ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 21.1.2015 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Marchena – Espanja) – Unicaja Banco SA v. José Hidalgo Rueda ym. (C-482/13), sekä Caixabank SA v. Manuel María Rueda Ledesma (C-484/13), Rosario Mesa Mesa (C-484/13), José Labella Crespo (C-485/13), Rosario Márquez Rodríguez (C-485/13), Rafael Gallardo Salvat (C-485/13), Manuela Márquez Rodríguez (C-485/13), Alberto Galán Luna (C-487/13) ja Domingo Galán Luna (C-487/13)

(Yhdistetyt asiat C-482/13, C-484/13, C-485/13 ja C-487/13) (1)

((Motskut))

(2015/C 107/10)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Marchena

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Unicaja Banco SA (C-482/13) ja Caixabank SA (C-484/13, C-485/13 ja C-487/13)

Vastaajat: José Hidalgo Rueda, María del Carmen Vega Martín, Gestión Patrimonial Hive SL, Francisco Antonio López Reina ja Rosa María Hidalgo Vega (C-482/13), Manuel María Rueda Ledesma ja Rosario Mesa Mesa (C-484/13), José Labella Crespo, Rosario Márquez Rodríguez, Rafael Gallardo Salvat ja Manuela Márquez Rodríguez (C-485/13), sekä Alberto Galán Luna ja Domingo Galán Luna (C-487/13)

Tuomiolauselma

Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 6 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä kansalliselle säännökselle, jonka mukaan kansallisen tuomioistuimen, jossa kiinnitetyn kiinteistön ulosmittausmenettely on pantu vireille, on laskettava uudelleen kiinnitysluottosopimuksen sellaisen ehdon perusteella maksettavat määrät, jonka mukaan viivästyskorko on suuruudeltaan yli kolme kertaa lakisääteinen korko, jotta mainittujen korkojen määrä ei ylittäisi kyseistä kynnysarvoa, kunhan kyseisen kansallisen säännöksen soveltamisella

— ei oteta ennalta kantaa siihen arviointiin, jonka mainittu kansallinen tuomioistuin tekee tällaisen ehdon kohtuuttomuudesta, eikä se

— ole esteenä sille, että kyseinen kansallinen tuomioistuin jättää mainitun ehdon soveltamatta, jos sen on pääteltävä ehdon olevan mainitun direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla ”kohtuuton”.

(1) EUVL C 352, 30.11.2013.
2)

Mainitun erityisjärjestelyn toista kohtaa on tulkittava siten, että ilmoitus on osoitettava patentin tai lisäsuojatodistuksen haltijalle tai edunsaajalle, jolloin viimeksi mainittu käsite tarkoittaa jokaista henkilöä, jolla on laillisesti patentin tai lisäsuojatodistuksen haltijalle annettuja oikeuksia.
Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 15.1.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Centrale Raad van Beroep – Alankomaat) – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank v. L. F. Evans

(Asia C-179/13) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Työntekijään sosiaaliturvan alalla sovellettavan lainsäädännön määrittäminen - Asetus (ETY) N:o 1408/71 - Sovellettavuus - Jäsenvaltion kansalaisen työskentely kolmannen valtion sellaisen jäsenvaltion alueella sijaitsevassa konsuliedustustossa, jossa hän asuu - Konsulisuhteita koskeva Wienin yleissopimus - 71 artiklan 2 kappale - Kansallinen lainsäädäntö, jossa myönnetään maassa vakinaisesti asuville helpotuksia, erioikeuksia ja erivapauksia)

(2015/C 073/05)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Centrale Raad van Beroep

