ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Päätös koskee erikseen muita kuin niitä, joille se on osoitettu, ainoastaan silloin, kun tämä päätös vaikuttaa niihin niille tunnusomaisten erityispiirteiden tai sellaisen tosiasiallisen tilanteen takia, jonka perusteella ne erottuvat kaikista muista ja ne voidaan yksilöidä samalla tavalla kuin ne, joille päätös on osoitettu. Yritys ei näin ollen voi pääsääntöisesti vaatia toimialakohtaisen tukijärjestelmän kieltämisestä tehdyn komission päätöksen kumoamista, jos päätös koskee tätä yritystä vain siten, että yritys toimii kysymyksessä olevalla alalla ja on mahdollisesti kyseisen järjestelmän edunsaaja.

Tällainen päätös on nimittäin kantajana olevan yrityksen kannalta yleisesti sovellettava toimenpide, joka koskee objektiivisesti määriteltyjä tilanteita ja jonka oikeusvaikutukset kohdistuvat yleisesti ja abstraktisti määriteltyyn henkilöryhmään. Erilaisessa asemassa on kuitenkin yritys, jota kyseessä oleva päätös ei koske ainoastaan siksi, että se on asianomaisen toimialan yritys, joka voisi mahdollisesti saada etua riidanalaisia tukia koskevasta järjestelmästä, vaan myös siksi, että se on todellisuudessakin saanut tämän järjestelmän mukaisesti myönnettyä tukea, jonka komissio on määrännyt perittäväksi takaisin.

Päätös koskee kyseistä yritystä suoraan myös siksi, että komission päätöksessä velvoitetaan jäsenvaltio, jolle päätös on osoitettu, toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet yhteismarkkinoille soveltumattomien tukien perimiseksi takaisin tuensaajilta, ja siksi, että kyseessä oleva yritys on saanut niitä ja sen on palautettava ne. Kaksi edellytystä sille, että toimi voisi koskea asianomaista suoraan, ovat näet ensinnäkin se, että kyseisellä toimella on oltava suoria vaikutuksia yksityisen oikeusasemaan, ja toiseksi se, että kyseisellä toimella ei saa jättää minkäänlaista täytäntöönpanoa koskevaa harkintavaltaa niille, joille se on osoitettu. Se, että päätös vaikuttaa suoraan kantajayritykseen, edellyttää näiden kahden edellytyksen täyttymistä, ilman että sillä, onko kantaja riitauttanut jäsenvaltiolle annetun takaisinperimismääräyksen vai ei, olisi tältä osin merkitystä.

(ks. 64, 67, 69 ja 75–77 kohta)
69

Aluksi on syytä muistuttaa, että komissiolla on velvollisuus aloittaa muodollinen tutkintamenettely muun muassa, jos alustavan tutkintamenettelyn aikana saatujen tietojen valossa sillä on edelleen vakavia vaikeuksia arvioida kyseistä toimenpidettä. Tämä velvollisuus perustuu välittömästi EY 88 artiklan 3 kohtaan, sellaisena kuin sitä on tulkittu oikeuskäytännössä, ja se on vahvistettu asetuksen N:o 659/1999 4 artiklan 4 kohdan ja 13 artiklan 1 kohdan säännöksillä, kun komissio alustavan tutkinnan jälkeen toteaa, että lainvastaisen toimenpiteen yhteensoveltuvuudesta on epäilyjä (ks. vastaavasti edellä 36 kohdassa mainittu asia BUPA ym. v. komissio, tuomion 328 kohta).
2)

Arch Chemicals, Inc., Arch Timber Protection Ltd, Rhodia UK Ltd, Sumitomo Chemical (UK) plc ja Troy Chemical Co. BV vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 27.2.2008 – Citigroup vastaan SMHV – Link Interchange Network (WORLDLINK)

(asia T-325/04)

