ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Kantajan, joka on nostanut kumoamiskanteen komission päätöksestä, jolla hylätään kantelu, jonka kantaja on tehnyt menettelystä, joka voi olla määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä, oikeussuojan tarve voidaan jättää tunnustamatta ainoastaan poikkeuksellisissa olosuhteissa, erityisesti jos voidaan varmasti todeta, että komissio ei voi tehdä päätöstä, jossa todetaan rikkominen, josta kyseinen määräävässä asemassa oleva yritys on vastuussa. Tilanne on tällainen, jos osoitetaan, että hallinnollisen menettelyn kohtuuton kokonaiskesto tosiasiallisesti rajoittaa tutkinnan kohteena olevan yrityksen puolustautumismahdollisuuksia.

Siltä osin kuin kysymys on kilpailusääntöjen rikkomista koskevista kanteluista, komissio voi päättäessään asettaa käsittelemänsä kantelut tärkeysjärjestykseen paitsi vahvistaa järjestyksen, jonka mukaan kantelut käsitellään, myös hylätä kantelun sillä perusteella, ettei ole riittävää yhteisön etua asian käsittelyn jatkamiseksi. Vaikka komissio voi harkintavaltaansa käyttäen lopettaa perustamissopimuksen vastaiseksi väitettyjä menettelytapoja koskevan kantelun käsittelyn yhteisön edun puuttumisen vuoksi, kantelun käsittelyä ei kuitenkaan voida lopettaa vain sillä perusteella, että näistä menettelyistä on luovuttu, vaan komission on tarkistettava, että kilpailua rajoittavat vaikutukset eivät jatku ja että kanteluun ei mahdollisesti liity yhteisön etua kilpailunvastaisten menettelytapojen vakavuuden tai niiden vaikutusten jatkumisen vuoksi. Näin ollen jos kilpailua koskevat vaikutukset jatkuvat, komission on tutkittava, liittyykö kanteluun yhteisön etu rikkomisten vakavuuden tai niiden vaikutusten pysyvyyden vuoksi, mikä merkitsee erityisesti, että sen on otettava kussakin yksittäistapauksessa huomioon kantelussa esitettyjen rikkomisten kesto ja merkitys sekä niiden vaikutus yhteisössä vallitsevaan kilpailutilanteeseen. Jos sitä vastoin kilpailua rajoittavat vaikutukset eivät jatku, komissio on velvollinen ottamaan huomioon väitettyjen rikkomisten keston ja vakavuuden.

Tutkiessaan, edellyttääkö yhteisön etu kantelun tutkimisen jatkamista, komission ei tarvitse arvioida esiin tuodun rikkomisen vakavuutta, kestoa ja vaikutusten jatkuvuutta tietyssä järjestyksessä.

Komission virheellä, joka perustuu siihen, että se on katsonut, ettei se ollut yhteisön etua arvioidessaan velvollinen ottamaan huomioon väitettyjen rikkomisten vakavuutta ja kestoa, ei ole merkitystä siltä osin kuin kyse on kantelun hylkäämistä koskevan päätöksen lainmukaisuudesta, jos tällä virheellä ei ole voinut olla päätöksen päätösosan kannalta ratkaisevaa vaikutusta. Tilanne on tällainen, jos komissio katsoo, ettei asiaan liity riittävää yhteisön etua kantelun tutkimisen jatkamiseksi sen jälkeen, kun se on vain hyvän hallinnon takaamiseksi mutta tosiasiallisesti tutkinut rikkomisten vakavuuden ja keston.

(ks. 65, 69, 70, 73, 74 ja 78 kohta)
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Yhteisön tavaramerkki

–

Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen

–

Suhteelliset hylkäysperusteet

–

Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten (Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 69

–

71 kohta)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Vaatimus SMHV:n toisen valituslautakunnan 17.12.2004 tekemän päätöksen (asia R 379/2004-2), joka koskee väitemenettelyä Quelle AG:n ja Nars Cosmetics, Inc:n välillä, kumoamiseksi

Asian tiedot

>lt>4

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.

2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Yhteisön tavaramerkki

–

Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen

–

Suhteelliset hylkäysperusteet

–

Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin yhteisön tavaramerkki ja joka on laajalti tunnettu (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 5 kohta) (Ks. 51 kohta)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Kanne, joka on nostettu SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 25.1.2005 tekemästä päätöksestä (asia R 537/2004-1), joka koski Gruppo La Perla SpA:n ja Worldgem Brands – Gestão e Investimentos L da :n välistä mitättömyysmenettelyä

Asian tiedot

>lt>1

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

1) Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 25.1.2005 tekemä päätös (asia R 537/2004-1) kumotaan.