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

Vastapuoli: L. F. Evans

Tuomiolauselma

Sosiaaliturvajärjestelmän soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97 ja sellaisena kuin se on muutettuna 18.12.2006 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1992/2006, 2 artiklaa, kun se luetaan yhdessä tämän asetuksen 16 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että sellaisen ajanjakson osalta, jonka jäsenvaltion kansalainen on työskennellyt kolmannen valtion sellaisen jäsenvaltion alueella sijaitsevassa konsuliedustustossa, jonka kansalainen hän ei ole mutta jonka alueella hän asuu, tämä kansalainen ei kuulu jäsenvaltion lainsäädännön alaan tässä säännöksessä tarkoitetuin tavoin, jos hän ei asuinjäsenvaltionsa lainsäädännön mukaan, joka on annettu Wienissä 24.4.1963 tehdyn konsulisuhteita koskevan Wienin yleissopimuksen 71 artiklan 2 kappaleen mukaisesti, kuulu kansalliseen sosiaaliturvajärjestelmään.

(1) EUVL C 189, 29.6.2013.
2)

Direktiivin 2000/78 9 ja 16 artiklaa on tulkittava siten, että virkamiehen, jota on hänen palkkatasoilla etenemisensä osalta huomioon otettavan viitepäivämäärän vahvistamistavan johdosta syrjitty iän perusteella, on voitava vedota direktiivin 2000/78 2 artiklaan riitauttaakseen palkkatasoilla etenemistä koskevan määräajan pidentämisen syrjivät vaikutukset, vaikka hän on saanut hakemuksestaan tämän päivämäärän määritellyksi uudelleen.
2)

Helleenien tasavalta velvoitetaan maksamaan Euroopan komissiolle ”Euroopan unionin omat varat” -tilille tämän tuomion antamispäivästä tuomion komissio vastaan Kreikka (C-502/03, EU:C:2005:592) täytäntöönpanoon asti, mikäli tämän tuomion tuomiolauselman 1 kohdassa todettu jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen jatkuu yhä mainittuna päivänä, puolivuosittain uhkasakko, joka lasketaan tuomion antamista seuraavan ensimmäisen puolivuotiskauden osalta sen päättyessä ja jonka määrä on aluksi 1 4 5 20 000 euroa, josta vähennetään 40 000 euroa jokaista valvomatonta jätteistähuolehtimispaikkaa kohden, jota todettu jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen koskee ja joka on joko suljettu tai kunnostettu 13.5.2014 jälkeen, sekä 80 000 sellaista jätteistähuolehtimispaikkaa kohden, jota sama noudattamatta jättäminen koskee ja joka on sekä suljettu että kunnostettu saman päivämäärän jälkeen. Kaikkien seuraavien puolivuotiskausien osalta jokainen puolelta vuodelta maksettava uhkasakko lasketaan puolivuotiskauden päättyessä edelliselle puolivuotiskaudelle vahvistetun uhkasakon määrän perusteella ja sitä alennetaan samalla tavalla sen mukaan, kuinka monta jätteistähuolehtimispaikkaa, joita todettu jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen koskee, on suljettu ja kunnostettu kyseisen puolivuotiskauden aikana.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 7/7

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 5.11.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Centrale Raad van Beroep – Alankomaat) – O. Tümer v. Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

(Asia C-311/13) (1)

((Työntekijöiden suoja työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa - Direktiivi 80/987/ETY - Työntekijä, joka on kolmannen maan kansalainen ja jolla ei ole voimassa olevaa oleskelulupaa - Työnantajan maksukyvyttömyyden perusteella maksettavan korvauksen epääminen))

(2015/C 007/09)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Centrale Raad van Beroep

Pääasian asianosaiset

Kantaja: O. Tümer

Vastaaja: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

Tuomiolauselma

Työntekijöiden suojasta työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa 20.10.1980 annetun neuvoston direktiivin 80/987/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 23.9.2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/74/EY, säännöksiä on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle, työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa koskevalle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan kolmannen maan kansalaista, joka ei oleskele laillisesti asianomaisessa jäsenvaltiossa, ei katsota työntekijäksi, joka voi vaatia maksukyvyttömyyskorvausta muun muassa sellaisten palkkasaatavien perusteella, jotka ovat jääneet maksamatta työnantajan maksukyvyttömyyden vuoksi, vaikka kyseinen kolmannen maan kansalainen katsotaan tämän jäsenvaltion yksityisoikeudellisten oikeussääntöjen nojalla työntekijäksi, jolla on oikeus palkkaan, joka voi olla kansallisissa tuomioistuimissa työnantajaa vastaan nostettavan kanteen kohteena.

