ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
46

Kantaja esittää lisäksi, että koska oikeuskäytännössä on tuomiossa T-305/02, Nestlé Waters France v. SMHV (Pullon muoto) (tuomio 3.12.2003, Kok., s. II-5207), tunnustettu, että pullonmuotoisella kolmiulotteisella tavaramerkillä, jota haettiin rekisteröitäväksi luokkaan 32 kuuluvia alkoholittomia juomia varten, oli edes vähäinen asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu erottamiskyky, samaa ratkaisua on sovellettava myös nyt käsiteltävässä asiassa, jossa kyse on hyvin samankaltaisesta toimialasta eli luokkaan 30 kuuluvista tavaroista. Tästä on muistutettava, että tavaramerkin erottamiskykyä on arvioitava suhteessa niihin tavaroihin tai palveluihin, joille sen rekisteröintiä on haettu, ja suhteessa siihen, miten kohdeyleisö mieltää tavaramerkin, ja että valituslautakunnan on tutkittava, poikkeaako tämä tavaramerkki merkittävästi yleisestä käytännöstä tai tavoista kyseessä olevien tavaroiden toimialalla. Näin ollen unionin yleisen tuomioistuimen omaksuma ratkaisu asiassa, joka koskee sellaista eri tavaramerkkiä kuin riidanalainen tavaramerkki, jonka rekisteröimistä on haettu erilaisia ja eri toimialaan kuuluvia tavaroita varten kuin nyt esillä olevassa asiassa, ei ole merkityksellinen riidanalaisen tavaramerkin erottamiskyvyn arvioimiseksi nyt käsiteltävässä asiassa.
151

Käsiteltävän asian olosuhteissa tämä aika vaikuttaa kohtuuttomalta. Vaikka asiakirja-aineistosta ei käy ilmi, että oikeusriidan merkitys kantajille, jotka eivät ole elintarvikealan toimijoita (ks. edellä 1 kohta), olisi hyvin suuri, on kuitenkin niin, että kantajien esitettyä 29.2.2008 hakemuksensa tilannetta koskevan kysymyksen ja heidän lähetettyään hakemuksen uudelleen 10.3.2008 päivätyllä kirjeellä Bundesamt – ilmoitettuaan 8.5.2008 päivätyllä kirjeellä vastaanottaneensa hakemuksen – pelkästään kiinnitti kantajien huomiota asetuksen N:o 353/2008 antamiseen ja pyysi 21.7.2008 päivätyllä kirjeellään heitä tekemään hakemuksensa uudelleen ja käyttämään EFSAn laatimia lomakkeita (ks. edellä 3–7 kohta). Vaikka on otettava huomioon, että komissio pyysi Bundesamtia lähettämään EFSAlle vain asianmukaiset hakemukset ja että vastuu hakemuksen asianmukaisuudesta kuuluu sille vähintään yhtä lailla asetuksen N:o 1924/2006 nojalla, kuten on jo todettu (ks. edellä 136 kohta), on muistettava, että kyseisen asetuksen 15 artiklan 2 kohdan a alakohdan i ja ii alakohdassa, 16 artiklan 1 kohdassa ja 17 artiklan 1 kohdassa säädetään kyseessä olevan hyväksyntää koskevan menettelyn vaiheiden määräajoista. Kansallisen viranomaisen on siis ilmoitettava hakemuksen vastaanottamisesta 14 päivän kuluessa ja ilmoitettava siitä EFSAlle viipymättä. EFSAn on lähtökohtaisesti annettava lausuntonsa viiden kuukauden kuluessa. Komission on puolestaan toimitettava sallittujen terveysväitteiden luetteloita koskeva päätösluonnos komitealle kahden kuukauden kuluessa EFSAn lausunnon vastaanottamisesta. Näiden säännösten yleisestä rakenteesta seuraa, että hakemuksen asianmukaisuuden tarkistaminen kansallisen viranomaisen toimesta ei missään tapauksessa voi kestää seitsemän kuukautta. Näin ollen aika, jonka Bundesamt tarvitsi kantajien hakemuksen lähettämiseen EFSAlle, ei ole kohtuullinen.
2.