Yhteisön tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus sanamerkin WORLDLINK rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi – Aikaisempi kansallinen kuviomerkki LiNK – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Tavaramerkkihakemuksen kattamien palvelujen rajoittaminen – Palvelujen samanlaisuus – Merkkien samankaltaisuus – Asetuksen (EY) N:o 40/94 73 ja 74 artikla

Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 95, 96 ja 101 kohta)

Aihe

Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 18.5.2004 tekemästä päätöksestä (asia R 789/2002-1), joka koskee Link Interchange Network Ltd:n ja Citigroup, Inc:n välistä väitemenettelyä

Asian tiedot

Yhteisön tavaramerkin hakija: Citigroup, Inc. Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki WORLDLINK luokkiin 9, 16 ja 36 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten – hakemus nro 111880 Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Link Interchange Network Ltd Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen kuviomerkki LiNK luokkaan 36 kuuluvia palveluja varten Väiteosaston ratkaisu: Rekisteröintihakemuksen hylkääminen seuraavien luokkaan 36 kuuluvien palvelujen osalta: rahoitusasiat ja raha-asiat Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen





Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
Vaatimus tiettyjä yhteisön kalastusalueita ja kalavaroja koskevan pyyntiponnistuksen hallinnoinnista, asetuksen (ETY) N:o 2847/93 muuttamisesta sekä asetusten (EY) N:o 685/95 ja (EY) N:o 2027/95 kumoamisesta 4.11.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1954/2003 (EUVL L 289, s. 1) osittaisesta kumoamisesta
158

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on tätä vaatinut. Koska Italian tasavalta on hävinnyt asian T-239/04, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut komission vaatimusten mukaisesti. Koska Brandt puolestaan on hävinnyt asian T-323/04, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut komission vaatimusten mukaisesti.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 15.11.2007 – Sunplus Technology vastaan SMHV – Sun Microsystems (SUNPLUS)

(asia T-38/04)

Yhteisön tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kuviomerkin SUNPLUS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi – Aikaisempi kansallinen sanamerkki SUN – Sekaannusvaara – Tavaroiden samankaltaisuus – Merkkien samankaltaisuus

Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 43 ja 44 kohta)

Aihe

Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 7.10.2003 tekemästä päätöksestä (asia R 642/2000-4), joka koskee Sun Microsystems, Inc:n ja Sunplus Technology Co. Ltd:n välistä väitemenettelyä

Asian tiedot

Yhteisön tavaramerkin hakija: Sunplus Technology Co. Ltd Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki SUNPLUS tiettyjä luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten – hakemus nro 214346 Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sun Microsystems, Inc. Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen sana- ja kuviomerkki SUN luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten Väiteosaston päätös: Hakemus hylätään Valituslautakunnan päätös: Valitus hylätään





Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 27.6.2007 – Nuova Gela Sviluppo vastaan komissio

(asia T-65/04)

EAKR – Yhteisön rahoitustuen päättäminen – Kumoamiskanne – Vahingonkorvauskanne – Välityslauseke

1. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Perustelut – Perusteluvelvollisuuden laajuus (EY 253 artikla) (ks. 43–50 kohta)

2. Taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus – Rakennerahastojen interventio – Yhteisön myöntämä rahoitus – Rahoitustuen päättämistä koskeva päätös (Neuvoston asetus N:o 4253/88, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksen N:o 2082/93 25 artiklan 5 kohdalla) (ks. 61–74 kohta)

Aihe

Pääasiallisesti komission 16.12.2003 päivättyyn kirjeeseen sisältyvän sen päätöksen kumoaminen, joka liittyi EAKR:n tuen 98.05.26.001 päättämiseen, komission niiden päätösten kumoaminen, jotka liittyivät tuen määrän alentamiseen, tuen peruuttamiseen ja sen jäljellä olevan määrän takaisinperintään, sekä rakennerahastojen operatiivisten interventioiden (1994–1999) rahoituksen päättämistä koskevista suuntaviivoista 9.9.1999 tehdyn komission päätöksen SEC (1999) 1316 6.2. kohdan kumoaminen ja toissijaisesti sen vahingon korvaaminen, joka kantajalle aiheutettiin, sekä kantajan ja komission välillä 13.9.1999 tehdyn sopimuksen täytäntöönpano

