettä koskevan sopimuksen mukaisesti perustetun Euroopan unionin ja Sveitsin lentoliikennekomitean päätös N:o 1/2017 (EUVL 2017, L 348, s. 46).
2)

unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuuden, kun se ei ole lausunut kanneperusteesta, jonka mukaan päätöksellä ECB/SSM/2018-FRCAG-75 loukattiin oikeusvarmuuden periaatetta, sekä loukannut oikeusvarmuuden periaatetta katsoessaan, että asetuksen N:o 575/2013 26 artiklan 3 kohtaa on rikottu, vaikka kyseinen tuomioistuin on nimenomaisesti todennut, että säännös on epäselvä,
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgaria) on esittänyt 4.9.2020 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on MM

(Asia C-414/20 PPU)

(2020/C 390/31)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Spetsializiran nakazatelen sad

Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

MM

Ennakkoratkaisukysymykset

Soveltuuko kansallinen laki, jonka mukaan eurooppalaisen pidätysmääräyksen ja kansallisen päätöksen, jonka perusteella kyseinen pidätysmääräys on annettu, antaa syyttäjä yksin eikä tuomioistuin voi osallistua niiden antamiseen eikä harjoittaa edeltävää tai a posteriori valvontaa, yhteen puitepäätöksen 2002/584 6 artiklan 1 kohdan kanssa?

Onko eurooppalainen pidätysmääräys, joka on annettu etsityn henkilön syyttämistä koskevan sellaisen päätöksen perusteella, jossa ei määrätä kyseisen henkilön tutkintavankeuteen ottamisesta, puitepäätöksen 2002/584 8 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukainen?

Jos kysymykseen vastataan kieltävästi: jos eurooppalainen pidätysmääräys on tosiasiallisesti pantu täytäntöön ja etsitty henkilö on luovutettu, vaikka tuomioistuin ei ole osallistunut eurooppalaisen pidätysmääräyksen antamiseen tai tutkinut sen lainmukaisuutta ja vaikka pidätysmääräys on annettu sellaisen kansallisen päätöksen perusteella, jossa ei määrätä etsityn henkilön tutkintavankeuteen ottamisesta, onko etsitylle myönnettävä oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin samassa rikosoikeudellisessa menettelyssä, jossa kyseinen eurooppalainen pidätysmääräys on annettu? Merkitseekö oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin sitä, että etsitty henkilö on palautettava tilanteeseen, jossa hän olisi ollut, jos lakia ei olisi rikottu?
2)

Onko siinä tapauksessa, että edeltävään kysymykseen vastataan kieltävästi, koska kansallista säännöstä pidetään oikeasuhteisena, yhteisön oikeus – erityisesti SEUT 63 ja SEUT 65 artikla ja vapaan liikkuvuuden, yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteet sekä suhteellisuusperiaate – esteenä luonnollisten henkilöiden tuloverosta 28.11.2006 annetun lain 35/2006 (Ley del Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas 35/2006) 39 §:n 2 momentin kaltaiselle kansalliselle säännökselle, josta johtuvat edellä mainitut seuraukset sille, että kyseiset tulot on ilmoitettu määräajan jälkeen mutta ennen minkäänlaisen tarkastusmenettelyn aloittamista tai tiedoksiantoa ja ennen kuin on esitetty pyyntöä verotietojen vaihdosta, kun tätä varten on olemassa mekanismi kolmannen valtion kanssa,?
1)

Onko asetuksen N:o 423/2007 (1) 1 artiklan h ja j alakohtaa ja 7 artiklan 1 kohtaa, asetuksen N:o 961/2010 (2) 1 artiklan i ja h alakohtaa ja 16 artiklan 1 kohtaa sekä asetuksen N:o 267/2012 (3) 1 artiklan k ja j alakohtaa ja 23 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että jäädytettyyn omaisuuteen kohdistetaan ilman toimivaltaisen kansallisen viranomaisen etukäteen antamaa lupaa toimenpide, jolla ei ole oikeuksia luovia vaikutuksia, kuten tuomioistuimen määräämä vakuus tai hukkaamiskielto, joista säädetään siviilioikeudellisia täytäntöönpanomenettelyjä koskevassa Ranskan laissa?
C 320/7

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Social no 1 de Barcelona (Espanja) on esittänyt 11.6.2020 – HV v. Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

(Asia C-258/20)

(2020/C 320/09)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Juzgado de lo Social no 1 de Barcelona

Pääasian asianosaiset

Kantaja: HV

Vastaaja: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

Ennakkoratkaisukysymys

Onko miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19.12.1978 annettua neuvoston direktiiviä 79/7/ETY (1) tulkittava siten, että se on esteenä pääasian kohteena olevan kaltaiselle oikeussäännölle (TRLGSS:n 60 §:n 4 momentti), jolla otetaan käyttöön oikeus eläkkeen lisään naisille, joilla on ollut vähintään kaksi biologista tai adoptoitua lasta ja jotka saavat maksuperusteista vanhuuseläkettä, kun taas naisilla, jotka ovat samassa tilanteessa, ei ole oikeutta tällaiseen vanhuuseläkkeen lisään, jos he ovat jääneet varhennetulle eläkkeelle vapaaehtoisesti, mille asetetaan laissa tiukemmat vakuutusmaksujen suorittamista koskevat edellytykset kuin tavanomaisen vanhuuseläkkeen yhteydessä, ikää koskevat edellytykset ovat samat tai hyvin samankaltaiset ja työmarkkinoilla pysymiseen liittyvät naissukupuoleen perustuvat vaikeudet ovat samanlaisia?