EU-tavaramerkki — EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin laajalti tunnettu tavaramerkki — Aikaisemman laajalti tunnetun tavaramerkin tuottaman suojan ulottaminen tavaroihin tai palveluihin, jotka eivät ole samankaltaisia — Sanamerkki The English Cut — Sanamerkki ja kuviomerkit El Corte Inglés (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta) (ks. 32–34, 52 ja 56 kohta)
Valintalautakunnan päätösten osalta perusteluvelvollisuus on sovitettava yhteen valintalautakunnan työskentelyn salassapidon kanssa, ja näin ollen eri kokeista saatujen arvosanojen ilmoittaminen on riittävä perustelu valintalautakunnan päätöksille. Nimenomainen päätös, jolla kieltäydytään toimittamasta korjattuja kirjallisia kokeita, on nimittäin riittävästi perusteltu, kun siinä viitataan henkilöstösääntöjen liitteessä III olevaan 6 artiklaan, jossa säädetään, että valintalautakunnan päätökset ovat salaisia.

Kilpailun valintalautakunnan päätöksen osalta mahdollisena oikeussuojakeinona on yleensä asian saattaminen suoraan unionin tuomioistuinten käsiteltäväksi. Asianomaisen henkilön mahdollisuudella vedota tällaiseen suoraan kanneoikeuteen ilman kannetta edeltävää hallinnollista valitusta pyritään nimenomaan soveltamaan tehokasta oikeussuojaa. On siis kyse mahdollisuudesta eikä velvollisuudesta.

Henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan mukaisena valituksena pidetään kirjelmää, jossa virkamies vaatimatta nimenomaisesti kyseessä olevan päätöksen peruuttamista tavoittelee epäkohdan korjaamista sovinnolla, tai myös kirjelmää, jossa ilmaistaan selvästi valittajan tahto asettaa hänelle epäedullinen päätös kyseenalaiseksi.

Koska oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn tarkoituksena on sovinnon aikaansaaminen riidassa, joka saa alkunsa valituksesta, nimittävän viranomaisen on kuitenkin voitava tuntea riittävän tarkasti väitteet, jotka asianomainen esittää hallinnollista päätöstä vastaan. Tästä seuraa, että valituksen on sisällettävä yhteenveto perusteista ja väitteistä, joihin vedotaan valituksen kohteena olevaa hallinnollista päätöstä vastaan.

Valitusta ei tarvitse tehdä määrätyssä muodossa. Riittää, että siitä ilmenee selvästi ja täsmällisesti valittajan tahto riitauttaa häntä koskeva päätös.

Hallinnon on tutkittava valitukset avoimin mielin, ja jotta kyseessä voidaan katsoa olevan henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu valitus, riittää, että hallinnollisessa menettelyssä on ensin esitetty riittävän selvästi peruste, jotta nimittävä viranomainen on voinut tietää, miltä osin asianomainen arvostelee riidanalaista päätöstä. Vaikka itse valitus ei sisällä perusteita ja väitteitä, sitä ei näin ollen jätetä tutkittavaksi ottamatta, jos mainittu viranomainen on voinut tutustua perusteisiin ja väitteisiin yksityiskohtaisesti sille toimitetun erillisen asiakirjan avulla.

(ks. 63–66 kohta)

Yhteisöjen tuomioistuin: tuomio 31.5.1988, Rousseau v. tilintarkastustuomioistuin (167/86, Kok., EU:C:1988:266, 8 kohta) ja tuomio 14.7.1988, Aldinger ja Virgili v. parlamentti (23/87 ja 24/87, Kok., EU:C:1988:406, 13 kohta)

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: tuomio 7.3.1996, Williams v. tilintarkastustuomioistuin (T-146/94, Kok. H., EU:T:1996:34, 44 ja 50 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen); tuomio 13.1.1998, Volger v. parlamentti (T-176/96, Kok. H., EU:T:1998:1, 65 kohta) ja tuomio 16.2.2005, Reggimenti v. parlamentti (T-354/03, Kok. H., EU:T:2005:54, 43 ja 44 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen)
1.

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 18–20, 41 ja 62 kohta)
Sekä maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä annetun asetuksen N:o 1234/2007103 e artikla että asetusten (EY) N:o 2200/96, (EY) N:o 2201/96 ja (EY) N:o 1182/2007 soveltamissäännöistä hedelmä- ja vihannesalalla annetun asetuksen N:o 1580/2007 97 artiklan 1 kohta tarjoavat oikeusperustan sille, että komissio voi määrittää unionin korvausten ylärajaksi asetuksen N:o 1580/2007 94 artiklassa tarkoitetussa hyväksymismenettelyssä ilmoitetut tukimäärät. Asetuksen N:o 1234/2007 103 e artiklan mukaan tuki voi nimittäin olla enintään 80 prosenttia asianomaisen tuottajaorganisaation maksuosuuksista, mikä edellyttää, että asetuksen N:o 1580/2007 94 artiklan 1 kohdan mukaan tuen määrä ja 80 prosentin osuuden noudattaminen tarkistetaan tuottajaorganisaatioittain ja että näin ollen komission lupa koskee ilmoitettuja tuen määriä sellaisina kuin ne ovat tuottajaorganisaatioittain eriteltynä.

