Sopimus, jolla pyritään eristämään uudelleen kansalliset markkinat, saattaa olla EUT-sopimuksen tavoitteen, joka koskee kansallisten markkinoiden yhtenäistämistä yhtenäismarkkinat muodostamalla, vastainen. Näin ollen sopimuksia, joilla pyritään eristämään kansalliset markkinat kansallisten rajojen mukaan tai joilla tehdään vastavuoroinen kansallisille markkinoille pääsy vaikeammaksi, on lähtökohtaisesti pidettävä sellaisina, joilla pyritään rajoittamaan kilpailua SEUT 101 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Tässä yhteydessä silloin, jos lisenssisopimuksella on tarkoitus kieltää televisiolähetyspalvelujen rajat ylittävä tarjoaminen tai rajoittaa sitä, sillä on katsottava olevan tarkoitus rajoittaa kilpailua, ellei muiden sen taloudelliseen ja oikeudelliseen asiayhteyteen liittyvien seikkojen perusteella voida todeta, ettei tällainen sopimus ole omiaan rajoittamaan kilpailua.

Näin ollen tekijänoikeuksien haltija voi lähtökohtaisesti myöntää tietyksi ajaksi yhdelle lisenssinsaajalle yksinoikeuden yleisradioida satelliitin välityksellä suojatun aineiston yhdestä lähettämisjäsenvaltiosta tai useammista jäsenvaltioista. Sitä vastoin silloin kun tekijänoikeuden haltijan tekemiin sopimuksiin sisältyy lausekkeita, joiden nojalla kyseinen haltija on jatkossa velvollinen kieltämään kaikkia sopimuskumppaneitaan ETAn markkinoilla ryhtymästä passiiviseen myyntiin sen jäsenvaltion ulkopuolella sijaitseville maantieteellisille markkinoille, jonka osalta niille on myönnetty yksinoikeuslisenssi, näillä lausekkeilla myönnetään sopimusperusteisesti ehdoton alueellinen yksinoikeus ja rikotaan siten SEUT 101 artiklan 1 kohtaa.

Tosiseikkoihin liittyvässä asiayhteydessä, jolle ovat ominaisia merkittävät esteet, jotka rajoittavat vakavalla tavalla rajat ylittävän televisiolähetysten jakelun mahdollisuuksia, se, että oikeuksien haltija on myöntänyt vain yhdelle lisenssinsaajalle määrätyksi ajaksi yksinoikeuden yleisradioida suojatun aineiston tietystä jäsenvaltiosta ja siten kieltää sen levittämisen kolmansien osapuolten toimesta, jotka eivät ole saaneet kyseisten oikeuksien haltijoiden lupaa eivätkä maksaneet heille korvausta, ei ole riittävä peruste sille päätelmälle, että tällaista sopimusta on pidettävä perustamissopimuksessa kielletyn yritysten välisen järjestelyn tarkoituksena, keinona tai seurauksena.

Jotta tämän oikeuden haltijan korvaus olisi asianmukainen, sen on oltava sopivassa suhteessa todelliseen tai todennäköiseen henkilöiden, jotka nauttivat tai haluavat nauttia tästä palvelusta, määrään. Niinpä tällaisen korvauksen on televisiolähettämisen alalla oltava muun muassa sopivassa suhteessa kyseisiä lähetyksiä koskeviin muuttujiin, kuten niiden todellinen yleisö, niiden mahdollinen yleisö ja kielitoisinto. Tämä näkemys vahvistetaan tiettyjen satelliitin välityksellä tapahtuvaan yleisradiointiin ja kaapeleitse tapahtuvaan edelleen lähettämiseen sovellettavien tekijänoikeutta sekä lähioikeuksia koskevien sääntöjen yhteensovittamisesta annetun direktiivin 93/83 johdanto-osan 17 perustelukappaleessa.

