Asia C-292/18

Petra Breyer ja Heiko Breyer

vastaan

Sundair GmbH

(Amtsgericht Kasselin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

Ennakkoratkaisupyyntö – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla – Liikenne – Asetus (EY) N:o 261/2004 – Oikeus korvaukseen lennon peruuttamisen johdosta – 3 artiklan 5 kohta – Soveltamisala – 2 artiklan a alakohta – Lentoliikenteen harjoittajan käsite – Yritys, jolla ei ole vielä liikennelupaa lennon aiottuna suorittamisajankohtana – Kysymys, joka ei anna aihetta perustellulle epäilykselle

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 6.12.2018

Liikenne – Lentoliikenne – Asetus N:o 261/2004 – Matkustajille annettava korvaus ja apu – Lentoliikenteen harjoittaja – Käsite – Yritys, jolla ei ole vielä liikennelupaa lennon aiottuna suorittamisajankohtana, ei kuulu käsitteen alaan – Matkustajilla ei ole oikeutta korvaukseen – Rajat

(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 261/2004 2 artiklan a alakohta, 3 artiklan 5 kohta, 5 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 7 artiklan 1 kohta)

Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 3 artiklan 5 kohtaa, luettuna yhdessä kyseisen asetuksen 2 artiklan a alakohdan kanssa, on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen yritys, joka on hakenut liikennelupaa, jota sille ei ollut kuitenkaan vielä myönnetty ajankohtina, jolloin suunnitellut lennot oli tarkoitus suorittaa, ei voi kuulua mainitun asetuksen soveltamisalaan, joten asianomaisilla matkustajilla ei ole oikeutta korvaukseen saman asetuksen 5 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 7 artiklan 1 kohdan nojalla.

Se, ettei mainittu yritys suorita suunniteltuja lentoja pääasiassa kyseessä olevan kaltaisissa olosuhteissa, ei siis voi saada aikaan asetuksen N:o 261/2004 5 artiklan 1 kohdan c alakohdassa, luettuna yhdessä kyseisen asetuksen 7 artiklan 1 kohdassa, säädettyjä peruuttamisen vaikutuksia. Kun otetaan huomioon pääasiaan liittyvät erityispiirteet, on vielä todettava, että se, että asetuksen N:o 261/2004 3 artiklan 5 kohta, luettuna yhdessä kyseisen asetuksen 2 artiklan a alakohdan kanssa, tekee mahdottomaksi sen, että asianomaiset matkustajat voisivat saada korvausta mainitun asetuksen nojalla, ei ole esteenä sille, että kyseiset matkustajat voivat pyrkiä saamaan korvausta muilla perusteilla, joihin kuuluu – kuten saman asetuksen 3 artiklan 6 kohdassa säädetään – direktiivi 90/314, jonka 5 artiklan 1 kohdassa muun muassa säädetään, että jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että sopimuksen osapuolena oleva matkanjärjestäjä tai välittäjä vastaa suhteessa kuluttajaan sopimuksen mukaisten velvoitteiden asianmukaisesta täyttämisestä siitä riippumatta, kuuluuko niiden täyttäminen järjestäjälle, välittäjälle tai muulle palvelun suorittajalle, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta matkanjärjestäjän tai välittäjän oikeutta vaatia korvausta muilta palvelujen suorittajilta.

(ks. 25, 26 ja 28 kohta sekä tuomiolauselma)