10

TUSMARin 43 §:ssä, jonka otsikko on ”Määräävät asemat integroidussa viestintäjärjestelmässä”, säädetään seuraavaa: ”1. Integroidussa viestintäjärjestelmässä toimivat yritykset ovat velvollisia ilmoittamaan yhteistoimintajärjestelyistä ja yrityskeskittymistä [AGCOMille], jotta tämä voi itse tätä tilannetta varten vahvistamissaan säännöissä määrittämiensä menettelyjen mukaisesti valvoa, että 7, 8, 9, 10, 11 – – momentissa mainittuja periaatteita on noudatettu. – – 5. [AGCOMin], joka sopeutuu markkinoiden ominaisuuksien muutoksiin – – on toteutettava tarvittavat toimenpiteet 7, 8, 9, 10, 11 – – momentissa tarkoitettujen asemien tai muiden moniarvoisuudelle haitallisten asemien poistamiseksi tai niiden muodostamisen estämiseksi. – – 7. Pantaessa digitaalisten radio- ja televisiotaajuuksien jakamista koskevaa kansallista suunnitelmaa täydellisesti täytäntöön yhdellä sisällöntarjoajalla ei voi, myöskään sellaisten yhtiöiden, jotka ovat 13, 14 ja 15 momentissa tarkoitetulla tavalla sen määräysvallassa tai sen osakkuusyrityksiä, kautta olla lupaa, jonka nojalla se voi lähettää yli 20 prosenttia kaikista televisio-ohjelmista tai yli 20 prosenttia kaikista radio-ohjelmista, jotka lähetetään kyseisessä suunnitelmassa vahvistetuissa maanpäällisiä taajuuksia käyttävissä verkoissa valtakunnallisesti. 8. Siihen asti, kunnes digitaalisen tekniikan televisiotaajuuksien jakamista koskeva kansallinen suunnitelma on pantu täydellisesti täytäntöön, kullekin toimijalle vahvistetaan ohjelmien enimmäismäärää koskeva 20 prosentin raja, joka lasketaan sellaisten televisio-ohjelmien kokonaismäärän perusteella, joille on, myös [radio- ja televisiojärjestelmän ja RAI – Radiotelevisione italiana S.p.A:n rakennetta koskevista perusperiaatteista sekä hallituksen valtuuttamisesta julkaisemaan radio- ja televisiojärjestelmän rakennetta koskeva yhtenäisteksti 3.5.2004 annetun] lain [nro 112 (legge n. 112 – Norme di principio in materia di assetto del sistema radiotelevisivo e della RAI – Radiotelevisione italiana S.p.A., nonché delega al Governo per l’emanazione del testo unico della radiotelevisione; GURI nro 104, 5.5.2004, Supplemento ordinario)] 23 §:n 1 momentissa tarkoitetulla tavalla, myönnetty lupa tai jotka lähetetään valtakunnallisesti maanpäällisiä taajuuksia käyttäen analogisesti tai digitaalisesti. Digitaalisesti lähetetyt televisio-ohjelmat voidaan ottaa laskentaan mukaan, jos niiden kattavuus on 50 prosenttia väestöstä. Laskettaessa, onko 20 prosentin rajaa noudatettu, huomioon ei oteta ohjelmia, jotka lähetetään samanaikaisesti analogisesti lähetettävien ohjelmien kanssa. Tätä laskentaperustetta sovelletaan vain toimijoihin, jotka lähettävät digitaalisesti ohjelmia, joiden valtakunnallinen kattavuus on 50 prosenttia väestöstä. 9. Tämän vaikuttamatta kieltoon hankkia määrääviä asemia yksittäisillä markkinoilla, joista integroitu viestintäjärjestelmä muodostuu, toimijat, joiden on rekisteröidyttävä [viestinnän sääntelyviranomaisen perustamisesta sekä televiestintä- ja radio- ja televisiojärjestelmiä koskevista säännöksistä] 31.7.1997 annetun lain nro 249 [(legge n. 249 – Istituzione dell’Autorità per le garanzie nelle comunicazioni e norme sui sistemi delle telecomunicazioni e radiotelevisivo; GURI nro 177, 31.7.1997)] 1 §:n 6 momentin a kohdan 5 alakohdan mukaisesti perustettuun viestintäalan toimijoiden rekisteriin, eivät saa suoraan eivätkä 14 ja 15 momentissa tarkoitettujen toimijoiden, jotka ovat niiden määräysvallassa tai niiden osakkuusyrityksiä, kautta hankkia tuloja, jotka ylittävät 20 prosenttia integroidun viestintäjärjestelmän kokonaistuloista. 