2) Väliintulija vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kolmasosa kantajan oikeudenkäyntikuluista.

3) Kantaja vastaa kahdesta kolmasosasta omista oikeudenkäyntikuluistaan.

4) SMHV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

Tiivistelmä

Espanjalaisen keskivertokuluttajan kannalta on olemassa sekaannusvaara sanamerkin PAM-PIM’S BABY-PROP, jonka rekisteröimistä yhteisön tavaramerkiksi haetaan Nizzan sopimukseen pohjautuvan luokituksen luokkaan 16 kuuluville tuotteille ”paperista tai selluloosasta valmistetut (kertakäyttöiset) vaippahousut”, ja sanamerkin PAM-PAM, joka on aikaisemmin rekisteröity yhteisön tavaramerkiksi kyseisen sopimuksen luokkaan 25 kuuluville tuotteille ”kaikenlaiset valmisvaatteet, erityisesti vaippahousut, kengät”, välillä. Yhtäältä kyseessä olevan aikaisemman tavaramerkin kattamat tavarat olivat erityisesti vauvoille tarkoitettuja vaippoja, joten ne sisältyvät sekä vauvoille että aikuisille tarkoitetut vaipat kattavassa tavaramerkkihakemuksessa tarkoitettuun yleisempään luokkaan, ja toisaalta ei ole olemassa merkityssisältöön liittyviä eroja, jotka voisivat neutralisoida kyseessä olevien merkkien väliset ulkoasun ja lausuntatavan samankaltaisuudet, joten kohdeyleisö voi luulla, että haetun tavaramerkin kattamat tuotteet ja aikaisemman tavaramerkin kattamat tuotteet ovat peräisin samasta yrityksestä tai mahdollisesti taloudellisesti keskenään sidoksissa olevista yrityksistä.

(ks. 36, 67 ja 77 kohta)
155

Siltä osin kuin Qualcomm katsoo, että GPS-liitäntää koskevasta sitoumuksesta ei seuraa mitään säästöjä, on huomattava, että riidanalaisen päätöksen 72 perustelukappaleessa ei täsmennetä, että tämä 150–200 euron säästö laitetta kohti johtuisi yksinomaan laitteiden hankintahinnasta, kuten Qualcomm antaa ymmärtää. Komissio on vastineessaan väittänyt Qualcommin tätä vastustamatta, että tämä säästö kattaa myös antennista, kaapeloinnista ja GPS-toiminnon asentamisesta ulkopuolisille, jotka haluavat tarjota omia GPS-toiminnolla varustettuja telemaattisia laitteita, aiheutuvat kustannukset. Lisäksi on katsottava, että tämä komission tekemä arvio kustannussäästöistä ei ole virheellinen, kun otetaan huomioon markkinoilla olevien toimijoiden hallinnollisen menettelyn aikana esittämät kannanotot. Niinpä ensimmäinen toimija on arvioinut, että GSM- ja GPS-liitännällä voidaan pienentää telemaattisen järjestelmän kustannuksia noin 500 eurolla, toinen toimija on katsonut, että telemaattinen laite, jossa ei ole GPS- tai GSM-moduulia, maksaa vain 500 euroa ja kolmas on väittänyt, että GPS- ja GSM-moduulin kustannus on yli puolet telemaattisen yksikön kustannuksista, joiden määräksi on riidanalaisessa asetuksessa arvioitu 1000–2500 euroa (riidanalaisen päätöksen 62 perustelukappale). Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo lisäksi, että yksinomaan sen seikan perusteella, että GPS-liitännän välityksellä telemaattisia järjestelmiä tarjoaville ulkopuolisille aiheutuu kustannuksia niiden omien laitteiden ja Toll Collectin Onboard-yksikön sopeuttamisesta tämän liitännän käyttämiseksi, ei voida katsoa, että komission arvio on ilmeisen virheellinen. Sen lisäksi, että komissio pitää 150–200 euron määrää laitetta kohti varovaisena arviona säästöstä, joka GPS-liitäntää koskevalla sitoumuksella voidaan toteuttaa, Qualcomm myöntää, että kustannuksia, jotka aiheutuvat ulkopuolisten laitteiden ja Toll Collectin Onboard-yksikön sopeuttamisesta GPS-liitännän käyttämiseksi, ei voida tällä hetkellä riittävällä tarkkuudella määrittää. On vielä todettava, että Qualcommin väitettä, jonka mukaan kustannusten kokonaismäärä kumoaa joka tapauksessa luultavasti kokonaan GPS-yksikön avulla toteutetut säästöt, ei tue mikään eikä sillä voida siten kyseenalaistaa komission arviointia. Näin ollen komission ei voida katsoa tehneen ilmeistä arviointivirhettä, kun se on arvioinut, että GPS-liitäntää koskevasta sitoumuksesta voi seurata 150–250 euron säästöt laitetta kohti telemaattisia järjestelmiä tarjoaville ulkopuolisille.
44

