ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Välitoimet - Tutkittavaksi ottamisen edellytykset - Pääasian tutkittavaksi ottaminen - Asiaan vaikuttamattomuus - Rajat

(EY 242 ja EY 243 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 1 kohta)

2. Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkääminen - Biosidituotteiden markkinoille saattamista koskevan ohjelman ensimmäisestä vaiheesta annetun komission asetuksen täytäntöönpanon lykkääminen - Lykkäämisedellytykset - Kiireellisyys - Vakava ja korjaamaton vahinko - Kaikkien kysymyksessä olevien intressien vertailu

(EY 242 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta; komission asetus N:o 1896/2000)

Tiivistelmä

1. Vaikka on totta, että pääasiassa nostetun kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä ei pääsääntöisesti pidä tutkia välitoimimenettelyssä, jottei otettaisi ennalta kantaa pääasian asiakysymyksiin, voi kuitenkin olla tarpeen selvittää, onko olemassa sellaisia seikkoja, joiden perusteella ilmeisesti voitaisiin todeta, että kanne on otettava tutkittavaksi, jos pääasiassa nostetun kanteen, jota välitoimihakemus koskee, tutkittavaksi ottamisen edellytysten väitetään selvästi puuttuvan.

( ks. 73 kohta )

2. Välitoimimenettelyn tavoitteena on varmistaa pääasiassa annettavan tuomion täysi tehokkuus. Jotta tähän päämäärään päästäisiin, haettujen toimenpiteiden on oltava kiireellisiä siten, että hakijan etuja koskevan vakavan ja korjaamattoman vahingon välttämiseksi välitoimista määrääminen ja välitoimilla aikaansaatavat vaikutukset ovat tarpeen jo ennen kuin pääasiassa annetaan ratkaisu. Varallisuusvahinkoa ei kuitenkaan voida poikkeuksellisia tilanteita lukuun ottamatta pitää korjaamattomana tai edes vaikeasti korjattavissa olevana, koska vahinko voidaan myöhemmin korvata rahallisesti. Kyseisiä periaatteita soveltaen biosidituotteiden markkinoille saattamisesta annetun direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun ohjelman ensimmäisestä vaiheesta annetun asetuksen N:o 1896/2000 täytäntöönpanon lykkääminen olisi perusteltua vain siinä tapauksessa, että jos näin ei tehtäisi, hakijana oleva yritys joutuisi tilanteeseen, joka saattaisi uhata sen olemassaoloa tai muuttaa korjaamattomalla tavalla sen markkinaosuuksia. Välitoimien kiireellisyys ei kuitenkaan voi perustua hakijan omaan toimintaan, vaan sen on perustuttava pelkästään niihin vaikutuksiin, joita riidanalaisesta säädöksestä aiheutuu.

Vaikka hakija olisikin pystynyt riittävästi osoittamaan, että se kärsisi vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa, ellei kyseisen asetuksen täytäntöönpanoa lykättäisi, välitoimihakemus olisi joka tapauksessa hylättävä, kun etua, joka hakijalla on hakemansa välitoimen toteuttamiseen, verrataan säädöksen täytäntöönpanoon liittyvään yleiseen etuun sekä niiden kolmansien osapuolten etuun, joihin kyseisen asetuksen täytäntöönpanon mahdollinen lykkääminen vaikuttaisi suoraan.

( ks. 92, 94-95, 101 ja 111 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt - Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet - Asetus, jolla otetaan käyttöön tehoaineita koskeva ilmoitus- ja arviointimenettely kasvinsuojeluaineiden markkinoilla - Tehoaineita sisältäviä kasvinsuojeluaineita markkinoivien yritysten ja kyseisten yritysten yhdistyksen nostama kanne - Tutkimatta jättäminen

(EY 230 artiklan neljäs kohta; komission asetus N:o 451/2000 ja neuvoston direktiivi 91/414/ETY)

Tiivistelmä

$$Direktiivin 91/414/ETY 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun työohjelman toisen ja kolmannen vaiheen täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annettu asetus N:o 451/2000, jolla otetaan käyttöön tiettyjä tehoaineita koskeva ilmoitus- ja arviointimenettely, ei koske erikseen yrityksiä, jotka markkinoivat tehoaineita sisältäviä kasvinsuojeluaineita. Siltä osin kuin suurimmassa osassa jäsenvaltioita taloudellisilla toimijoilla on oltava markkinoille saattamista koskeva hyväksyntä, jotta ne voisivat markkinoida tehoaineita sisältäviä kasvinsuojeluaineita, markkinoille saattamista koskevan hyväksynnän hallinta ei toisaalta merkitse erityispiirrettä tai tosiasiallista tilannetta, joka yksilöisi kantajat samalla tavalla kuin sen, jolle päätös on osoitettu. Toisaalta se, että säädös vaikuttaa taloudellisesti tiettyihin toimijoihin enemmän kuin niiden kilpailijoihin, ei riitä siihen, että voitaisiin katsoa, että säädös koskisi niitä erikseen.

