ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 55/18

Kanne 18.12.2012 — Grau Ferrer v. SMHV — Rubio Ferrer (Bugui va)

(Asia T-543/12)

2013/C 55/31

Kannekirjelmän kieli: espanja

Asianosaiset

Kantaja: Xavier Grau Ferrer (Caldes de Montbui, Espanja) (edustaja: asianajaja J. Carbonell Callicó)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuolet valituslautakunnassa: Juan Cándido Rubio Ferrer (Xeraco, Espanja) ja Alberto Rubio Ferrer (Xeraco)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan neljännen valituslautakunnan 11.10.2012 asioissa R 274/2011-4 ja R 520/2011-4 tekemät päätökset asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan sekä 76 artiklan perusteella ja epäämään näin ollen yhteisön kuviomerkin nro 7 338 031”Bugui va” rekisteröinnin kokonaisuudessaan kaikkia hakemuksen kohteena olevia tavaroita ja palveluja varten (luokat 31,35 ja 39)

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Juan Cándidio Rubio Ferrer ja Alberto Rubio Ferrer

Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki, joka sisältää ilmaisun ”Bugui va” luokkiin 31,35 ja 39 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 7 338 031

Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen kuviomerkki, joka sisältää ilmaisun ”BUGUI De la huerta a casa FRUITS FROM THE SPANISH VEGETABLE GARDEN” luokkin 31, 32 ja 39 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

Väiteosaston ratkaisu: Väitteen osittainen hyväksyminen

Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston ratkaisun kumoaminen ja väitteen hylkääminen kokonaisuudessaan

Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan ja 75 ja 76 artiklan sekä asetuksen N:o 2868/95 48 säännön rikkominen
—

Yhtäältä kun unioni on asettanut virkamiestensä muuttokustannusten korvaamisen edellytykseksi sen, että virkamiesten on pyydettävä kolme eri muuttotarjousta, mutta ei ole millään tavoin valvonut tämän velvollisuuden täyttämistä, vaikka se on ollut täysin tietoinen siitä, millaisiin seurauksiin tämä käytäntö johtaa, unioni on luonut sellaisen säännöstön, joka on suotuisa SEUT 101 artiklan rikkomiselle, josta muuttoyrityksiä on sittemmin rangaistu. Näin tehdessään unioni on laiminlyönyt huolellisuusvelvoitteensa ja loukannut hyvää hallintotapaa koskevaa kantajan perusoikeutta.
3)

Lisäksi riidanalaiset päätökset ovat sisämarkkinoista ja kilpailusta tehdyn pöytäkirjan (N:o 27) (2), luettuna yhdessä SEU 51 artiklan kanssa, vastaisia. Kantajien mukaan rahoituksellisissa vaikeuksissa olevien valtioiden valtion velkakirjojen hankkiminen on suora puuttuminen markkinasegmenttiin, jolla on tyypillisesti ylitarjontaa. Tällainen hankkiminen saa keinotekoisesti aikaan tarjonnan pienenemisen ja se vaikuttaa vastaavasti näiden velkakirjojen jälkimarkkinakorkoihin, mikä ei ole vääristymättömän kilpailun periaatteiden mukaista.
1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu väitteeseen, jonka mukaan vastaaja teki ilmeisen arviointivirheen ja rikkoi polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (EUVL L 343, s. 51) 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan ensimmäistä luetelmakohtaa hylätessään hakijan markkinatalouskohtelua koskevan pyynnön raaka-aineena käytetyn bentseenin hinnan väitetyn vääristymisen perusteella. Unionin toimielimet tekivät ilmeisen arviointivirheen verratessaan koksista valmistetun bentseenin hintaa raakaöljystä valmistetun bentseenin hintaan sekä perustaessaan arviointinsa bentseenille asetettuun vientiveroon, jonka osalta ne totesivat, ettei se ollut voimassa. Lisäksi toimielimet rikkoivat neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäistä luetelmakohtaa pitäessään sitä, ettei oikeutta arvonlisäveron palautukseen bentseenin viennin osalta ole, merkittävänä valtion puuttumisena kantajan liiketoiminnallisiin päätöksiin.
3)

