ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 32 kohta)
7

EFSA lähetti 31.7.2019 komissiolle alkuperäisen lausunnon, jonka otsikko on ”Statement on the available outcomes of the human health assessment in the context of the pesticides peer review of the active substance chlorpyrifos” (tehoaineen klooripyrifossi vertaisarvioinnin yhteydessä annettu lausunto käytettävissä olevista ihmisten terveyden arvioinnin tuloksista) (EFSA Journal 2019;17(5):5809; jäljempänä EFSAn 31.7.2019 antama lausunto klooripyrifossista) ja jossa se totesi, että asetuksen N:o 1107/2009 4 artiklassa vahvistetut ihmisten terveyttä koskevat hyväksymisedellytykset eivät täyty.
134

Asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 6 kohdan sanamuodosta seuraa, että toimielimellä on velvollisuus tutkia, voidaanko tiedonsaantipyynnössä tarkoitetut asiakirjat luovuttaa osittain siten, että mahdollinen epäävä päätös rajoitetaan koskemaan vain tietoja, joihin sovelletaan kyseessä olevia poikkeuksia. Toimielimen on myönnettävä tällainen oikeus tutustua asiakirjojen osiin, jos tavoite, jonka vuoksi toimielin on evännyt oikeuden tutustua asiakirjaan, voidaan saavuttaa siinä tapauksessa, että tämä toimielin vain peittää kohdat, joiden ilmaiseminen voi vahingoittaa suojattua yleistä etua (ks. tuomio 25.4.2007, WWF European Policy Programme v. neuvosto, T‑264/04, EU:T:2007:114, 50 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
73

Nyt käsiteltävässä asiassa on aluksi valituslautakunnan tavoin todettava, että näillä kahdella mallilla on hyvin samankaltainen muoto ja ne sisältävät samankaltaisia osatekijöitä, jotka on muotoiltu vastaavalla tavalla, eli niissä on suoraviivainen, litteä ja uurteinen pinta, joka sisältää monia yhdensuuntaisia kohoumia ja uria. Lisäksi vaikutelmat pinnalla yhdensuuntaisesti sijaitsevien kohoumien ja urien välisistä mittasuhteista ovat hyvin samankaltaisia, erityisesti niiden leveyden osalta. Lopuksi on todettava, että rakenne, jossa nousevat ja laskevat sivut yhdistävät uran kohoumaan on hyvin samankaltainen.
22

On muistettava, että sekaannusvaaraa koskevan kokonaisarvioinnin on kyseisten tavaramerkkien ulkoasun, lausuntatavan tai merkityssisällön samankaltaisuuden osalta perustuttava tavaramerkeistä syntyvään kokonaisvaikutelmaan, ja huomioon on otettava erityisesti tavaramerkkien erottavat ja hallitsevat osat. Sillä, miten keskivertokuluttaja mieltää kyseessä olevat tavarat tai palvelut, on ratkaiseva merkitys mainitun vaaran kokonaisarvioinnissa. Keskivertokuluttaja mieltää tavaramerkin tavallisesti yhtenä kokonaisuutena eikä tarkastele sen eri yksityiskohtia (ks. tuomio 12.6.2007, SMHV v. Shaker, C‑334/05 P, EU:C:2007:333, 35 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
106

Kantaja viittaa väitteidensä tueksi ainoastaan ”sopimuskirjeeseen”, eli käyttölupasopimuksen pidentämistä koskevaan vuoden 2017 marraskuulta ja joulukuulta peräisin olevaan kirjeenvaihtoon. Tässä yhteydessä on tärkeää korostaa, että kirjeenvaihto, johon kantaja vetoaa, on käyty konkurssiin asettamista koskevan 13.10.2017 annetun tuomion jälkeen. Joka tapauksessa asiakirjoista ilmenee, että selvitysmies on torjunut kantajan väitteet ja todennut, että Spring Holdingsin 24.11.2017 esittämä käyttölupasopimuksen pidentämistä koskeva ehdotus oli ”puhtaasti väliaikainen ja tilapäinen ja sillä suljettiin aivan ilmeisesti ulkopuolelle väitettyyn tavaramerkkien luovutukseen”, joihin kuuluu kyseessä oleva tavaramerkki, kohdistuvat kanteet. Kuten selvitysmiehen hakemuksessa, jolla pyritään saamaan lupa kyseisen pidentämisen hyväksymiseen, on nimenomaisesti todettu, tämä lupa ”ei vaikuttaisi kanteisiin, jotka mahdollisesti nostetaan sen toteamiseksi, oliko tavaramerkkien luovutus laillinen ja vastasiko se kohtuullista hintaa, ja mahdollisten muiden seikkojen vahvistamiseksi suhteessa kohteeseen”. Lisäksi selvitysmies kiisti valituslautakunnassa sen sähköpostiviestin todenperäisyyden, jonka hänen väitetään lähettäneen vastauksena mainittuun ehdotukseen ja johon kantaja vetoaa, eikä viimeksi mainittu ole osoittanut, että selvitysmies olisi koskaan allekirjoittanut kyseisen ehdotuksen. Tällaiset seikat eivät voi siten osoittaa, että selvitysmies olisi 13.10.2017 tiennyt 26.6.2014 väitetysti tehdystä luovutussopimuksesta.
6.

Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) – OLAFin tutkimuksista annettu asetus N:o 1073/1999 – Oikeus hyvään hallintoon – Muistion sisältämät tiedot, jotka on toimitettu kansalliselle oikeusviranomaiselle ennen niiden vahvistamista lopullisessa tarkastuskertomuksessa – Hyvän hallinnon periaatteen loukkaaminen – Ei ole (Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1073/1999 johdanto-osan 13 perustelukappale, 9 artiklan 1 ja 3 kohta sekä 10 artiklan 1 kohta) (ks. 82 ja 86–91 kohta)
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 16, 17 ja 96 kohta)
2.

Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Ukrainan tilanteen johdosta toteutetut rajoittavat toimenpiteet – Varojen jäädyttämisestä tehty päätös – Päätöksen tekeminen tai pysyttäminen sellaisen tuomioistuinmenettelyn perusteella, jonka kolmannen valtion viranomaiset ovat toimittaneet julkisten varojen väärinkäyttöä tai julkisessa tehtävässä olevan henkilön aseman väärinkäyttöä koskevassa asiassa – Hyväksyttävyys – Edellytys – Kansallinen päätös, joka on annettu puolustautumisoikeuksia ja oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan kunnioittaen – Neuvoston tarkistusvelvollisuus – Perusteluvelvollisuus – Laajuus – Sillä, että kolmas valtio on liittynyt Euroopan ihmisoikeussopimukseen, ei ole vaikutusta (Neuvoston päätöksen 2014/119/YUTP, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston päätöksellä (YUTP) 2020/373, liite; neuvoston asetuksen N:o 208/2014 liite I ja asetus 2020/370) (ks. 66–71 kohta)
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 johdanto-osan 11 perustelukappale ja 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 22, 23, 83 ja 90 kohta)
2.

EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Menettämisperusteet – Tavaramerkkiä ei ole käytetty tosiasiallisesti – Tavaramerkin käyttö muodossa, jossa on poikkeavia osatekijöitä, jotka eivät vaikuta tavaramerkin erottamiskykyyn – Asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan a alakohdan kohde ja soveltamisala (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan a alakohta) (ks. 58 ja 59 kohta)
2.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Sekaannusvaaran arvioiminen – Kohdeyleisön määrittäminen – Yleisön tarkkaavaisuuden taso – Kosmetiikka-, kauneudenhoito- ja hygieniatuotteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 50–53 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 10.11.2021 – VF International vastaan EUIPO – National Geographic Society (NATIONAL GEOGRAPHIC)

(asia T-517/20)

(EU-tavaramerkki – Mitättömyysmenettely – EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki NATIONAL GEOGRAPHIC – Aikaisempi rekisteröimätön tavaramerkki geographic – Suhteellinen hylkäysperuste – Sellaisen merkin käyttäminen liike-elämässä, jonka ulottuvuus ei ole vain paikallinen – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta ja 53 artiklan 1 kohdan c alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 4 kohta ja 60 artiklan 1 kohdan c alakohta))

1. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Suhteelliset mitättömyysperusteet – Rekisteröimättömän tavaramerkin tai muun liike-elämässä käytetyn merkin olemassaolo – Edellytykset – Tulkitseminen unionin oikeuden mukaisesti – Arviointi kyseistä merkkiä koskevassa kansallisessa lainsäädännössä vahvistettujen kriteerien perusteella (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta ja 53 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 15, 16 ja 18 kohta)

2. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Suhteelliset mitättömyysperusteet – Rekisteröimättömän tavaramerkin tai muun liike-elämässä käytetyn merkin olemassaolo – Merkin käyttö liike-elämässä – Käsite – Käyttö taloudellisen hyödyn saamiseen tähtäävässä kaupallisessa toiminnassa (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta ja 53 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 17 ja 30 kohta)

3. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Suhteelliset mitättömyysperusteet – Rekisteröimättömän tavaramerkin tai muun liike-elämässä käytetyn merkin olemassaolo – Sanamerkki NATIONAL GEOGRAPHIC ja rekisteröimätön tavaramerkki geographic (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta ja 53 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 26, 38, 43, 44, 46 ja 47 kohta)

4. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Suhteelliset mitättömyysperusteet – Rekisteröimättömän tavaramerkin tai muun liike-elämässä käytetyn merkin olemassaolo – Edellytykset – Merkin paikallinen vaikutusalue (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta ja 53 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 31 kohta)

5. EU-tavaramerkki – Viraston päätökset – Yhdenvertaisen kohtelun periaate – Hyvän hallinnon periaate – Viraston aikaisempi päätöskäytäntö – Laillisuusperiaate – Tiukan ja kattavan tutkinnan välttämättömyys jokaisessa konkreettisessa tapauksessa (Neuvoston asetus N:o 207/2009) (ks. 45 kohta)

Aihe

Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 21.5.2020 tekemästä päätöksestä (asia R 1664/2019-1), joka koskee VF Internationalin ja National Geographic Societyn välistä väitemenettelyä

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
4.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Kuviomerkit IDENTY BEAUTY ja IDENTITY THE IMAGE CLUB (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 31–33, 35, 36 ja 79–83 kohta)
2.

Maatalous – Yhtenäinen lainsäädäntö – Tislattujen alkoholijuomien määritelmä, kuvaus, esittely, merkinnät ja maantieteellisten merkintöjen suojaaminen – Asetus N:o 110/2008 – Maantieteellisten merkintöjen suoja – Suoja suoraa tai välillistä kaupallista käyttöä vastaan – Arviointiperusteet – Käytön on tapahduttava muodossa, joka on sama tai samankaltainen kuin rekisteröity merkintä (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 110/2008 16 artiklan a alakohta ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1308/2013 103 artiklan 2 kohdan a alakohta) (ks. 33–35 kohta)
6.

Yhteisömalli – Luopuminen ja mitättömyys – Mitättömyysvaatimus – Vaatimuksen tutkiminen – Viraston toimivalta tutkia kaikki asetuksen N:o 6/2002 4–9 artiklassa vahvistetut edellytykset – Ulottuvuus (Neuvoston asetuksen N:o 6/2002 4–9 artikla, 25 artiklan 1 kohdan b alakohta; komission asetuksen N:o 2245/2002 28 artiklan 1 kohdan b alakohdan v alakohta) (ks. 100 kohta)
2.

Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Ukrainan tilanteen johdosta toteutetut rajoittavat toimenpiteet – Varojen jäädyttämisestä tehty päätös – Päätöksen tekeminen tai pysyttäminen sellaisen tuomioistuinmenettelyn perusteella, jonka kolmannen valtion viranomaiset ovat toteuttaneet julkisten varojen väärinkäyttöä tai julkisessa tehtävässä olevan henkilön aseman väärinkäyttöä koskevassa asiassa – Hyväksyttävyys – Edellytys – Kansallinen päätös, joka on annettu puolustautumisoikeuksia ja oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan kunnioittaen – Neuvoston tarkistusvelvollisuus – Perusteluvelvollisuus – Laajuus – Sillä, että kolmas valtio on liittynyt Euroopan ihmisoikeussopimukseen, ei ole merkitystä (Päätöksen 2014/119/YUTP, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä (YUTP) 2020/373, liite; neuvoston asetuksen N:o 208/2014 liite I ja neuvoston asetus 2020/370) (ks. 64–69 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 14.7.2021 – Fashioneast ja AM.VI. vastaan EUIPO – Moschillo (RICH JOHN RICHMOND)

(asia T-297/20)

(EU-tavaramerkki – Menettämismenettely – EU-kuviomerkki RICH JOHN RICHMOND – Tavaramerkin tosiasiallisen käytön puuttuminen – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 58 artiklan 1 kohdan a alakohta) – Käyttö muodossa, joka poikkeaa sen rekisteröidystä muodosta vain sellaisilta osin, että poikkeaminen ei vaikuta merkin erottamiskykyyn – Asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan a alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 18 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan a alakohta))

1. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Vaatimuksen tutkiminen – Näyttö aiemman tavaramerkin käytöstä – Tosiasiallinen käyttö – Arviointiperusteet (Komission asetuksen N:o 2868/95 1 artiklan 22 säännön 3 kohta ja 40 säännön 5 kohta) (ks. 18 kohta)

2. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Menettämisperusteet – Tavaramerkkiä ei ole käytetty tosiasiallisesti – Tavaramerkin käyttö muodossa, jossa on poikkeavia osatekijöitä, jotka eivät vaikuta tavaramerkin erottamiskykyyn – Asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan a alakohdan kohde ja soveltamisala (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan a alakohta ja 51 artiklan 1 kohdan a alakohta) (ks. 22–24 kohta)

3. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Menettämisperusteet – Tavaramerkkiä ei ole käytetty tosiasiallisesti – Näyttö käytöstä – Tosiasiallinen käyttö – Käsite – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohta ja 51 artiklan 1 kohdan a alakohta) (ks. 32 kohta)

4. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Menettämisperusteet – Tavaramerkkiä ei ole käytetty tosiasiallisesti – Tavaramerkin käyttö muodossa, jossa on poikkeavia osatekijöitä, jotka eivät vaikuta tavaramerkin erottamiskykyyn – Kuviomerkki RICH JOHN RICHMOND (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan a alakohta ja 51 artiklan 1 kohdan a alakohta) (ks. 38, 41, 45, 47, 51, 52, 57, 64 ja 66 kohta)

5. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Menettämisperusteet – Tavaramerkkiä ei ole käytetty tosiasiallisesti – Näyttö aiemman tavaramerkin käytöstä – Useiden merkkien samanaikainen käyttö (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohta ja 51 artiklan 1 kohdan a alakohta) (ks. 39 kohta)

Aihe

Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 16.3.2020 tekemästä päätöksestä (asia R 1381/2019-2), joka koskee yhtäältä Moschillon ja toisaalta Fasioneastin ja AM.VI:n välistä menettämismenettelyä

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
3.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 40, 41, 78 ja 80 kohta)
3.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Kuviomerkki, joka kuvaa ympyrää, jonka sisällä on kaksi risteävää kaarta – Kuviomerkit, jotka kuvaavat kahta epätäydellistä ympyrää, jotka risteävät horisontaalisesti, tai ympyrää, jonka sisällä on kaksi epätäydellistä ympyrää, jotka risteävät horisontaalisesti (Neuvoston asetuksen 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 50–53 kohta)
3.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 37 kohta)
6.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman laajalti tunnetun tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki – Aikaisemman laajalti tunnetun tavaramerkin tuottaman suojan ulottaminen tavaroihin tai palveluihin, jotka eivät ole samankaltaisia – Näyttö, joka haltijan on esitettävä – Tuleva muu kuin hypoteettinen vaara epäoikeutetusta hyväksikäytöstä tai haitan aiheuttamisesta (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta) (ks. 63 kohta)
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 24, 25 ja 54 kohta)
235

Unionin tuomioistuin on todennut tältä osin, että Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan (N:o 7) 11 artiklan a alakohdan mukaista lainkäytöllistä koskemattomuutta ei sovelleta silloin, kun henkilö, jolla on tämä koskemattomuus, on rikosoikeudellisen menettelyn kohteena teoista, joita hän ei ole suorittanut unionin toimielimen lukuun hoitamiensa tehtävien yhteydessä (ks. vastaavasti tuomio 30.11.2021, LR Ģenerālprokuratūra, C‑3/20, EU:C:2021:969, 97 kohta). Unionin tuomioistuin on täsmentänyt, että teot, joissa on kyse korruptiosta, jäävät lähtökohtaisesti unionin virkamiehen tai muun henkilöstön tehtävien piirin ulkopuolelle, samoin kuin EKP:n elimen jäsenenä olevan jäsenvaltion keskuspankin pääjohtajan tehtävien ulkopuolelle (tuomio 30.11.2021, LR Ģenerālprokuratūra, C‑3/20, EU:C:2021:969, 67 kohta).
33

Ensimmäinen kanneperuste koskee toimenpiteitä, jotka koskevat Autostrade per l’Italian hallinnoimia moottoriteitä. Tässä yhteydessä kantajat esittävät, että komission arviointi, jonka mukaan Autostrade per l’Italian hallinnoimia moottoriteitä koskevat toimenpiteet täyttävät julkisen palvelun korvauksista annetun tiedonannon kriteerit ja ovat siis sisämarkkinoille soveltuvia, perustuu kolmeen premissiin, jotka ovat kantajien mukaan virheellisiä. Ensimmäinen premissi on ”Gronda di Genovan” rakennustöiden luokittelu jo suunnitelluiksi töiksi, jotka kuuluvat Autostrade per l’Italialle jo vuonna 2002 konsessiona myönnettyyn hankkeeseen, vaikka kyse on todellisuudessa voimassa oleviin konsessioihin nähden täysin uudesta hankkeesta, joka edellyttää uutta sopimusten tekomenettelyä. Toisen premissin mukaan Autostrade per l’Italia on konsessionsaaja yhden ainoan konsession puitteissa, vaikka todellisuudessa kyseisellä yhtiöllä on joukko erillisiä konsessioita. Kolmannen premissin mukaan Autostrade per l’Italia ja Italian viranomaiset ovat laskeneet asianmukaisesti niiden töiden toteuttamiskustannukset, joilla riidanalaista pidennystä perusteltiin, vaikka näin ei ole asianlaita. Lisäksi ja kyseessä olevia premissejä koskevasta analyysistä riippumatta kantajat väittävät, että komission analyysiä, joka koskee riidanalaisten toimenpiteiden yhteensoveltuvuutta julkisen palvelun korvauksista annetun tiedonannon 2.2–2.10 jakson kanssa (ks. 15 kohta edellä), rasittavat virheet.
98