10. Edellä 9 momentissa tarkoitettuja tuloja ovat tulot, jotka saadaan radio- ja televisiotoimintaa koskevan julkisen palvelun rahoituksesta, josta on vähennetty verot, valtakunnallisesta ja paikallisesta mainonnasta, myös suoramainonnasta, ostoskanavista, sponsoroinnista, tuotteiden levittämisestä myyntipisteistä hinnanalennuksia lukuun ottamatta, julkisyhteisöjen kanssa tehdyistä jatkuvista sopimuksista ja edellä 2 §:n 1 momentin s kohdassa mainittuja toimintoja harjoittaville yrityksille suoraan myönnetystä julkisesta tuesta, maksutelevisiosta, päivä- ja aikakauslehtien, myös liitteenä myytyjen painotuotteiden ja äänitteiden, tilauksista ja myynnistä sekä valtakunnallisista uutistoimistoista, sähköisistä julkaisuista ja vuosijulkaisuista myös internetin välityksellä, onlinemainonnasta ja mainonnasta eri alustoilla myös suoramainonnan muodossa, mukaan lukien hakukoneista, sosiaalisesta mediasta ja jakamisalustoilta saadut tulot, ja elokuvateosten käytöstä eri muodoissa yleisölle avoimella tavalla. 11. Silloin kun yritysten, myös määräysvallassa olevien yhtiöiden tai osakkuusyhtiöiden kautta, saamat tulot sähköisen viestinnän alalta, sellaisena kuin ala määritellään [sähköisestä viestinnästä annetusta koodeksista] 1.8.2003 annetun asetuksen nro 259 [(decreto legislativo n. 259 – Codice delle comunicazioni elettroniche; GURI nro 214, 15.9.2003, Supplemento ordinario)] 18 §:n mukaisesti, ylittävät 40 prosenttia kyseisen alan kokonaistuloista, niiden integroidusta viestintäjärjestelmästä saamat tulot eivät saa ylittää 10:tä prosenttia tämän järjestelmän tuloista. – – 13. Määriteltäessä tässä yhtenäistekstissä integroidussa viestintäjärjestelmässä kiellettyjä määrääviä asemia, huomioon otetaan myös pääoman omistusosuudet, jotka on hankittu tai omistetaan, myös välillisesti, määräysvallassa olevien yhtiöiden, omaisuudenhoitoyhtiöiden tai väliportaiden kautta. Omistusosuuksien katsotaan tulleen hankituiksi, kun omistusoikeus niihin siirtyy yhdeltä toimijalta toiselle, mukaan lukien sulautumisen, jakautumisen, liiketoiminnan siirtämisen, liikkeenluovutuksen tai muun vastaavan, näitä toimijoita koskevan liiketoimen seurauksena tai yhteydessä tällaisiin liiketoimiin. Kun eri osakkaiden välillä on sopimuksia, niiden muodosta riippumatta, jotka koskevat yhdessä sovittua äänioikeuksien käyttöä tai kyseisen yhtiön johtamista ja jotka poikkeavat pelkästä yhteydenpidosta osakkaiden välillä, kunkin niistä katsotaan omistavan kaikki sopimuspuolten omistuksessa tai määräysvallassa olevat osakkeet tai osuudet. 14. Tätä yhtenäistekstiä sovellettaessa määräysvallassa olemisella viitataan erityisesti muiden yhteisöjen kuin yhtiöiden tapauksessa siviilikoodeksin (Codice civile) 2359 §:n 1 ja 2 momentissa tarkoitettuihin tilanteisiin. 15. Määräysvallan katsotaan perustuvan määräävän vaikutusvallan käyttöön, jollei toisin osoiteta, seuraavissa tilanteissa: a) kun kyseessä on toimija, jolla on yksin tai yhdessä muiden osakkaiden kanssa mahdollisuus käyttää äänten enemmistöä yhtiökokouksessa tai nimittää tai erottaa hallituksen jäsenten enemmistö b) kun muun muassa osakkaiden välillä on rahoitukseen tai organisaation liittyviä tai taloudellisia yhteyksiä, joilla voi olla seuraavia vaikutuksia: 1) voittojen ja tappioiden siirto 2) yrityksen johtamisen koordinointi muiden yritysten johtamisen kanssa yhteisen päämäärän tavoittelemiseksi 3) osakkeista tai osuuksista johtuvia toimivaltuuksia laajempien toimivaltuuksien antaminen 4) yritysten hallituksen jäsenten ja johtajien valintaa koskevien toimivaltuuksien antaminen muille kuin omistusoikeuden perusteella oikeutetuille tahoille c) kun kyseessä on yhteisen johdon alaisuuteen asettaminen, joka voi johtua hallintoelinten koostumukseen liittyvistä ominaispiirteistä tai muista merkittävistä erityisistä seikoista. – –”