Ratkaisu

Kanne hylätään.
Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun asetuksen N:o 1049/2001 perusteella tehdyn asiakirjoihin tutustumista koskevan hakemuksen käsittelyssä edellytettävän tutkimisen on oltava luonteeltaan konkreettinen. Yhtäältä ainoastaan se seikka, että asiakirja koskee poikkeuksella suojattua etua, ei riitä perustelemaan poikkeuksen soveltamista. Tällainen soveltaminen voidaan lähtökohtaisesti perustella vain siinä tapauksessa, että toimielin on etukäteen arvioinut ensinnäkin sitä, aiheutuuko asiakirjaan tutustumisesta konkreettisesti ja tosiasiallisesti haittaa suojatulle edulle, ja toiseksi sitä, että niissä tilanteissa, joita mainitun asetuksen 4 artiklan 2 ja 3 kohta koskevat, ei ole olemassa ylivoimaista yleistä etua, joka edellyttäisi pyydetyn asiakirjan sisällön ilmaisemista. Lisäksi suojatun edun vahingoittumisen riskin on oltava kohtuullisesti ennustettavissa eikä puhtaasti hypoteettinen. Näin ollen tutkiminen, joka toimielimen on poikkeusta soveltaakseen suoritettava, on tehtävä konkreettisella tavalla, ja sen on ilmettävä päätöksen perusteluista. Jokainen asiakirja, jota hakemus koskee, on tutkittava.

Konkreettinen ja asiakirjakohtainen tutkiminen on joka tapauksessa tarpeen, koska vaikka olisi selvää, että asiakirjoihin tutustumista koskeva hakemus koskee asiakirjoja, joita koskee jokin poikkeuksista, ainoastaan tällainen tutkimus voi mahdollistaa sen, että toimielin arvioi sitä, onko hakijalle mahdollista myöntää asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 6 kohdan mukainen oikeus tutustua asiakirjojen osiin.

Toimielimen velvollisuus arvioida konkreettisesti ja asiakirjakohtaisesti niiden asiakirjojen sisältöä, joita hakemus koskee, on periaatteellinen ratkaisu, jota sovelletaan kaikkiin asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1–3 kohdassa mainittuihin poikkeuksiin riippumatta alasta, johon pyydetyt asiakirjat liittyvät.

Tämä periaatteellinen ratkaisu ei kuitenkaan merkitse sitä, että tällaista tutkimista edellytetään kaikissa olosuhteissa. Mainittu tutkimus ei ole tarpeen silloin, kun käsiteltävänä olevaan asiaan liittyvistä erityisistä olosuhteista johtuu, että on selvää, että asiakirjoihin tutustuminen on evättävä tai että siihen päinvastoin on suostuttava. Näin voisi ensinnäkin olla esimerkiksi, jos jokin poikkeus asiakirjoihin tutustumisoikeudesta koskisi selvästi tiettyjä asiakirjoja kokonaisuudessaan, tai päinvastaisessa tapauksessa, jos asiakirjoihin olisi selvästi mahdollista tutustua kokonaisuudessaan, tai vielä, jos komissio olisi jo arvioinut asiakirjoja konkreettisesti ja asiakirjakohtaisesti samankaltaisissa olosuhteissa.

(ks. 54–58 kohta)
1.