Vastaavasti kyseisten yritysten yhdistys ei voi asiavaltuutensa perustellakseen vedota omaan etuunsa, joka olisi sen jäsenten eduista erillinen. Perustamissopimuksen 43 artiklassa (josta on muutettuna tullut EY 37 artikla), joka on ollut direktiivin 91/414/ETY antamisen oikeudellinen perusta, tai direktiivissä itsessään ei nimittäin säädetä yksityisten osallistumisesta kysymyksessä olevan asetuksen antamiseen. Komissio ei näin ollen ollut velvollinen kuulemaan tai ottamaan huomioon kantajia riidanalaista asetusta annettaessa. Normatiivisten toimien valmistelumenettelyn tai kyseisten toimien itsensä osalta yleisesti sovellettavina toimenpiteinä ei nimittäin edellytetä yhteisön oikeuden yleisten oikeusperiaatteiden, kuten oikeuden tulla kuulluksi, nojalla kyseessä olevien henkilöiden osallistumista näiden säädösten antamiseen, koska niiden poliittisten tahojen, jotka antavat nämä säädökset, oletetaan edustavan näiden henkilöiden etuja.

( ks. 68, 70, 72, 77-78 ja 80 kohta )
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen puheenjohtajan määräys 14 päivänä huhtikuuta 2000. - Euroopan patenttiviraston hyväksymien asiamiesten instituutti vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Kilpailu - Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkääminen - Kiireellisyysedellytys ei täyty. - Asia T-144/99 R.



Oikeustapauskokoelma 2000 sivu II-02067



Tiivistelmä



Avainsanat

Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkääminen - Väliaikaismääräykset - Määräämisedellytykset - Kiireellisyys - Vakava ja korjaamaton vahinko - Todistustaakka

(EY 242 artikla ja EY 243 artikla; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

$$Välitoimihakemuksen kiireellisyyttä on arvioitava sen perusteella, onko asiassa tarpeen antaa väliaikainen ratkaisu, jotta vältyttäisiin siltä, että välitoimia pyytäneelle asianosaiselle aiheutuu vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa. Välitoimia pyytäneen asianosaisen kuuluu näyttää, että se ei voi odottaa pääasiassa annettavaa päätöstä kärsimättä vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa.

Jotta voitaisiin arvioida, onko välitoimea pyytävää asianosaista uhkaava vahinko luonteeltaan vakava ja korjaamaton ja oikeuttaako se siten poikkeuksellisesti päätöksen täytäntöönpanon lykkäämiseen, välitoimista päättävällä tuomarilla on oltava konkreettista tietoa, jonka perusteella voidaan arvioida ne täsmälliset seuraukset, jotka vaadittujen välitoimien määräämättä jättämisestä todennäköisesti aiheutuisivat. (ks. 42-43 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Vahingonkorvauskanne - Vanhentumisaika - Alkamisajankohta - Sillä, että kantaja katsoo, ettei sillä vaatimusta lähettäessään ollut tiedossaan kaikkia seikkoja, joiden perusteella se voi osoittaa yhteisön vastuun, ei ole merkitystä

(Euratomin tuomioistuimen perussäännön 44 artikla)

2. Vahingonkorvauskanne - Vanhentumisaika - Keskeytyminen - Edellytykset

(EY:n perustamissopimuksen 173 artikla (josta on muutettuna tullut EY 230 artikla) ja 175 artikla (josta on tullut EY 232 artikla); Euratomin perustamissopimuksen 146 ja 148 artikla; Euratomin tuomioistuimen perussäännön 44 artikla)

