ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2)

SEUT 56 artiklaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa säädetään pakottavasti, että jos kiellettyjä arpajaisia saatetaan ammattimaisesti yleisön käyttöön — jokaista luvatonta peliautomaattia kohden on määrättävä vähimmäissakko eikä määrättävien sakkojen kokonaismäärälle ole asetettu ylärajaa, kunhan määrättyjen sakkojen kokonaismäärä ei ole suhteeton siihen taloudelliseen hyötyyn nähden, joka rangaistavaksi säädetyistä rikkomuksista voi koitua — jokaista luvatonta peliautomaattia kohden on määrättävä sakon muuntorangaistus eikä määrättävien sakon muuntorangaistusten kokonaismäärälle ole asetettu ylärajaa, kunhan tosiasiallisesti määrätyn sakon muuntorangaistuksen määrä ei ole liiallinen todettujen rikkomusten vakavuuteen nähden ja — on määrättävä menettelyn kuluihin osallistumisesta osuudella, jonka suuruus on 10 prosenttia määrätyistä sakoista, kunhan tämä osuus ei ole liiallinen tällaisen menettelyn todellisiin kustannuksiin nähden ja kunhan sillä ei loukata Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa vahvistettua oikeutta saada asiansa käsitellyksi tuomioistuimissa.
Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 28.10.2021 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Finanzgericht Hamburg – Saksa) – KAHL G.m.b.H. & Co. K.G. (C-197/20) ja C. E. Roeper GmbH (C-216/20) v. Hauptzollamt Hannover (C-197/20) ja Hauptzollamt Hamburg (C-216/20)

(Yhdistetyt asiat C-197/20 ja C-216/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Tulliliitto - Yhteinen tullitariffi - Tariffiluokittelu - Yhdistetty nimikkeistö - Alanimikkeet 1521 90 91 ja 1521 90 99 - Alanimikettä 1521 90 99 koskevien selittävien huomautusten tulkinta - Mehiläisvaha, joka on sulatettu ja jähmetetty uudelleen ennen sen maahantuontia)

(2022/C 2/10)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Finanzgericht Hamburg

Pääasian asianosaiset

Kantajat: KAHL G.m.b.H. & Co. K.G. (C-197/20) ja C. E. Roeper GmbH (C-216/20)

Vastaajat: Hauptzollamt Hannover (C-197/20) ja Hauptzollamt Hamburg (C-216/20)

Tuomiolauselma

Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna 16.10.2014 annetulla komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 1101/2014 ja 6.10.2015 annetulla komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2015/1754, olevaa yhdistettyä nimikkeistöä on tulkittava siten, että mehiläisvaha, joka on sulatettu ja josta on sulattamisen yhteydessä eroteltu mekaanisesti osa vieraista aineista ja joka on tämän jälkeen jähmetetty palojen tai levyjen muotoilemiseksi, kuuluu kyseisen nimikkeistön ”muita” vahoja koskevaan alanimikkeeseen 1521 90 99 eikä sen ”raakoja” mehiläisvahoja koskevaan alanimikkeeseen 1521 90 91.

(1) EUVL C 279, 24.8.2020.
1)

Jäsenvaltioiden tuomioistuinten välisestä yhteistyöstä siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa tapahtuvassa todisteiden vastaanottamisessa 28.5.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1206/2001 1 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että sitä ei sovelleta tilanteeseen, jossa jäsenvaltion tuomioistuin selvittää toisessa jäsenvaltiossa sellaisen henkilön osoitetta, jolle tuomioistuinratkaisu on annettava tiedoksi.
C 462/17

Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 2.9.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgericht Köln – Saksa) – Telekom Deutschland GmbH v. Saksan valtio, jota edustaa Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen

(Asia C-34/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Sähköinen viestintä - Asetus (EU) 2015/2120 - 3 artikla - Avoin internetyhteys - 3 artiklan 1 kohta - Loppukäyttäjien oikeudet - 3 artiklan 2 kohta - Loppukäyttäjien oikeuksien käyttämistä rajoittavia sopimuksia ja kaupallisia käytäntöjä koskeva kielto - 3 artiklan 3 kohta - Velvollisuus kohdella tietoliikennettä yhdenvertaisesti ja syrjimättömästi - Mahdollisuus panna täytäntöön kohtuullisia liikenteenhallintatoimenpiteitä - Niin sanottua nollatariffia koskeva hinnoittelulisävaihtoehto - Kaistanleveyttä koskeva rajoitus)

(2021/C 462/15)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Verwaltungsgericht Köln

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Telekom Deutschland GmbH

Vastaaja: Saksan valtio, jota edustaa Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen

Tuomiolauselma

Avointa internetyhteyttä koskevista toimenpiteistä ja yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja palvelujen alalla annetun direktiivin 2002/22/EY sekä verkkovierailuista yleisissä matkaviestinverkoissa unionin alueella annetun asetuksen (EU) N:o 531/2012 muuttamisesta 25.11.2015 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2015/2120 3 artiklaa on tulkittava siten, että se, että kaistanleveyttä rajoitetaan videoiden suoratoistoon sovelletun niin sanottua nollatariffia koskevan hinnoitteluvaihtoehdon aktivoimisen vuoksi riippumatta siitä, onko kyse yhteistyökumppanien vai muiden sisällöntarjoajien videoiden suoratoistosta, on ristiriidassa kyseisen artiklan 3 kohdasta johtuvien velvollisuuksien kanssa.

(1) EUVL C 137, 27.4.2020.
C 462/21

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 2.9.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Corte costituzionale – Italia) – O.D. ym. v. Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

(Asia C-350/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2011/98/EU - Sellaisten kolmansista maista peräisin olevien työntekijöiden oikeudet, joilla on yhdistelmälupa - 12 artikla - Oikeus yhdenvertaiseen kohteluun - Sosiaaliturva - Asetus (EY) N:o 883/2004 - Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittaminen - 3 artikla - Äitiys- ja isyysetuudet - Perhe-etuudet - Jäsenvaltion lainsäädäntö, jolla sellaisilta kolmansien maiden kansalaisilta, joilla on yhdistelmälupa, evätään oikeus synnytysavustukseen ja äitiysrahaan)

(2021/C 462/21)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Corte costituzionale

Pääasian asianosaiset

Kantajat: O.D., R.I.H.V., B.O., F.G., M.K.F.B., N.P. ja S.E.A.

Vastaaja: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

Muu osapuoli: Presidenza del Consiglio dei Ministri

Tuomiolauselma

Kolmansien maiden kansalaisille jäsenvaltion alueella oleskelua ja työskentelyä varten myönnettävää yhdistelmälupaa koskevasta yhden hakemuksen menettelystä sekä jäsenvaltiossa laillisesti oleskelevien kolmansista maista tulleiden työntekijöiden yhtäläisistä oikeuksista 13.12.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/98/EU 12 artiklan 1 kohdan e alakohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jolla tämän direktiivin 3 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetuilta kolmansien maiden kansalaisilta evätään oikeus kyseisessä lainsäädännössä säädettyihin synnytysavustukseen ja äitiysrahaan.

(1) EUVL C 329, 5.10.2020.
1)

Julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta 26.2.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/24/EU 18 artiklan 2 kohtaa sekä 58 ja 70 artiklaa on tulkittava siten, että jätehuoltopalvelua koskevan hankintasopimuksen tekomenettelyn yhteydessä se, että talouden toimijalla, joka haluaa siirtää jätteitä jäsenvaltiosta toiseen, on oltava erityisesti jätteiden siirrosta 14.6.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1013/2006 2 artiklan 35 alakohdan ja 3 artiklan mukaisesti hyväksyntä niiden valtioiden toimivaltaisilta viranomaisilta, joita tämä siirto koskee, on tämän hankintasopimuksen toteuttamisen ehto.
1)

