Tilanteessa, jossa on kyse kumoamiskanteesta, joka on nostettu päätöksestä, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi, näin on muun muassa silloin, kun kyseisen päätöksen kohteena oleva tuki, jonka saaja kantajana oleva yritys ei ole, vaikuttaa huomattavasti sen asemaan markkinoilla. Kantajana olevan yrityksen on näin ollen esitettävä asianmukaisella tavalla syyt, joiden vuoksi komission päätös on omiaan vahingoittamaan sen oikeutettuja intressejä vaikuttamalla huomattavasti sen asemaan kyseisillä markkinoilla. Siltä osin kuin on kyse sen määrittämisestä, mikä on huomattava vaikutus, kantajana oleva yritys ei voi vedota pelkästään siihen, että se on edunsaajana olevan yrityksen kilpailija, vaan sen on lisäksi osoitettava, että kun otetaan huomioon missä määrin se on mahdollisesti osallistunut menettelyyn ja miten merkittävällä tavalla sen asemaan markkinoilla on vaikutettu, se on sellaisessa tosiasiallisessa tilanteessa, jonka perusteella se voidaan yksilöidä samalla tavalla kuin se, jolle tällainen päätös on osoitettu.

Muut kuin ne, joille päätös on osoitettu, voivat väittää päätöksen koskevan itseään erikseen SEUT 263 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetulla tavalla vain siinä tapauksessa, että päätös vaikuttaa niihin niille tunnusomaisten erityispiirteiden tai sellaisen tosiasiallisen tilanteen takia, jonka perusteella ne erottuvat kaikista muista ja ne voidaan näin ollen yksilöidä samalla tavalla kuin se, jolle päätös on osoitettu.

Kun komissio tekee SEUT 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen N:o 659/1999 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti päätöksen, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi, se kieltäytyy myös implisiittisesti aloittamasta SEUT 108 artiklan 2 kohdassa ja asetuksen N:o 659/1999 6 artiklan 1 kohdassa vahvistettua muodollista tutkintamenettelyä. Asianomaiset osapuolet, jotka asetuksen N:o 659/1999 1 artiklan h alakohdan mukaan ovat henkilöitä, yrityksiä tai yritysten yhteenliittymiä, joiden etuihin tuen myöntäminen voi vaikuttaa – erityisesti kyseisen tuensaajien kilpailevia yrityksiä – ja joiden hyväksi muodollisen tutkintamenettelyn menettelylliset takeet on annettu, voivat varmistaa sen noudattamisen vain, jos ne voivat saattaa kyseisen päätöksen Euroopan unionin tuomioistuinten käsiteltäväksi. Tässä tilanteessa niiden kanteella voidaan siis vain pyrkiä suojaamaan niillä SEUT 108 artiklan 2 kohdan ja asetuksen N:o 659/1999 6 artiklan 1 kohdan perusteella olevia menettelyllisiä oikeuksia. Kun tuki, jolla on tarkoitus tukea sitä, että televiestintäoperaattori ottaa käyttöön seuraavan sukupolven laajakaistaverkot tietyllä alueella, todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi, televiestinnän erikoispalvelujen markkinoilla kilpailevaa televiestintäoperaattoria on näin ollen pidettävä SEUT 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna asianomaisena osapuolena, jolla on päätöstä, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi, koskeva asiavaltuus sikäli kuin se pyrkii kanteellaan suojaamaan menettelyllisiä oikeuksiaan.

Perusteista, joihin asianomainen osapuoli voi vedota, on todettava, että asiasisältöä koskevat argumentit on mahdollista ottaa huomioon vain siltä osin kuin kyseisillä argumenteilla voidaan tukea perustetta, joka koskee sellaisten epäilyjen olemassaoloa, joilla voidaan perustella muodollisen tutkintamenettelyn aloittaminen. Kyseiset argumentit on kuitenkin määriteltävä siten, että niillä on yhteys toteen näytettävään seikkaan eli epäilyjen olemassaoloon toimenpiteen soveltuvuudesta sisämarkkinoille. Tässä tilanteessa unionin tuomioistuimet voivat näin ollen ottaa huomioon tosiseikkojen ilmeistä arviointivirhettä ja määräävän markkina-aseman väärinkäytön olemassaoloa koskevat perusteet vain siltä osin kuin ne perustuvat argumentteihin, joilla pyritään osoittamaan, ettei komissio ole onnistunut poistamaan epäilyjä, jotka sillä oli alustavan tutkintavaiheen aikana.

Asianomaisella osapuolella on sitä paitsi epäilyjen olemassaoloa koskeva todistustaakka, ja se voi esittää kyseiset todisteet sellaisten yhtäpitävien seikkojen perusteella, jotka koskevat yhtäältä alustavan tutkintamenettelyvaiheen olosuhteita ja kestoa ja toisaalta riidanalaisen päätöksen sisältöä. Asianomaisen osapuolen on lisäksi yksilöitävä seikat, jotka koskevat riidanalaisen päätöksen sisältöä, epäilyjen olemassaolon osoittamiseksi. Kun kantaja pelkästään viittaa jonkin toisen kanneperusteen osalta esitettyihin argumentteihin, sen on lisäksi yksilöitävä nimenomaisesti kyseisistä argumenteista ne, joilla sen mukaan voidaan osoittaa tällaisten epäilyjen olemassaolo. Jos kantaja tyytyy tässä yhteydessä viittaamaan kannekirjelmässä olevaan tiivistelmään tosiseikoista sekä kanneperusteita koskeviin argumentteihin, tämä epämääräinen viittaus, jota ei tueta millään tavoin, ei mahdollista sitä, että unionin tuomioistuimet voisivat yksilöidä täsmälliset seikat, jotka esitetään kanneperusteiden yhteydessä ja jotka kantajan mukaan osoittavat epäilyjen olemassaolon sekä sen, että kanneperusteet ovat perusteltuja.

(ks. 42, 47, 69‐71, 82 ja 88‐90 kohta)