Vielä on otettava huomioon se, että avoimuuden vuoksi ja kyseessä olevien yritysten oikeusvarmuuden lisäämiseksi komissio on julkaissut asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan ja [HT] 65 artiklan 5 kohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennasta suuntaviivat (EYVL 1998, C 9, s. 3; jäljempänä suuntaviivat), joissa se vahvistaa laskentatavan, jota se tulee käyttämään kussakin tapauksessa. Yhteisöjen tuomioistuin on tämän osalta sitä paitsi katsonut, että kun komissio on ottanut käyttöön tällaiset käytännesäännöt ja ilmoittanut ne julkaisemalla, että se soveltaa niitä vastedes tapauksiin, joita ne koskevat, se on rajoittanut harkintavaltansa käyttöä, eikä se voi poiketa näistä säännöistä ilman, että sen mahdollisesti katsottaisiin syyllistyneen yhdenvertaisen kohtelun ja luottamuksensuojan periaatteen kaltaisten yleisten oikeusperiaatteiden loukkaamiseen. Lisäksi vaikka suuntaviivat eivät olekaan päätöksen oikeudellinen perusta, niissä määritellään yleisesti ja abstraktisti menetelmät, jotka komissio on itselleen asettanut kyseisellä päätöksellä määrättyjen sakkojen määrän vahvistamiseksi, joten niillä varmistetaan yritysten oikeusvarmuus (yhdistetyt asiat C-189/02 P, C-202/02 P, C-205/02 P–C-208/02 P ja C-213/02 P, Dansk Rørindustri ym. v. komissio, tuomio 28.6.2005, Kok. 2005, s. I-5425, 211 ja 213 kohta). Tästä seuraa, että sillä, että komissio antoi suuntaviivat, sikäli kuin se on pitäytynyt asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdassa vahvistetuissa oikeudellisissa puitteissa, on yksinomaan myötävaikutettu tähän säännökseen jo perustuvan komission harkintavallan rajojen täsmentämiseen ilman, että niistä voitaisiin päätellä, että yhteisön lainsäätäjä on alun perin määritellyt riittämättömästi komission toimivallan tällä alalla.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 14.2.2008 – Orsay vastaan SMHV – Jiménez Arellano (Orsay)

(asia T-378/04)

Yhteisön tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus sana- ja kuviomerkin Orsay rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi – Aikaisempi kansallinen sana- ja kuviomerkki D’ORSAY – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta

Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 43–45 kohta)

Aihe

Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 15.6.2004 tekemästä päätöksestä (asia R 909/2002-4), joka koskee José Jiménez Arellano, SA:n ja Orsay GmbH:n välistä väitemenettelyä

Asian tiedot

Yhteisön tavaramerkin hakija: Orsay GmbH Haettu yhteisön tavaramerkki: Sana- ja kuviomerkki Orsay luokkiin 23, 24 ja 25 kuuluvia tavaroita varten – hakemus nro 1042605 Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: José Jiménez Arellano, SA Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen sana- ja kuviomerkki D’ORSAY Väiteosaston ratkaisu: Rekisteröinnin epääminen Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen





Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
11

Yhdeksättä EKR:ää koskevan asetuksen 45 artiklassa säädetään seuraavaa: ”Jokainen EKR:n rahoituksen toteuttamiseen liittyvä rahastolle kuuluva selvä, rahassa määritelty ja erääntynyt saaminen on vahvistettava tilinpitäjälle annetulla perintämääräyksellä ja velalliselle osoitetulla veloitusilmoituksella; nämä laatii toimivaltainen tulojen ja menojen hyväksyjä. Perintämääräykseen on liitettävä asiakirjat, jotka osoittavat oikeuden saamiseen. Perintämääräystä laatiessaan toimivaltaisen tulojen ja menojen hyväksyjän on varmistettava, että: a) tulo on kirjattu oikeaan kohtaan; b) määräys on säännönmukainen ja asiaan sovellettavien säännösten mukainen; c) tositteet ovat asianmukaiset; d) velallista koskevat tiedot ovat oikeat; e) eräpäivä on merkitty; f) määräys on 4 artiklassa tarkoitettujen moitteettoman varainhoidon periaatteiden mukainen; ja g) perittävän määrä ja valuutta on merkitty oikein. Tilinpitäjä huolehtii perintämääräysten kirjaamisesta.”
100