Tuotteiden kaupan pitämiseen liittyvää akkreditointia ja markkinavalvontaa koskevista vaatimuksista ja neuvoston asetuksen (ETY) N:o 339/93 kumoamisesta 9.7.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 765/2008 4 artiklan 1 ja 5 kohtaa sekä 7 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansallisen lainsäädännön tulkinnalle, jonka mukaan akkreditointitoimintaa voivat asetuksessa tarkoitetun yhden ainoan kansallisen akkreditointielimen lisäksi harjoittaa kolmansiin valtioihin sijoittautuneet muut elimet, silloinkin kun nämä antavat takeet kansainvälisten standardien noudattamisesta ja osoittavat esimerkiksi vastavuoroista tunnustamista koskevilla sopimuksilla omaavansa pätevyyden, joka vastaa kansallisen akkreditointielimen pätevyyttä.
Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 3.6.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Administrativen sad – Varna – Bulgaria) – ”BalevBio” EOOD v. Teritorialna direktsia Severna morska, Agentsia ”Mitnitsi”

(Asia C-76/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen tullitariffi - Tariffiluokittelu - Yhdistetty nimikkeistö - Eri aineista koostuvat tavarat - Kasvikuidut - Melamiinihartsi - Nimikkeet 3924 ja 4419 - ”Bambumukeiksi” kuvaillut tavarat)

(2021/C 289/18)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Administrativen sad – Varna

Pääasian asianosaiset

Kantaja:”BalevBio” EOOD

Vastaaja: Teritorialna direktsia Severna morska, Agentsia ”Mitnitsi”

Okrazhna prokuratura – Varnenskan osallistuessa asian käsittelyyn

Tuomiolauselma

Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna 6.10.2016 annetulla komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2016/1821, olevaa yhdistettyä nimikkeistöä on tulkittava siten, että ”bambumukeiksi” kuvaillut tavarat, joiden koostumus on 72,33 prosenttia kasvikuituja ja 25,2 prosenttia melamiinihartsia, on luokiteltava kyseisen nimikkeistön nimikkeeseen 3924 ja erityisesti sen alanimikkeeseen 3924 10 00, jollei ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen käytettävissään olevien kaikkien tosiseikkojen perusteella suorittamasta arvioinnista muuta johdu.

(1) EUVL C 161, 11.5.2020.
C 163/9

Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 3.3.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Düsseldorf – Saksa) – VS v. Hauptzollamt Münster

(Asia C-7/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Tulliliitto - Unionin tullikoodeksi - Asetus (EU) N:o 952/2013 - 87 artiklan 4 kohta - Tullivelan syntypaikka - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - 2 artiklan 1 kohta - 70 ja 71 artikla - Tuonnin arvonlisäveron verotettava tapahtuma ja verosaatavan syntyminen - Verovelan syntypaikka - Unionin tullilainsäädännössä asetetun velvollisuuden täyttämättä jättämisen toteaminen - Tavara, joka on saapunut fyysisesti unionin tullialueelle yhdessä jäsenvaltiossa mutta tullut vaihdantaan unionissa toisessa jäsenvaltiossa, jossa tämä on todettu)

(2021/C 163/11)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Finanzgericht Düsseldorf

Pääasian asianosaiset

Kantaja: VS

Vastaaja: Hauptzollamt Münster

Tuomiolauselma

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 71 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että tavaroita, joista on kannettava tullia, koskeva tuonnin arvonlisävero tulee maksettavaksi jäsenvaltiossa, jossa unionin tullilainsäädännössä asetetun velvollisuuden täyttämättä jättäminen todettiin, jos kyseiset tavarat ovat siitä huolimatta, että ne ovat saapuneet fyysisesti unionin tullialueelle toisessa jäsenvaltiossa, tulleet taloudelliseen vaihdantaan unionissa siinä jäsenvaltiossa, jossa edellä mainittu toteamus tehtiin.