Kolmas valitusperuste: perusteeton etu — oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin on loukattu Ei voida katsoa, että kanne olisi nostettu liian myöhään, koska palkkakuitista ei ollut mahdollista selvittää tätä valitusperustetta koskevia seikkoja. Kantaja saattoi havaita komission saaneen perusteetonta etua vasta saatuaan eläkeoikeuksien vahvistamista koskevan päätöksen 26.5.2010. Hän ei ole näet koskaan saanut täysin selvyyttä siitä, kuinka suuria suoritetut määrät olivat, koska hän ei ole saanut komission asiasta vastuussa olevilta yksiköiltä tästä ilmoitusta. Lisäksi hän huomauttaa, että komissiolle on siirretty ensin Italiassa INPS:lle siirrettyjen eläkeoikeuksien vakuutusmatemaattinen arvo siirrettäessä ne yhteisöjen eläkejärjestelmään, minkä vuoksi kantajalle maksetun eläkkeen ja hänen uransa aikana suorittamien eläkemaksujen välillä on epätasapaino. Hallinto on siten ensin vaatinut tietynsuuruisia eläkemaksuja ja on tämän jälkeen myöntänyt tietyn virkaiän, joka on todellisia työskentelyvuosia alhaisempi, minkä vuoksi hallinto on saanut perusteetonta etua suhteessa omiin virkamiehiinsä.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 295/30

Kanne 3.8.2012 — Afepadi ym. v. komissio

(Asia T-354/12)

2012/C 295/54

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantajat: Asociación Española de Fabricantes de Preparados alimenticios especiales, dietéticos y plantas medicinales (Afepadi) (Barcelona, Espanja), Elaborados Dietéticos, SA (Espanja), Nova Diet, SA (Burgos, Espanja), Laboratorios Vendrell, SA (Espanja), Ynsadiet, SA (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja P. Velázquez Gonzáles)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan komission asetuksen (EU) N:o 432/2012 johdanto-osan 11, 14 ja 17 perustelukappaleen, koska ne vahingoittavat vakavasti kantajien intressejä

— toteamaan oikeusvarmuuden vuoksi, että parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1924/2006 13 artiklassa lueteltujen terveysväitteiden hylkäämisen on perustuttava säädökseen

— velvoittamaan Euroopan komissio korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Komissio antoi 16.5.2012 asetuksen (EU) N:o 432/2012 muiden kuin sairauden riskin vähentämiseen ja lasten kehitykseen ja terveyteen viittaavien elintarvikkeita koskevien sallittujen terveysväitteiden luettelosta. (1) Kyseisellä asetuksella pannaan täytäntöön elintarvikkeita koskevista ravitsemus- ja terveysväitteistä 20.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1924/2006. (2)

Kanteensa tueksi kantajat väittävät, että oikeusvarmuuden periaatetta on loukattu.

Kantajat väittävät tähän liittyen, että tehdystä työstä huolimatta asetuksen (EY) N:o 1924/2006 13 artiklan 3 kohdassa vahvistettua komission tehtävää hyväksyä yhteisön luettelo sallituista väitteistä ei ole suoritettu kokonaisuudessaan, koska kaikkiin EFSAn arvioitavaksi toimitettuihin terveysväitteisiin liittyen ei ole tehty lupapäätöstä. Useat väitteet on näin ollen edelleen arvioitava ensimmäistä kertaa tai ne on arvioitava tyhjentävämmin, ja näihin kuuluvat väitteet kasviperäisistä aineista, joita kantajat käyttävät tavanomaisesti elintarvikkeissaan.

Tällä tavoin elintarviketuotannon toimijat ja kasviperäisten aineiden käyttäjät tietävät varmasti, mitkä ovat terveysväitteet, jotka perustuvat yleisesti hyväksyttyyn tieteelliseen näyttöön (222 jo hyväksyttyä terveysväitettä) ja joita voidaan käyttää niiden tuotteissa. Ne eivät kuitenkaan ole saaneet samalla tavoin (asetuksella) tietoa niiden väitteiden tilasta, jotka eivät ole hyväksyttyjen väitteiden luettelossa, eli odottavatko ne arviointia vai edellyttävätkö ne lisäarviointia, onko ne hylätty, myönnetäänkö niille lupa vai ei ja milloin tai millä aikavälillä.