(1) EUVL C 250, 31.8.2013.
3)

Saman yleissopimuksen 4 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että jos sopimuksen väitetään liittyvän läheisemmin muuhun valtioon kuin siihen, jonka lakia mainitussa kohdassa olevan olettaman perusteella olisi sovellettava, kansallisen tuomioistuimen on vertailtava liittymää, joka tällä sopimuksella on yhtäältä valtioon, jonka lakia olettaman perusteella olisi sovellettava, ja toisaalta toiseen kyseessä olevaan valtioon. Tältä osin kansallisen tuomioistuimen on otettava huomioon kaikki asiaa koskevat seikat, mukaan luettuna kyseiseen sopimukseen liittyvät muut sopimukset.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 421/11

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 17.9.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – Commerz Nederland NV v. Havenbedrijf Rotterdam NV

(Asia C-242/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Kilpailu - Valtiontuki - SEUT 107 artiklan 1 kohta - Tuen käsite - Takaukset, jotka julkinen yritys on antanut pankille luottojen myöntämiseksi kolmansille velallisille - Takaukset, jotka tämän julkisen yrityksen johtaja on tietoisesti antanut yrityksen yhtiöjärjestystä noudattamatta - Olettama kyseisen yrityksen omistavan julkisen yksikön vastustuksesta - Takausten johtuminen valtiosta))

2014/C 421/14

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Hoge Raad der Nederlanden

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Commerz Nederland NV

Vastapuoli: Havenbedrijf Rotterdam NV

Tuomiolauselma

SEUT 107 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että sen määrittämiseksi, voidaanko julkisen yrityksen antamat takaukset katsoa siitä viranomaisesta, jonka määräysvallassa se on, johtuviksi vai ei, merkitystä on kaikkien seikkojen, jotka ilmenevät pääasian olosuhteista ja asiayhteydestä, jossa takaukset annettiin, lisäksi sillä, että yhtäältä takaukset antaneen yrityksen hallituksen ainoa jäsen on toiminut sääntöjenvastaisesti, pitänyt takausten antamisen tietoisesti salassa ja jättänyt noudattamatta yrityksensä yhtiöjärjestystä, ja että toisaalta kyseinen viranomainen olisi vastustanut näiden takausten antamista, jos sille olisi ilmoitettu siitä. Nämä olosuhteet voivat sellaisenaan estää pääasian kaltaisessa tilanteessa sen, että toimenpiteen katsotaan johtuvan viranomaisesta, vain siinä tapauksessa, jos niistä käy ilmi, että kyseiset takaukset on annettu ilman tämän saman viranomaisen osallistumista.

(1) EUVL C 207, 20.7.2013.
1)

Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja saatettuna ajan tasalle 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97 ja sellaisena kuin se on muutettuna 17.6.2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 592/2008, ja erityisesti sen 13 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että jäsenvaltion katsotaan olevan toimivaltainen valtio myöntämään perhe-etuuden henkilölle pelkästään siitä syystä, että tällä henkilöllä on rekisteröity kotipaikka kyseisen jäsenvaltion alueella, vaikka mainittu henkilö ja hänen perheenjäsenensä eivät työskentele tai asu vakinaisesti tuossa jäsenvaltiossa. Kyseisen asetuksen 13 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä myös sille, että jäsenvaltio, joka ei ole tarkasteltavana olevaan henkilöön nähden toimivaltainen valtio, myöntää tälle perhe-etuuksia, jollei kyseessä olevan tilanteen ja kyseisen ensimmäisen jäsenvaltion alueen välillä ole täsmällistä ja erityisen kiinteää liittymäkohtaa.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 315/11

