Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Yhteisön oikeus - Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen - Perusperiaate - Soveltamisala - Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Periaatteen ulottuvuus

(Neuvoston asetuksen N:o 17 19 artiklan 1 kohta; komission asetuksen N:o 99/63/ETY 4 artikla)

2. Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Komission tutkintavalta - Liikesalaisuuden kattamat tiedot - Soveltaminen yritystä vastaan - Edellytys - Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen

(Neuvoston asetuksen N:o 17 20 artiklan 2 kohta)

3. Kilpailu - Määräävä asema - Relevantit markkinat - Rajaaminen - Tuote, jota voidaan käyttää eri tarkoituksiin

(ETY:n perustamissopimuksen 86 artikla)

4. Kilpailu - Määräävä asema - Käsite

(ETY:n perustamissopimuksen 86 artikla)

5. Kilpailu - Määräävä asema - Olemassaolo - Markkinaosuus - Muut tekijät

(ETY:n perustamissopimuksen 86 artikla)

6. Kilpailu - Määräävä asema - Väärinkäyttö - Käsite

(ETY:n perustamissopimuksen 86 artikla)

7. Kilpailu - Määräävä asema - Väärinkäyttö - Yksinostosopimukset - Kanta-asiakasalennus - Englantilainen lauseke

(ETY:n perustamissopimuksen 86 artikla)

8. Kilpailu - Määräävä asema - Väärinkäyttö - Uskollisuusalennus - Erilaisten ehtojen soveltaminen samankaltaisiin suorituksiin

(ETY:n perustamissopimuksen 86 artiklan toisen kohdan c alakohta)

Tiivistelmä

1. Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen kaikissa sellaisissa menettelyissä, joissa voidaan määrätä seuraamuksia eli erityisesti sakkoja tai uhkasakkoja, on yhteisön oikeuden perusperiaate, jota on noudatettava myös luonteeltaan hallinnollisessa menettelyssä.

Kilpailun alalla ja sellaisen menettelyn yhteydessä, jossa pyritään toteamaan perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan rikkominen, puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen edellyttää sitä, että asianomaiselle yritykselle annetaan tilaisuus esittää huomautuksensa tosiasioiden ja olosuhteiden paikkansapitävyydestä ja merkityksestä sekä niistä asiakirjoista, joihin komissio on perustanut väitteensä perustamissopimuksen 86 artiklan rikkomisesta.

2. Liikesalaisuuden noudattamista koskevan velvoitteen, joka komissiolle on asetettu asetuksen N:o 17 20 artiklan 2 kohdassa, on oltava yhteensopiva puolustautumisoikeuksien kanssa. Mainitussa artiklassa taataan tietoja antaneille yrityksille, että niiden liikesalaisuuteen liittyviä etuja ei vaaranneta. Näin ollen artikla mahdollistaa sen, että komissio voi mahdollisimman laajasti pyytää tarvitsemiaan tietoja hoitaessaan perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklassa sille annettua tehtävää, ilman että yritykset voivat kieltäytyä antamasta tietoja, mutta mainitun artiklan mukaan komissio ei kuitenkaan voi asetuksessa N:o 17 tarkoitetussa menettelyssä käyttää asianomaista yritystä vastaan tosiseikkoja, olosuhteita tai asiakirjoja, joita se ei katso voivansa paljastaa, jos tällainen tietojen antamatta jättäminen vaikuttaa mainitun yrityksen mahdollisuuksiin esittää näkemyksensä näiden olosuhteiden paikkansapitävyydestä ja ulottuvuudesta, asiakirjoista tai komission niistä tekemistä päätelmistä.

3. Silloin kun tuotetta voidaan käyttää useaan eri tarkoitukseen ja kun nämä eri käyttötavat vastaavat taloudellisiin tarpeisiin, jotka nekin ovat erilaisia, on katsottava, että mainittu tuote voi tilanteen mukaan kuulua erillisiin markkinoihin, joilla voi sekä rakenteellisesti että kilpailun edellytysten osalta olla erilaisia ominaispiirteitä. Mainitun toteamuksen perusteella ei kuitenkaan voida päätellä, että tällainen tuote muodostaa yhdet ja samat markkinat kaikkien muiden sellaisten tuotteiden kanssa, joilla se voidaan korvata sen mahdollisissa eri käyttötavoissa ja joiden kanssa se voi kilpailla. Relevanttien markkinoiden käsitteeseen kuuluukin, että siihen kuuluvien tuotteiden välillä voi olla tehokasta kilpailua; tämä edellyttää, että kaikki samoihin markkinoihin kuuluvat tuotteet ovat riittävästi keskenään korvattavissa, kun kyse on samasta käyttötavasta.

