FI Euroopan unionin virallinen lehti C 285/29

Kanne 16.9.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta

(Asia C-400/08)

(2008/C 285/48)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: E. Traversa ja R. Vidal Puig, avustajinaan asianajajat C. Fernández Vicién ja I. Moreno-Tapia Ribas)

Vastaaja: Espanjan kuningaskunta

Vaatimukset

— yhteisöjen tuomioistuimen on todettava, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut EY 43 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on asettanut rajoituksia liiketilojen perustamiselle vähittäiskauppaa koskevista säännöksistä annetulla lailla 7/1996 ja Katalonian itsehallintoalueen samaa alaa koskevalla säännöstöllä (liiketiloista annettu laki 18/2005, lain 18/2005 täytäntöönpanosta annettu asetus 378/2006 ja liiketiloja koskevan uuden alakohtaisen asemakaavan hyväksymisestä annettu asetus 379/2006) ja

— Espanjan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kyseessä oleva Espanjan ja Katalonian säännöstö (laki 7/1996, Katalonian laki 18/2005 sekä Katalonian asetukset 378/2006 ja 379/2006) edellyttää kaikilta elinkeinonharjoittajilta, jotka haluavat avata suuren ostoskeskuksen taikka laajentaa sitä, muuttaa sen toimintaa, siirtää tai luovuttaa sen, aluehallinnon (Generalidad) lupaa tällaisen toiminnan aloittamista koskevan kunnan myöntämän pakollisen luvan lisäksi. Tämän jälkimmäisen luvan tarkoituksena on varmistaa se, että liiketila on voimassa olevien kaupunkisuunnittelua koskevien normien mukainen. Elinkeinolupien myöntäminen perustuu tiettyihin kriteereihin, joihin kuuluu se, että hanke on liiketiloja koskevan alakohtaisen asemakaavan mukainen, mikä merkitsee sitä, että ainoastaan sellaiselle liiketilalle voidaan antaa lupa, joka vastaa joka suhteessa asemakaavaa, sijainti kaupunkialueella ja hakijayrityksen markkinaosuus alueella.

Komissio katsoo, että Espanjan ja Katalonian kyseessä oleva säännöstö merkitsee oikeuttamatonta rajoitusta EY 43 artiklassa tarkoitettuun sijoittautumisvapauteen seuraavista syistä:

1. Se, että kunnan myöntämän luvan ohella vaaditaan elinkeinolupaa, joka myönnetään tiettyjen sellaisten kriteerien perusteella, jotka eivät liity ainoastaan kaupunkisuunnitteluun ja ympäristöön vaan myös tietyntyyppisten uusien suurten ostoskeskusten perustamisen mahdollisiin taloudellisiin vaikutuksiin jakelumarkkinoiden kilpailurakenteeseen sekä ”markkinoiden tarpeen” olemassaolon varmistamiseen merkitsee sitä, että tietyntyyppisten suurten ostoskeskusten perustaminen on hyvin vaikeaa.

2. Kyseessä oleva kansallinen lainsäädäntö on vaikutukseltaan syrjivä, koska sillä suositaan pienempien ostoskeskusten (jotka vastaavat Katalonian perinteistä kaupparakennetta ja siis paikallisliikkeitä) perustamista suurten ostoskeskusten (jotka vastaavat muista jäsenvaltioista peräisin olevien yhtiöiden käyttämää toimintamallia) sijaan.

Komissio katsoo, että tätä säännöstöä ei voida oikeuttaa EY 46 artiklassa tarkoitetuin perustein (yleinen järjestys, turvallisuus tai kansanterveys), joihin kansalliset viranomaiset eivät sitä paitsi ole vedonneet.

Komissio katsoo, että Espanjan ja Katalonian viranomaisten mainitsemia oikeuttamisperusteita eli kuluttajansuojelua (pienliikkeiden suojelu kilpailukykyisen tarjonnan olemassaolon takaamiseksi kaikilla markkinoilla), ympäristönsuojelua ja kaupunkiympäristön suojelua ei voida hyväksyä seuraavista syistä:

1. Tarkastellussa säännöstössä vahvistetuilla kriteereillä ei tosiasiassa pyritä suojelemaan kuluttajia, kuten kansalliset viranomaiset väittävät, vaan suosimaan pienliikkeitä suurten liikeyritysten sijaan. Näin ollen toimenpiteet eivät ole tarkoituksenmukaisia väitetyn tavoitteen saavuttamiseksi, koska niillä on tosiasiassa taloudellinen päämäärä.