Tiivistelmä

1. Sen oikeuskäytännön tarkoituksena, jonka mukaan vahingonkorvauskanteen nostamista koskeva vanhentumisaika alkaa kulua vasta sitten, kun korvausvelvollisuuden edellytykset ovat täyttyneet, on ottaa käyttöön peruste, jonka mukaan siinä tapauksessa, että yhteisön vastuu perustuu lainsäädäntötoimeen, vahingonkorvauskanteen kohteena olevan vahingon on täytynyt konkreettisesti aiheutua. Tässä tilanteessa vanhentumisaika ei voi myöskään alkaa ennen kuin kyseisen toimen vahingolliset vaikutukset ovat ilmenneet. Kyseisellä oikeuskäytännöllä ei hylätä Euratomin tuomioistuimen perussäännön 44 artiklassa määrättyä vahingon aiheuttanutta tapahtumaa koskevaa perustetta, vaan siinä tyydytään näin ollen täsmentämään kyseisen perusteen soveltamisen rajoja siinä tapauksessa, että vahingonkorvauskanne on nostettu sellaisen vahingon perusteella, jota kantajille voi aiheutua yhteisön tasolla toteutetun normatiivisen toimen täytäntöönpanosta. Se, että kantaja on lähettäessään korvausvaatimuksen katsonut, ettei sillä vielä ollut tiedossaan kaikkia seikkoja, joiden perusteella se voisi osoittaa oikeudellisesti riittävällä tavalla yhteisön vastuun tuomioistuinmenettelyssä, ei kuitenkaan missään tapauksessa estä vanhentumisaikaa kulumasta. Jos näin olisi, sekoitettaisiin toisiinsa vanhentumisajan alkamista koskeva menettelyllinen kriteeri ja vastuun syntyedellytysten täyttyminen, jonka voi lopullisesti ratkaista ainoastaan asiaa käsittelevä tuomioistuin arvioidessaan pääasiaa.

( ks. 23-24 kohta )

2. Yhteisön korvausvastuuseen perustuvan kanteen vanhentumisaika voidaan Euratomin tuomioistuimen perussäännön 44 artiklan mukaan keskeyttää joko nostamalla kanne yhteisön tuomioistuimessa tai esittämällä tätä ennen vaatimus asianomaiselle toimielimelle, jolloin tässä viimeksi mainitussa tapauksessa vanhentuminen ei kuitenkaan keskeydy, jos vaatimusta ei seuraa kanne niitä määräaikoja noudattaen, jotka määräytyvät tapauksesta riippuen perustamissopimuksen 173 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 230 artikla) ja perustamissopimuksen 175 artiklan (josta on tullut EY 232 artikla) perusteella, jotka vastaavat Euratomin perustamissopimuksen 146 ja 148 artiklaa.

( ks. 25 kohta )
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohdassa määrätään, että välitoimihakemuksissa on ilmoitettava ne seikat, joiden vuoksi asia on kiireellinen, sekä ne tosiseikat ja oikeudelliset perusteet, joiden vuoksi vaadittujen välitoimien myöntäminen on ilmeisesti perusteltua (fumus boni juris). Näiden edellytysten on täytyttävä samanaikaisesti, joten välitoimihakemus on hylättävä, jos yksikin edellytyksistä jää täyttymättä.

Tässä kokonaisarvioinnissa välitoimista määräävän tuomioistuimen on asian ominaispiirteet huomioon ottaen käytettävä sitä laajaa harkintavaltaa, joka sillä on sen määrittämiseksi, miten nämä eri edellytykset on tutkittava.

(ks. Ilja 12 kohta)

Viittaukset: asia C-393/96 P(R), Antonissen v. neuvosto ja komissio, 29.1.1997 (Kok. 1997, s. I-441,28 kohta) ja asia T-13/99R, Pfizer v. komissio, 30.6.1999(ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa, 47 kohta).
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettutoinen jaosto) määräys 24 päivänä helmikuuta 2000. - Foreign Trade Association (FTA) ym. vastaan Euroopan unionin neuvosto. - Kumoamiskanne - Kanne, jonka on allekirjoittanut asianajaja, jolla ei ole oikeutta esiintyä jonkin jäsenvaltion tai jonkin Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen osapuolena olevan valtion tuomioistuimessa - Tutkimatta jättäminen. - Asia T-37/98.