(1) EUVL L 136, s. 1

(2) EUVL L 404, s. 9
—

Kantaja väittää, että komissio ei ole pannut asianmukaisesti täytäntöön 2.3.2012 annettua tuomiota ja että se on rikkonut SEUT 107 artiklaa, työjärjestystä ja SEUT 266 artiklaa, koska se on asettanut päätöksessä pääomanlisäysten hyväksymisen edellytykseksi samat korvaavat toimenpiteet kuin aikaisemmassa, vuonna 2009 tehdyssä päätöksessä (jonka unionin tuomioistuin kumosi 2.3.2012 antamassaan tuomiossa), vaikka komissio on arvioinut riidanalaisen tuen määrän 2 miljardia alhaisemmaksi
—

vahvistamaan, että selvitystilassa olevalla S.I.C.O.M. Srl:lla on komissiolta 24 338,10 euron suuruinen saatava, jolle on laskettava komission asetuksen N:o 2519/1997 18 artiklan 7 kohdassa säädetty viivästyskorko ja joka on arvioitava uudelleen, tai että sillä on tältä saatava, jonka määrän arvoisa yleinen tuomioistuin vahvistaa harkintansa mukaan, ja velvoittamaan komission maksamaan näin vahvistetut määrät
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 273/14

Kanne 3.7.2012 — Deutsche Bank v. SMHV (Passion to Perform)

(Asia T-291/12)

2012/C 273/24

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Deutsche Bank (Frankfurt am Main, Saksa) (edustajat: asianajajat R. Lange, T. Götting ja G. Hild)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 24.4.2012 asiassa R 2233/2011-4 tekemän päätöksen, ja

— velvoittamaan SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkin ”Passion to Perform” kansainvälinen rekisteröinti, jossa on nimetty Euroopan yhteisö, luokkiin 35, 36, 38, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten — yhteisön tavaramerkkihakemus N:o W 1066295

Tutkijan päätös: Tavaramerkin suojan epääminen Euroopan yhteisön osalta

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 227/31

Kanne 11.6.2012 — Kühne + Nagel International ym. v. komissio

(Asia T-254/12)

2012/C 227/52

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantajat: Kühne + Nagel International AG (Schindellegi, Sveitsi), Kühne + Nagel Management AG (Schindellegi, Sveitsi), Kühne + Nagel Ltd (Uxbridge, Yhdistynyt kuningaskunta), Kühne + Nagel Ltd (Shanghai, Kiina), Kühne + Nagel Ltd (Hong Kong, Kiina) (edustajat: asianajajat U. Denzel, C. Klöppner ja C. von Köckritz)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan asiassa COMP/39.462 — Rahdin huolinta 28.3.2012 tehdyn komission päätöksen K(2012) 1959 lopullinen 1, 2 ja 3 artiklan SEUT 263 artiklan 4 kohdan nojalla siltä osin, kuin se koskee kantajia

— toissijaisesti alentamaan kantajille päätöksen 2 artiklassa määrätyn sakon määrää ja

— velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan nojalla.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Komissio määräsi vastaajille sakon osallistumisesta neljään erilaiseen kartelliin, jotka liittyvät NES-, AMS-, CAF- ja PSS-järjestelyihin.

Kantajat vetoavat kanteensa tueksi kaikkien järjestelyjen osalta seuraaviin kanneperusteisiin:

— Sakon määrääminen kantajille on arviointivirheen vuoksi lainvastainen. Komissio yhtäältä määritti virheellisesti kyseisen liikevaihdon, koska sen huomioon ottama liikevaihto ei ole minkäänlaisessa välittömässä tai välillisessä suhteessa rikkomiseen. Toisaalta kantajia koskevia lieventäviä seikkoja ei virheellisesti otettu huomioon.

— Määrätyn sakon suuruus loukkaa suhteellisuusperiaatetta ja rikkoo Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artiklan 3 kohtaa. Huolinta-alan erityispiirteiden vuoksi komission määräämä sakko on selvästi suhteeton ja rikkoo perusoikeuskirjan 49 artiklan 3 kohtaa.