Tässä yhteydessä sen pohtiminen, täyttääkö menettelytapa, joka on herättänyt kyseisiä huolia, SEUT 101 artiklan 3 kohdan päällekkäiset soveltamisedellytykset, ei liity SEUT 101 ja SEUT 102 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta annetun asetuksen N:o 1/2003 9 artiklan 1 kohdan mukaiseen sitoumuksia koskevaan komission päätökseen, jossa on kyse yritysten välisistä tietyistä sopimuksista. Yhtäältä näet tämän säännöksen soveltaminen edellyttää SEUT 101 artiklan 1 kohdan rikkomisen toteamista. Toisaalta SEUT 101 artiklan 3 kohtaa sovellettaessa on määritettävä SEUT 101 artiklan 1 kohtaa rikkovasta sopimuksesta aiheutuvat kilpailunvastaiset vaikutukset ja selvitettävä, ylittävätkö nämä kilpailua edistävät vaikutukset kilpailunvastaiset vaikutukset.

Vaikka elinkeinovapaus ei ole ehdoton, vaan sitä on arvioitava sen tehtävän perusteella, joka sillä on yhteiskunnassa, sen käyttämistä voidaan perusoikeuskirjan 52 artiklan 1 kohdan mukaisesti rajoittaa ainoastaan lailla ja kyseisen vapauden olennaista sisältöä noudattaen.

Kun SEUT 101 ja SEUT 102 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta annetun asetuksen N:o 1/2003 9 artiklan 1 kohdan mukaisella sitoumuksia koskevalla komission päätöksellä, jossa on kyse yritysten välisistä tietyistä sopimuksista, määrätään, että yritys ei saa enää noudattaa riidanalaisia lausekkeita suhteissaan sopimuskumppaneihinsa, tämä velvollisuus ei vaikuta millään tavoin kansallisten tuomioistuinten toimivaltaan arvioida, ovatko nämä lausekkeet tosiasiallisesti SEUT 101 artiklan 1 kohdan vastaisia, ja tehdä tästä tarvittaessa päätelmiä, jotka ovat välttämättömiä saman artiklan 2 kohdan sekä kansallisen lainsäädännön nojalla. Tässä yhteydessä kyseinen komission päätös voi enintään vaikuttaa kansallisen tuomioistuimen arviointeihin vain siltä osin kuin se sisältää ennakkoarvioinnin, joka kansallisen tuomioistuimen on otettava huomioon vain viitteenä tutkittavan sopimuksen kilpailunvastaisuudesta SEUT 101 artiklan 1 kohdan kannalta. Summaarisuutensa ja alustavuutensa takia asetuksen N:o 1/2003 9 artiklan 1 kohdan mukaiseen päätökseen sisältyvä komission kilpailuoikeudellinen arviointi ei siis voi viime kädessä estää kansallista tuomioistuinta päätymästä samassa asiassa lisäselvitysten ja perusteellisemman tutkinnan perusteella täysin tai osittain komission arvioinnista poikkeavaan tulokseen.

Näin ollen se, että komissio on määrännyt yrityksen yksin esittämät sitoumukset velvoittaviksi, ei merkitse sitä, ettei muilla yrityksillä olisi mahdollisuutta suojata mahdollisia oikeuksiaan suhteissaan kyseiseen yritykseen.

Jos kansallinen tuomioistuin arvioi tässä yhteydessä selvityksensä perusteella ja tutkittuaan mahdollisuutta käyttää asetuksen N:o 1/2003 15 ja 16 artiklassa säädettyjä keinoja, että riidanalaiset lausekkeet ovat SEUT 101 artiklan 1 kohdan vastaisia eivätkä täytä saman artiklan 3 kohdan edellytyksiä, sen tehtävänä on antaa ratkaisu niiden mitättömyydestä SEUT 101 artiklan 2 kohdan nojalla. Jos se sitä vastoin katsoo, että riidanalaiset lausekkeet eivät ole SEUT 101 artiklan 1 kohdan vastaisia tai että ne täyttävät tämän artiklan 3 kohdan edellytykset, sen on tarvittaessa arvioitava käsiteltävänään olevan vaatimuksen perusteltavuutta, koska SEUT 101 artikla ei estä riidanalaisten lausekkeiden soveltamista.

Jos kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan oikeudenkäynnin lopputuloksena on viimeksi mainitussa tapauksessa, että asianomainen yritys rikkoo sitoumusta, jonka noudattaminen on määrätty velvoittavaksi komission päätöksellä, komission on tarvittaessa aloitettava menettely uudelleen asetuksen N:o 1/2003 9 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti, missä tapauksessa kansallisen tuomioistuimen päätös ei sido tätä toimielintä.

(ks. 100–103 kohta)