2

Asian taustaa on kuvattu valituksenalaisen tuomion 1–19 kohdassa seuraavasti: ”1 Euroopan yhteisöjen komissio teki säännöistä, jotka koskevat yritysten, tutkimuskeskusten ja korkeakoulujen osallistumista Euroopan yhteisön kuudennen puiteohjelman (2002–2006) toteuttamiseen sekä sen tutkimustulosten levittämistä 16.12.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2321/2002 (EYVL 2002, L 355, s. 23) mukaan ja eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamista ja innovointia tukevasta Euroopan yhteisön kuudennesta tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja esittelyn puiteohjelmasta (2002–2006) 27.6.2002 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1513/2002/EY (EYVL 2002, L 232, s. 1) määriteltyjen puitteiden yhteydessä kolme rahoitustukisopimusta muiden osapuolten ohella kantajan [Ludwig-Bölkow-Systemtechnik] kanssa, joka on teknologiaan ja strategiaan erikoistunut konsultointiyritys, joka harjoittaa toimintaansa pääasiallisesti energian, liikkuvuuden ja kestävyyden aloilla. 2 Kantaja toimi ensimmäisen sopimuksen, jossa oli kyse hankkeesta, jonka nimi on ’Development of a harmonised ’European Hydrogen Energy RoAdmap’ by a balanced group of partners from industry, European regions and technical and socio-economic scenario and modelling experts’ (yhdenmukaistetun ’Vetyenergiaa koskevan EU:n etenemissuunnitelman’ kehittäminen teollisuuden kumppaneista, Euroopan alueista sekä tekniikan ja sosioekonomisten skenaarioiden ja mallintamisen asiantuntijoista tasapuolisesti muodostuvan ryhmän toimesta) (jäljempänä HyWays-hanke), ja toisen sopimuksen, jossa on kyse hankkeesta, jonka nimi on ’Handbook for Approval of Hydrogen Refuelling Stations’ (käsikirja vedyn jakeluasemien hyväksymisestä) (jäljempänä HyApproval-hanke), osalta koordinaattorina. Se oli kolmannen sopimuksen osalta, jossa on kyse hankkeesta ’Harmonisation of Standards and Regulations for a sustainable Hydrogen and Fuel Cell Technology’ (kestävää vety- ja polttokennoteknologiaa koskevien vaatimusten ja säännöstöjen yhdenmukaistaminen) (jäljempänä HarmonHy-hanke), vain yksi konsortiosopimuksen sopimuspuolista. 3 Kunkin sopimuksen 12 artiklan mukaan niihin sovelletaan Belgian lakia. 4 Kyseisten sopimusten 13 artiklassa on välityslauseke, jossa todetaan, että ainoastaan unionin yleinen tuomioistuin on toimivaltainen ratkaisemaan komission ja sopimuspuolten väliset riidat, jotka koskevat kyseisten sopimusten pätevyyttä, soveltamista tai tulkintaa. 5 Yleisiin ehtoihin, jotka ovat kunkin sopimuksen 14 artiklan mukaan osa sopimusta, sisältyy ensimmäinen osa, joka koskee erityisesti kyseessä olevien hankkeiden toteuttamista, sopimusten päättymistä ja vastuuta (II.2–II.18 kohta), toinen osa, joka koskee taloudellisia kysymyksiä ja tarkastuksia, tilintarkastuksia, palautuksia ja seuraamuksia (II.19–II.31 kohta), ja kolmas osa, joka koskee immateriaalioikeuksia (II.32–II.36 kohta). 6 Yleisten ehtojen II.19 kohdan 1 alakohdassa määritellään menot, joille voidaan myöntää Euroopan unionin rahoitusta, ja siinä todetaan seuraavaa: ’Hankkeen toteuttamisesta aiheutuneiden tukikelpoisten kustannusten on täytettävä seuraavat edellytykset: a) niiden on oltava todellisia, taloudellisesti järkeviä ja välttämättömiä hankkeen toteuttamiselle b) ne on määritettävä sopimuspuolen tavanomaisten kirjanpitoperiaatteiden mukaisesti c) niiden on aiheuduttava hankkeen kuluessa, sellaisena kuin kesto on määritelty 