Oikeustapauskokoelma 2000 sivu II-00373



Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely - Kannekirjelmä - Muotovaatimukset - Kanne, jonka on allekirjoittanut asianajaja, jolla ei ole oikeutta esiintyä jonkin jäsenvaltion tai jonkin Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen osapuolena olevan valtion tuomioistuimessa - Tutkimatta jättäminen

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 17 artiklan 3 ja 4 kohta sekä 19 artiklan 1 ja 2 kohta; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 43 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

$$Jotta kanne voidaan ottaa tutkittavaksi, alkuperäisen kanteen on oltava sellaisen henkilön henkilökohtaisesti allekirjoittama, jolla on EY:n tuomioistuimen perussäännön 17 artiklan mukaan oikeus edustaa kantajaa. Henkilökohtaisesti tehty allekirjoitus alkuperäisessä oikeudenkäyntiasiakirjassa on tällä hetkellä voimassa olevan EY:n tuomioistuimen perussäännön ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen mukaan ainoa keino varmistaa, että vastuun prosessitoimista ottaa henkilö, jolla on EY:n tuomioistuimen perussäännön 17 artiklan mukaisesti oikeus edustaa asianosaista yhteisöjen tuomioistuimessa.

Huolimatta sellaisista valtuutusta koskevista säännöistä, joita mahdollisesti sovelletaan tietyssä asianajotoimistossa, sellaisen henkilön allekirjoitus, joka ei itse voi ryhtyä oikeudenkäyntitoimiin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimissa, ei voi korvata sellaisen asianajajan allekirjoitusta, jolla on oikeus esiintyä jonkin jäsenvaltion tai jonkin Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen osapuolena olevan valtion tuomioistuimessa ja joka toimii asianosaisen valtuuttamana.

(ks. 22, 26, 29 ja 30 kohta)
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettuneljäs jaosto) määräys 30 päivänä syyskuuta 1999. - UPS Europe SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Valtiontuet - Komission kirje kantelijalle - Kannekelpoinen toimi - Tutkimatta jättäminen. - Asia T-182/98.



Oikeustapauskokoelma 1999 sivu II-02857



Tiivistelmä



Avainsanat

1 Kumoamiskanne - Kannekelpoiset toimet - Toimi, joka voi olla valtiontukea koskevan kantelun tekijän kanteen kohteena - Komission kirje, jossa kantelijalle ilmoitetaan komission päätöksestä olla aloittamatta perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan (josta on tullut EY 88 artiklan 2 kohta) mukaista menettelyä, ei ole kannekelpoinen toimi - Tutkimatta jättäminen

(EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohta (josta on tullut EY 88 artiklan 2 kohta) ja 173 artikla (josta on muutettuna tullut EY 230 artikla)

2 Kumoamiskanne - Kannekelpoiset toimet - Käsite - Toimet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia - Valtiontukea koskevan kantelun tekijälle osoitettu kirje, jossa häntä pyydetään odottamaan, ei ole kannekelpoinen toimi - Tutkimatta jättäminen

(EY:n perustamissopimuksen 93 artikla (josta on tullut EY 88 artikla) ja 173 artikla (josta on muutettuna tullut EY 230 artikla))

Tiivistelmä

1 Komission valtiontukia koskevat päätökset on osoitettu kyseisille jäsenvaltioille. Tämä pätee myös silloin, kun nämä päätökset koskevat sellaisia valtion toteuttamia toimenpiteitä, joista on tehty kantelu ja joiden on väitetty olevan perustamissopimuksen vastaisia valtiontukia, ja kun komissio päättää olla aloittamatta 93 artiklan 2 kohdassa (josta on tullut EY 88 artiklan 2 kohta) tarkoitettua menettelyä, koska se katsoo, että ilmoitetut toimenpiteet joko eivät ole perustamissopimuksen 92 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 87 artikla) mukaisia valtiontukia tai ne soveltuvat yhteismarkkinoille. Jos komissio tekee tällaisia päätöksiä ja ilmoittaa hyvän hallintotavan noudattamista koskevan velvoitteensa mukaisesti näistä päätöksistä kantelijoille, kantelija voi nostaa kumoamiskanteen ainoastaan tästä jäsenvaltiolle osoitetusta päätöksestä eikä siis kantelijalle osoitetusta kirjeestä, jolla sille ilmoitetaan päätöksestä.

