ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 87/24

Kanne 20.1.2020 – West End Drinks v. EUIPO – Pernod Ricard (The King of SOHO)

(Asia T-31/20)

(2020/C 87/29)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: West End Drinks Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: solicitor C. Hawkes ja barrister C. Hall)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Pernod Ricard SA (Pariisi, Ranska)

Menettely EUIPO:ssa

Hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus kullan, tumman keltaisen, vaalean keltaisen ja kerman väreissä olevan kuviomerkin The King Of SOHO rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 11 539 103

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 16.10.2019 asiassa R 1543/2018-1 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa riidanalaisen päätöksen

— kumoaa väiteosaston päätöksen

— velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

— Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 42 artiklan 3 kohtaa on rikottu.
5)

Viides kanneperuste: Koskemattomuudesta ja erioikeuksista tehdyn pöytäkirjan nro 7 9 artiklan ensimmäisen kohdan, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 39 artiklan 1 ja 2 kohdan, Euroopan ihmisoikeussopimuksen pöytäkirjan nro 3 3 artiklan, Euroopan parlamentin työjärjestyksen 6 artiklan ja vaalisäädöksen (1976) 13 artiklan 3 kohdan rikkominen, koska Espanjan lainsäädäntö edellyttää parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä etukäteen valittujen jäsenten syytteeseen asettamiseksi, joten Tribunal Supremon sisällöltään vastakkainen oikeuskäytäntö on contra legem ja se on luotu ad hoc ja ad homine, ilman, että olisi olemassa ennakkotapausta, minkä Tribunal Supremo on itse myöntänyt.
1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan mukaisten menettelyllisten takeiden rikkomista ja syrjintäkiellon periaatteen loukkaamista. Kantaja väittää, että tapa, jolla Euroopan talous- ja sosiaalikomitea tekee tehtäväryhmien sihteeristöihin ja varsinkin tehtäväryhmän I sihteeristöön kuuluvien väliaikaisten toimihenkilöiden ylentämistä ja uudelleenluokitusta koskevat päätökset, on vastoin perusoikeuskirjan 41 artiklassa tarjottuja menettelyllisiä takeita. Tämä koskee erityisesti päätöstä jättää kantaja ylentämättä tai luokittelematta uudelleen vuoden 2019 ja muiden vuosien osalta. Kyseistä päätöstä nimittäin ei ensinnäkään ole perusteltu mitenkään. Missään asiakirjassa, yleisessä päätöksessä tai kantajalle tai yleisemmin tehtäväryhmiin tai tehtäväryhmään I kuuluville väliaikaisille toimihenkilöille annetussa tiedonannossa ei myöskään ilmoiteta, mitä kriteerejä käytettäisiin ja sovellettaisiin ylennettävien tai uudelleen luokiteltavien väliaikaisten toimihenkilöiden yksilöimiseksi. Kriteerien, oikeudenmukaista kohtelua koskevien takeiden, tiedotuksen ja perustelujen puuttuminen on vastoin perusoikeuskirjan 41 artiklan mukaisia vaatimuksia varsinkin, kun joillakin sihteeristöihin ja erityisesti tehtäväryhmän I sihteeristöön kuuluvista toimihenkilöistä on erittäin nopea urakehitys ja toisilla, kuten kantajalla, erittäin hidas urakehitys.
1)

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan vastaaja ei ole osoittanut, että konsernirahoitukseen sovellettava poikkeus on etu. Kantaja väittää, että vastaaja ei ole osoittanut, että kussakin tapauksessa, jossa konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta on vaadittu, on kyseessä etu. Kantaja väittää lisäksi, että se päätti vaatia konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta pohtimatta, olisiko se ollut velvollinen maksamaan vähemmän veroja, jos se olisi tehnyt vuoden 2010 verolain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 9A osan 5 luvun 317EB §:ssä tarkoitetun avainhenkilötoimintakriteerin mukaisen analyysin.
3.

