Asia C-525/16

MEO – Serviços de Comunicações e Multimédia SA

vastaan

Autoridade da Concorrência

(Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisãon esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

Ennakkoratkaisupyyntö – Kilpailu – Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö – SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohta – Epäedullisen kilpailuaseman käsite – Syrjivä hinnoittelu tuotantoketjun myöhemmän vaiheen markkinoilla – Tekijänoikeuksien lähioikeuksien hallinnointiyhtiö – Korvaus, jonka maksavat kansalliset palveluntarjoajat, jotka tarjoavat televisiosignaalin ja sen sisällön lähettämiseen liittyviä maksullisia palveluja

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 19.4.2018

Määräävä markkina-asema – Väärinkäyttö – Epäedullisen kilpailuaseman käsite – Syrjivä hinnoittelu, jota määräävässä markkina-asemassa oleva yritys soveltaa kauppakumppaneihinsa tuotantoketjun myöhemmän vaiheen markkinoilla – Mahdollinen vääristävä vaikutus kilpailuun näiden kumppanien välillä – Tarve arvioida kaikkia asiassa merkityksellisiä seikkoja – Tarvetta esittää näyttöä kilpailuaseman tosiasiallisesta, määrällisesti mitattavasta heikentymisestä ei ole

(SEUT 102 artiklan 2 kohdan c alakohta)

SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohdassa tarkoitettua käsitettä ”epäedullinen kilpailuasema” on tulkittava siten, että sillä tarkoitetaan – kun määräävässä markkina-asemassa oleva yritys soveltaa kauppakumppaneihinsa syrjivää hinnoittelua tuotantoketjun myöhemmän vaiheen markkinoilla – sellaista tilannetta, jossa kyseinen käyttäytyminen voi johtaa kilpailun vääristymiseen näiden kauppakumppaneiden välillä. Tällaisen ”epäedullisen kilpailuaseman” toteaminen ei edellytä näyttöä tosiasiallisesta, määrällisesti esitettävissä olevasta kilpailuaseman heikentymisestä, mutta sen on perustuttava kaikkien asiassa merkityksellisten seikkojen arviointiin, jonka nojalla voidaan todeta, että kyseinen käyttäytyminen vaikuttaa yhden tai useamman kauppakumppanin kustannuksiin, tuloihin tai muuhun merkittävään etuun, minkä vuoksi tämä käyttäytyminen on omiaan vaikuttamaan kyseiseen kilpailuasemaan.

Sen toteamiseksi, pyritäänkö määräävässä asemassa olevan yrityksen kauppakumppaneihinsa nähden harjoittamalla hintasyrjinnällä vääristämään kilpailua tuotantoketjun myöhemmän vaiheen markkinoilla, on todettava – kuten julkisasiamies on ratkaisuehdotuksensa 63 kohdassa todennut –, että pelkästään sellaisille toimijoille aiheutuva välitön haitta, jotka joutuvat maksamaan samankaltaisesta suorituksesta korkeampia hintoja kuin kilpailijansa, ei kuitenkaan tarkoita sitä, että kilpailu on vääristynyt tai saattaa vääristyä.

Kilpailusuhteessa olevien kauppakumppaneiden syrjintä voidaan nimittäin katsoa väärinkäytöksi ainoastaan siinä tapauksessa, että määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen menettely on kyseessä olevaan tapaukseen liittyvissä olosuhteissa omiaan johtamaan kilpailun vääristymiseen kyseisten kauppakumppaneiden välillä. Tällaisessa tilanteessa ei kuitenkaan voida edellyttää lisäksi näyttöä yksittäisten kauppakumppaneiden kilpailuaseman tosiasiallisesta, määrällisesti mitattavasta heikentymisestä (tuomio 15.3.2007, British Airways v. komissio, C-95/04 P, EU:C:2007:166, 145 kohta). Näin ollen on todettava – kuten julkisasiamies on ratkaisuehdotuksensa 86 kohdassa todennut –, että sen määrittämiseksi, aiheuttaako hintasyrjintä SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohdassa tarkoitetun epäedullisen kilpailuaseman tai voiko se aiheuttaa sellaisen, on tarkasteltava kyseessä olevaan tapaukseen liittyviä olosuhteita.

Siitä kysymyksestä, onko SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohdan soveltamiseksi otettava huomioon mahdollisen epäedullisen kilpailuaseman vakavuus, on todettava, että vaikutuksen tuntuvuutta koskevan kynnyksen (de minimis) vahvistaminen ei ole tarpeen määräävän markkina-aseman väärinkäytön toteamiseksi (ks. vastaavasti tuomio 6.10.2015, Post Danmark, C-23/14, EU:C:2015:651, 73 kohta). Jotta SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohdan mukainen hintasyrjintä voisi luoda epäedullisen kilpailuaseman, tämän hintasyrjinnän edellytetään kuitenkin vaikuttavan sen toimijan etuihin, joka on joutunut maksamaan korkeampia hintoja kuin kilpailijansa.

(ks. 26–30 ja 37 kohta sekä tuomiolauselma)