(1) EYVL 1979, L 6, s. 24.
1)

Onko asetuksen (EY) N:o 883/2004 (1) 65 artiklan 2 ja 5 kohtaa tulkittava siten, että kokonaan työttömällä henkilöllä, joka on siirtänyt asuinpaikkansa toimivaltaisesta jäsenvaltiosta toiseen jäsenvaltioon saadessaan toimivaltaisesta jäsenvaltiosta asetuksen (EY) N:o 883/2004 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua etuutta ja/tai ennen työsuhteensa päättymistä, on oikeus asuinjäsenvaltionsa lainsäädännön mukaiseen työttömyysetuuteen?
1)

Ensiksi, a) Onko sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista (markkinoiden väärinkäyttö) 28.1.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY (1) 1 artiklan ensimmäisen kohdan 1 alakohtaa, luettuna yhdessä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY täytäntöönpanosta sisäpiiritiedon määritelmän ja julkistamisen sekä markkinoiden manipuloinnin määritelmän osalta 22.12.2003 annetun komission direktiivin 2003/124/EY (2) 1 artiklan 1 kohdan kanssa, tulkittava siten, että tieto, joka koskee rahoitusvälineiden liikkeeseenlaskijoihin liittyvää markkinahuhua käsittelevän lehtiartikkelin tulevaa julkaisemista, voi täyttää täsmällisyyden vaatimuksen, jota tiedon luonnehtiminen sisäpiiritiedoksi näiden artiklojen mukaan edellyttää? b) Onko kyseessä olevan tiedon täsmällisyyden arvioinnin kannalta merkitystä sillä, että lehtiartikkelissa, jonka tuleva julkaiseminen on kyseessä oleva tieto, mainitaan – markkinahuhuna – julkisessa ostotarjouksessa [osakkeesta tarjottu] hinta? c) Ovatko artikkelin kirjoittaneen journalistin tunnettuus, julkaisemisesta vastanneen tiedotusvälineen maine tai se, että julkaisemisella on tosiasiallisesti ollut huomattava vaikutus (ex post) niiden arvopapereiden hintaan, joihin se liittyy, merkityksellisiä seikkoja kyseessä olevan tiedon täsmällisyyttä arvioitaessa?
—

omavaraisuus- ja läheisyysperiaatteet, jotka on vahvistettu 16 artiklan 1 kohdassa, jonka sanamuoto on seuraava: ”Jäsenvaltioiden on toteuttava asianmukaiset toimenpiteet, yhteistyössä muiden jäsenvaltioiden kanssa silloin kun tämä on tarpeen tai suositeltavaa, perustaakseen yhtenäisen ja riittävän jätteiden loppukäsittelylaitosten sekä yksityisistä kotitalouksista kerätyn ja muilta tuottajilta samaan kuljetukseen kerätyn sekalaisen yhdyskuntajätteen hyödyntämistä suorittavien laitosten verkoston. Laitosverkostoa perustettaessa on otettava huomioon paras käytettävissä oleva tekniikka”;
—

toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut asetuksen (EY) N:o 883/2004 (1) 7 ja 67 artiklan eikä asetuksen N:o 883/2004 4 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 492/2011 (2) 7 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on ottanut käyttöön mukautusmekanismin, joka koskee työntekijöiden, joiden lapset asuvat vakituisesti toisessa jäsenvaltiossa, perhehyvitystä ja lapsivähennystä
a)

Onko moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 5 ja Euro 6) osalta ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta 20.6.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 715/2007 (1) 5 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että asetuksen N:o 715/2007 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ajoneuvon laite ei ole sallittu, jos siinä pakokaasun takaisinkierrätysventtiili (EGR-venttiili) eli osa, joka voi vaikuttaa päästöjen määrään, on suunniteltu siten, että pakokaasun takaisinkierrätysosuus eli takaisin imusarjaan johdettavan pakokaasun osuus on säädetty niin, että venttiili takaa vain 15 ja 33 celsiusasteen välillä ja vain alle 1 000 metrin korkeudessa vähäpäästöisen toimintamoodin, ja osuus pienenee tämän lämpötilaikkunan ulkopuolella lämpötilan noustessa tai laskiessa 10 celsiusastetta – ja noustaessa yli 1 000 metrin korkeudesta 1 250 metriin – lineaarisesti nollaan, jolloin typen oksidipäästöt ylittävät asetuksen N:o 715/2007 raja-arvot?
3.1.

Onko asetuksen (EY) N:o 715/2007 5 artiklan 1 kohtaa tulkittava ja sovellettava siten, että kiellettyä on ajoneuvon varustaminen siten, että se osa, joka voi vaikuttaa päästöjen määrään, on suunniteltu siten, että pakokaasun takaisinkierrätysosuus on säädetty niin, että [se] takaa vähäpäästöisen toimintamoodin vain 20 ja 30 celsiusasteen välillä ja että kyseinen osuus pienenee tämän lämpötilaikkunan ulkopuolella asteittain? Jos kysymykseen 3.1. vastataan kieltävästi: