Asianosaiset

Päätöksen päätösosa



Asianosaiset

Asiassa T‑383/14 R,

Europower SpA , kotipaikka Milano (Italia), edustajinaan asianajajat G. Cocco ja L. Salomoni,

hakijana,

vastaan

Euroopan komissio , asiamiehinään L. Cappelletti, L. Di Paolo ja F. Moro,

vastapuolena,

jota tukee

CPL Concordia Soc. coop. , kotipaikka Concordia Sulla Secchia (Italia), edustajanaan asianajaja A. Penta,

väliintulijana,

jossa on pääasiallisesti kyse hakemuksesta 3.4.2014 tehdyn päätöksen – jolla komissio on hylännyt Europowerin tekemän tarjouksen tarjouspyyntömenettelyssä JRC IPR 2013.C04.0031 OC, joka koskee kaasuturbiinikäyttöisen kolmituotantolaitoksen rakentamista ja huoltoa komission yhteisen tutkimuskeskuksen (YTK) Ispran (Italia) toimipaikassa (EUVL 2013/S 137-237146), ja antanut urakan CPL Concordialle – ja siis kaikkien muiden myöhempien päätösten täytäntöönpanon lykkäämiseksi,

UNIONIN YLEISEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTTI

on antanut seuraavan

määräyksen (1)

Asian tausta

1. Euroopan komissio julkaisi 17.7.2013 Euroopan unionin virallisessa lehdessä tarjouspyynnön avoimessa menettelyssä, jonka viitenumero on JRC IPR 2013 C04 0031 OC ja jonka kohteena on kaasuturbiinikäyttöisen kolmituotantolaitoksen rakentaminen ja huolto komission yhteisen tutkimuskeskuksen (YTK) Ispran (Italia) toimipaikassa. Virallisessa lehdessä julkaistun oikaisun jälkeen tarjousten vastaanottamisen määräajaksi vahvistettiin 15.11.2013 ja tarjousten avaamispäiväksi puolestaan 21.11.2013. Tarjouspyyntöön sisältyvässä asiakirjassa, jonka otsikko on ”Hallinnollinen liite”, täsmennetään, että urakan antaminen perustuu kokonaistaloudellisesti edullisimpaan tarjoukseen, joka määritetään sen kokonaiskustannusten ja sen teknisen laadun perusteella, ja että tarjouksen kokonaiskustannuksille voidaan antaa enintään 80 pistettä ja tarjouksen tekniselle laadulle enintään 20 pistettä.

2. Tarjousten avaamisesta vastannut lautakunta avasi tarjoukset 21.11.2013. Tarjousten vaatimustenmukaisuuden tarkastamisen jälkeen tarjoukset arvioi tähän tarkoitukseen nimetty lautakunta, joka antoi raporttinsa 21.3.2014.

3. Komissio ilmoitti hakijalle, Europower SpA:lle, 3.4.2014 päivätyllä kirjeellä, ettei tämän tarjousta ollut valittu, koska sille annetut kokonaispisteet olivat väliintulijan, CPL Concordia Soc. coop:n, esittämän tarjouksen saamia pisteitä pienemmät.

4. Hakija esitti 7.4.2014 päivätyllä kirjeellä pyynnön saada tutustua seuraaviin asiakirjoihin: päätös kyseessä olevan urakan antamisesta, arviointipöytäkirjat, urakan saajan tarjous, urakan saajan tarjouksen ominaisuudet ja suhteelliset edut sekä sopimus, joka urakan saajan kanssa oli tehty tai oltiin tekemässä.

5. Komissio muistutti 11.4.2014 päivätyllä kirjeellä, että urakka oli annettu väliintulijalle, ja ilmoitti urakan saajan tarjouksen ominaisuudet ja sen saamat pisteet.

6. Hakija pyysi 15.4.2014 muun muassa jäljennöstä 7.4.2014 päivätyssä asiakirjoihin tutustumista koskevassa pyynnössä tarkoitetuista asiakirjoista ja ilmoitti esittävänsä uudistetun pyynnön saada tutustua asiakirjoihin.