(1) EUVL C 137, 27.4.2020.
Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 22.4.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Liettua) – ”Lifosa” UAB v. Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

(Asia C-75/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Tulliliitto - Yhteisön tullikoodeksi - Asetus (ETY) N:o 2913/92 - 29 artiklan 1 kohta - 32 artiklan 1 kohdan e alakohdan i alakohta - Unionin tullikoodeksi - Asetus (EU) N:o 952/2013 - 70 artiklan 1 kohta - 71 artiklan 1 kohdan e alakohdan i alakohta - Tullausarvon määrittäminen - Kauppa-arvo - Tarkistus - Hinta, joka sisältää kuljetuksen rajalle)

(2021/C 228/10)

Oikeudenkäyntikieli: liettua

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

Pääasian asianosaiset

Kantaja:”Lifosa” UAB

Vastaaja: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

Muut osapuolet: Kauno teritorinė muitinė ja ”Transchema” UAB

Tuomiolauselma

Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 29 artiklan 1 kohtaa ja 32 artiklan 1 kohdan e alakohdan i alakohtaa ja unionin tullikoodeksista 9.10.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 70 artiklan 1 kohtaa ja 71 artiklan 1 kohdan e alakohdan i alakohtaa on tulkittava siten, että maahan tuotujen tavaroiden tullausarvon määrittämiseksi niiden kauppa-arvoon ei ole lisättävä kustannuksia, jotka valmistajalle ovat tosiasiallisesti aiheutuneet kyseisten tavaroiden kuljettamisesta paikkaan, jossa ne on tuotu Euroopan unionin tullialueelle, silloin, kun sovittujen toimitusehtojen mukaan valmistaja on velvollinen vastaamaan kyseisistä kustannuksista, myöskään silloin, kun mainitut kustannukset ylittävät maahantuojan tosiasiallisesti maksaman hinnan, jos kyseinen hinta vastaa mainittujen tavaroiden todellista arvoa, mikä ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen on tarkistettava.

(1) EUVL C 137, 27.4.2020.
1)

SEUT 101 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että yrityksen kilpailua rajoittavasta menettelytavasta vahinkoa kärsinyt voi nostaa vahingonkorvauskanteen erotuksetta sellaista emoyhtiötä vastaan, jolle Euroopan komissio on määrännyt päätöksessä seuraamuksen tämän menettelytavan perusteella, tai kyseisen yhtiön sellaista tytäryhtiötä vastaan, jota kyseinen päätös ei koske, kun ne muodostavat yhdessä taloudellisen kokonaisuuden. Kyseessä olevan tytäryhtiön on voitava tehokkaasti vedota puolustautumisoikeuksiinsa osoittaakseen, ettei se kuulu kyseiseen yritykseen, ja silloin, kun komissio ei ole tehnyt SEUT 101 artiklan soveltamispäätöstä, sillä on oikeus kiistää myös väitetyn kilpailusääntöjen vastaisen toiminnan olemassaolo.
C 431/14

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 2.9.2021 – Valittajana Euroopan komissio sekä muina osapuolina Tempus Energy Ltd, Tempus Energy Technology Ltd sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

(Asia C-57/19 P) (1)

(Muutoksenhaku - Valtiontuet - Tukijärjestelmä - SEUT 108 artiklan 2 ja 3 kohta - Asetus (EY) N:o 659/1999 - 4 artiklan 3 ja 4 kohta - Epäilyjä ilmoitetun toimenpiteen yhteensopivuudesta yhteismarkkinoille koskeva käsite - Vastustamatta jättämistä koskeva päätös - Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamatta jättäminen - Valtiontukea ympäristönsuojelulle ja energia-alalle vuosina 2014–2020 koskevat suuntaviivat - Valtiontuen tarkastusmenettelyissä sovellettavat käytännesäännöt - Ilmoitusta edeltävä yhteydenpito - Asianomaisten osapuolten menettelylliset oikeudet - Sähkökapasiteettimarkkinat Yhdistyneessä kuningaskunnassa)

(2021/C 431/13)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: É. Gippini Fournier ja P. Němečková)

Muut osapuolet: Tempus Energy Ltd, Tempus Energy Technology Ltd (edustajat: J. Derenne ja D. Vallindas, avocats, ja C. Ziegler, Rechtsanwalt), Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: aluksi F. Shibli, S. McCrory ja Z. Lavery, sitten F. Shibli ja S. McCrory, avustajinaan G. Facenna, QC, ja barrister D. Mackersie)

Väliintulija, joka tukee valittajan vaatimuksia: Puolan tasavalta (asiamies: B. Majczyna)

Tuomiolauselma

1) Unionin yleisen tuomioistuimen 15.11.2018 antama tuomio Tempus Energy ja Tempus Energy Technology v. komissio (T-793/14, EU:T:2018:790) kumotaan.