Ulkoasun osalta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa, että kyseessä olevilla kahdella tavaramerkillä on laaja joukko yhteisiä osia: — niihin sisältyy suorakulmainen, pystyasennossa oleva, symmetrinen ja kooltaan samankokoinen etiketti, jonka reunoilla pyöreissä kulmissa on punaiset tupsut — etiketin pystysuoralla linjalla on kuva etualalla istuvasta naisesta, ja kummankin naisen vaatetus on tyyliltään samankaltainen: he ovat pukeutuneet hameeseen, valkoiseen puseroon ja reunoilta rispautuneeseen punaiseen hartiahuiviin — kummankin kuvatun naisen hiukset on kiinnitetty koristekammalla ja oikean korvan taakse kukalla — kummankin kuvatun naisen käsivarret ovat paljaina, pää kääntyneenä heistä nähden vasemmalle, ja he istuvat sävyltään okranvärisellä muurilla — etualalla on oliivipuun oksa lähellä kummankin kuvatun naisen päätä — ylhäällä olevassa kaistaleessa on tavaran nimelle varattu tila, joka etiketin ulkoreunan puolella on kaareva ja sisäpuolella kupera — tavaramerkin nimitys esitetään punaisella pohjalla olevissa valkoisissa kehyksissä, jotka on sijoitettu etiketin alaosaan — kyseinen kehys on muodoltaan tasainen etiketin alareunan puolella ja kupera etiketin keskustaa kohden — tavaramerkin nimitys esitetään valkoisin samankokoisin kirjaimin kehyksen punaisella pohjalla — naisen takana kuvattu oliivilehto on värisävyiltään sama ja peittää näköpiiristä samankokoisen osan.
115

Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklan rikkomisen toteamiseksi on ensiksi ratkaistava, onko asianomaisen henkilön yksityiselämään puututtu, ja toiseksi, mikäli näin on, onko tämä puuttuminen perusteltua. Ollakseen perusteltu puuttumisen on perustuttava lakiin, sillä on tavoiteltava hyväksyttävää päämäärää ja sen on oltava välttämätön demokraattisessa yhteiskunnassa. Kun viimeksi mainittua edellytystä tarkastellaan sen selvittämiseksi, onko tietojen ilmaiseminen välttämätöntä demokraattisessa yhteiskunnassa, on tutkittava, ovatko sen perusteeksi esitetyt syyt asiaankuuluvia ja riittäviä ja ovatko toteutetut toimenpiteet oikeassa suhteessa tavoiteltuihin hyväksyttäviin päämääriin nähden. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on katsonut henkilötietojen ilmaisemista koskevissa asioissa, että toimivaltaisille viranomaisille on annettava tiettyä harkintavaltaa, jotta ne voivat asettaa keskenään kilpailevat yleiset edut ja yksityiset edut oikeudenmukaiseen tasapainoon. Tähän harkintavaltaan liittyy kuitenkin tuomioistuinvalvonta, ja harkintavallan laajuus riippuu kysymyksessä olevien etujen luonteesta ja tärkeydestä sekä puuttumisen vakavuudesta (ks. em. asia Peck v. Yhdistynyt kuningaskunta, erityisesti tuomion 76 ja 77 kohta; ks. myös julkisasiamies Léger’n esittämä ratkaisuehdotus yhdistetyissä asioissa C-317/04 ja C-318/04, parlamentti v. neuvosto ja komissio, tuomio 30.5.2006, Kok. 2006, s. I-4721, I-4724, ratkaisuehdotuksen 226–228 kohta).
134