— Kantajien puolustautumisoikeuksia on loukattu, koska komissio hylkäsi niiden 30.11.2011 päivätyssä kirjelmässä tekemän pyynnön saada tutustua asiakirjoihin (asian COMP/39.258 asiakirjoihin) ja näin ollen rajoitti kantajien puolustautumisoikeuksia lainvastaisesti.

Kantajat esittävät kanteensa tueksi NES- ja AMS-järjestelyjen osalta lisäksi seuraavat kanneperusteet:

— Jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ei ole vaikutettu. Komissio sovelsi virheellisesti lainsäädäntöä, koska SEUT 101 artiklan 1 kohdan edellytykset eivät täyttyneet (jäsenvaltioiden väliseen kauppaan vaikuttaminen).

— Komissio sovelsi virheellisesti lainsäädäntöä, kun se oletti virheellisesti olevansa toimivaltainen määräämään ilmaliikenteen alalla seuraamuksia SEUT 101 artiklan 1 kohdan mukaisista rikkomisista; joka tapauksessa komissio ei virheellisesti myöntänyt kilpailusääntöjen yksityiskohtaisesta soveltamisesta lentoliikenneyhtiöihin annetun asetuksen (ETY) N:o 3975/87 mukaista poikkeusta. Komissio ei ollut oikeudellisesti toimivaltainen määräämään sakkoja SEUT 101 artiklan 1 kohdan mukaisista rikkomisista, koska ennen 1.5.2004 ei ollut olemassa ilmailualan täytäntöönpanoasetusta ja näin ollen ilmaliikenne unionin ja kolmansien maiden välillä oli vapautettu (Air Transport Exemption).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 200/20

Kanne 23.5.2012 — Elitaliana SpA v. Eulex Kosovo ja Starlite Aviation Operations

(Asia T-213/12)

2012/C 200/40

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Elitaliana SpA (Rooma, Italia) (edustaja: asianajaja R. Colagrande)

Vastaajat: Eulex Kosovo — European Unionin Rule of Law Mission (Pristina, Kosovon tasavalta) ja Starlite Aviation Operations (Dublin, Ireland)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan Eulexin toteuttamat toimenpiteet — joiden sisältöä ja päivämäärää kantaja ei tunne — jotka ovat johtaneet siihen, että sopimuksen tekijäksi on hankintamenettelyssä ”EuropeAid/131516/D/SER/XK — Helikopterituki Kosovossa toteutettavalle EULEX-operaatiolle (PROC/272/11)” valittu Starlite Aviation Operations ja jotka Eulex on antanut tiedoksi 29.3.2012 päivätyllä kirjeellä (joka on vastaanotettu samana päivänä sähköpostitse), ja kaikki joko liitännäiset tai tukevat, aikaisemmat tai myöhemmät toimenpiteet, erityisesti tarvittaessa 17.4.2012 päivätyn muistion 2012-DAS-0392, jolla Eulex kieltäytyi myöntämästä kantajalle oikeutta tutustua hankinta-asiakirjoihin, mitä kantaja oli pyytänyt 2.4.2012

— Eulexin velvoittamista maksamaan kantajalle korvausta tälle aiheutuneista vahingoista (luontaissuorituksena tai vastaavana rahamääränä) [kanteen] 37 kohdassa ja sitä seuraavissa kohdissa esitetyllä tavalla

— velvoittamaan Eulexin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Nyt käsiteltävä kanne on nostettu ensisijaisesti sellaisista toimenpiteistä, jotka ovat johtaneet siihen, että sopimuksen tekijäksi on hankintamenettelyssä ”EuropeAid/131516/D/SER/XK — Helikopterituki Kosovossa toteutettavalle EULEX-operaatiolle (PROC/272/11)” valittu Starlite Aviation Operations, ja kaikista joko liitännäisistä tai tukevista, aikaisemmista ja myöhemmistä toimenpiteistä. Kantaja vaatii korvausta sille aiheutuneista vahingoista.