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 10.7.2014 (Verwaltungsgericht Berlinin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Naime Dogan v. Saksan valtio

(Asia C-138/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - ETY:n ja Turkin välinen assosiaatiosopimus - Lisäpöytäkirja - 41 artiklan 1 kohta - Turkin kansalaisten perheenjäsenten oleskeluoikeus - Kansallinen lainsäädäntö, jossa vaaditaan perheenjäseneltä, joka haluaa tulla kyseiseen valtioon, todistusta kielen perustaidoista - Sallittavuus - Direktiivi 2003/86/EY - Perheiden yhdistäminen - 7 artiklan 2 kohta - Yhteensoveltuvuus))

2014/C 315/15

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Verwaltungsgericht Berlin

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Naime Dogan

Vastaaja: Saksan valtio

Tuomiolauselma

Brysselissä 23.11.1970 allekirjoitetun lisäpöytäkirjan, joka tehtiin, hyväksyttiin ja vahvistettiin yhteisön puolesta Euroopan talousyhteisön ja Turkin väliseen assosiointisopimukseen liitettyjen, 23 päivänä marraskuuta 1970 allekirjoitettujen lisä- ja rahoituspöytäkirjojen tekemisestä sekä toimenpiteistä niiden voimaan saattamiseksi 19.12.1972 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2760/72, 41 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että siihen sisältyvä standstill-lauseke on esteenä sellaiselle kansallisen oikeuden säännökselle, joka on otettu käyttöön lisäpöytäkirjan tultua voimaan kyseisessä jäsenvaltiossa ja jossa siellä asuvien Turkin kansalaisten sellaisille puolisoille, jotka haluavat tulla kyseiseen jäsenvaltioon perheenyhdistämisen perusteella, asetetaan edellytys, että heidän on todistettava etukäteen, että he ovat hankkineet yksinkertaiset taidot jäsenvaltion virallisessa kielessä.

(1) EUVL C 171, 15.6.2013.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 315/9

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 8.7.2014 (Arbetsdomstolenin (Ruotsi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Fonnship A/S ja Svenska Transportarbetareförbundet v. Svenska Transportarbetareförbundet, Fonnship A/S ja Facket för Service och Kommunikation (SEKO)

(Asia C-83/13) (1)

((Merikuljetukset - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Asetus (ETY) N:o 4055/86 - Soveltaminen Euroopan talousalueesta (ETA) tehdyn sopimuksen sopimuspuolina olevista valtioista tai kyseisiin valtioihin kolmannen maan lipun alla purjehtivilla aluksilla suoritettaviin kuljetuksiin - Työtaistelutoimet, joihin on ryhdytty tällaisen valtion satamissa kyseisillä aluksilla työskentelevien kolmansien maiden kansalaisten hyväksi - Se, että kyseisten työntekijöiden kansalaisuus ja kyseisten alusten kansallisuus eivät vaikuta unionin oikeuden soveltamiseen))

2014/C 315/13

Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Arbetsdomstolen

Pääasioiden asianosaiset

Kantajat: Fonnship A/S ja Svenska Transportarbetareförbundet

Vastaajat: Svenska Transportarbetareförbundet, Fonnship A/S ja Facket för Service och Kommunikation (SEKO)

Tuomiolauselma

Palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta jäsenvaltioiden väliseen meriliikenteeseen sekä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden väliseen meriliikenteeseen 22.12.1986 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4055/86 1 artiklaa on tulkittava siten, että yhtiö, joka on sijoittautunut Euroopan talousalueesta 2.5.1992 tehdyn sopimuksen sopimuspuolena olevaan valtioon ja joka omistaa kolmannen maan lipun alla purjehtivan aluksen, jolla merikuljetuspalveluja tarjotaan kyseisen sopimuksen sopimuspuolena olevasta valtiosta tai kyseisen sopimuksen sopimuspuolena olevaan valtioon, voi vedota palvelujen tarjoamisen vapauteen sillä ehdolla, että sitä voidaan sen takia, että se käyttää kyseistä alusta, pitää kyseisten palvelujen tarjoajana ja että kyseisten palvelujen vastaanottajat ovat sijoittautuneet muihin kyseisen sopimuksen sopimuspuolina oleviin valtioihin kuin siihen, johon kyseinen yhtiö on sijoittautunut.