7. Komissio vastasi hakijalle 17.4.2014 muistuttaen siitä, ettei tälle voitu antaa mitään muuta tietoa sopimuksen tekomenettelyn kuluessa ja että hakijalle voitaisiin antaa mahdollisuus tutustua tarjouspyyntöasiakirjoihin vasta menettelyn päätyttyä; tämä konkretisoitaisiin allekirjoittamalla sopimus valitun toimijan kanssa.

Oikeudenkäyntimenettely ja asianosaisten vaatimukset

8. Hakija on nostanut unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon 30.5.2014 toimittamallaan kannekirjelmällä kanteen, jossa se vaatii pääasiallisesti yhtäältä kumottavaksi 3.4.2014 tehdyn päätöksen, jolla komissio on hylännyt hakijan tarjouksen tarjouspyyntömenettelyssä – –, päätöksen, jolla komissio on antanut urakan väliintulijalle, – – ja itse sopimuksen – –.

9. Hakija on jättänyt unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon 22.7.2014 toimittamallaan erillisellä asiakirjalla nyt käsiteltävän välitoimihakemuksen, jossa se vaatii pääasiallisesti, että unionin yleisen tuomioistuimen presidentti

– määrää hakijan tarjouksesta tehdyn hylkäyspäätöksen, urakan antamisesta väliintulijalle tehdyn päätöksen ja siis myöhempien päätösten täytäntöönpanon lykättäväksi

– toteuttaa kaikki toimenpiteet, jotka ovat tarpeen välitoimimenettelyssä haetun suojan varmistamiseksi.

10. Komissio vaatii unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon 7.8.2014 toimittamissaan välitoimihakemuksesta esittämissään huomautuksissa pääasiallisesti, että unionin yleisen tuomioistuimen presidentti

– jättää välitoimihakemuksen tutkimatta

– joka tapauksessa hylkää välitoimihakemuksen perusteettomana

– päättää oikeudenkäyntikuluista myöhemmin.

11. Unionin yleisen tuomioistuimen presidentti hyväksyi 9.9.2014 antamallaan määräyksellä väliintulon tässä menettelyssä komission vaatimusten tueksi. Väliintulija toimitti huomautuksensa 23.9.2014, ja asianosaiset lausuivat niistä siten, että komissio toimitti huomautuksensa 1.10.2014 ja hakija puolestaan 3.10.2014.

Oikeudellinen arviointi

Yleisiä näkökohtia

12. Yhtäältä SEUT 278 ja SEUT 279 artiklasta ja toisaalta SEUT 256 artiklan 1 kohdasta yhdessä luettuina seuraa, että välitoimista päättävä tuomari voi määrätä unionin yleisessä tuomioistuimessa riitautetun toimen täytäntöönpanon lykättäväksi tai päättää tarpeellisista välitoimista, jos hän katsoo olosuhteiden edellyttävän sitä.

13. Työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohdassa määrätään lisäksi, että välitoimihakemuksissa on ilmoitettava oikeudenkäynnin kohde ja seikat, joiden vuoksi asia on kiireellinen, sekä ne tosiseikat ja oikeudelliset perusteet, joiden vuoksi vaadittujen välitoimien myöntäminen on ilmeisesti perusteltua. Välitoimista päättävä tuomari voi siten lykätä täytäntöönpanoa ja määrätä muista välitoimista, jos on selvitetty, että niistä määrääminen ilmeisesti on tosiasiallisesti ja oikeudellisesti perusteltua (fumus boni juris) ja että ne ovat kiireellisiä siinä mielessä, että niitä hakevan asianosaisen etuja koskevan vakavan ja korjaamattoman vahingon välttämiseksi on tarpeen, että näistä toimista määrätään ja niiden vaikutukset alkavat jo ennen kuin pääasiassa annetaan ratkaisu. Nämä edellytykset ovat kumulatiivisia, joten välitoimihakemukset on hylättävä, jos jokin niistä ei täyty (määräys 14.10.1996, SCK ja FNK v. komissio, C-268/96 P(R), Kok., EU:C:1996:381, 30 kohta).

– –

15. Kun otetaan huomioon välitoimimenettelyjen erityisasema julkisia hankintoja koskevissa asioissa ja Euroopan unionin lainsäätäjän antama lainsäädäntökehys, jota sovelletaan jäsenvaltioiden hankintaviranomaisten hankintamenettelyihin (ks. määräys 4.12.2014, Vanbreda Risk & Benefits v. komissio, T‑199/14 R, Kok. (otteita), EU:T:2014:1024, 16–20 ja 157–162 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen), nyt käsiteltävässä asiassa on tutkittava aluksi, esittääkö hakija riittävästi todisteita siitä, että kyseessä on fumus boni juris.

– –

Fumus boni juris

17. Fumus boni jurisin olemassaoloa koskevasta edellytyksestä on muistutettava, että tämä edellytys täyttyy, kun välitoimimenettelyvaiheessa on kyseessä merkittävä oikeudellinen erimielisyys, joka ei ole ratkaistavissa suoralta kädeltä, jolloin kanteelta ei ensi näkemältä puutu vakavasti otettavaa perustaa (ks. vastaavasti määräys 13.6.1989, Publishers Association v. komissio, 56/89 R, Kok., EU:C:1989:238, 31 kohta ja määräys 8.5.2003, komissio v. Artegodan ym., C-39/03 P-R, Kok., EU:C:2003:269, 40 kohta). On nimittäin niin, että koska välitoimimenettelyn tavoitteena on taata tulevan lopullisen ratkaisun täysi tehokkuus, jotta vältettäisiin aukko unionin tuomioistuinten takaamassa oikeussuojassa, välitoimista päättävän tuomarin on arvioitava pääasiassa esitettyjen perusteiden paikkansapitävyyttä vain ”ensi näkemältä” sen toteamiseksi, onko kanteen menestyminen riittävän todennäköistä (määräys 19.12.2013, komissio v. Saksa, C‑426/13 P(R), Kok., EU:C:2013:848, 41 kohta ja määräys 8.4.2014, komissio v. ANKO, C‑78/14 P-R, Kok., EU:C:2014:239, 15 kohta).

18. Nyt käsiteltävässä asiassa hakija esittää viisi perustetta täytäntöönpanon lykkäämistä koskevan hakemuksen tueksi. Se katsoo ensimmäisessä perusteessa pääasiallisesti, ettei urakan saaja ole täyttänyt tarjouspyyntöasiakirjoissa edellytettyjä teknisiä vaatimuksia siltä osin kuin se ei näiden vaatimusten täyttämiseksi voi käyttää hyväkseen muiden tahojen voimavaroja. Toisessa perusteessa se väittää pääasiallisesti, että urakan saajan tarjoukselle annettu pistemäärä ilmoitetun taatun sähköhyötysuhteen osalta on lainvastainen. Se väittää kolmannessa perusteessa pääasiallisesti, että toimet urakan antamiseksi on toteutettu yhdessä ainoassa istunnossa niiden periaatteiden vastaisesti, joilla hankintamenettelyjä säännellään. Neljännessä perusteessa se moittii komissiota pääasiallisesti siitä, että tämä on kieltäytynyt toimittamasta sille tiettyjä asiakirjoja ja tietoja. Lopuksi viidennessä perusteessa se pääasiallisesti riitauttaa tarjousten avaamisesta vastanneen lautakunnan kokoonpanon sääntöjenmukaisuuden ja arviointilautakunnan nimeämisen.

– –

Hakijan toinen, kolmas, neljäs ja viides peruste

– –

– Neljäs ja viides peruste, joiden mukaan hakija ei ole saanut mahdollisuutta tutustua tarjouspyyntöasiakirjoihin

– –

46. Niinpä hakijan toisen, kolmannen, neljännen ja viidennen perusteen tarkastelusta ilmenee, ettei niiden perusteella voida katsoa, että kyseessä olisi fumus boni juris.

