Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta tehty yleissopimus – Toimivalta – Oikeusriita, jonka asianosaisilla on kotipaikka samassa sopimusvaltiossa ja joka liittyy kolmanteen valtioon – Yleissopimuksen 2 artiklan sovellettavuus

(27 päivänä syyskuuta 1968 tehdyn Brysselin yleissopimuksen 2 artikla)

2. Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta tehty yleissopimus – Toimivalta – Yleissopimuksen 2 artiklaan perustuva sopimusvaltion tuomioistuimen toimivalta – Forum non conveniens ‑teoriaan perustuvaa väitettä, jonka perusteella toimivaltaa ei käytetä, ei voida hyväksyä

(27 päivänä syyskuuta 1968 tehdyn Brysselin yleissopimuksen 2 artikla)

Tiivistelmä

1. Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta yksityisoikeuden alalla 27 päivänä syyskuuta 1968 tehdyn yleissopimuksen 2 artiklaa, sellaisena kuin tämä yleissopimus on muutettuna Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen 9 päivänä lokakuuta 1978 tehdyllä yleissopimuksella, Helleenien tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen 25 päivänä lokakuuta 1982 tehdyllä yleissopimuksella ja Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen 26 päivänä toukokuuta 1989 tehdyllä yleissopimuksella, sovelletaan sopimusvaltion tuomioistuimissa käytävään oikeusriitaan, jonka asianosaisilla on kotipaikka tässä valtiossa ja joka liittyy tietyiltä osin kolmanteen valtioon mutta ei toiseen sopimusvaltioon, ja näin ollen myös tilanteeseen, joka koskee yhden ainoan sopimusvaltion tuomioistuinten ja muun kuin sopimusvaltion tuomioistuinten välisiä suhteita eikä useamman sopimusvaltion tuomioistuinten välisiä suhteita.

On nimittäin niin, että vaikka yleissopimuksen toimivaltamääräysten soveltaminen tosin edellyttää, että asia ei ole pelkästään sopimusvaltion sisäinen, edellä mainitun määräyksen sovellettavuuden edellyttämän oikeussuhteen kansainvälisen luonteen ei kuitenkaan välttämättä tarvitse perustua siihen, että oikeusriidan aineellisten seikkojen tai sen asianosaisten kotipaikkojen perusteella se liittyy useaan sopimusvaltioon. Kyseessä olevaa oikeussuhdetta voidaan pitää luonteeltaan kansainvälisenä myös siksi, että se liittyy sopimusvaltioon ja kolmanteen valtioon esimerkiksi, koska kantajalla ja yhdellä vastaajalla on kotipaikka sopimusvaltiossa ja riidanalaiset tosiseikat ovat tapahtuneet kolmannessa valtiossa.

Kolmannelle valtiolle ei toisaalta voida katsoa aiheutuvan velvollisuuksia siitä, että sopimusvaltion tuomioistuimen katsotaan olevan toimivaltainen sillä perusteella, että vastaajan kotipaikka on tässä valtiossa, vaikka oikeusriita liittyy ainakin osittain kohteensa tai kantajan kotipaikan takia tähän kolmanteen valtioon, joten sopimusten suhteellisen vaikutuksen periaatteen toteutumista ei haitata.

(ks. 25, 26, 30, 31 ja 35 kohta)

2. Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta yksityisoikeuden alalla 27 päivänä syyskuuta 1968 tehdyn yleissopimuksen, sellaisena kuin tämä yleissopimus on muutettuna Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen 9 päivänä lokakuuta 1978 tehdyllä yleissopimuksella, Helleenien tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen 25 päivänä lokakuuta 1982 tehdyllä yleissopimuksella ja Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen 26 päivänä toukokuuta 1989 tehdyllä yleissopimuksella, vastaista on, että sopimusvaltion tuomioistuin ei käytä tämän yleissopimuksen 2 artiklaan perustuvaa toimivaltaansa sillä perusteella, että muun valtion kuin sopimusvaltion tuomioistuin voi tarkoituksenmukaisemmin käsitellä kyseessä olevan riita‑asian, ja asia on näin, vaikka kyseessä ei ole minkään muun sopimusvaltion tuomioistuimen tuomiovalta tai vaikka riita-asialla ei ole mitään liittymää mihinkään muuhun sopimusvaltioon.

Yleissopimuksen laatijat eivät nimittäin määränneet forum non conveniens ‑teoriaan perustuvasta väitteestä, ja tämän teorian soveltaminen haittaisi yleissopimuksessa määrättyjen toimivaltasääntöjen ennakoitavuutta ja siis sen perustana olevaa oikeusvarmuutta. Forum non conveniens ‑väitteen hyväksyminen saattaisi myös vaikeuttaa yleissopimukseen sisältyvien toimivaltasääntöjen yhdenmukaista soveltamista ja yhteisöön sijoittautuneiden henkilöiden oikeusturvaa.

(ks. 37 ja 41–43 kohta sekä tuomiolauselma)