Vaikka kyseinen jäsenvaltio on adressaattina päätökselle, jolla lopetetaan tukitoimen yhteensoveltuvuutta perustamissopimuksen kanssa koskeva tutkimus, kantelijalle osoitetussa ilmoituksessa voidaan toistaa päätöksen sisältö, vaikka päätöstä ei ole lähetetty kyseiselle jäsenvaltiolle.
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (ensimmäinen jaosto)

29 päivänä huhtikuuta 2002

Asia T-68/98

Stefan Jung

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Henkilöstö — Palkkaluokan uudelleenmäärittämistä koskeva vaatimus — Muutoksenhaku — Uusi seikka — Kohtuullinen aika — Tutkimatta jättäminen”

Täydellinen teksti ranskankielellä II-251

Aihe:

Kanne, jossa vaaditaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan 17.12.1997 tehty komission päätös, jolla on hylätty kantajan vaatimus tämän palkkaluokan uudelleenmäärittämisestä.

Ratkaisu:

Kanne jätetään tutkimatta. Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

Tiivistelmä

Henkilöstö – Kanne – Edeltävä hallinnollinen valitus – Määräaika – Ehdottomuus – Määräajan ylittyminen – Uudelleen käsittely – Edellytys – Uusi seikka – Kohtuullisen ajan noudattaminen

(Henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artikla)

Virkamiehen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa nostama kanne on jätettävä tutkimatta, jos edeltävä hallinnollinen menettely ei ole ollut säännönmukainen. Tältä osin henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklassa säädetyt määäräajat, joiden tarkoituksena on varmistaa oikeusaseman varmuus, ovat ehdottomia ja ne velvoittavat asianosaisia ja tuomioistuinta. Virkamies ei siis voi silloin, kun hän esittää nimittävälle viranomaiselle henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun vaatimuksen, saada uudelleen oikeutta nostaa kanne päätöksestä, josta on tullut lopullinen, koska edellä tarkoitetut määräajat ovat kuluneet umpeen. Uuden ja olennaisen seikan olemassaolo voi kuitenkin oikeuttaa sellaisen vaatimuksen esittämisen, jolla pyritään tällaisen päätöksen uudelleen tarkasteluun. Jotta virkamies voisi hyödyllisesti vedota tällaiseen seikkaan, hänen on esitettävä hallinnollinen vaatimuksensa kohtuullisessa määräajassa. Tämän määräajan kohtuullisuutta on arvioitava hetkenä, jolloin se on päättynyt eli vaatimuksen esittämispäivänä.

(ks. 38, 39, 41 ja 43 kohta)

Viittaukset: asia 231/84, Valentini v. komissio, 26.9.1985 (Kok. 1985, s. 3027, 14 kohta); asia T-34/91, Whitehead v. komissio, 11.5.1992 (Kok. 1992, s. II-1723, 18 kohta); asia T-495/93, Carrer ym. v. tuomioistuin, 22.9.1994 (Kok. H. 1994, s. I-A-201 ja II-651, 20 kohta); asia T-112/94, Moat v. komissio, 15.2.1995 (Kok. H. 1995, s. I-A-37 ja II-135, 25 kohta); asia T-202/97, Koopman v. komissio, 25.3.1998 (Kok. H. 1998, s. I-A-163 ja II-511, 24 kohta); asia T-42/97, Lebedef v. komissio, 14.7.1998 (Kolo H. 1998, s. I-A-371 ja II-1071, 25 kohta) ja asia T-192/99, Dunnettym. v. EIP, 6.3.2001 (Kok. 2001, s. II-813, 52 kohta).
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen puheenjohtajan määräys 14 päivänä elokuuta 1998. - Emesa Sugar (Free Zone) NV vastaan Euroopan unionin neuvosto. - Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiojärjestely - Päätökset 91/482/ETY ja 97/803/EY - Välitoimimenettely - Väliintulo - Kiireellisyys - Kiireellisyyttä ei ole. - Asia T-43/98 R.



Oikeustapauskokoelma 1998 sivu II-03055



Tiivistelmä



Avainsanat

Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkääminen - Myöntämisedellytykset - Kiireellisyys - Vakava ja korjaamaton vahinko - Vahingon arviointi tilanteessa, jossa yhteisön toimielimellä on harkintavaltaa - Taloudellinen vahinko

(EY:n perustamissopimuksen 185 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

Välitoimihakemuksen kiireellisyys on arvioitava sen perusteella, missä määrin asiassa on tarpeen päättää väliaikaisesti, jotta vältyttäisiin siltä, että välitoimia pyytäneelle asianosaiselle aiheutuu vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa. Kanteen kohteena olevan päätöksen lykkäämistä vaatineen asianosaisen kuuluu näyttää, että se ei voi odottaa pääasiassa annettavaa päätöstä kärsimättä seurauksiltaan vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa.