Kantaja esittää kanteensa tueksi yhden kanneperusteen, joka perustuu siihen, että 18.10.2011 päivättyä hankintailmoitusta, jossa viitataan direktiivin 18/2004/EY (1) 46 artiklaan ja sitä seuraaviin artikloihin, on jätetty noudattamatta ja/tai sovellettu virheellisesti; että kyseiseen hankintamenettelyyn sovellettavassa EU:n ulkoisten toimien yhteydessä toteutettavia sopimusmenettelyjä koskevassa käytännön oppaassa (Prag) vahvistettuja avoimuusperiaatetta, suhteellisuusperiaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu ja että yleistä periaatetta, joka koskee sitä, että on taattava tehokas kilpailu sellaisten standardien osalta, joihin hankinnan kohteena olevalla palvelulla on päästävä, on loukattu.

Kantaja väittää tältä osin, että sopimuksen tekijäksi valittiin tarjoaja, joka ei täyttänyt hankintailmoituksessa asetettuja teknisiä edellytyksiä.

(1) Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/18/EY.
—

toteamaan, että tämä SEUT 263 artiklan neljänteen kohtaan perustuva kumoamiskanne ja/tai SEUT 277 artiklaan perustuva väite asetuksen N:o 1240/2011, asetuksen N:o 1308/2011, asetuksen N:o 1239/2011, asetuksen N:o 1281/2011, asetuksen N:o 1316/2011, asetuksen N:o 1384/2011, asetuksen N:o 27/2012 ja asetuksen N:o 57/2012 lainvastaisuudesta täyttää tutkittavaksi ottamisen edellytykset ja on perusteltu
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 138/19

Kanne 14.3.2012 — ANKO v. komissio

(Asia T-118/12)

2012/C 138/36

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Asianosaiset

Kantaja: ANKO Anonymos Etairia Antiprosopeion Emporiou kai Viomichanias (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja V. Christianos)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— toteamaan, että komissio on rikkonut sopimusvelvoitteitaan määrätessään, että kantajalle PERceptive Spaces promoting iNdependent Aging (PERSONA) -sopimuksen perusteella myönnetyn, 6 752,74 euron suuruisen tuen loppuosan maksaminen keskeytetään

— velvoittamaan komission maksamaan kantajalle 6 752,74 euroa niistä menoista, joita kantajalle on aiheutunut PERSONA-hankkeen neljäntenä viitekautena, lisättynä sopimuksen liitteessä II olevan II.28 lausekkeen 7 kohdassa määrätyillä koroilla, tämän kanteen tiedoksiantopäivästä lukien

— velvoittamaan komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Nyt käsiteltävä kanne koskee SEUT 272 artiklaan perustuvaa komission vastuuta, joka liittyy sopimukseen nro 045459, joka koskee PERceptive Spaces promoting iNdependent Aging (PERSONA) -nimistä hanketta.

Kantaja väittää, että vaikka se on noudattanut sopimusvelvoitteitaan asianmukaisesti ja täysimääräisesti, komissio on keskeyttänyt ANKOlle tulevat maksut, ilman että sillä oli lupaa tähän ja edellä mainittujen sopimusmääräysten sekä luottamuksensuojan periaatteen vastaisesti. Tästä syystä ANKO vaatii, että komissio on velvoitettava maksamaan sille 6 752,74 euroa, lisättynä sopimuksen liitteessä II olevan II.28 lausekkeen 7 kohdassa määrätyillä koroilla.
—

kumoamaan kantajaa koskevilta osin — 1.12.2011 annetun täytäntöönpanoasetuksen N:o 1244/2011 — päätöksen 2011/782/YUTP, sellaisena kuin se on muutettuna ja täydennettynä tähän mennessä erityisesti täytäntöönpanopäätöksellä 2012/37/YUTP, päätöksellä 2012/122/YUTP, täytäntöönpanopäätöksellä 2012/172/YUTP ja päätöksellä 2012/206/YUTP — 8.1.2012 annetun neuvoston asetuksen N:o 36/2012, sellaisena kuin se on muutettuna ja täydennettynä tähän mennessä erityisesti täytäntöönpanoasetuksella N:o 55/2012, asetuksella N:o 168/2012 ja täytäntöönpanoasetuksella N:o 266/2012 — kaikki tulevat toimet, jotka merkitsevät päätöksen 2011/782/YUTP ja neuvoston asetuksen N:o 36/2012 muuttamista tai täydentämistä
—

kumoamaan tiettyihin maatalous-, kalastus- ja teollisuustuotteisiin sovellettavien yhteisen tullitariffin autonomisten tullien suspendoimisesta ja asetuksen (EY) N:o 1255/96 kumoamisesta 19.12.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1344/2011 (EUVL L 349, s. 1) siltä osin kuin siinä suspendoidaan tuontitulli, jota kannetaan rutiilititaanioksidista, jossa on vähintään 90 painoprosenttia titaanidioksidia, enintään 4 painoprosenttia alumiinihydroksidia ja enintään 6 painoprosenttia piidioksidia (YN-nimike 3206 11 00)
2)

