Asia C-531/15

Elda Otero Ramos

vastaan

Servicio Galego de Saúde

ja

Instituto Nacional de la Seguridad Social

(Ennakkoratkaisupyyntö – Tribunal Superior de Justicia de Galicia)

Ennakkoratkaisupyyntö – Direktiivi 92/85/ETY – 4 artiklan 1 kohta – Työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu – Imettävä työntekijä – Työtehtävistä aiheutuvien riskien arviointi – Se, että asianomainen työntekijä riitauttaa kyseisen arvioinnin – Direktiivi 2006/54/EY – 19 artikla – Tasa-arvoinen kohtelu – Sukupuoleen perustuva syrjintä – Todistustaakka

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 19.10.2017

Sosiaalipolitiikka – Miespuoliset ja naispuoliset työntekijät – Mahdollisuudet työhön ja työsuhteen ehdot – Tasa-arvoinen kohtelu – Direktiivin 2006/54 2 artiklan 2 kohdan c alakohta – Soveltamisala – Työntekijän epäedullisempi kohtelu hänen imettävän naisen tilansa takia – Kuuluminen kyseiseen soveltamisalaan – Todistustaakka syrjintätapauksissa – Sovellettavuus asiassa, jossa imettävä työntekijä on riitauttanut työtehtävistään aiheutuvien riskien arvioinnin – Todistelusääntöjen soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt

(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/54 2 artiklan 2 kohdan c alakohta ja 19 artiklan 1 kohta; neuvoston direktiivin 92/85 johdanto-osan 14 perustelukappale sekä 4 artiklan 1 kohta ja 8 artikla)

Miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa 5.7.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/54/EY 19 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että sitä sovelletaan pääasiassa kyseessä olevan kaltaiseen tilanteeseen, jossa imettävä työntekijä on kansallisessa tuomioistuimessa tai muussa asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisessa elimessä riitauttanut työtehtävistään aiheutuvien riskien arvioinnin siltä osin kuin hänen mielestään arviointia ei ole tehty toimenpiteistä raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen kannustamiseksi työssä 19.10.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/85/ETY 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

Tässä yhteydessä on korostettava, että direktiivin 2006/54 2 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaan syrjintää on muun muassa ”direktiivissä [92/85] tarkoitettu raskauteen tai äitiysvapaaseen liittyvä naisten epäedullisempi kohtelu”.

Kuten unionin tuomioistuin jo on todennut, unionin oikeuden sääntöjen, jotka koskevat miesten ja naisten tasa-arvoa raskaana olevien, äskettäin synnyttäneiden tai imettävien naisten oikeuksien alalla, tavoitteena on suojata naisia ennen synnytystä ja sen jälkeen (tuomio 11.11.2010, Danosa,C-232/09, EU:C:2010:674, 68 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).

Lisäksi direktiivin 92/85 johdanto-osan 14 perustelukappaleesta ja 8 artiklasta ilmenee, että ”raskaana olevien, äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden alttius vaaroille tekee tarpeelliseksi myöntää heille oikeuden vähintään 14 viikon yhtäjaksoiseen äitiyslomaan, joka sijoittuu ennen synnytystä ja/tai sen jälkeen, sekä pakollisen vähintään kahden viikon äitiysloman synnytystä ennen ja/tai sen jälkeen”. Niinpä äitiysloman tarkoituksena on suojata raskaana olevaa työntekijää, äskettäin synnyttänyttä työntekijää ja imettävää työntekijää.

Tästä seuraa, että koska imettävän työntekijän tila liittyy kiinteästi äitiyteen ja erityisesti ”raskauteen tai äitiysvapaaseen”, imettäviä työntekijöitä on suojattava samalla lailla kuin raskaana olevia tai äskettäin synnyttäneitä työntekijöitä.

Niinpä sen, että työntekijää kohdellaan epäedullisemmin sen tilan takia, joka tällä on imettävänä naisena, on katsottava kuuluvan direktiivin 2006/54 2 artiklan 2 kohdan c alakohdan soveltamisalaan, joten se merkitsee sukupuoleen perustuvaa välitöntä syrjintää.

Direktiivin 2006/54 19 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa asianomaisen työntekijän asiana on osoittaa tosiseikat, jotka ovat omiaan antamaan ymmärtää, että hänen työtehtävistään aiheutuvien riskien arviointia ei ole tehty direktiivin 92/85 4 artiklan 1 kohdassa asetettujen vaatimusten mukaisesti, ja joiden perusteella voidaan siis olettaa, että kyseessä on direktiivissä 2006/54 tarkoitettu sukupuoleen perustuva välitön syrjintä, minkä selvittäminen kuuluu ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle. On tällöin vastaajan asiana osoittaa, että kyseinen riskien arviointi on tehty mainitussa säännöksessä asetettujen vaatimusten mukaisesti ja ettei syrjintäkiellon periaatetta siis ole loukattu.

(ks. 55, 57–60, 65 ja 76 kohta sekä tuomiolauselman 1 ja 2 kohta)