2) Kanne asiassa T-793/14 hylätään.

3) Tempus Energy Ltd ja Tempus Energy Technology Ltd vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut unionin yleisessä tuomioistuimessa ja unionin tuomioistuimessa.

4) Puolan tasavalta ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

(1) EUVL C 148, 29.4.2019.
1)

Vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle 13.12.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/95/EU 2 artiklan j alakohdan kolmatta luetelmakohtaa on tulkittava siten, että kun turvapaikanhakija, joka on tullut vastaanottavaan jäsenvaltioon, jossa hänen alaikäinen, naimaton lapsensa oleskelee, pyrkii saamaan kyseisen lapsen saamaan toissijaiseen suojeluasemaan perustuvan turvapaikkaoikeuden tämän jäsenvaltion lainsäädännön nojalla, jossa tällainen oikeus myönnetään direktiivin 2011/95 2 artiklan j alakohdan kolmannen luetelmakohdan soveltamisalaan kuuluville henkilöille, turvapaikanhakijan jättämää kansainvälistä suojelua koskevaa hakemusta ratkaistaessa ratkaiseva ajankohta sen arvioimisen kannalta, onko suojelua saava tässä säännöksessä tarkoitettu ”alaikäinen”, on ajankohta, jolloin turvapaikanhakija teki – mahdollisesti epämuodollisesti – turvapaikkahakemuksensa.
C 338/3

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 8.7.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugali) – Rádio Popular – Electrodomésticos SA v. Autoridade Tributária e Aduaneira

(Asia C-695/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2006/112/EY - Arvonlisävero - Vapautukset - 135 artiklan 1 kohdan a alakohta - Käsitteet ”vakuutustoiminta” ja ”näihin liiketoimiin liittyvät vakuutuksenvälittäjän ja vakuutusasiamiehen palvelujen suoritukset” - 174 artiklan 2 kohta - Vähennysoikeus - Vähennyksen suhdeluku - Kodinkoneita sekä tietotekniikan ja televiestinnän alan muita tavaroita koskevan takuun pidennys - Rahoitusliiketoimien käsite)

(2021/C 338/03)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Rádio Popular – Electrodomésticos SA

Vastaaja: Autoridade Tributária e Aduaneira

Tuomiolauselma

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 174 artiklan 2 kohdan b ja c alakohtaa, luettuina yhdessä kyseisen direktiivin 135 artiklan 1 kohdan kanssa, on tulkittava niin, että niitä ei sovelleta takuiden pidennysten myyntiin liittyvään välitystoimintaan, jota harjoittaa verovelvollinen, jonka päätoimialana on kodinkoneiden sekä tietotekniikan ja televiestinnän alan muiden tavaroiden myynti kuluttajille, joten kyseisiin liiketoimiin liittyvän liikevaihdon määrää ei ole jätettävä ottamatta huomioon sen murtoluvun nimittäjässä, jota käytetään mainitun direktiivin 174 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun vähennyksen suhdeluvun laskemisessa.

(1) EUVL C 406, 2.12.2019.
4)

