Asia C-522/16

A

vastaan

Staatssecretaris van Financiën

(Hoge Raad der Nederlandenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

Ennakkoratkaisupyyntö – Tulliunioni ja yhteinen tullitariffi – Asetus (ETY) N:o 2913/92 – 201 artiklan 3 kohdan toinen alakohta sekä 221 artiklan 3 ja 4 kohta – Asetus (ETY) N:o 2777/75 – Asetus (EY) N:o 1484/95 – Lisätuontitulli – Keinotekoinen järjestely, jonka tarkoituksena on kannettavien lisätullien välttäminen – Tulli-ilmoituksen perustana olevien tietojen virheellisyys – Henkilöt, jotka voivat olla vastuussa tullivelasta – Vanhentumisaika

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 19.10.2017

(Neuvoston asetuksen N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2700/2000, 201 artiklan 1 kohta ja 221 artiklan 3 ja 4 kohta)

(Neuvoston asetuksen N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2700/2000, 201 artiklan 3 kohdan toinen alakohta)

(Neuvoston asetuksen N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2700/2000, 201 artiklan 3 kohdan toinen alakohta; komission asetuksen N:o 1484/95, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 684/1999, 3 artiklan 2 kohta)

Pääasian olosuhteiden kaltaisissa olosuhteissa yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna 16.11.2000 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 2700/2000, 201 artiklan 3 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että asiakirjat, joiden esittämistä edellytetään siipikarjanliha- ja muna-alan sekä ovalbumiinin tuonnissa sovellettavien lisätullien järjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja asetuksen N:o 163/67/ETY kumoamisesta 28.6.1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1484/95, sellaisena kuin se on muutettuna 29.3.1999 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 684/1999, 3 artiklan 2 kohdassa, ovat tietoja, jotka ovat kyseisessä säännöksessä tarkoitetulla tavalla tulli-ilmoituksen laatimiseksi tarvittavia. (ks. 42 kohta ja tuomiolauselman 1 kohta)

Asetuksen N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2700/2000, 201 artiklan 3 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että tässä säännöksessä tarkoitetun tullivelallisen käsitteen soveltamisalaan kuuluu luonnollinen henkilö, joka on läheisesti ja tietoisesti osallistunut pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen liiketoimirakenteen, jonka vaikutuksesta lain mukaan kannettavien tuontitullien määrä pienenee, suunnitteluun ja keinotekoiseen järjestelyyn, vaikka hän ei itse ole ilmoittanut virheellisiä tietoja, joiden perusteella tulli-ilmoitus on laadittu, kun olosuhteista ilmenee, että tämä henkilö tiesi tai hänen olisi kohtuudella pitänyt tietää siitä, ettei kyseisiä tähän rakenteeseen perustuvia liiketoimia ollut toteutettu tavanomaisen kaupallisen toiminnan puitteissa vaan yksinomaan unionin oikeudessa myönnettyjen etujen väärin käyttämiseksi. Sillä, että mainittu henkilö on ryhtynyt kyseessä olevan rakenteen suunnitteluun ja keinotekoiseen järjestelyyn vasta saatuaan tullioikeuden asiantuntijoilta vakuutuksen niiden sen laillisuudesta, on tältä osin merkityksetöntä. (ks. 53 kohta ja tuomiolauselman 2 kohta)

Asetuksen N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2700/2000, 221 artiklan 4 kohtaa on tulkittava siten, että pääasian olosuhteiden kaltaisissa olosuhteissa se, että tuontitullivelka on syntynyt sen 201 artiklan 1 kohdan mukaisesti silloin, kun tuontitullien alainen tavara on luovutettu vapaaseen liikkeeseen, ei yksinään sulje pois mahdollisuutta antaa tällaisista tavaroista maksettavien tuontitullien määrä tiedoksi velalliselle kyseisen asetuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, 221 artiklan 3 kohdassa säädetyn määräajan päättymisen jälkeen.