Kolmannen kanneperusteen mukaan riitautettu päätös on lainvastainen toimivallan puuttumisen vuoksi ACERilla ei ollut oikeutta tehdä riitautettua päätöstä niillä perusteilla, jotka on ilmoitettu päätöksen oikeusperusteiksi – päätöksen oikeusperusteena käytetystä komission asetuksenantovallan julkisoikeudelliseen pätevyyteen riippuvista seikoista huolimatta –, koska i) asetuksen 2017/459 puitteissa voidaan käyttää vain ja yksinomaan asetuksen 28 artiklan 2 kohdassa nimenomaisesti mainittuja päätöksentekovaltuuksia ja ii) riitautetun päätöksen antamishetkellä voimassa ollut ACERin asemaa sääntelevän Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 713/2009 (3) 8 artiklan mukaan ACERilla on valtuus tehdä yksinomaan a) kansallisten sääntelyviranomaisten toimivallan piiriin kuuluva, b) infrastruktuuriin pääsyä ja käyttöturvallisuutta koskeva, c) sääntelykysymyksiin liittyvä yksittäinen päätös.
2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2019/943 (1) rikkomiseen. — ACERilla ei ole toimivaltaa luoda järjestelmää, jolla voidaan jättää sisäisen verkon osia huomiotta esivalinnassa — ACER on päätöksessään (i) märitellyt kriittiset verkkoelementit, (ii) säätänyt tehonjakautumiskertoimen (PDTF) arvon erilaisesta soveltamisesta sisäisen verkon osiin ja alueiden välisen verkon osiin ja (iii) ottanut käyttöön tehokkuuskriteerin sisäisen verkon osille. Tällä rikotaan asetuksen (EU) N:o 2019/943 16 artiklan 4 ja 8 kohtaa. — ACER on säätänyt riidanalaisessa päätöksessä, että tarjousalueiden laatiminen on arvioitava uudelleen erityisen toimintatavan mukaisesti ja täsmällisessä määräajassa. Tällä rikotaan asetusta (EU) 2019/943. — Verkonhaltijoiden on tosiasiassa ylläpidettävä vähintään 100 prosentin vaihtokapasiteettia sisäisen verkkonsa osissa, ja vielä enemmän rajat ylittävässä kaupassa. Tällä rikotaan asetusta (EU) 2019/943. — ACER haluaa pitkällä aikavälillä jättää laskelmien ulkopuolelle sisäiset johdot, joiden tehonjakautumiskertoimen (PDTF) arvo on alle 10 prosenttia. Tällä rikotaan asetusta (EU) 2019/943. — Tehokkuuskriteerin käyttöönotto johtaa asetuksen (EU) 2019/943 15 artiklan 2 kohdassa olevan siirtymäsäännöksen kiertämiseen. — ACERin päätöksellä rikotaan asetuksen (EU) 2019/943 14 artiklan 5 kohtaa, koska päätöksessä ei oteta huomion uusia investointeja verkon infrastruktuuriin. — ACER edellyttää korjaavien toimenpiteiden laajamittaista käyttöä. Tällä rikotaan asetuksen (EU) 2019/943 säännöksiä. — ACER kiertää asetuksessa (EU) 2019/943 olevia säännöksiä, jotka koskevat tarjousalueiden uutta laatimista. — ACER myöntää itselleen toimivallan järjestää uudelleen tarjousalueita ja rikkoo näin asetuksen (EU) 2019/943 14 artiklan 3, 6, 7 ja 8 kohtaa ja 15 artiklan 5 ja 7 kohtaa.
1.