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on esittänyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka tunnetaan yleisesti jäsenvaltiossa (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 31 ja 32 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Oikeudenkäyntimenettely – Uusien perusteiden esittäminen käsittelyn kuluessa

(Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 48 artiklan 2 kohta)

2. Yhteinen kauppapolitiikka – Polkumyynniltä suojautuminen – Vahinko

(Neuvoston asetuksen N:o 384/96 3 artiklan 5 kohta ja neuvoston asetus N:o 2229/2003)

3. Yhteinen kauppapolitiikka – Polkumyynniltä suojautuminen – Vahinko

(Neuvoston asetuksen N:o 384/96 3 artiklan 3, 6 ja 7 kohta ja neuvoston asetus N:o 2229/2003)

Tiivistelmä

1. Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohdasta ja 48 artiklan 2 kohdasta ilmenee, että kannekirjelmässä on mainittava oikeudenkäynnin kohde ja yhteenveto kanteen oikeudellisista perusteista ja että asian käsittelyn kuluessa ei saa vedota uuteen perusteeseen, ellei se perustu käsittelyn aikana esille tulleisiin tosiseikkoihin tai oikeudellisiin seikkoihin. Peruste tai perustelu, jolla laajennetaan aikaisemmin – nimenomaisesti tai implisiittisesti – kanteessa esitettyä perustetta ja jolla on läheinen yhteys tähän perusteeseen, on kuitenkin otettava tutkittavaksi.

(ks. 60 ja 61 kohta)

2. Kun kyse on polkumyynnin vastaisessa menettelyssä sen toteamisesta, onko yhteisön tuotannonalalle tapahtunut merkittävää vahinkoa, neuvosto ylittää sillä olevan laajan harkintavallan rajat, jos se tekee tosiseikastoa koskevan virheen, joka liittyy yhteisön tuotannonalan markkinaosuuden kehitykseen aikana, jonka neuvosto katsoo olevan se aika, jolloin aiheutunut vahinko oli ilmeisin, ja tukeutuu näin ollen sellaiseen selvästi virheelliseen lähtökohtaan mainitun vahingon olemassaolon toteamisessa, jonka polkumyyntiä koskevan perusasetuksen N:o 384/96 3 artiklan 5 kohdan mukaan pitäisi olla neuvoston asiaankuuluvina pitämien, niin negatiivisten kuin positiivisten seikkojen kehityksen punninnan lopputulos.

(ks. 43, 44 ja 66 kohta)

3. Huolimatta siitä laajasta harkintavallasta, joka neuvostolla on polkumyynnin vastaisessa menettelyssä silloin, kun kyse on sen toteamisesta, että polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeksi väitetyn vahingon välillä on syy-yhteys, neuvosto rikkoo polkumyyntiä koskevaa perusasetusta N:o 384/96 ja erityisesti sen 3 artiklan 3, 6 ja 7 kohtaa, jos se tekee ilmeisiä arviointivirheitä jättämällä ottamatta huomioon tarkasteltavien ajanjaksojen osalta sellaisen vaikutuksen, joka väistämättä oli ensiksi kysynnän supistumisella siihen, että yhteisön tuotannonalan myynnin määrä väheni, toiseksi sen markkinaosuuden ja myynnin määrän kasvulla sen veloittamien hintojen tasoon ja kolmanneksi sen myynnin rakenteen muuttumisella sen myynnin keskihinnan laskun suuruuteen; nämä virheet johtavat siihen, että neuvosto väistämättä katsoo, että kyseenalaiseksi saatetulla tuonnilla on yhteisön teollisuudenalan kannalta sellaisia epäedullisia vaikutuksia, joiden alkuperä on itse asiassa riippumaton kyseisestä tuonnista.

(ks. 71 ja 116 kohta)
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Yhteisön tavaramerkki – Muutoksenhakumenettely (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 74 artiklan 1 kohta) (ks. 20 kohta)

2. Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 62 ja 63 kohta)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 25.10.2004 tekemästä päätöksestä (asia R 394/2003-2), joka koskee kansallisen tavaramerkin STENINGE KERAMIK haltijan tekemää väitettä yhteisön tavaramerkin STENINGE SLOTT rekisteröintiä vastaan

Asian tiedot

>lt>3

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.

