Komission päätös aloittaa muodollinen tutkintamenettely, joka koskee toimenpidettä valtiontukena, sisältää yhtäältä olennaiset seikat, joiden perusteella jäsenvaltiolla ja asianomaisella yrityksellä on riittävästi tietoa asian tutkimusta koskevista relevanteista puitteista sekä päätelmistä, joiden vuoksi komissio on katsonut, että asianomaiset toimenpiteet saattavat olla sisämarkkinoille soveltumatonta valtiontukea, ja joiden perusteella ne saattavat esittää asianmukaisesti huomautuksensa muodollisessa tutkintamenettelyssä, ja toisaalta täysimääräiset viittaukset sellaisen edun olemassaoloon, jota asianomainen yritys ei tavanomaisissa markkinaolosuhteissa olisi saanut, silloin, kun komissio esittää kyseisessä päätöksessä yleisen toteamuksen siitä, että osoituksena valtion varojen sitomisesta voitaisiin pitää jo asianomaisen jäsenvaltion ilmoitusta siitä, että se sitoutuu hoitamaan sellaisen yrityksen rahoitusvaikeudet, josta se omistaa 55 prosenttia, edellyttäen, että sitoumus on peruuttamaton ja luo näin odotuksia ja luottamusta markkinoilla; mikä ilmenee asianomaisen yrityksen osakkeen arvon kohenemisena ja luokituslaitosten myönteisenä reaktiona, ja voidaan tosiasiassa katsoa, että kyseinen tuki on myönnetty jo ennen luottolimiitin käyttöönasettamista koskevan mahdollisen sopimuksen allekirjoittamista kyseisen yrityksen ja kyseiselle jäsenvaltiolle kuuluvan teollista ja kaupallista toimintaa harjoittavan julkisen laitoksen välillä.

Asiantunteva yksityinen sijoittaja -arviointiperusteen soveltaminen olennaisilta osin vain jäsenvaltion hallituksen antamiin ilmoituksiin sen toteamiseksi, että kyse on sisämarkkinoille yhteensoveltumattomasta valtiontuesta, on virheellistä, ja se on virheellistä sitä suuremmallakin syyllä, jos komissiolla ei ole riittävästi tietoja ottaakseen kantaa siihen, voidaanko näitä ilmoituksia itsessään pitää valtiontukena. Tältä osin on todettava, että vaikka komissio osoittaa oikeudellisesti riittävällä tavalla, että näiden ilmoitusten ansiosta muun muassa asianomaisen yrityksen luokitus on pysynyt investointitasolla ja rahoitusmarkkinoiden luottamus on palautunut ja että ne ovat mahdollistaneet sen, että kyseisellä yrityksellä oli mahdollisuus saada helpommin ja huokeammin uutta lainaa lyhytaikaisen velkansa rahoittamiseksi ja että sen erittäin heikko rahoitustilanne, joka oli vaarassa heiketä vakavasti ilmoitusten ajankohtana, saatiin lopullisesti vakautettua, komission on valtiontukien olemassaolon toteamiseksi todettava riittävän suora yhteys yhtäältä edunsaajalle myönnetyn edun ja toisaalta valtion talousarvion pienentymisen tai talousarviota rasittavien kustannusten riittävän konkreettisen taloudellisen riskin välillä.

Pelkästään sen perusteella, että viranomaisten antamien ilmoitusten voidaan markkinoilla käsittää merkitsevän näiden järkkymätöntä sitoutumista, ei sitä paitsi voida päätellä, että näillä ilmoituksilla voi olla haitallisia taloudellisia tai oikeudellisia seurauksia. Tuen olemassaolon toteamisen on nimittäin perustuttava objektiivisiin toteamuksiin pelkän markkinatoimijoilla olevan käsityksen sijasta. Näin ollen tällaisista ilmoituksista ei ole voinut syntyä asianomaiselle jäsenvaltiolle minkäänlaista oikeudellista velvoitetta, varsinkaan velvoitetta tukea asianomaista yritystä taloudellisesti.

(ks. 212, 214, 216, 218, 235, 245 ja 246 kohta)