(1) EUVL C 114, 20.4.2013.
1)

Valko-Venäjää koskevista rajoittavista toimenpiteistä 18.5.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 765/2006, sellaisena kuin se on muutettuna 31.1.2011 annetulla neuvoston täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 84/2011 ja 20.6.2011 annetulla neuvoston asetuksella (EU) N:o 588/2011, 3 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että kun kansallinen toimivaltainen viranomainen ottaa kantaa poikkeuspyyntöön, joka on esitetty kyseisen säännöksen nojalla sellaisen kanteen nostamiseksi, jolla pyritään riitauttamaan Euroopan unionin toteuttamien rajoittavien toimenpiteiden laillisuus, sillä ei ole vapaata harkintaa vaan sen on käytettävä toimivaltaansa kunnioittamalla Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan toisen kohdan toisessa virkkeessä määrättyjä oikeuksia ja ottamalla huomioon se, että tällaisen kanteen nostaminen unionin yleisessä tuomioistuimessa edellyttää asianajajan käyttämistä edustajana. Kansallisella toimivaltaisella viranomaisella on oikeus tarkastaa, että varat, joiden vapauttamista pyydetään, on tarkoitettu yksinomaan oikeudellisiin palveluihin liittyvien kohtuullisten palkkioiden maksamiseen ja näistä palveluista aiheutuneiden kulujen korvaamiseen. Se voi myös vahvistaa edellytykset, joita se pitää tarkoituksenmukaisina muun muassa sen varmistamiseksi, ettei määrätyn seuraamuksen tavoitetta tehdä tyhjäksi ja ettei myönnettyä poikkeusta kierretä
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 194/9

Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 30.4.2014 (Conseil d’État’n (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Ordre des architectes v. Belgian valtio

(Asia C-365/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2005/36/EY - 21 ja 49 artikla - Ammattipätevyyden tunnustaminen - Arkkitehdin ammattiin pääsy - Vapautus työharjoittelusta))

2014/C 194/10

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d’État

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Ordre des architectes

Vastaaja: Belgian valtio

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö – Conseil d’État (Belgia) – Ammattipätevyyden tunnustamisesta 7.9.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY (EUVL L 255, s. 22) 21, 46 ja 49 artiklan tulkinta – Arkkitehdin ammattiin pääsy ja sen harjoittaminen – Arkkitehtiliiton luetteloon merkitseminen – Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan Belgiassa myönnetyn tutkintonimikkeen haltijoiden edellytetään kyseiseen luetteloon merkitsemiseksi suorittavan kahden vuoden pituisen työharjoittelun – Kielto vaatia toisessa jäsenvaltiossa hankitun arkkitehdin tutkintotodistuksen haltijoilta tällaisen työharjoittelun suorittamista tai vastaavaa työkokemusta

Tuomiolauselma

Ammattipätevyyden tunnustamisesta 7.9.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 6.4.2009 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 279/2009, 21 ja 49 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että vastaanottava jäsenvaltio edellyttää lähtöjäsenvaltiossa hankitun, kyseisen direktiivin liitteessä V olevassa 5.7.1 kohdassa tai liitteessä VI tarkoitetun ammattipätevyyden haltijalta, että tämä suorittaa harjoittelun tai osoittaa omaavansa vastaavan ammatillisen kokemuksen saadakseen oikeuden harjoittaa arkkitehdin ammattia.

