Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16 päivänä lokakuuta 2003. - Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistynyt kuningaskunta. - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivin 97/9/EY täytäntöönpanon laiminlyönti - Gibraltarin alue. - Asia C-489/01.



Oikeustapauskokoelma 2003 sivu 00000



Asianosaiset

Tuomion perustelut

Päätökset oikeudenkäyntikuluista

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne - Yhteisöjen tuomioistuimen arviointi siitä, onko kanne perusteltu - Huomioon otettava tilanne - Tilanne perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä

(EY 226 artikla)

Asianosaiset

Asiassa C-489/01,

Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään C. Tufvesson, prosessiosoite Luxemburgissa,

kantajana,

vastaan

Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, asiamiehenään G. Amodeo, prosessiosoite Luxemburgissa,

vastaajana,

jossa kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin toteaa, että Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut sijoittajien korvausjärjestelmistä 3 päivänä maaliskuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/9/EY (EYVL L 84, s. 22) 15 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä, Gibraltarin aluetta koskevia, lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (toinen jaosto),

toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. Schintgen sekä tuomarit V. Skouris ja N. Colneric (esittelevä tuomari),

julkisasiamies: J. Mischo,

kirjaaja: R. Grass,

ottaen huomioon esittelevän tuomarin kertomuksen,

ottaen huomioon julkisasiamiestä kuultuaan tekemänsä päätöksen, jonka mukaan asia ratkaistaan ilman ratkaisuehdotusta,

on antanut seuraavan

tuomion

Tuomion perustelut

1 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut EY 226 artiklan nojalla kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 17.12.2001 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut sijoittajien korvausjärjestelmistä 3 päivänä maaliskuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/9/EY (EYVL L 84, s. 22) 15 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä, Gibraltarin aluetta koskevia, lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

2 Direktiivin 2 artiklan 1 kohdassa säädetään, että kunkin jäsenvaltion on varmistettava alueellaan yhden tai useamman sijoittajien korvausjärjestelmän perustaminen ja virallinen tunnustaminen.

3 Direktiivin 15 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 26.9.1998 ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.

4 EY 226 artiklan ensimmäisessä kohdassa määrättyä menettelyä noudattaen komissio, pyydettyään Yhdistynyttä kuningaskuntaa esittämään huomautuksensa, lähetti 2.2.2001 Yhdistyneelle kuningaskunnalle perustellun lausunnon, jossa se kehotti tätä toteuttamaan lausunnon noudattamisen edellyttämät toimenpiteet kahden kuukauden kuluessa sen tiedoksiantamisesta.

5 Yhteisöjen tuomioistuimessa esittämässään puolustuksessa Yhdistynyt kuningaskunta myönsi, että direktiiviä sovelletaan myös Gibraltariin eikä sitä ollut vielä pantu täytäntöön tämän alueen osalta. Lainsäädäntöprosessi, jonka avulla direktiivin noudattamisen edellyttämät toimet oli tarkoitus toteuttaa oli Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen mukaan käynnissä.

6 Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan arvioitaessa sitä, onko jäsenvaltio jättänyt noudattamatta jäsenyysvelvoitteitaan, on otettava huomioon jäsenvaltion tilanne sellaisena kuin se on perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä (ks. mm. asia C-71/99, komissio v. Saksa, tuomio 11.9.2001, Kok. 2001, s. I-5811, 29 kohta ja asia C-110/00, komissio v. Itävalta, tuomio 11.10.2001, Kok. 2001, s. I-7545, 13 kohta).

7 Nyt esillä olevassa asiassa direktiiviä ei ole pantu täytäntöön perustellussa lausunnossa asetetussa määräajassa Gibraltarin alueen osalta. Näin ollen komission nostamaa kannetta on pidettävä perusteltuna.

8 Näin ollen on todettava, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut direktiivin mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole asetetussa määräajassa antanut tämän direktiivin 15 artiklan noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä Gibraltarin alueen osalta.

Päätökset oikeudenkäyntikuluista

Oikeudenkäyntikulut

9 Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska komissio on vaatinut oikeudenkäyntikulujen korvaamista ja Yhdistynyt kuningaskunta on hävinnyt asian, viimeksi mainittu on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Päätöksen päätösosa

Näillä perusteilla

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (toinen jaosto)

on antanut seuraavan tuomiolauselman:

1) Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut sijoittajien korvausjärjestelmistä 3 päivänä maaliskuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/9/EY 15 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä, Gibraltarin aluetta koskevia, lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

2) Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.