Ensimmäinen peruste, jonka mukaan urakan saaja ei täytä tarjouspyyntöasiakirjoissa edellytettyjä teknisiä vaatimuksia

47. Hakija väittää, ettei urakan saaja ole täyttänyt kyseessä olevaa tarjouspyyntömenettelyä koskevissa asiakirjoissa edellytettyjä teknisiä vähimmäisvaatimuksia. Se väittää erityisesti, ettei väliintulija ole täyttänyt hankintailmoituksen III.2.3 kohdan c alakohdassa tarkoitettua valintaperustetta siltä osin kuin yhtäältä kyseinen yritys ei ole itse toteuttanut vähintään kahta sellaista yhteistuotantolaitosta, jonka tuotantoteho on vähintään 8 megawattia, ja toisaalta kyseinen yritys ei tämän perusteen täyttääkseen voi käyttää hyväkseen muiden tahojen voimavaroja. Hakija väittää, että teknisten eritelmien mukaan tarjoaja on velvollinen esittämään luettelon sellaisista hankinnan kohteena olevia laitoksia vastaavista laitoksista, jotka tarjoajayritys on suoraan toteuttanut.

48. Tässä yhteydessä on todettava aluksi, että hankintailmoituksen niissä kohdissa, jotka koskevat ehtoja osallistumiselle kyseessä olevaan tarjouspyyntöön, määrätään nimenomaisesti tarjoajan mahdollisuudesta käyttää hyväkseen muiden taloudellisten toimijoiden voimavaroja. Tällaisen tilanteen varalta hankintailmoituksessa täsmennetään valintaperusteiden täyttymiseksi, että kunkin taloudellisen toimijan on toimitettava ne asiakirjat ja tiedot, joita taloudellisten toimijoiden henkilökohtaista tilannetta koskevassa hankintailmoituksen kohdassa edellytetään.

– –

52. Niinpä ensi näkemältä vaikuttaa siltä, että väliintulija on hankintailmoituksen perusteella voinut käyttää hyväkseen muun tahon voimavaroja teknistä pätevyyttä koskevien ehtojen täyttämiseksi joutumatta esittämään näyttöä hankkeista, jotka se olisi itse toteuttanut.

53. Kuten hakija korostaa, teknisten eritelmien 12 kohdan viidennessä alakohdassa kuitenkin mainitaan, että ”tekniseen tarjoukseen on myös liitettävä tarjouspyynnössä nimenomaisesti edellytetyt yleiset ja tekniset tiedot, jotka sisältävät vähintään luettelon vastaavista laitoksista, jotka tarjoajayritys on suoraan toteuttanut – –, ja maininta niistä kunkin pääominaisuuksista”.

54. Tässä yhteydessä on huomattava, että teknisten eritelmien 12 kohdan viidennen alakohdan määräyksen – josta maininta, johon hakija vetoaa, ilmenee – lisäämisellä ei näytä olevan tarkoitus rajoittaa kyseessä olevaan tarjouspyyntöön osallistumisen ehtoja siten, että siinä esitettäisiin uusia valintaperusteita. Kyseisessä määräyksessä näytetään päinvastoin haluttavan korostaa sen tärkeyttä, että tekniseen tarjoukseen liitetään tiettyjä tietoja, joita hankintailmoituksessa jo nimenomaisesti edellytetään, tarjoajan teknisen pätevyyden arvioimiseksi.