Kun on kyse siitä, että merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiojärjestelmään liittyen on otettu käyttöön tariffikiintiöt tiettyjen maataloustuotteiden tullittomalle maahantuonnille, välitoimista päättävä tuomioistuin tai tuomari ei voi ilmeisen kiireellistä tilannetta lukuun ottamatta syrjäyttää omalla arvioinnillaan neuvoston tekemää arviointia, joka koskee soveliaimman suojatoimen valintaa häiriöiden ehkäisemiseksi kyseisten tuotteiden yhteisön markkinoilla, taikka muuten se puuttuisi neuvoston harkintavaltaan. Tästä syystä hakemus voidaan hyväksyä vain, jos vaadittujen välitoimien kiireellisyys on täysin selvä.

Puhdasta varallisuusvahinkoa ei poikkeuksellisia tilanteita lukuun ottamatta voida pitää korjaamattomana, jos vahinko voidaan myöhemmin korvata, koska poikkeuksellisten olosuhteiden voidaan katsoa olevan olemassa silloin, kun hakija ilman pyydettyä välitointa joutuisi tilanteeseen, joka saattaisi uhata sen olemassaoloa tai muuttaa korjaamattomasti sen markkinaosuutta.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely - Väliintulo - Henkilöt, joiden oikeutta asia koskee - Asia, jossa vaaditaan tietyistä kalavarojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä annetun asetuksen kumoamista - Taloudelliset toimijat - Alueelliset yhdyskunnat - Hyväksyminen - Edellytykset

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 37 artiklan 2 kohta ja 46 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

$$Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 37 artiklan toisen kohdan ilmaisulla "asian ratkaisu koskee heidän oikeuttaan" on katsottava tarkoitettavan sitä, että ratkaisu vaikuttaa suoraan ja tosiasiallisesti asianomaisen etuihin. Yhteisöjen tuomioistuin tarkistaa, että kanteen kohteena oleva toimenpide vaikuttaa väliintulijaan suoraan ja että asiassa annettava ratkaisu varmasti koskee väliintulijan etua.

Kun kyse on kanteesta, jossa vaaditaan kumottavaksi asetusta, jossa kielletään jäsenvaltion lipun alla purjehtivilta aluksilta ajoverkkojen käyttö tiettyjen kalalajien pyynnissä, asian ratkaisu koskee jäsenvaltioon sijoittautuneita taloudellisia toimijoita, jotka käyttävät kyseisessä asetuksessa tarkoitettua pyyntitekniikkaa, koska asetus saattaisi osittain estää heitä jatkamasta kalastustaan, mikä saattaisi vähentää heidän tulojaan.

Asian ratkaisu koskee myös yhtä alueellista yhdyskuntaa, sillä on kiistattomasti osoitettu, että sen taloudelliset ja sosiaaliset rakenteet ovat olennaisessa määrin riippuvaisia kalastuksesta, johon kumottavaksi vaadittu asetus vaikuttaa, ja toisaalta asetuksen voimassapitäminen saattaisi edellyttää rakennemuutossuunnitelman laatimista.

Sitä vastoin sellaista väliintulohakemusta ei voida hyväksyä, jonka on tehnyt sellainen alueellinen yhdyskunta, jonka intressi asiassa perustuu sen alueeseen kuuluvassa kunnassa olevien työpaikkojen ja sinne sijoittautuneiden elinkeinonharjoittajien toiminnan vähenemisen uhkaan, jonka tämä toisena väliintulijana oleva kunta on tuonut esiin, sillä ei ole osoitettu, että kyseisen alueellisen yhdyskunnan taloudelliset ja sosiaaliset rakenteet ovat olennaisessa määrin riippuvaisia tästä toiminnasta. Se yleinen intressi, joka tällä yhdyskunnalla voi olla sen suhteen, että asian ratkaisu on myönteinen mainittujen yritysten kannattavuuden osalta ja että tämän seurauksena vaikutukset työllisyyteen ovat myönteiset sillä maantieteellisellä alueella, jossa nämä yritykset harjoittavat toimintaansa, ei itsessään vielä merkitse väliintulointressiä oikeudenkäyntiin, koska kyseinen intressi on luonteeltaan epäsuora ja etäinen. Myöskään se, että asian ratkaisun oletetaan vaikuttavan toisen väliintulijan etuihin, ei merkitse sitä, että asian ratkaisu vaikuttaisi suoraan tämän yhdyskunnan etuihin.