Ensimmäinen kanneperuste perustuu oikeudelliseen virheeseen ja ilmeiseen arviointivirheeseen sovellettaessa tiettyjä poikkeuksia pääsääntöön oikeudesta saada tutustua asiakirjoihin käsiteltävän asian tosiseikkojen valossa: — pyyntö ei koske asiakirja-aineistoa tai tutkinta-asiakirjaa, eikä se siten koske tutkinnan tarkoitusta tai vaikuta siihen (asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmas luetelmakohta) taikka koske komission päätöksentekomenettelyä tai vaikuta siihen (asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohta) — pyyntöä ei tulisi evätä tutkinnan tarkoituksen suojan perusteella (asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmas luetelmakohta) tai komission päätöksentekomenettelyn menettelyn perusteella (asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohta) — pyyntö ei koske tietoja suojaa vaativista taloudellisista eduista (asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäinen luetelmakohta) — riidanalaisessa päätöksessä sovelletaan poikkeuksia tietojen ilmaisemisesta syrjivällä tavalla, sillä komission toimet ja menettelyt muissa vastaavissa tilanteissa menevät niiden edelle – tämä on vastoin unionin oikeutta — tietojen ilmaisemista koskeva ylivoimainen yleinen etu tehokkaan tuomioistuinvalvonnan varmistamiseksi menee tietojen ilmaisemista koskevien poikkeuksien soveltamisen edelle (perusoikeuskirjan 47 artikla).
1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu ilmeisiin arviointivirheisiin ylennysmenettelyssä. Tämä peruste jakautuu neljään osaan. — Ensimmäinen osa koskee virkamiehistä laadittujen arviointikertomusten epätarkkuutta ja subjektiivisuutta. Kantaja katsoo, että tältä osin on tehty kolme virhettä. Ensimmäinen virhe koskee sitä, että yksi ainoa henkilö on laatinut kantajaa koskevat kertomukset, toinen liittyy arviointikertomusten sisällön epätarkkuuteen ja kolmas koskee kantajan tekemän itsearvioinnin huomioon ottamatta jättämistä. — Toinen osa koskee kielten osaamista koskevan arvioinnin objektiivisen testauksen puuttumista. Tältä osin kantaja katsoo, että on tehty kolme virhettä. Ensimmäinen virhe koskee sitä, että yksi ainoa henkilö on laatinut kantajaa koskevat kertomukset, toinen liittyy markkinoilla olevien objektiivisten testien käyttämättä jättämiseen ja kolmas koskee sitä, että arviointi ei vastaa todellisuutta. — Kolmas osa koskee arvioinnin subjektiivisuutta vastuualueiden tasolla — Neljäs osa koskee huomioon otettavien tosiseikkojen valinnan subjektiivisuutta.
1.

Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee sitä, että riidanalainen päätös on lainvastainen, koska se on tehty yksinomaan sellaisten asiakirjojen perusteella, jotka on saatu sellaisen aikaisemmin suoritetun tarkastuksen yhteydessä, joka puolestaan on perustunut lainvastaiseen päätökseen.
2)

Toinen kanneperuste, jonka mukaan — 26.9.2007 annetun määräyksen Rocío Salvador Roldán v. komissio (asia F-129/06, EU:F:2007:166) mukaisesti — yhtiön rekisteröinti tai kiinteistön hankkiminen tietyssä maassa ovat selkeä osoitus siitä, että henkilöllä on pysyvät siteet kyseiseen maahan (tässä tapauksessa Romaniaan). Koska näin on kantajan tapauksessa, hänellä on oikeus täysimääräiseen ulkomaankorvaukseen.
—

siinä olisi pitänyt katsoa, ettei kyse ole näistä kriteereistä, koska APN ei toimi millään markkinoilla eikä sillä ole kilpailijoita, eikä CAMED ole saanut etua toimenpiteestä, joka on vain yksi niistä lukuisista toimenpiteistä, joilla on toteutettu laajakantoisempaa yleissuunnitelmaa, joka on koskenut kaikkia missä tahansa italialaisessa satamassa (Napoli mukaan lukien) toimivia yrityksiä eikä vain telakka-alaa.
—

kumoamaan 19.10.2018 annetun komission päätöksen C(2018) 6717, jonka otsikko on ”State Aid S.A. 50233(2018/N)-Greece State aid for the construction of Lamia-Xiniada section of the E65 Motorway”;
—

kumoamaan Euroopan komission 28.5.2018 tekemän päätöksen, joka on annettu tiedoksi numerolla C(2018) 3166 (EUVL 2019, L 14, s. 1) ja joka koskee valtiontukea SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), jonka Saksa on myöntänyt sähköverkkomaksuasetuksen 19 §:ssä tarkoitetuille suurille sähkönkuluttajille, ja
1)

Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 45 artiklan rikkominen, ilmeiset arviointivirheet, 14.11.2017 annetun tuomion Vincenti v. EUIPO (T-586/16, EU:T:2017:803) virheellinen täytäntöönpano tai huomiotta jättäminen. Ensimmäisen kanneperusteen yhteydessä väitetään, että vastaajan nimittävä viranomainen on rikkonut Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) 45 artiklaa, tehnyt ilmeisiä arviointivirheitä ja jättänyt 14.11.2017 annetun tuomion Vincenti v. EUIPO (T-586/16, EU:T:2017:803) täytäntöönpanematta tai pannut sen täytäntöön virheellisesti, koska se ei ole saattanut kantajaa siihen tilanteeseen, jossa hän olisi, jos se olisi sallinut kantajan osallistumisen kuhunkin yksittäiseen ylennysmenettelyyn kyseisen menettelyn ajankohtana, vaan nimittävä viranomainen on sitä vastoin tehnyt kokonaisarvioinnin riidanalaisten päätösten ajankohtana 6.6.2018. Edellä mainitun tuomion mukaan ylennyksen epäämistä ei olisi saanut perustella seikoilla, jotka eivät vielä olleet viraston tiedossa ajankohtana, jolloin nimittävä viranomainen oli velvollinen tekemään päätöksen. Kantaja vetoaa lisäksi siihen, että ylennyksen epääminen samalla kerralla neljältä peräkkäiseltä vuodelta viittaamalla kantajan samaan käyttäytymiseen on oikeudenvastaista, koska se merkitsee yhtä ankaraa seuraamusta kuin henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevan 9 artiklan 1 kohdan e ja f alakohdassa säädetyt seuraamukset ja siten seuraamuksen luonteista pysyvää ylennyskieltoa, jolla kierretään kantajalle kurinpitomenettelyssä kuuluvat puolustautumisoikeudet, sekä kahdesti rankaisemista. Kantaja katsoo myös, että viraston riidanalaiset päätökset ovat hänelle vastaisia oikeudenvastaisella tavalla hänen pitkäaikaisen sairautensa vuoksi, koska vastaaja ei ole ottanut hänen sairausaikaansa huomioon myönteisessä mielessä ajanjaksona, jona kantaja on korjannut hänen syykseen katsottua käyttäytymistä, ja tämä merkitsee ilmeistä arviointivirhettä sekä henkilöstösääntöjen 45 artiklan ja 14.11.2017 annetun tuomion Vincenti v. EUIPO (T-586/16, EU:T:2017:803) virheellistä soveltamista.
C 139/69

Kanne 13.2.2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (currencymachineassistant)

(asia T-88/19)

(2019/C 139/72)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Puola) (edustajat: asianajajat E. Skrzydło-Tefelska ja K. Gajek)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: MasterCard International, Inc. (New York, New York, Yhdysvallat)

Menettely EUIPO:ssa

Hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröitävä kuviomerkki currencymachineassistant — Rekisteröintihakemus nro 15 225 071

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 7.12.2018 asiassa R 1059/2018-2 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa riidanalaisen päätöksen

— velvoittaa EUIPO:n ja MasterCard International Incorporatedin vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien EUIPO:ssa käydyssä menettelyssä aiheutuneet kulut.

Kanneperusteet

— Euroopan unionin tavaramerkistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 täydentämisestä ja delegoidun asetuksen (EU) 2017/1430 kumoamisesta 5.3.2018 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2018/625 71 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan kanssa, rikkominen

— Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 94 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan kanssa, rikkominen

— yhdenvertaisen kohtelun ja hyvän hallinnon periaatteiden loukkaaminen
C 139/75

Kanne 13.2.2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (AI moneypersonalassistant)

(asia T-93/19)

(2019/C 139/77)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Puola) (edustajat: asianajajat E. Skrzydło-Tefelska ja K. Gajek)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: MasterCard International, Inc. (New York, New York, Yhdysvallat)

Menettely EUIPO:ssa

Hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröitävä kuviomerkki AI moneypersonalassistant — Rekisteröintihakemus nro 15 225 188

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 7.12.2018 asiassa R 1055/2018-2 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa riidanalaisen päätöksen

— velvoittaa EUIPO:n ja MasterCard International Incorporatedin vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien EUIPO:ssa käydyssä menettelyssä aiheutuneet kulut.