– –

57. Maininnan, johon hakija ensimmäisessä perusteessaan tukeutuu, ulottuvuutta on tarkasteltava edellä esitetyn perusteella. Teknisten eritelmien 12 kohdan viidennessä alakohdassa tarkoitettu ensimmäinen tieto eli ”luettelo vastaavista laitoksista, jotka tarjoajayritys on suoraan toteuttanut, mukaan lukien rakentamisessa käytettävät apulaitteet sekä mekaaniset ja sähkökäyttöiset apulaitteet, ja maininta niistä kunkin pääominaisuuksista, näyttää viittaavan hankintailmoituksen III.2.3 kohdan c alakohtaan, jossa mainitaan ”luettelo tärkeimmistä tämän hankintailmoituksen pääasiallista kohdetta vastaavista suoritetuista töistä kymmenen viime vuoden ajalta sekä tiedot niiden arvoista, sähköntuotantotehosta, päivämääristä tai suoritusajankohdista. Lisäksi on ilmoitettava julkisten tai yksityisten toimeksiantajien nimet”. Siinä täsmennetään yhtäältä, että ”kunkin rakennustöitä koskevan hankkeen osalta on toimitettava lopputarkastusta koskeva todistus tai muu asiakirja, jolla todistetaan oikein suoritettu asennus (esimerkiksi loppulasku)”, ja toisaalta, että ”vähintään kahden mainituista rakennustöitä koskevista hankkeista on liityttävä sellaisen yhteistuotantolaitoksen rakentamiseen, jonka tuotantoteho on vähintään 8 megawattia”. Kyseisten kahden sanamuodon vertailun avulla näyttää olevan mahdollista sulkea lähtökohtaisesti pois hakijan tekemä tulkinta, jossa suhdetta lex generalis–lex specialis pidetään ensisijaisena, koska vaikka teknisissä eritelmissä käytetty sanamuoto sisältää ilmauksen ”suoraan”, joka voisi vaikuttaa täsmennykseltä, sanamuoto on muilta seikoiltaan paljon epämääräisempi kuin sanamuoto, jota hankintailmoituksessa käytetään. Ensin mainitussa sanamuodossa nimittäin ei ole mitään ajallista mainintaa. Lisäksi jälkimmäinen sanamuoto näyttää mahdollistavan hakijan ehd ottamasta tulkinnasta poikkeavan tulkinnan. Se voidaan nimittäin ymmärtää niin, että tällainen luettelo on toimitettava, jos ja vain jos tarjoaja on suoraan toteuttanut kyseisiä rakennustöitä. Päinvastaisessa tapauksessa luetteloa ei ole toimitettava, koska sellaista ei voi olla olemassa, mutta tämä ei silti estä tarjoajaa osallistumasta tarjouspyyntöön siltä osin kuin tämä voi täyttää hankintailmoituksessa tarkoitetut osallistumisehdot turvautumalla kolmansien resursseihin.

58. Tästä tarkastelusta ilmenee, että teknisten eritelmien 12 kohdan viidennessä alakohdassa tarkoitettuja tietoja näyttää olevan mahdollista tulkita yhtäältä siten, että ne ovat muistutus hankintailmoituksen III.2.3 kohdan c, d ja e alakohdassa esitetystä valintaperusteesta, ja toisaalta siten, että niissä on täsmennyksiä vaadittujen tietojen esittämisestä (maininta läheisyydestä, tarkennus siitä, onko tarjoaja toteuttanut laitteistoja suoraan).

59. Tässä vaiheessa ei kuitenkaan näytä olevan mahdollista sulkea hakijan ehdottamaa tulkintaa täysin pois varsinkaan, kun komissio ei esitä huomautuksissaan mitään selitystä ilmauksen ”suoraan” merkityksestä eikä sen käyttämisen syistä.

60. Niinpä epävarmuus tulkinnasta, joka on annettava kyseisen ilmauksen käyttämiselle ja sen vaikutukselle kyseessä olevan menettelyn sääntöjenmukaisuuteen, saa välitoimista päättävän tuomarin katsomaan, että kyseessä on merkittävä oikeudellinen erimielisyys, joka ei ole ratkaistavissa suoralta kädeltä, jolloin kanteelta ei ensi näkemältä puutu vakavasti otettavaa perustaa (ks. vastaavasti määräys 10.9.2013, komissio v. Pilkington Group, C‑278/13 P(R), Kok., EU:C:2013:558, 67 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).