4 artiklan 2 kohdassa – – d) niiden on oltava kirjattuja sen sopimuspuolen, jolle ne ovat aiheutuneet, kirjanpitoon viimeistään II.26 kohdassa tarkoitetun tarkastuslausunnon antamispäivänä. Menojen ja tulojen kirjaamisessa käytettävien kirjanpitomenettelyiden on noudatettava sopimuspuolen sijoittautumisvaltion kirjanpitosääntöjä ja niiden on mahdollistettava hankkeen täytäntöönpanosta aiheutuneiden menojen ja tulojen ja sopimuspuolen kaikkea toimintaa koskevien yleisilmoitusten välitön yhdistäminen toisiinsa – –’ 7 Yleisten ehtojen II.19 kohdan 2 alakohdan a–h alakohdassa mainitaan kahdeksan tukikelvottomien kustannusten ryhmää. Yleisten ehtojen II.19 kohdan 2 alakohdan i alakohdassa todetaan lisäksi, että tukikelvottomia ovat kaikki kustannukset, jotka eivät täytä 1 alakohdassa vahvistettuja edellytyksiä. 8 Yleisten ehtojen II.20 ja II.21 kohdassa määritellään kaksi kustannustyyppiä, jotka ovat tukikelpoisia II.19 kohdassa esitetyin edellytyksin, eli ensinnäkin välittömät kustannukset, jotka voidaan kohdentaa suoraan tiettyihin hankkeisiin, ja toiseksi välilliset kustannukset, joita ei voida kohdentaa suoraan tiettyihin hankkeisiin mutta jotka voidaan yksilöidä ja perustella sopimuspuolen kirjanpitojärjestelmässä välittömiin kustannuksiin liittyvinä. 9 Yleisten ehtojen II.22 kohdan 1 alakohdassa esitetään kolme kustannuslaskentamallia, joihin kuuluvat kokonaiskustannuksiin perustuva malli, jota sopimuspuolet käyttävät kohdentaakseen välittömät ja välilliset tukikelpoiset kustannukset, kiinteämääräisiin kokonaiskustannuksiin perustuva malli, jota sopimuspuolet käyttävät kohdentaakseen välittömät tukikelpoiset kustannukset, ja kiinteä määrä välillisiä kustannuksia varten. Tämä kiinteä määrä on 20 prosenttia kaikista välittömistä kustannuksista lukuun ottamatta alihankintasopimuksiin liittyviä kustannuksia, millä on tarkoitus kattaa kaikki sopimuspuolelle hankkeen yhteydessä aiheutuneet välilliset kustannukset. 10 Yleisten ehtojen II.24 kohdan 2 alakohdan toisessa alakohdassa todetaan, että unionin rahoitusosuus ei saa olla sopimuspuolille voitontavoittelun keino. 11 Yleisten ehtojen II.29 kohdan 1 alakohdan mukaan komissio voi milloin tahansa sopimuksen aikana ja viisi vuotta hankkeen päättymisen jälkeen järjestää tilintarkastuksia. Tällaiset tilintarkastukset voivat koskea hankkeen ja sopimuksen moitteettomaan täytäntöönpanoon liittyviä tieteellisiä, rahoituksellisia, teknisiä tai muita näkökohtia, mukaan lukien kirjanpito- ja johtamisperiaatteet. 12 Yleisten ehtojen II.30 kohta on laadittu seuraavasti. ’Tässä sopimuksessa määrättyjä muita toimenpiteitä rajoittamatta sopimuspuolet sopivat, että [unionilla] on taloudellisten intressiensä suojelemiseksi oikeus vaatia kiinteämääräistä korvausta sopimuspuolelta, jonka menot osoittautuvat liiallisiksi ja joka on näin ollen saanut perusteettoman rahoitustuen [unionilta]. Kiinteämääräinen korvaus on maksettava sopimuspuolen palautettavaksi tulevan perusteettoman rahoitustuen lisäksi. 1. Kiinteämääräisen korvauksen on oltava oikeasuhteinen liiallisiin menoihin ja perusteettomaan [unionin] rahoitustukeen nähden. Kiinteämääräisen korvauksen määrä lasketaan seuraavan kaavan mukaan: Kiinteämääräinen korvaus = perusteeton rahoitustuki × (liialliset menot/vaadittu kokonaismäärä) Koko kiinteämääräisen korvauksen laskemisessa otetaan huomioon vain se ajanjakso, joka liittyy sopimuspuolen tältä ajanjaksolta vaatimaan [unionin] tukeen. Sitä ei lasketa suhteessa [unionin] koko tukeen. 