2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Sanaosan ”B.K.R.” sisältävä kuviomerkki ja sanamerkki BK RODS

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

Tiivistelmä

Itävaltalaisten keskivertokuluttajien kannalta ei yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettua sekaannusvaaraa ole sanaosan ”B.K.R.” sisältävän kuviomerkin, jonka rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi haetaan Nizzan sopimukseen pohjautuvan luokituksen luokkaan 25 kuuluville ”Naisten, miesten ja lasten vaatteille; vöille, jalkineille (paitsi ortopediset jalkineet) ja päähineille”, ja samaan luokkaan kuuluville tavaroille aikaisemmin Itävallassa rekisteröidyn sanamerkin BK RODS välillä, koska kyseisten merkkien kokonaisarvioinnin osalta niiden ulkoasuun, lausuntatapaan ja merkityssisältöön perustuvat erot riittävät siitä huolimatta, että kyseiset tavarat ovat samoja, estämään sen, että se, että kyseiset merkit muistuttavat toisiaan, merkitsisi sekaannusvaaraa keskivertokuluttajien keskuudessa.

(ks. 76 ja 77 kohta)
222

On palautettava mieliin, että valtiontukien valvontamenettely on, sen systematiikka huomioon ottaen, tuen myöntämisestä yhteisön oikeuden mukaisiin velvoitteisiinsa nähden vastuussa olevaa jäsenvaltiota vastaan aloitettu menettely. Tässä menettelyssä niillä muilla kuin asianomaisella jäsenvaltiolla, joita asia koskee, on komission tietolähteen asema, eivätkä ne tältä osin voi itse vaatia, että komission olisi kuultava niitä samalla kontradiktorisella tavalla kuin sen on kuultava kyseessä olevaa jäsenvaltiota (ks. asia T-366/00, Scott v. komissio, tuomio 10.4.2003, Kok. 2003, s. II-1763, 52 ja 53 kohta; asia T-109/01, Fleuren Compost v. komissio, tuomio 14.1.2004, Kok. 2004, s. II-127, 42 ja 43 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja edellä 141 kohdassa mainittu asia Saxonia Edelmetalle ja ZEMAG v. komissio, tuomion 48 kohta). Niillä muilla kuin asianomaisella jäsenvaltiolla, joita asia koskee, on ainoastaan oikeus osallistua hallinnolliseen menettelyyn siinä määrin kuin yksittäistapaukseen liittyvissä olosuhteissa on tarkoituksenmukaista (edellä 188 kohdassa mainitut yhdistetyt asiat British Airways ym. v. komissio, tuomion 60 kohta ja edellä 93 kohdassa mainittu asia Westdeutsche Landesbank Girozentrale ja Land Nordrhein-Westfalen v. komissio, tuomion 125 kohta).
124

Väite siitä, että komissio ei ole ottanut huomioon asetuksen N:o 2842/98, sellaisena kuin se on täsmennettynä päätöksen 2001/462 4 artiklalla, 10 artiklaa, perustuu virheelliseen lähtökohtaolettamaan, eikä sitä voida myöskään hyväksyä. Mainituissa säännöksissä todetaan, että ”kuulemisen toimittaa kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja” (asetuksen N:o 2842/98 10 artikla) ja että ”kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja järjestää ja toimittaa [EY] 81 ja [EY] 82 artiklan – – soveltamissäännöissä tarkoitetut kuulemiset” (päätöksen 2001/462 4 artikla). Tästä ei millään tavoin seuraa, että ainoastaan kuulemismenettelystä vastaavat neuvonantajat voisivat ottaa yhteyttä asianomaisiin yrityksiin keskustellakseen niiden kanssa ja tiedottaakseen niille mahdollisen muodollisen kuulemistilaisuuden pitämisestä. Tällainen yhteydenotto, joka on osa jokapäiväistä hallintotoimintaa, ei näin ollen merkitse kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan tehtäviin puuttumista.
84

