Asia C-385/07 P

Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland GmbH

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Muutoksenhaku — Kilpailu — EY 82 artikla — Saksassa käytettyjen pakkausten keräys- ja hyödyntämisjärjestelmä — Der Grüne Punkt -logo — Logon käyttöä koskevaan sopimukseen perustuva maksu — Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö — Tavaramerkin haltijan yksinoikeus — Oikeudenkäynnin kohtuuton kesto ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa — Oikeudenkäynnin kohtuullinen kesto — Tehokkaan oikeussuojan periaate — Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 58 ja 61 artikla”

Julkisasiamies Y. Botin ratkaisuehdotus 31.3.2009 I ‐ 6160

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 16.7.2009 I ‐ 6219

Tuomion tiivistelmä

Perusteluvelvollisuus ei velvoita ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta esittämään selvitystä, jossa seurattaisiin tyhjentävästi ja kohta kohdalta kaikkia riidan asianosaisten esittämiä päätelmiä, ja perustelut voivat siten olla implisiittisiä, kunhan asianosaiset saavat niiden avulla selville syyt, joiden vuoksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole hyväksynyt asianosaisten argumentteja, ja yhteisöjen tuomioistuimella on käytettävissään riittävät tiedot, jotta se kykenee harjoittamaan laillisuusvalvontaansa. (ks. 114 kohta)

Tavaramerkeistä annetun direktiivin 89/104 5 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaan rekisteröidyn tavaramerkin haltijalla on tavaramerkkiin yksinoikeus, jonka perusteella hänellä on oikeus kieltää muita ilman hänen suostumustaan käyttämästä elinkeinotoiminnassa merkkiä, joka on sama kuin tavaramerkki ja samoja tavaroita tai palveluja varten kuin ne tavarat tai palvelut, joita varten tavaramerkki on rekisteröity. Direktiivin 89/104 5 artiklan itse sanamuodosta ilmenee, ettei kyseinen säännös kata tilannetta, jossa kolmas käyttää tavaramerkkiä tavaramerkin haltijan suostumuksella. Tästä on kyse muun muassa silloin, kun tavaramerkin haltija antaa lisenssisopimuksen ehtojen mukaan sopimuskumppaneilleen oikeuden käyttää sen tavaramerkkiä. Yritys ei näin ollen voi hyödyllisesti vedota logon, joka on asianmukaisesti rekisteröity tavaramerkiksi, sille antamaan yksinoikeuteen siltä osin kuin on kyse siitä, että kyseistä logoa käyttävät sellaiset valmistajat ja myyjät, jotka ovat tehneet sen kanssa mainitun logon käyttöä koskevan sopimuksen. (ks. 125, 128 ja 129 kohta)

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin arvioi yksin sen, onko sen ratkaistavana olevissa asioissa käytettävissä olevia tietoja tarpeen täydentää. Oikeudenkäyntiasiakirjojen todistusarvo kuuluu sen tosiseikkojen arviointia koskevaan yksinomaiseen toimivaltaan, eikä yhteisöjen tuomioistuin voi tutkia valituksen yhteydessä tosiseikkoja, paitsi jos ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle esitetty selvitys on otettu vääristyneellä tavalla huomioon tai jos tämän määrittämän tosiseikaston paikkansapitämättömyys käy ilmi oikeudenkäyntiasiakirjoista. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta ei näin ollen voida arvostella siitä, että se on ennen istunnon pitämistä ja sen aikana esittänyt osapuolille joukon yksityiskohtaisia kysymyksiä täydentääkseen niitä tietoja, jotka sillä oli jo käytettävinään, eikä siitä, että se on tehnyt osapuolten näihin kysymyksiin antamien vastausten perusteella tiettyjä johtopäätöksiä. (ks. 163 ja 164 kohta)

Yhteisöjen tuomioistuimella on valituksen yhteydessä toimivalta tutkia, onko ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa tapahtunut oikeudenkäyntivirheitä, jotka ovat valittajan edun vastaisia, ja yhteisöjen tuomioistuimen on varmistettava, että yhteisön oikeuden yleisiä periaatteita on noudatettu. Yrityksellä, joka nostaa kanteen sellaisen päätöksen kumoamiseksi, jolla se pakotetaan mukauttamaan sen asiakkaittensa kanssa tekemää vakiosopimusta, on liiketoimintamalliin liittyvistä ilmeisistä syistä selvä intressi siihen, että niihin perusteisiin, joiden nojalla se väittää, että mainittu päätös on laiton, otetaan kantaa kohtuullisessa ajassa. (ks. 176 ja 180 kohta)

Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 1 kappaleessa määrätään, että jokaisella on oikeus kohtuullisen ajan kuluessa oikeudenmukaiseen ja julkiseen oikeudenkäyntiin laillisesti perustetussa riippumattomassa ja puolueettomassa tuomioistuimessa silloin, kun päätetään hänen yksityisluonteisista oikeuksistaan ja velvollisuuksistaan tai häntä vastaan nostetusta rikossyytteestä. Tällaista oikeutta sovelletaan yhteisön oikeuden yleisenä periaatteena oikeudenkäyntiin, jonka kohteena on komission päätös. Mainittu oikeus on lisäksi vahvistettu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa, joka liittyy tehokasta oikeussuojaa koskevaan periaatteeseen. (ks. 177–179 kohta)

Tuomion antamiseen kuluneen ajan kohtuullisuutta on arvioitava sellaisten kuhunkin asiaan liittyvien olosuhteiden perusteella, kuten asian monimutkaisuus ja se, miten asianosaiset ovat menetelleet. Merkityksellisten arviointiperusteiden luettelo ei ole tältä osin tyhjentävä, ja mainitun ajan kohtuullisuuden arviointi ei edellytä asian olosuhteiden järjestelmällistä tarkastelua kunkin arviointiperusteen valossa, kun oikeudenkäynnin kesto vaikuttaa perustellulta yhden ainoan arviointiperusteen nojalla. Niinpä asian monimutkaisuudella tai kantajan viivästystä aiheuttavalla menettelyllä voidaan perustella oikeudenkäynnin ensi näkemältä liian pitkää kestoa. (ks. 181 ja 182 kohta)