2. Komissio ilmoittaa maksuvaatimuksensa vastaanottoilmoituksella varustetulla kirjatulla kirjeellä sopimuspuolelle, jonka se katsoo olevan velvollinen maksamaan kiinteämääräisen korvauksen. Sopimuspuolella on 30 päivän määräaika vastata [unionin] korvausvaatimukseen. 3. Perusteettoman rahoitustuen palauttamiseksi ja kiinteämääräisen korvauksen maksamiseksi noudatettava menettely määritetään II.31 kohdan määräysten mukaisesti. 4. Komissiolla on oikeus vaatia korvausta kaikista sopimuksen päättyessä todetuista liiallisista menoista 1–6 kohdan määräysten mukaisesti. 5. Tämän artiklan määräykset eivät rajoita niitä hallinnollisia tai taloudellisia seuraamuksia, joita komissio voi määrätä kaikille säännöksiä rikkoneille sopimuspuolille varainhoitoasetuksen perusteella, eivätkä kaikkia muita siviilioikeudellisia oikaisutoimenpiteitä, joihin [unioni] tai muu sopimuspuoli voi turvautua. Mainituilla määräyksillä ei myöskään suljeta pois jäsenvaltioiden viranomaisten nostamia syytteitä. 6. Toisaalta kuten varainhoitoasetuksessa säädetään, jokaiselle sopimuspuolelle, jonka on todettu laiminlyöneen vakavasti sopimusvelvoitteitaan, voidaan määrätä rahallinen seuraamus, jonka arvo on 2–10 prosenttia sen [unionilta] saaman rahoitustuen määrästä. Seuraamuksen määrä voi olla 4–20 prosenttia, jos laiminlyönti uusitaan ensimmäistä laiminlyöntiä seuraavien viiden vuoden kuluessa.’ 13 Komissio järjesti vuoden 2008 helmikuussa yleisten ehtojen II.29 kohdan mukaisesti tilintarkastuksen, joka koski riidanalaisten sopimusten moitteetonta täytäntöönpanoa. 14 Komissio antoi 17.3.2011 kantajalle tiedoksi tilintarkastuskertomuksen luonnoksen. Kantaja otti mainittuun luonnokseen kantaa 21. ja 22.4.2011 päivätyillä kirjeillä. 15 Komissio toimitti 25.7.2011 kantajalle tilintarkastuskertomuksen lopullisen version. Kertomuksessa pääteltiin, että kantaja oli vahvistanut tukikelpoisten henkilöstökustannustensa määrän liian korkeaksi. Kyseisessä kertomuksessa todettiin lisäksi, että tutkimukseen liittyvät kustannukset oli luokiteltu virheellisesti hallinnointikustannuksiksi. Sen mukaan lopuksi 1707,40 euron suuruisia ennakoille kertyneitä korkoja ei ollut ilmoitettu. 16 Komissio ilmoitti kolmen sellaisen sopimuksen osalta, jotka oli kyseisenä ajankohtana saatettu päätökseen ja joiden osalta unionin rahoitustuen kokonaissaldo oli maksettu, kantajalle, että se antaisi tälle tiedoksi veloitusilmoitukset. 17 Kantajan ja komission välillä käytiin 10.8.2011–11.11.2013 kirjeenvaihtoa, jonka kuluessa osapuolet omaksuivat erilaisen näkemyksen lopullisen tilintarkastuskertomuksen päätelmistä. 18 Komissio antoi 9.12.2013 kantajalle tiedoksi useita veloitusilmoituksia. Kyseisistä ilmoituksista ilmenee, että määrä, joka komission oli perittävä takaisin, oli 218539,62 euroa HyWays-hankkeen osalta, 75407,06 euroa HyApproval-hankkeen osalta ja 47128,39 euroa HarmonHy-hankkeen osalta. Komissio vaati lisäksi kantajalta yleisten ehtojen II.30 kohdan perusteella kiinteämääräisiä korvauksia, joiden määrä oli 60402,30 euroa HyWays-hankkeen osalta, 11019,61 euroa HyApproval-hankkeen osalta ja 10002,17 euroa HarmonHy-hankkeen osalta. 19 Kanteen nostamisen jälkeen komissio lähetti kantajalle hyvityslaskun nro 3233150004, jonka määrä oli 108753,52 euroa, hyvityslaskun nro 3233150005, jonka määrä oli 10875,35 euroa, ja hyvityslaskun nro 3233150006, jonka määrä oli 23404,88 euroa.”