Kuudenneksi Corte di cassazionen 9.10.1989 antama tuomio on annettu rikosasiassa ja siinä todetaan nimenomaisesti, että syytteen hylkääminen johtui siitä, ettei tuolla hetkellä ollut olemassa soveltuvaa rikosoikeudellista seuraamusta nimityksen ”grana” epäasianmukaisesta käytöstä. Lisäksi tämä tuomio annettiin ennen asetusten N:o 2081/92 ja N:o 1107/96 voimaantuloa, eli ennen kuin suojattujen alkuperänimitysten suojan taso oli määritelty yhteisön tasolla. Lopuksi useista kantajan toimittamista Italian maa- ja metsätalousministeriön Ispettorato centrale repressione frodin (petostentorjuntavirasto) petoksia koskevista pöytäkirjoista, jotka on tehty Corte di cassazionen tuomion ja asetuksen N:o 1107/96 antamisen jälkeen, ilmenee, että Italian viranomaiset takavarikoivat systemaattisesti juustot, joissa on ainoastaan nimitys ”grana”, koska he katsovat, että tuollainen käytäntö loukkaa suojattua alkuperänimitystä ”grana padano” ja sen asetuksen N:o 1107/96 mukaista suojaa.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Kuviomerkit CM ja CAPITAL MARKETS CM

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

Tiivistelmä

Kohdeyleisölle, joka muodostuu hyvin tarkkaavaisista ja asiantuntevista espanjalaisista kuluttajista, ei ole olemassa sekaannusvaaraa kuviomerkin, joka muodostuu kuvasta, jossa on punainen neliö, jonka yli kulkee keltainen viiva ja jonka sisälle on kirjoitettu valkoiset kirjaimet C ja M, jonka rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi on haettu Nizzan sopimuksessa tarkoitettuihin luokkiin 1–42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten, ja sellaisen kuviomerkin välillä, joka muodostuu kahdesta osasta, yhtäältä ilmaisusta capital markets, joka on kirjoitettu mustilla kirjoituskirjaimilla ja toisaalta päällekkäin olevista kirjaimista C ja M, joka on aikaisemmin rekisteröity Espanjassa luokkaan 35 ”liikkeenjohto, yrityshallinto, toimistotehtävät”, luokkaan 36 ”vakuutustoiminta, rahatalousasiat, raha-asiat, kiinteistöasiat”, luokkaan 38 ”kaukoviestintä” ja luokkaan 42 ”oikeudelliset palvelut ja tieteellinen ja teollinen tutkimus” kuuluvia palveluita varten siltä osin kuin yhtäältä kyseessä olevien tavaramerkkien kattamat palvelut ovat toki samanlaisia, mutta nämä tavaramerkit eivät ole ulkoasultaan eivätkä merkityssisällöltään samankaltaisia, koska nämä erot ovat sellaisia, että ne kumoavat niiden välisen samankaltaisuuden lausuntatavan osalta, ja siltä osin kuin toisaalta aikaisemman tavaramerkin erottamiskyky ei ole vahva. Tämän johtopäätöksen vahvistaa se, että kohdeyleisö on kyseessä olevien palvelujen alaan pitkälle erikoistunutta ja sen tarkkaavaisuusaste voi näin ollen olla korkea näiden palvelujen valinnassa.

(ks. 64–67 ja 69 kohta)
131

Tässä kanneperusteessa kantaja väittää, että komissio on tehnyt virheen siltä osin kuin se on katsonut, ettei kyseinen toimenpide voinut olla yhteismarkkinoille soveltuvaa valtiontukea EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan perusteella. Kyseisen toimenpiteen soveltuvuus yhteismarkkinoille tämän määräyksen perusteella ilmenee kantajan mukaan siitä, että sen avulla on ollut mahdollista uudistaa kunnallisten yritysten rakennetta ja siirtyä kilpailuun perustuville markkinoille. Komissio on näin ollen arvioinut käsiteltävänä olevaa tapausta virheellisesti riidanalaisessa päätöksessä.