4. Määräävällä markkina-asemassa tarkoitetaan yrityksen taloudellista valta-asemaa, jonka perusteella se voi estää toimivan kilpailun relevanteilla markkinoilla, koska se voi toimia huomattavan itsenäisesti suhteessa kilpailijoihinsa, asiakkaihinsa ja lopulta kuluttajiin. Toisin kuin monopoli tai sitä lähes vastaava asema, määräävä markkina-asema ei sulje pois tietynasteista kilpailua, mutta se antaa tällaisessa asemassa olevalle yritykselle ainakin mahdollisuuden vaikuttaa huomattavasti kilpailuedellytyksiin, vaikkei se pystyisikään täysin määräämään niistä, ja joka tapauksessa mahdollisuuden toimia pitkälti tarvitsematta ottaa kilpailua huomioon, ilman että tällaisesta asenteesta aiheutuisi sille haittaa.

5. Hyvin suuret markkinaosuudet ovat erittäin merkityksellinen osoitus määräävän markkina-aseman olemassaolosta. Lisäksi päteviä osoituksia ovat asianomaisen yrityksen markkinaosuuden suhte sen kilpailijoiden ja erityisesti sen jälkeen suurimpien kilpailijoiden markkinaosuuksiin, yrityksen teknologinen etumatka kilpailijoihinsa nähden, erittäin kehittyneen jakeluverkoston olemassaolo ja potentiaalisen kilpailun puute.

6. Väärinkäytön käsite on objektiivinen käsite, joka tarkoittaa määräävässä asemassa olevan yrityksen käyttäytymistä, joka on omiaan vaikuttamaan sellaisten markkinoiden rakenteeseen, joilla juuri kyseessä olevan yrityksen olemassaolon vuoksi kilpailuaste on jo heikentynyt, ja joka estää markkinoilla vielä olemassa olevan kilpailuasteen säilymisen ja tämän kilpailun kehittymisen sen vuoksi, että tämän yritys käyttää muita kuin niitä keinoja, joita taloudellisten toimijoiden liiketoimiin perustuvassa tuotteiden tai palvelujen tavallisessa kilpailussa käytetään.

7. Se, että määräävässä markkina-asemassa oleva yritys sitoo ostajia - vaikka näiden pyynnöstäkin - niin, että ne sitoutuvat hankkimaan tai lupaavat hankkivansa kyseiseltä yritykseltä kaikki tarvitsemansa tuotteet tai huomattavan osan niistä, on perustamissopimuksen 86 artiklassa tarkoitettua määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä riippumatta siitä, asetetaanko kyseinen velvoite sellaisenaan vai saako sen vastineena alennuksia. Tilanne on samanlainen silloin, kun mainittu yritys soveltaa joko ostajien kanssa tekemiensä sopimusten nojalla tai yksipuolisesti uskollisuusalennusjärjestelmää eli hyvityksiä, joiden myöntäminen edellyttää sitä, että asiakas hankkii kaikki tarvitsemansa tuotteet tai huomattavan osan niistä kyseiseltä määräävässä asemassa olevalta yritykseltä, vaikkei ostajaa sidokaan mainittuun yritykseen muodollinen velvoite.

Tällaiset yksinomaista hankintaa koskevat sitoumukset ovat yhteensopimattomia sen tavoitteen kanssa, että kilpailun yhteismarkkinoilla tulisi olla vääristymätöntä, riippumatta siitä, saadaanko sitoumusten vastineena alennuksia tai uskollisuusalennuksia, joiden tarkoitus on kannustaa ostajaa hankkimaan tuotteensa yksinomaisesti kyseiseltä määräävässä asemassa olevalta yritykseltä, koska nämä sitoumukset eivät perustu mainitun haitan tai edun

oikeuttavan taloudellisen vastasuorituksen saantiin, vaan niiden tarkoituksena on poistaa hankintalähteitä koskeva ostajan valinnanmahdollisuus tai rajoittaa sitä sekä estää toisten tuottajien markkinoille pääsy.

Sitä, että kyseessä olevat sopimukset ovat määräävän aseman väärinkäyttöä ja kilpailunvastaisia, ei poista niihin sisältyvä niin sanottu englantilainen lauseke, jonka nojalla ostajat sitoutuvat ilmoittamaan määräävässä markkina-asemassa olevalle yritykselle kaikki kilpailijoiden tekemät edullisemmat tarjoukset ja jonka nojalla ne voivat tehdä hankintansa määräävässä asemassa olevan yrityksen kilpailijoilta, jollei se muuta hintojaan. Kyseessä olevissa olosuhteissa tällainen lauseke mahdollistaa määräävässä asemassa olevalle yritykselle asemansa väärinkäytön.

8. Uskollisuusalennuksia antamalla sovelletaan kauppakumppaneihin erilaisia ehtoja samanlaisten suoritusten osalta, sillä kaksi ostajaa, jotka ostavat saman määrän samaa tuotetta, maksavat eri hinnan sen mukaan, tekevätkö ne hankintansa yksinomaisesti määräävässä asemassa olevalta yritykseltä vai onko niillä useita eri hankintalähteitä.