(1) EUVL C 274, 21.9.2013.
1)

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 90 artiklan säännöksiä on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä kansalliselle säännökselle, jossa ei säädetä arvonlisäveron perusteen alentamisesta kauppahinnan maksamisen laiminlyönnin tapauksessa, jos kyseisen artiklan 2 kohdassa säädettyä poikkeusta on sovellettu. Tässä säännöksessä on kuitenkin otettava huomioon kaikki muut tilanteet, joissa mainitun artiklan 1 kohdan perusteella verovelvolliselta on jäänyt liiketoimen toteuttamisen jälkeen vastike osittain tai täysin saamatta; kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on tarkistaa tämä.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 7/2

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 5.11.2014 (Oberster Gerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Österreichischer Gewerkschaftsbund v. Verband Österreichischer Banken und Bankiers

(Asia C-476/12) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - Osa-aikatyötä koskeva puitesopimus - Syrjintäkiellon periaate - Kollektiivisopimus, jossa määrätään lapsesta maksettavasta lisästä - Osa-aikaisille työntekijöille maksettavan etuuden laskeminen pro rata temporis -periaatteen mukaisesti))

(2015/C 007/02)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberster Gerichtshof

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Österreichischer Gewerkschaftsbund

Vastaaja: Verband Österreichischer Banken und Bankiers

Tuomiolauselma

Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY) tekemästä osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta 15.12.1997 annetun neuvoston direktiivin 97/81/EY – sellaisena kuin se on muutettuna 7.4.1998 annetulla neuvoston direktiivillä 98/23/EY – liitteenä olevan, 6.6.1997 tehdyn osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen 2 kohtaa on tulkittava siten, että pro rata temporis -periaatetta voidaan soveltaa laskettaessa sellaisen lapsesta maksettavan lisän määrää, joka osa-aikaisen työntekijän työnantajan on maksettava Itävallan pankkitoimihenkilöihin ja pankkiireihin sovellettavan kaltaisen kollektiivisopimuksen perusteella.

(1) EUVL C 32, 2.2.2013.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 294/2

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 2.7.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia – Italia) – Davide Gullotta ja Farmacia di Gullotta Davide & C. Sas v. Ministero della Salute ja Azienda Sanitaria Provinciale di Catania

(Asia C-497/12) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - SEUT 49, SEUT 102 ja SEUT 106 artikla - Sijoittautumisvapaus - Syrjintäkiellon periaate - Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö - Euroopan unionin perusoikeuskirjan 15 artikla - Tutkimatta jättäminen))

(2015/C 294/02)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Davide Gullotta ja Farmacia di Gullotta Davide & C. Sas

Vastaaja: Ministero della Salute ja Azienda Sanitaria Provinciale di Catania

Tuomiolauselma

Tribunale amministrativo regionale per la Sicilian (Italia) 9.10.2012 tekemällään päätöksellä esittämät ja säilyttämät kysymykset jätetään tutkimatta.

(1) EUVL C 26, 26.01.2013.
1)

Portugalin tasavalta ei ole noudattanut aiemman EY 10 artiklan, Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymisehdoista ja perustamissopimusten mukautuksista tehdyn asiakirjan 254 artiklan, yhteisöjen omien varojen järjestelmästä 7.5.1985 tehdyn neuvoston päätöksen 85/257/ETY, Euratom 7 artiklan, Espanjassa ja Portugalissa 1.3.1986 olevia sokerialan tuotteiden varastoja koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 28.2.1986 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 579/86, sellaisena kuin se on muutettuna 31.10.1986 annetulla komission asetuksella (ETY) N:o 3332/86, 4, 7 ja 8 artiklan sekä yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Euratom soveltamisesta 29.5.1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89 2, 11 ja 17 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole asettanut komission käyttöön 7 85 078,50 euron rahamäärää, joka vastaa sokerin ylijäämävarastoista, joita ei ole viety sen liityttyä Euroopan yhteisöön, suoritettavia maksuja.