9

Verokoodeksista annetun lain nro 571/2003 täytäntöönpanosäännösten hyväksymisestä annetun hallituksen asetuksen nro 44/2004 (Hotărârea Guvernului nr. 44/2004 pentru aprobarea Normelor metodologice de aplicare a Legii 571/2003 privind Codul fiscal; Monitorul Oficial al României, osa I, nro 112, 6.2.2004), sellaisena kuin sitä sovelletaan pääasiassa, 3 kohdassa säädetään seuraavaa: ”1. Verokoodeksin 127 §:n 2 momentissa tarkoitetulla aineellisen tai aineettoman omaisuuden hyödyntämisellä arvonlisäverojärjestelmän perusperiaatteen, jonka mukaan veron on oltava neutraali, mukaisesti tarkoitetaan kaikentyyppisiä liiketoimia niiden oikeudellisesta muodosta riippumatta, kuten yhteisöjen tuomioistuin on todennut asioissa C-186/89, van Tiem, C-306/94, Régie dauphinoise ja C-77/01, Empresa de Desenvolvimento Mineiro SA (EDM). 2. Edellä olevan 1 momentin säännöksiä sovellettaessa on katsottava, että luonnolliset henkilöt eivät harjoita arvonlisäveron soveltamisalaan kuuluvaa liiketoimintaa, jos he saavat tuloja henkilökohtaiseen omaisuuteensa kuuluvien asuntojen tai muiden henkilökohtaisiin tarpeisiinsa käyttämänsä omaisuuden myynnistä. Henkilökohtaisiin tarpeisiin käytettävänä omaisuutena pidetään rakennuksia ja tarvittaessa niihin liittyviä maa-alueita, jotka kuuluvat luonnollisille henkilöille henkilökohtaisesti ja joita on käytetty asumistarkoituksiin, mukaan lukien loma-asunnot, ja muita luonnollisen henkilön henkilökohtaisesti käyttämiä hyödykkeitä sekä kaikenlaista omaisuutta, jotka on laillisesti peritty tai hankittu omistusoikeuden uudelleen perustamiseen liittyvissä laeissa säädettyjen korjaavien toimenpiteiden mukaisesti. 3. Luonnollinen henkilö, joka ei ole muun toiminnan osalta verovelvollinen, harjoittaa liiketoimintaa, kun hän hyödyntää aineellista tai aineetonta omaisuutta toimien itsenäisesti, jos kyseistä toimintaa harjoitetaan verokoodeksin 127 §:n 2 momentissa tarkoitetussa jatkuvaluontoisessa tulonsaantitarkoituksessa. 4. Jos luonnolliset henkilöt rakentavat kiinteistöjä myyntiä varten, liiketoiminnan katsotaan alkavan sillä hetkellä, jona kyseinen luonnollinen henkilö aikoo aloittaa kyseisen toiminnan, ja hänen aikomuksensa arvioimisessa otetaan huomioon objektiiviset seikat, esimerkiksi se, että hänelle on alkanut syntyä kuluja ja/tai hän on alkanut tehdä valmistelevia investointeja liiketoiminnan aloittamista varten. Liiketoimintaa pidetään jatkuvaluontoisena sen aloittamisesta rakennetun kiinteistön tai sen osien luovuttamiseen saakka, vaikka kyseessä olisi yksi ainoa kiinteistö. 5. Jos luonnolliset henkilöt hankkivat maa-alueita ja/tai rakennuksia myyntiä varten, niiden luovutuksia pidetään jatkuvaluontoisena liiketoimintana, jos luonnollinen henkilö toteuttaa enemmän kuin yhden liiketoimen kalenterivuoden aikana. Jos luonnollinen henkilö kuitenkin 4 momentin mukaisesti rakentaa kiinteistön myyntiä varten ja jos liiketoiminnan on katsottava jo alkaneen ja olevan jatkuvaluontoista, myöhemmin toteutettuja liiketoimia ei voida enää pitää satunnaisina. Vaikka ensimmäistä luovutusta pidetään satunnaisena eikä sitä veroteta, se otetaan huomioon laskettaessa verokoodeksin 152 §:ssä säädettyä enimmäismäärää siinä tapauksessa, että samana vuonna tapahtuu toinen luovutus. Verokoodeksin 141 §:n 2 momentin f kohdan nojalla verosta vapautetut rakennusten ja maa-alueiden luovutukset otetaan huomioon sekä näyttönä liiketoiminnan jatkuvuudesta että verokoodeksin 152 §:ssä säädetyn vapautuksen kynnysarvon laskemiseksi.”