Vielä on toki myönnettävä, että kumoamistuomioihin liittyvän taannehtivan vaikutuksen nojalla lainvastaisuutta koskeva toteamus on voimassa kumotun toimen voimaantulopäivästä (ks. tuomio 23.10.2008, People’s Mojahedin Organization of Iran v. neuvosto, T‑256/07, EU:T:2008:461, 64 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Tämän perusteella on näin ollen pääteltävä, että nyt käsiteltävässä asiassa neuvosto voisi olla myös velvollinen SEUT 266 artiklan nojalla poistamaan toimista, jotka on kumoamistuomion ajankohtana jo annettu, sellaiset kantajan nimen kirjaamisperusteet, joiden sisältö on sama kuin lainvastaisiksi todettujen kirjaamisperusteiden, jos kyseisiä perusteita tuetaan samoilla todisteilla kuin ne, joita unionin yleinen tuomioistuin on tarkastellut tässä tuomiossa (ks. analogisesti tuomio 26.4.1988, Asteris ym. v. komissio, 97/86, 99/86, 193/86 ja 215/86, EU:C:1988:199, 30 kohta). Tämä koskee näin ollen toimia, jotka on annettu kanteen kohteena olevan toimen antamisen jälkeen ja jotka sisältävät samanlaisia kirjaamisperusteita kuin ne, jotka on todettu lainvastaisiksi tässä kumoamistuomiossa, ja jotka perustuvat samoihin todisteisiin (ks. analogisesti tuomio 26.4.1988, Asteris ym. v. komissio, 97/86, 99/86, 193/86 ja 215/86, EU:C:1988:199, 31 kohta), kuten päätöstä 2019/870, jonka voimaantulopäivä on sama kuin kanteen kohteena olevan toimen, sillä edellytyksellä, että se sisältää samoja perusteita kuin ne, jotka on todettu lainvastaisiksi tässä kumoamistuomiossa, ja että se perustuu samoihin todisteisiin. [– –]
125

Lisäksi on epäasianmukaista moittia unionin lainsäätäjää siitä, että asetuksella N:o 517/2014 käyttöön otettu kiintiöiden jakojärjestelmä on ristiriidassa kyseisen asetuksen johdanto-osan 15 perustelukappaleen kanssa.
69

Unionin yleinen tuomioistuin on katsonut vastaavasti, että Syyriassa johtavana liike-elämän edustajana toimimista koskevasta perusteesta voidaan johtaa kumottavissa oleva olettama kyseisen henkilön yhteydestä Syyrian hallintoon (ks. vastaavasti tuomio 4.4.2019, Sharif v. neuvosto, T-5/17, EU:T:2019:216, 106 kohta ja määräys 11.9.2019, Haswani v. neuvosto, T‑231/15 RENV, ei julkaistu, EU:T:2019:589, 60 kohta). Tätä olettamaa sovelletaan silloin, kun neuvosto pystyy osoittamaan, että henkilö on paitsi Syyriassa toimiva liike-elämän edustaja, häntä voidaan myös pitää johtavana liike-elämän edustajana. Kuten edellä 9 kohdassa muistutetaan, päätöksen 2015/1836 johdanto-osan kuudennen perustelukappaleen sanamuodosta nimittäin ilmenee, että neuvosto pyrkii hyödyntämään vaikutusvaltaa, jota kyseiseen luokkaan kuuluvat henkilöt voivat käyttää Syyrian hallintoon, määräämällä näille henkilöille rajoituksia, jotta he painostaisivat suoraan hallintoa muuttamaan tukahduttamispolitiikkaansa. Jos siis neuvosto on kyennyt osoittamaan, että tietty liike-elämän edustaja kykenee käyttämään vaikutusvaltaansa kyseiseen hallintoon, voidaan myös olettaa, että kyseisellä henkilöllä on yhteys Syyrian hallintoon.