61. Tässä yhteydessä on kuitenkin muistutettava, että julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekemistä koskevissa hyvin erityisissä asioissa on katsottava, että kun hävinnyt tarjoaja pystyy osoittamaan, että on olemassa erityisen painava fumus boni juris, sitä ei voida vaatia näyttämään toteen, että sen välitoimihakemuksen hylkääminen uhkaa aiheuttaa sille korjaamatonta vahinkoa, sillä tällöin tehokasta oikeussuojaa, johon tarjoaja on oikeutettu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan perusteella, heikennettäisiin kohtuuttomasti ja perusteettomasti. Tällainen fumus boni juris on olemassa, kun hylätty tarjoaja osoittaa, että on olemassa riittävän ilmeinen ja vakava lainvastaisuus, jonka vaikutusten ilmeneminen tai jatkuminen on estettävä mahdollisimman nopeasti, jollei intressivertailu viime kädessä ole esteenä tälle. Tällaisissa poikkeuksellisissa olosuhteissa pelkkä näyttö riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanon lykkäämättä jättämisestä aiheutuvan vahingon vakavuudesta riittää täyttämään kiireellisyysedellytyksen, kun otetaan huomioon, että on tarpeen estää tämäntyyppisen lainvastaisuuden vaikutukset (edellä 15 kohdassa mainittu määräys Vanbreda Risk & Benefits v. komissio, EU:T:2014:1024, 162 kohta).

62. Nyt käsiteltävässä asiassa on kuitenkin niin, että toisen, kolmannen, neljännen ja viidennen perusteen tarkastelu ei ole mahdollistanut päätelmää, jonka mukaan kyseessä on fumus boni juris – –. Samoin ensimmäisen perusteen tarkastelusta on ilmennyt vain epävarmuus, joka saa välitoimista päättävän tuomarin katsomaan, ettei tämä peruste ole asian kannalta täysin merkityksetön.

63. Tästä seuraa, että komission toimenpiteitä ja päätöksiä nyt käsiteltävässä asiassa ei voida pitää tässä menettelyssä niin ilmeisesti ja vakavasti unionin oikeuden vastaisina, että olisi tarpeen estää niiden vaikutusten ilmeneminen jatkossa, ilman että hakijaa vaadittaisiin osoittamaan, että riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanon lykkäämättä jättämisestä aiheutuisi sille korjaamatonta vahinkoa.

64. On siis niin, että koska täytäntöönpanon lykkäämistä koskevan hakemuksen tueksi esitettyjen perusteiden tarkastelu ei ole mahdollistanut päätelmää, jonka mukaan kyseessä on erityisen painava fumus boni juris, on tarkasteltava kiireellisyysedellytystä sen selvittämiseksi, onko hakija osoittanut, että sille saattaa aiheutua sekä vakavaa että korjaamatonta vahinkoa.

Kiireellisyys

65. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan välitoimihakemuksen kiireellisyyttä on arvioitava sen perusteella, onko asiassa tarpeen antaa väliaikainen ratkaisu, jotta vältytään siltä, että välitoimien määräämistä hakevalle asianosaiselle aiheutuu vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa. Kyseisen asianosaisen asiana on esittää vakavasti otettava näyttö siitä, ettei se voi odottaa kanteen perusteella käydyn oikeudenkäynnin ratkaisua ilman, että sille itselleen aiheutuu tällaista vahinkoa (ks. määräys 19.9.2012, Kreikka v. komissio, T‑52/12 R, Kok., EU:T:2012:447, 36 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).

66. Nyt käsiteltävässä asiassa on niin, että hakija esittää välitoimihakemuksessaan vain hieman yli sivun verran syitä, joiden mukaan hakija katsoo, että sille aiheutuu riidanalaisista toimenpiteistä vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa. Hakija väittää yhtäältä, että kyseessä oleva urakka on jo hakijan toiminnan jatkuvuudenkin kannalta olennaisen tärkeä, ja toisaalta, että yrityksen samankaltaisella työmaalla on käynnissä työvoiman vähennysmenettely ja että tämä tilanne on pakottanut sen vähentämään neljä henkilöä (ja harkitsemaan vastaavaa kahden muun henkilön osalta), koska kyseisiä henkilöitä ei voida siirtää muille työmaille. Se korostaa tässä yhteydessä, että turvautuminen työvoiman liikkuvuuteen on osoitus vaikeuksista, joissa se on, koska kyseessä olevaa urakkaa ei ole annettu sille.