Kanneperusteet

— Euroopan unionin tavaramerkistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 täydentämisestä ja delegoidun asetuksen (EU) 2017/1430 kumoamisesta 5.3.2018 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2018/625 71 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan kanssa, rikkominen

— Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 94 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan kanssa, rikkominen

— yhdenvertaisen kohtelun ja hyvän hallinnon periaatteiden loukkaaminen
Kanne 21.1.2019 – Amigüitos pets & life v. EUIPO – Société des produits Nestlé (THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect)

(Asia T-40/19)

(2019/C 93/98)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muu osapuoli

Kantaja: Amigüitos pets & life, SA (Lorca, Espanja) (edustaja: asianajaja N. Fernández Fernández–Pacheco)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Sveitsi)

Menettely EUIPO:ssa

Hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus kuviomerkin, joka sisältää sanaosat THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect ja joka on väreiltään valkoinen, punainen ja musta, rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 15 385 719

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 19.11.2018 asiassa R 272/2018-4 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin tässä päätöksessä hyväksyttiin väite, jolla oli vastustettu hakemusta nro 15 385 719 kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi luokkiin 5 ja 31 kuuluvia tavaroita varten

— velvoittaa EUIPO:n vahvistamaan EU-tavaramerkiksi rekisteröimistä koskevan hakemuksen nro 15 385 719 kaikkia niitä tavaroita varten, joille kyseisellä tavaramerkillä haetaan suojaa

— velvoittaa muun osapuolen ja tarvittaessa vastaajan korvaamaan EUIPO:ssa pidetystä menettelystä aiheutuneet kulut ja unionin yleisessä tuomioistuimessa pidettävästä menettelystä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

— Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen
3.

Kolmas kanneperuste, jonka mukaan komissio teki oikeudellisen virheen, kun se katsoi, että valtion lainat Femern A/S:lle ja A/S Femern Landanlægille on hyväksytty rakentamispäätöksessä ja että A/S Femern Landanlægille myönnetyt lainat eivät ole tukea, kun taas Femern A/S:lle myönnetyt lainat soveltuvat sisämarkkinoille.
1.

Ensimmäinen kanneperuste, jolla riitautetaan kantajaa koskevan kyseessä olevan ylennysmenettelyn perustana käytettyjen arviointikertomusten sisältö ja väitetään päätökseen saatetun ylennysmenettelyn sisältäneen virheitä, joita on mahdotonta ja lainvastaista korjata sen jälkeen, kun ylennysmenettely on saatettu päätökseen. — Kantajan mukaan on mahdotonta osoittaa, että arviointi olisi ollut erilainen, jos virheellisiä väliarviointeja ei olisi otettu huomioon ylennysmenettelyn eri vaiheissa. — Kantaja vetoaa oikeudelliseen virheeseen ja riidanalaisen ylennysmenettelyn lainvastaisuuteen. Hänen mukaansa henkilöstösääntöjen 45 artiklan yleisistä täytäntöönpanosäännöistä 16.12.2013 tehtyä komission päätöstä C(2013) 8968 final ja henkilöstösääntöjen 45 artiklan 1 kohtaa, luettuna Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7 artiklan valossa, sovellettiin virheellisesti, minkä lisäksi ansioita ei tosiasiallisesti vertailtu. — Kantaja vetoaa vielä ilmeiseen arviointivirheeseen henkilöstösääntöjen 45 artiklan mukaisten ylennysperusteiden, luettuna Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7 artiklan valossa, soveltamisessa.
Kanne 5.12.2018 – The Logistical Approach v. EUIPO – Idea Groupe (Idealogistic Compass Greatest care in getting it there)

(Asia T-716/18)

(2019/C 44/105)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: The Logistical Approach BV (Uden, Alankomaat) (edustajat: asianajajat R. Milchior ja S. Charbonnel)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Idea Groupe (Montoir de Bretagne, Ranska)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus kuviomerkin Idealogistic Compass Greatest care in getting it there mustan, valkoisen ja sinisen värisenä rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 14 567 201

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 21.9.2018 asiassa R 2062/2017-4 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa riidanalaisen päätöksen

— velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut

— velvoittaa Idea-Groupe- yhtiön vastaamaan sen väliintulosta aiheutuvista oikeudenkäyntikuluista, jos se päättää osallistua menettelyyn väliintulijana

