Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Ennakkoratkaisukysymykset - Asian saattaminen yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi - Yhteisöjen tuomioistuimelle esitettävistä kysymyksistä päättäminen - Kansallisen tuomioistuimen yksinomainen toimivalta

(EY:n perustamissopimuksen 177 artikla (josta on tullut EY 234 artikla))

2. Yhteisön oikeus - Periaatteet - Luottamuksensuoja - Rajat - Yhteistä markkinajärjestelyä koskevan säännöstön muuttaminen - Raakatupakka-alan palkkiojärjestelmää koskevat muutokset - Toimielinten harkintavalta

3. Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Raakatupakka - Jalostuskiintiöjärjestelmän korvaaminen tuotantokiintiöjärjestelmällä tuotantovuoden aikana - Luottamuksensuojan periaatetta ei ole loukattu

(Neuvoston asetus N:o 711/95; komission asetus N:o 1066/95)

Tiivistelmä

1. Perustamissopimuksen 177 artiklassa (josta on tullut EY 234 artikla) määrätään yhteisöjen tuomioistuimen ja kansallisten tuomioistuinten välisestä välittömästä yhteistyöstä menettelyssä, joka ei ole varsinainen oikeudenkäyntimenettely ja jossa asianosaisilla ei ole aloitevaltaa ja heidät vain kutsutaan kuultavaksi. Kyseisen määräyksen mukaan asian voi saattaa yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi vain kansallinen tuomioistuin eivätkä pääasian asianosaiset. Koska oikeus yhteisöjen tuomioistuimelle esitettävien kysymysten määrittämiseen kuuluu vain kansalliselle tuomioistuimelle, asianosaiset eivät voi muuttaa niiden sisältöä.

( ks. 29 kohta )

2. Vaikka luottamuksensuojan periaate kuuluu yhteisön perusperiaatteisiin, taloudelliset toimijat eivät kuitenkaan voi perustellusti luottaa sellaisen olemassa olevan tilanteen säilymiseen, jota voidaan muuttaa yhteisön toimielinten harkintavallan rajoissa; näin on erityisesti maatalouden yhteisten markkinajärjestelyjen kaltaisella alalla, jolla tavoitteiden saavuttaminen edellyttää jatkuvaa sopeutumista taloudellisen tilanteen vaihteluihin. Tästä seuraa, että taloudelliset toimijat eivät voi vedota saavutettuun oikeuteen sellaisen etuuden säilyttämiseksi, joka heidän osaltaan perustuu yhteisen markkinajärjestelyn käyttöönottamiseen ja joka kyseisillä toimijoilla on ollut tietyllä hetkellä. Näin on määritettäessä jalostusyritysten perinteisille tuottajille tupakan toimitushetkellä maksamia palkkioita, joita on mahdollista alentaa vuosittain.

( ks. 37 ja 53 kohta )

3. Se, että jalostuskiintiöjärjestelmä korvattiin raakatupakka-alan yhteisen markkinajärjestelyn yhteydessä tuotantokiintiöjärjestelmällä tuotantovuoden aikana raakatupakka-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen N:o 2075/92 muuttamisesta annetulla asetuksella N:o 711/95, ei loukkaa luottamuksensuojan periaatetta eikä raakatupakka-alan yhteisen markkinajärjestelyn taustalla olevia periaatteita, sillä asianomaiset taloudelliset toimijat tiesivät asetuksen N:o 2075/92 julkaisemispäivästä eli 30.7.1992 alkaen tuotantokiintiöjärjestelmän soveltamisesta satovuonna 1995 ja Italiassa viljeltäville lajikkeille tuona satovuonna varatuista kiintiöistä ennen taimien istuttamista, joka Italiassa suoritetaan huhtikuun loppupuolella.

Vuosien 1995, 1996 ja 1997 satojen osalta raakatupakka-alan kiintiöjärjestelmän yksityiskohtaisista säännöistä siltä osin kuin se koskee neuvoston asetusta N:o 2075/92 annetulla asetuksella N:o 1066/95 toteutettu tupakantuottajille myönnettyjen tilakohtaisten kiintiöiden laskentatavan muuttaminen ei myöskään ole loukannut heidän perusteltua luottamustaan, sillä näillä muutoksilla rajoitutaan mukauttamaan kyseistä laskentatapaa koskevat menettelysäännöt asetuksella N:o 711/95 lopullisesti vahvistettuun tuotantokiintiöjärjestelmään; tämä laskentatapa nimittäin perustuu edelleen viimeistä satovuotta edeltävien kolmen vuoden aikana jalostukseen toimitettujen määrien keskiarvoon määritettynä lajikeryhmittäin ja jättämällä satovuosi 1992 huomioon ottamatta.

( ks. 42, 45, 47, 49 ja 51 kohta )