67. Tässä yhteydessä on todettava, ettei hakijan väite kyseessä olevan urakan tärkeydestä sen toiminnan jatkuvuudelle saa tukea mistään konkreettisista ja tarkoista tiedoista eikä mistään yksityiskohtaisista ja oikeaksi todistetuista asiakirjoista. – – Niinpä on katsottava, ettei hakija ole esittänyt rahoitusasemastaan mitään sellaisia konkreettisia tietoja, joiden perusteella välitoimista päättävä tuomari voisi arvioida väitetyn vahingon vakavuutta ja korjaamattomuutta, vaikka tällaiset tiedot ovat kiireellisyyden arvioinnissa välttämättömiä ja ne olisi pitänyt esittää itse välitoimihakemuksessa.

68. Turvautumisesta työvoiman liikkuvuuteen on todettava yhtäältä, että hakija käynnisti työvoiman vähennysmenettelyn samankaltaisella työmaallaan 17.3.2014 eli ennen kuin sen tarjous kyseessä olevasta urakasta hylättiin. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kiireellisyyden, jonka väitetään johtuvan vakavan ja korjaamattoman vahingon aiheutumisen vaarasta, on johduttava riidanalaisen toimen vaikutuksista, mistä ei siis ole kyse nyt käsiteltävässä asiassa, koska turvautuminen työvoiman liikkuvuuteen ei ole johtunut riidanalaisten toimien täytäntöönpanosta. Tässä yhteydessä on huomattava, että hakija täsmentää väliintulijan huomautuksista esittämissään huomautuksissa, että työvoiman vähennysmenettely käynnistettiin varsinaisin päätöksin vasta sen jälkeen, kun hakija oli saanut tiedon kyseessä olevasta urakasta tekemänsä tarjouksen hylkäämisestä. Asiakirja-aineistosta kuitenkin ilmenee, että asianomaisille työntekijöille 18.6.2014 lähetetyt kirjeet, joihin hakija argumentaationsa perustaa, ovat vain seuraus kyseisestä menettelystä, joka käynnistettiin ennen päätöstä kyseessä olevan urakan antamisesta, eivätkä ne siis mitenkään liity tähän päätökseen.

– –

70. Joka tapauksessa on todettava, että – vaikka ensimmäisen perusteen, jonka hakija on esittänyt täytäntöönpanon lykkäämistä koskevan hakemuksensa tueksi, tarkastelu mahdollistaisikin päätelmän, jonka mukaan kyseessä on erityisen painava fumus boni juris – hakija ei ole esittänyt nyt kyseessä olevassa menettelyssä mitään seikkaa, joka voisi osoittaa, että vahinko, johon hakija vetoaa, on vakava.

71. Edellä esitetyn perusteella on katsottava, että argumentaatio, jonka hakija on esittänyt kiireellisyysedellytyksen täyttymisestä, on ilmeisen perusteeton.

72. Niinpä nyt käsiteltävä välitoimihakemus on kaikista edellä esitetyistä syistä hylättävä eikä ole tarpeen tehdä intressivertailua eikä lausua kysymyksistä, jotka komissio on ottanut esille hakijan tarkoittamien myöhempien päätösten täytäntöönpanon lykkäämistä koskevien vaatimusten tutkittavaksi ottamisesta.

(1) .

(1) – Tästä määräyksestä on otettu tähän vain kohdat, joiden julkaisemista unionin yleinen tuomioistuin pitää aiheellisena.

Päätöksen päätösosa

Näillä perusteilla

UNIONIN YLEISEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTTI

on määrännyt seuraavaa:

1) Välitoimihakemus hylätään.

2) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

Annettiin Luxemburgissa 24 päivänä maaliskuuta 2015.