Asia T-211/05

Italian tasavalta

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Valtiontuet — Italian viranomaisten hiljattain listautuneiden yritysten hyväksi perustama tukijärjestelmä — Päätös, jolla valtiontuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja määrätään perimään se takaisin — Perusteluvelvollisuus — Valikoivuus — Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan — Kilpailua rajoittava vaikutus”

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 4.9.2009 II ‐ 2783

Tuomion tiivistelmä

EY 88 artiklassa määrätyssä valtiontukien valvontamenettelyssä on erotettava yhtäältä toisistaan 3 kohdassa määrätty tukien alustavan tutkinnan vaihe, jonka tarkoituksena on ainoastaan se, että komissio voi muodostaa alustavan näkemyksensä siitä, onko kyseessä oleva toimenpide valtiontukea, sekä siitä, soveltuuko kyseessä oleva tuki yhteismarkkinoille kokonaan tai osittain, ja 2 kohdassa tarkoitetun muodollisen tutkintamenettelyn vaihe. Ainoastaan viimeksi mainitussa menettelyssä, jonka tarkoituksena on se, että komissio saa täydelliset tiedot kaikista asiaan liittyvistä seikoista, EY:n perustamissopimuksessa määrätään komissiolle velvollisuus antaa niille, joita asia koskee, mahdollisuus esittää huomautuksensa. EY 88 artiklan soveltamista koskevan asetuksen N:o 659/1999 4 artiklan 4 kohdan mukaan komissiolla on velvollisuus aloittaa EY 88 artiklan 2 kohdan mukainen menettely, jos se ei ole alustavan tutkinnan avulla voinut ratkaista kaikkia niitä ongelmia, joita liittyy sen arvioimiseen, onko sen valvontavaltaan kuuluva valtion toimenpide EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea, tai ainakin, jos se ei ole tätä alustavaa tutkintaa suorittaessaan voinut vakuuttua siitä, että kyseinen toimenpide, jos sen oletetaan olevan tukea, joka tapauksessa soveltuu yhteismarkkinoille. Kun otetaan huomioon ne oikeudelliset seuraamukset, jotka aiheutuvat päätöksestä aloittaa EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely luokittelemalla toimenpiteet väliaikaisesti uusiksi tuiksi, vaikka kyseessä oleva jäsenvaltio todennäköisesti kiistää tämän luokittelun, komission on keskusteltava ennakolta kyseessä olevista toimenpiteistä kyseessä olevan jäsenvaltion kanssa, jotta sillä olisi mahdollisuus tarpeen vaatiessa ilmoittaa komissiolle, että sen mielestä kyseessä olevat toimenpiteet eivät ole tukia tai että ne ovat voimassa olevia tukia. (ks. 35–37 kohta)

Puolustautumisoikeuksien noudattaminen alustavassa tutkintamenettelyssä edellyttää, että asianomaiselle jäsenvaltiolle annetaan tilaisuus esittää asianmukaisesti näkemyksensä niistä seikoista, joihin komissio on perustanut arviointinsa. Puolustautumisoikeuksien loukkaamisesta tässä vaiheessa seuraa kuitenkin lopullisen päätöksen kumoaminen ainoastaan, jos menettely olisi saattanut johtaa erilaiseen tulokseen, jollei tällaista sääntöjenvastaisuutta olisi tapahtunut. Todistustaakka kuuluu tältä osin kyseessä olevalle jäsenvaltiolle, koska kaikenlainen puolustautumisoikeuksien loukkaaminen on muotovirhe, joka edellyttää, että asianosainen vetoaa loukkaamisella sen subjektiivisille oikeuksille aiheutettuun erityiseen kielteiseen vaikutukseen. (ks. 45 kohta)

Kontradiktorinen periaate, joka on yhteisön oikeuden perusperiaate ja kuuluu erityisesti puolustautumisoikeuksiin, edellyttää sitä, että asianomainen osapuoli saa hallinnollisen menettelyn kuluessa ilmaista asianmukaisesti näkemyksensä esiin tuotujen sellaisten tosiseikkojen, väitteiden ja olosuhteiden paikkansapitävyydestä ja merkityksestä, joita komissio on käyttänyt EY:n perustamissopimuksen rikkomista koskevan väitteensä tukena. EY 88 artiklan soveltamista koskevan asetuksen N:o 659/1999 6 artiklan 1 kohdan mukaan ”muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä esitetään asiaan liittyvät oikeudelliset seikat ja tosiseikat lyhyesti, komission alustava arvio ehdotetun toimenpiteen tukiluonteesta ja epäilyt toimenpiteen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille”. Tämän aloittamispäätöksen on mahdollistettava asianomaisten osapuolten tehokas osallistuminen muodolliseen tutkintamenettelyyn, jonka aikana niillä on mahdollisuus esittää väitteensä perusteluineen. Tähän riittää se, että osapuolet tuntevat ne syyt, joiden perusteella komissio on päätynyt katsomaan toistaiseksi, että kyseinen toimenpide saattaa olla yhteismarkkinoille soveltumaton uusi tuki. Komissiolla ei ole velvollisuutta tiedottaa asianomaiselle jäsenvaltiolle kannastaan ennen päätöksensä tekemistä, kun jäsenvaltiolle on annettu mahdollisuus esittää huomautuksensa. (ks. 53, 54 ja 58 kohta)