Asetuksen 2016/679 58 artiklan 5 kohtaa on tulkittava siten, että kun jäsenvaltion valvontaviranomainen, joka ei ole kyseisen asetuksen 56 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu johtava valvontaviranomainen, on pannut vireille henkilötietojen rajatylittävää käsittelyä koskevan oikeudellisen menettelyn ennen 25.5.2018 eli ennen kuin mainittu asetus tuli sovellettavaksi, tätä menettelyä voidaan unionin oikeuden näkökulmasta jatkaa niiden säännösten perusteella, joista säädetään yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24.10.1995 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY, jota sovelletaan edelleen siinä säädettyjen sääntöjen rikkomisiin, jotka on tehty tämän direktiivin kumoamisajankohtaan mennessä. Tämä viranomainen voi lisäksi panna vireille mainitun menettelyn tämän saman ajankohdan jälkeen tehdyistä rikkomisista asetuksen 2016/679 58 artiklan 5 kohdan nojalla, jos kyseessä on jokin niistä tilanteista, joissa kyseisessä asetuksessa poikkeuksellisesti annetaan jäsenvaltion valvontaviranomaiselle, joka ei ole johtava valvontaviranomainen, toimivalta tehdä päätös, jossa todetaan kyseessä olevan tietojenkäsittelyn olevan vastoin mainitun asetuksen sääntöjä, jotka koskevat luonnollisten henkilöiden oikeuksien suojaa henkilötietojen käsittelyssä, ja edellyttäen, että samassa asetuksessa säädettyjä yhteistyö- ja yhdenmukaisuusmenettelyjä noudatetaan, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava.
Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 20.5.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Corte suprema di cassazione – Italia) – Azienda Sanitaria Provinciale di Catania v. Assessorato della Salute della Regione Siciliana

(Asia C-128/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Valtiontuki - Maatalousala - Infektiotauteihin sairastuneiden eläinten teurastaminen - Karjankasvattajille maksettava korvaus - Ilmoitus- ja standstill-velvollisuudet - SEUT 108 artiklan 3 kohta - Käsitteet ”voimassa oleva tuki” ja ”uusi tuki” - Asetus (EY) N:o 659/1999 - Tukia koskevat ryhmäpoikkeukset - Asetus (EU) N:o 702/2014 - Vähämerkityksinen tuki - Asetus (EU) N:o 1408/2013)

(2021/C 278/04)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Corte suprema di cassazione

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Azienda Sanitaria Provinciale di Catania

Vastapuoli: Assessorato della Salute della Regione Siciliana

Osallistui asian käsittelyyn: AU

Tuomiolauselma

SEUT 108 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että jäsenvaltion toteuttamaan toimenpiteeseen, jolla on tarkoitus rahoittaa useiden vuosien aikana ja 20 miljoonalla eurolla yhtäältä korvausta karjankasvattajille, joiden on täytynyt teurastaa infektiotauteihin sairastuneita eläimiä, ja toisaalta palkkioita itsenäisinä ammatinharjoittajille toimiville eläinlääkäreille, jotka osallistuivat tervehdyttämistoimiin, on sovellettava tässä määräyksessä tarkoitettua ennakkovalvontamenettelyä, kun Euroopan komission lupapäätös ei kata tätä toimenpidettä, paitsi jos se täyttää tiettyjen maa- ja metsätalousalan ja maaseutualueiden tukimuotojen toteamisesta sisämarkkinoille soveltuviksi [SEUT 107 ja SEUT 108 artiklan] mukaisesti 25.6.2014 annetussa komission asetuksessa (EU) N:o 702/2014 säädetyt edellytykset tai [SEUT 107 ja SEUT 108 artiklan] soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen maatalousalalla 18.12.2013 annetussa komission asetuksessa (EU) N:o 1408/2013 säädetyt edellytykset.

(1) EUVL C 182, 27.5.2019.
1)

Arvopapereiden yleisölle tarjoamisen tai kaupankäynnin kohteeksi ottamisen yhteydessä julkistettavasta esitteestä ja direktiivin 2001/34/EY muuttamisesta 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/71/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 11.3.2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2008/11/EY, 6 artiklaa, luettuna yhdessä direktiivin 2003/71, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2008/11, 3 artiklan 2 kohdan a alakohdan kanssa, on tulkittava siten, että kun julkinen osakkeiden merkitsemistä koskeva tarjous on suunnattu sekä vähittäissijoittajille että kokeneille sijoittajille, sekä vähittäissijoittajat että kokeneet sijoittajat voivat nostaa vahingonkorvauskanteen esitteessä olevien tietojen perusteella.