Huomattakoon, että Ranskan viranomaisten heinäkuussa 2000 aloittama UMTS-toimilupien myöntämismenettely on konkreettista järjestämistä koskevista yksityiskohtaisista säännöistään huolimatta todellisuudessa muodostanut yhden ainoan menettelyn, jossa on ollut tarkoitus myöntää neljä toimilupaa UMTS-järjestelmän käyttöönottamiseksi Ranskassa (ks. edellä 11 kohta). Ensimmäisen hakumenettelyn osittainen tuloksettomuus on edellyttänyt täydentävän hakumenettelyn aloittamista alle kuusi kuukautta kahden ensimmäisen toimiluvan myöntämisen jälkeen (ks. edellä 15 ja 16 kohta), jotta toimiva kilpailu voitiin varmistaa vasta kehittymässä olevilla markkinoilla ja kaksi muuta toimilupaa myöntää, ja molemmat hakumenettelyt suunniteltiin ja järjestettiin muodollisesti samalla tavoin (mainonta, aikataulut jne.).
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 14.12.2006 – Gagliardi vastaan SMHV – Norma Lebensmittelfilialbetrieb (MANŪ MANU MANU)

(asia T-392/04)

Yhteisön tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kuviomerkin MANŪ MANU MANU rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi – Aikaisempi kansallinen sanamerkki MANOU – Rekisteröinnin esteet – Valituslautakunnan päätöksen ulottuvuus ja oikaiseminen – Rekisteröintihakemuksen rajoittaminen – Väitteen osittainen peruuttaminen – Oikeussuojaintressi väitemenettelyssä – Todisteet aikaisemman tavaramerkin käyttämisestä – Käyttöä koskevan näytön ulottuvuus – Sekaannusvaara – Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta

1. Yhteisön tavaramerkki – Muutoksenhakumenettely (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 43 artiklan 5 kohta, 62 artiklan 1 kohta ja 74 artiklan 1 kohta (ks. 43–51 kohta)

2. Yhteisön tavaramerkki – Kolmansien huomautukset ja väite – Väitteen tutkiminen – Todisteet aikaisemman tavaramerkin käyttämisestä (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 43 artiklan 2 ja 3 kohta) (ks. 81–94 kohta)

3. Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 110–127 kohta)

Aihe

Kanne 15.6.2004 tehdystä sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan päätöksestä (asia R 154/2002-4), joka koskee Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG:n ja Salvatore Gagliardin välistä väitemenettelyä

Asian tiedot

Yhteisön tavaramerkin hakija: Salvatore Gagliardi Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki MANŪ MANU MANU luokkiin 18, 24 ja 25 kuuluvia tavaroita varten – hakemus nro 1021690 Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Saksalainen sanamerkki MANOU luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hyväksyminen ja rekisteröintihakemuksen hylkääminen





Ratkaisu

1) 15.6.2004 tehty sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan päätös (asia R 154/2002-4) kumotaan siltä osin kuin siinä hylätään tavaramerkin MANŪ MANU MANU rekisteröintihakemus luokkaan 25 kuuluvia tavaroita (”jalkineet” ja ”hatut”) varten ja luokkiin 18 ja 24 kuuluvia tavaroita varten.

2) Kanne hylätään muilta osin.

3) SMHV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kolmasosa kantajan oikeudenkäyntikuluista.

4) Kantaja Salvatore Gagliardi vastaa kahdesta kolmasosasta omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 22.2.2006 − Nestlé vastaan SMHV – Quick (QUICKY)

(asia T-74/04)

Yhteisön tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kuviomerkin, jossa on sanaosa ”QUICKY”, rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi – Aikaisemmat yhteisön sekä kansalliset ja kansainväliset tavaramerkit, joissa on sanaosa ”Quick” – Aikaisemmat kansalliset ja kansainväliset sanamerkit QUICK – Aikaisemmat kansalliset sanamerkit QUICKIES – Sekaannusvaara – Rekisteröinnin esteet – Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta

Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten (neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 56 ja 57 kohta)

Aihe

Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston toisen valituslautakunnan 17.12.2003 tekemän päätöksen (asia R 922/2001-2), joka liittyy Société des produits Nestlé SA:n ja Quick restaurants SA:n väliseen väitemenettelyyn, kumoamista koskeva kanne

Asiaa koskevat tiedot

Yhteisön tavaramerkin hakija: Société des produits Nestlé SA Haettu yhteisön tavaramerkki: Luokkiin 29, 30 ja 32 kuuluville tavaroille haettu kuviomerkki ”QUICKY” – hakemus nro 467 746 Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Quick restaurants SA Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansalliset ja kansainväliset sana- ja kuviomerkit ”QUICK” ja ”QUICKIES” Väiteosaston ratkaisu: Rekisteröinnin hylkääminen Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen





Ratkaisu

Kanne hylätään.