Perusteluvelvollisuuden laajuus riippuu kyseessä olevan toimenpiteen luonteesta ja sen antamiseen liittyvistä olosuhteista. Perusteluista on selkeästi ja yksiselitteisesti ilmettävä yhteisön toimielimen toimenpiteen päättely siten, että yhtäältä yhteisöjen tuomioistuin voi harjoittaa laillisuusvalvontaansa ja että toisaalta henkilöille, joita toimenpide koskee, selviävät sen syyt, jotta he voivat puolustaa oikeuksiaan ja tarkastaa, onko päätös perusteltu. Perusteluissa ei tarvitse esittää kaikkia asiaan liittyviä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevia yksityiskohtia, koska tutkittaessa sitä, täyttävätkö toimen perustelut EY 253 artiklassa asetetut vaatimukset, on otettava huomioon sen sanamuodon lisäksi myös asiayhteys ja kaikki asiaa koskevat oikeussäännöt. Komissio ei myöskään ole velvollinen ottamaan kantaa kaikkiin asianomaisten esittämiin väitteisiin. Sen on ainoastaan tutkittava sellaiset tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevat väitteet, joilla on olennainen merkitys päätöksen kannalta. Lisäksi komissio voi tukijärjestelmän osalta tyytyä tutkimaan kyseessä olevan tukijärjestelmän yleispiirteitä, eikä sillä ole velvollisuutta tutkia jokaista yksittäistä soveltamistapausta sen tarkastamiseksi, sisältääkö tämä järjestelmä tuen elementtejä. Vaikka komissiolla on velvollisuus tuoda päätöksensä perusteluissa esille ainakin ne olosuhteet, joissa tuki on myönnetty, jos niiden perusteella on mahdollista osoittaa, että tuki saattaa vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja vääristää tai uhata vääristää kilpailua, komissiolla ei ole velvollisuutta laatia talousanalyysiä kyseisten markkinoiden todellisesta tilanteesta, tuensaajayritysten markkinaosuudesta, kilpailijayritysten tilanteesta ja jäsenvaltioiden välisestä kaupasta. Lisäksi komission ei tarvitse osoittaa tuen tosiasiallisia vaikutuksia kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, jos on kyse laittomasti myönnetystä tuesta. Tällainen velvoite asettaisi nimittäin jäsenvaltiot, jotka myöntävät laitonta tukea, parempaan asemaan kuin jäsenvaltiot, jotka ilmoittavat suunnitellusta tuesta. (ks. 68, 69, 87 ja 158 kohta)

EY 87 artiklan 1 kohdan mukaan on ratkaistava, onko tietyssä oikeudellisessa järjestelmässä jokin kansallinen toimenpide omiaan suosimaan jotakin yritystä verrattuna muihin, jotka ovat kyseisellä järjestelmällä tavoitellun päämäärän kannalta siihen rinnastettavassa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa. Näin on verotuksellisen edun osalta, joka myönnetään vain tukijärjestelmän lyhyenä soveltamisaikana säännellyille markkinoille listattaviksi hyväksytyille yrityksille, kun taas muut yritykset on suljettu tämän tukijärjestelmän tukien ulkopuolelle, olivatpa ne jo listautuneita yrityksiä tai niitä, jotka eivät täytä tai eivät voi täyttää listautumisen ehtoja tukijärjestelmän voimassaoloaikana. Mahdollisesta kyseessä olevien toimenpiteiden perusteltavuudesta kansallisen verojärjestelmän luonteen ja rakenteen nojalla on todettava, että jos erottelu perustuu muihin kuin yleisen järjestelmän tavoitteisiin, kyseessä olevan toimenpiteen katsotaan lähtökohtaisesti täyttävän EY 87 artiklan 1 kohdassa määrätyn valikoivuuden edellytyksen. Jäsenvaltion, joka on säätänyt, että yrityksiä kohdellaan kustannusten osalta eri tavoin, on osoitettava, että tällainen erilainen kohtelu on todellakin perusteltu kyseisen järjestelmän luonteen ja rakenteen nojalla. (ks. 119, 120 ja 125 kohta)

EY 87 artiklan 1 kohdassa kielletään tuet, jotka vaikuttavat jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja vääristävät tai uhkaavat vääristää kilpailua. Komissiolla ei ole näitä kahta edellytystä arvioidessaan velvollisuutta osoittaa, että tuet todella vaikuttavat jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja että kilpailu tosiaankin vääristyy, vaan komission on ainoastaan tutkittava, ovatko nämä tuet omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja vääristämään kilpailua. Suhteellisen vähäinenkin tuki voi vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, jos niillä aloilla, joilla tuensaajayritykset toimivat, on kova kilpailu. Jos lisäksi julkinen elin suosii edun myöntämällä yritystä, joka harjoittaa toimintaa alalla, jolla kilpailu on kovaa, kilpailu vääristyy tai uhkaa vääristyä. Mikäli etu on pieni, kilpailu vääristyy vähemmän, mutta se kuitenkin vääristyy. EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu kielto koskee kaikenlaista tukea, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua, sen määrästä riippumatta, jos se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. (ks. 151, 152, 154 ja 155 kohta)