Se väittää toisella kanneperusteellaan, että vastaaja teki virheen, koska se totesi, ettei täytäntöönpanoasetusta (EU) N:o 1143/2011 (2) voida pitää asetuksen (EY) N:o 1367/2006 10 artiklassa tarkoitettuna hallintotoimena, sellaisena kuin se on määritelty saman asetuksen 2 artiklan 1 kohdan g alakohdassa, sillä päätös hyväksyä prokloratsi on vaikutuksiltaan ja sisällöltään riittävän yksilöllinen ollakseen asetuksen (EU) N:o 1367/2006 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu hallintotoimi.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 118/32

Kanne 21.2.2012 — Robert Group v. SMHV — Hardford (Pierre Robert)

(Asia T-86/12)

2012/C 118/53

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Pierre Robert Group AS (Oslo, Norja) (edustajat: asianajajat E. Ullberg ja M. Plogell)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Hardford AB (Limhamn, Ruotsi)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 7.12.2011 asiassa R 2463/2010-1 tekemän päätöksen ja vastaavasti velvoittamaan SMHV:n arvioimaan aikaisemman tavaramerkin, johon kantaja on vedonnut, olemassaoloa, pätevyyttä ja laajuutta koskevia todisteita

— toissijaisesti muuttamaan ensimmäisen valituslautakunnan päätöstä sen omalla päätöksellä ja hylkäämään yhteisön tavaramerkin nro 8541849 ”Pierre Robert” rekisteröinti ja

— velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien SMHV:n väiteosaston ja valituslautakunnan menettelyissä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”Pierre Robert” luokkiin 3, 5 ja 44 kuuluville tavaroille ja palveluille — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 8541849

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kuviomerkkiä ”Pierre Robert” koskeva ruotsalainen tavaramerkkirekisteröinti nro 166274 luokkiin 3, 5 ja 25 kuuluville tavaroille

Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen kokonaisuudessaan

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: Komission asetuksen N:o 2868/95 50 säännön 1 kohdan rikkominen ja neuvoston asetuksen N:o 207/2009 76 ja 8 artiklan ja 8 artiklan 2 kohdan c alakohdan rikkominen, koska valituslautakunta: i) laiminlöi oikeutensa tutkia asiasisältö viran puolesta ja ottaa huomioon tosiseikkoja, jotka ilmeisesti voivat vaikuttaa väitteen ratkaisuun; ii) teki oikeudellisen virheen, kun se ei katsonut, että ”Pierre Robert” on laajalti tunnettu tavaramerkki; iii) jätti virheellisesti ottamatta huomioon todisteet liitteessä 1, joka toimitettiin väitteen jättämisen yhteydessä; ja iv) jätti virheellisesti hyväksymättä Ruotsin patenttiviraston todistuksen, joka toimitettiin ennen väiteosaston päätöstä.
2)

Toinen osa, joka perustuu siihen olosuhteeseen, että Europol on perusteettomasti ilmoittanut kantajille näiden tarjouksen olevan epätäsmällinen sulkien sen tarjouskilpailun ulkopuolelle, vaikka Europol oli itse aiheuttanut ja hyväksynyt sen tai sietänyt sitä, että ilmaisut ”out of the box” ja ”customisation” ovat epätäsmällisiä ja epäselviä, ja se on näin loukannut avoimuusperiaatetta.
—

toissijaisesti keskeyttämään asian käsittelyn, kunnes SMHV:ssä asianumerolla 000005227 C vireillä olevasta menettämisvaatimuksesta ja The Court of Commerce of Brusselsin asiakirjanumeroilla 2009/6122 ja 2009/6129 julistamasta yhteisön tavaramerkin nro 001341130 mitättömyydestä tehdään oikeusvoimainen päätös.