Kanneperusteet
2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu väitteelle, jonka mukaan i) kantajan perustavanlaatuisia oikeuksia hyvään hallintoon ja asiakirjoihin tutustumiseen (Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 ja 42 artikla; SEUT 15 artikla; asetuksen N:o 1049/2001 (1) 2 artiklan 1 kohta) sekä avoimuuden horisontaalista periaatetta on loukattu siltä osin kuin nimittävä viranomainen epäsi kantajalta mahdollisuuden saada tutustua tietokoneella tehtyjen, kielellistä päättelykykyä arvioivien monivalintakokeiden riidanalaisiin kysymyksiin, koska kantajan väite, jolla hän kyseenalaisti kyseisten kysymysten merkityksellisyyden ja pätevyyden oli nimittävän viranomaisen mukaan liian yleisluontoinen ja siltä osin kuin päätöksen tueksi ei esitetty oikeuskäytännössä tutustumisoikeuden epäämiselle asetettuja erityisiä perusteita, ja jonka mukaan ii) kantajan puolustautumisoikeuksia on loukattu, koska nimittävän viranomaisen vaatimus siitä, että kantajan oli esitettävä yksityiskohtaisempia perusteluita riitauttamisensa tueksi, oli kantajalle käytännössä mahdotonta, mikä asetti kantajan erityisen heikkoon asemaan, koska häntä vaadittiin esittämään näyttöä, jota on mahdotonta esittää.
1.

Ensimmäinen kanneperuste perustuu toimivallan ylittämiseen 16.7.2018 tehdyssä Euroopan keskuspankin (EKP) päätöksessä, jolla kantajalle määrätään hallinnollinen seuraamus luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 (EUVL 2013, L 176, s. 1) 26 artiklan 3 kohdassa säädettyjen ydinpääomaa koskevien vaatimusten jatkuvasta noudattamatta jättämisestä (jäljempänä riidanalainen päätös). Tältä osin kantaja vetoaa seuraaviin perusteisiin: — ensisijaisesti kantaja tuo esiin, että EKP on sen mukaan tehnyt oikeudellisen virheen asetuksen (EU) N:o 575/2013 26 artiklan 3 kohdan tulkinnassa, sillä siinä ei kantajan mukaan velvoiteta laitoksia saamaan EKP:n ennakkolupaa, jotta ne voivat luokitella tavalliset osakkeet ydinpääomainstrumentteihin — toissijaisesti jos unionin yleinen tuomioistuin katsoisi, että tavallisten osakkeiden luokittelu ydinpääomainstrumentteihin ilman EKP:n ennakkolupaa merkitsee asetuksen (EU) N:o 575/2013 26 artiklan 3 kohdan rikkomista, kantaja väittää, ettei se ole syyllistynyt mihinkään tahalliseen rikkomukseen tai laiminlyöntiin mainitun säännöksen soveltamisessa ja että riidanalainen päätös loukkaa oikeusvarmuuden periaatetta. — edelliseen nähden toissijaisesti, jos unionin yleinen tuomioistuin katsoisi, että rikkomus voidaan todeta ja että kantajalle voidaan määrätä seuraamus, viimeksi mainittu väittää, että kun otetaan huomioon se, ettei rikkomus, johon väitetysti on syyllistytty, ole vakava, ja että kantaja on tehnyt yhteistyötä, riidanalainen päätös loukkaa suhteellisuusperiaatetta.
1.

kumoaa riidanalaisen päätöksen kokonaisuudessaan ja a) vahvistaa, että haetulla tavaramerkillä on EU-tavaramerkiksi rekisteröinnin edellyttämä erottamiskyky kaikkien niiden luokkiin 3 ja 16 kuuluvien tavaroiden osalta, joiden rekisteröinti on evätty b) kumoaa riidanalaisen päätöksen niiden luokkaan 21 kuuluvien tavaroiden osalta, joiden rekisteröinnin valituslautakunta on evännyt c) palauttaa asian valituslautakuntaan tavaroiden ”siivousrätit, siivousrievut” osalta asiakysymyksen ratkaisemiseksi