Tulkinta, jonka mukaan komission on korvattava 80 prosentin enimmäisrajan alapuolelle jäävä tuki kokonaisuudessaan tuen määrästä riippumatta ilman, että se voi käyttää asetuksen N:o 1234/2007 103 e artiklan mukaista harkintavaltaansa hyväksymisvaiheessa, vaarantaisi kansallista taloudellista tukea koskevan hyväksymismenettelyn tehokkaan vaikutuksen ja johtaisi siihen, ettei sillä ole mitään merkitystä, ja se vaarantaisi myös asetuksen N:o 1234/2007 180 artiklan tehokkaan vaikutuksen, kun tätä luetaan yhteisen maatalouspolitiikan muuttamisesta asetuksia N:o 247/2006, N:o 320/2006, N:o 1405/2006, N:o 1234/2007, N:o 3/2008 ja N:o 479/2008 muuttamalla sekä asetukset N:o 1883/78, N:o 1254/89, N:o 2247/89, N:o 2055/93, N:o 1868/94, N:o 2596/97, N:o 1182/2005 ja N:o 315/2007 kumoamalla annetun asetuksen N:o 72/2009 johdanto-osan 20 perustelukappaleen kanssa, sekä sen kilpailupolitiikkaa ja erityisesti valtiontukien valvontaa koskevat tavoitteet.

(ks. 66, 67, 70 ja 72 kohta)
12.

Kumoamiskanne — Kanneperusteet — Olennaisten menettelymääräysten rikkominen — Toimielin on rikkonut sisäistä työjärjestystään — Jäsenvaltioiden kuulemista neuvoa-antavassa polkumyyntikomiteassa koskevat säännöt — Kanneperuste, johon luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on vedonnut, koska komitealle ei ole toimitettu tai sille on toimitettu myöhässä asiakirjoja, jotka eivät sisällä merkittäviä harkinnassa huomioon otettavia seikkoja — Olennaisia menettelymääräyksiä ei ole rikottu (SEUT 263 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1225/2009 15 artikla) (ks. 180–184, 212, 216 ja 217 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 22.1.2015 – Tsujimoto vastaan SMHV – Kenzo (KENZO)

(asia T‑393/12)

”Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin KENZO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön sanamerkki KENZO — Suhteellinen hylkäysperuste — Maine — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla — Asiakirjojen toimittaminen myöhässä — Valituslautakunnan harkintavalta — Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta”

1. Yhteisön tavaramerkki — Menettelysäännökset — Päätösten perusteleminen — Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan ensimmäisen virkkeen ja SEUT 296 artiklan samanlainen ulottuvuus (SEUT 296 artikla; neuvoston asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan ensimmäinen virke) (ks. 18 ja 19 kohta)

2. Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt samanlaisen tai samankaltaisen tunnetun tavaramerkin haltija — Aikaisemman tunnetun tavaramerkin suojan laajentaminen muihin kuin samanlaisiin tavaroihin ja palveluihin — Rekisteröitävän tavaramerkin käyttäminen ilman perusteltua syytä — Hakijan nimi tai etunimi — Perustellun syyn puuttuminen (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta) (ks. 20 ja 21 kohta)

3. Yhteisön tavaramerkki — Valitusmenettely — Viraston väiteosaston päätöksestä tehty valitus — Valituslautakunnan suorittama tutkiminen — Ulottuvuus — Tosiseikat ja todisteet, joita ei ole esitetty väitteen tueksi tätä varten asetetussa määräajassa — Huomioon ottaminen — Valituslautakunnan harkintavalta (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta; komission asetuksen N:o 2868/95 1 artikla, 20 säännön 1 kohta ja 50 säännön 1 kohta) (ks. 26–28 ja 35 kohta)

4. Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt samanlaisen tai samankaltaisen tunnetun tavaramerkin haltija — Aikaisemman tunnetun tavaramerkin suojan laajentaminen muihin kuin samanlaisiin tavaroihin ja palveluihin — Edellytykset — Aikaisemman tavaramerkin erottamiskyvyn tai maineen epäoikeutettu hyväksikäyttö — Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta) (ks. 52 kohta)

5. Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt samanlaisen tai samankaltaisen tunnetun tavaramerkin haltija — Aikaisemman tunnetun tavaramerkin suojan laajentaminen muihin kuin samanlaisiin tavaroihin ja palveluihin — Aikaisemman tavaramerkin erottamiskyvyn tai maineen epäoikeutettu hyväksikäyttö — Sanamerkit KENZO (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta) (ks. 53–58 kohta)

Aihe

Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 29.5.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 1659/2011-2), joka koskee Kenzon ja Kenzo Tsujimoton välistä väitemenettelyä

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
4.

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 32 kohta)
4.

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Ehdottomat hylkäysperusteet — Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa säädettyjen perusteiden soveltamisalojen osittainen päällekkäisyys (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta) (ks. 35 kohta)
1.

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 17–19 kohta)
5.

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Aikaisempi tavaramerkki, joka on yhteisön tavaramerkki — Rekisteröimisen epääminen, vaikka suhteellinen hylkäysperuste on olemassa ainoastaan osassa unionia (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 60 kohta)
10.

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Kuviomerkki Nobel ja sanamerkki NOBEL (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 101–103, 105 ja 109 kohta)
1.

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 27, 28 ja 60 kohta)
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Yhteisön tavaramerkki – Muutoksenhakumenettely – Kanne unionin tuomioistuimissa – Unionin yleisen tuomioistuimen toimivalta – Toimivaltaa velvoittaa toimimaan tietyllä tavalla ei ole (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 65 artiklan 6 kohta) (ks. 16 kohta)

2. Yhteisön tavaramerkki – Muutoksenhakumenettely – Kanne unionin tuomioistuimissa – Unionin yleisen tuomioistuimen toimivalta – Viraston päätöksen muuttaminen – Arviointi valituslautakunnalle myönnetyn toimivallan mukaan (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 65 artiklan 3 kohta) (ks. 17 kohta)

3. Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Sekaannusvaaran arvioiminen – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 24, 25 ja 42 kohta)

4. Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Asianomaisten tavaramerkkien samankaltaisuus – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 26, 27, 46 ja 73 kohta)

5. Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Kuviomerkki vitaminaqua – Sanamerkki VITAMINWATER ja kuviomerkki GLACEAU vitamin water (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 29, 30, 43, 60, 61, 65–70 ja 82–84 kohta)

6. Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Aikaisemman tavaramerkin heikko erottamiskyky – Vaikutus (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 37, 39 ja 52 kohta)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 26.6.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 997/2011-1), joka koskee Energy Brands Inc:n ja Vitaminaqua Ltd:n välistä väitemenettelyä

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.

2) Vitaminaqua Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
2.

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Sekaannusvaaran arvioiminen — Perusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 20–22 ja 37 kohta)
1.

Euroopan unionin toimielimet — Yleisön oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus N:o 1049/2001 — Poikkeukset oikeudesta tutustua asiakirjoihin — Päätöksentekomenettelyn suojaaminen — Kieltäytyminen myöntämästä oikeutta tutustua komission sisäisiin asiakirjoihin, jotka liittyvät yrityskeskittymien valvontamenettelyyn — Menettelyn lopettamista koskeva päätös, joka on tuomioistuinmenettelyn kohteena — Kieltäytymisen hyväksyttävyys — Sillä, että osapuolet luopuvat keskittymähankkeesta, ei ole merkitystä (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohta ja 3 artiklan toinen kohta; neuvoston asetuksen N:o 139/2004 6 artiklan 1 kohta ja 10 artiklan 5 kohta) (ks. 30–32, 36–39 ja 45 kohta)
1.

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Sekaannusvaaran arvioiminen — Perusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 22 ja 53 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Yhteisömallit – Mitättömyysperusteet – Yksilöllisen luonteen puuttuminen – Malli, josta asiantunteva käyttäjä ei saa aikaisemmasta mallista eroavaa yleisvaikutelmaa – Asiantunteva käyttäjä – Käsite

(Neuvoston asetuksen N:o 6/2002 6 artiklan 1 kohta ja 25 artiklan 1 kohdan b alakohta)

2. Yhteisömallit – Mitättömyysperusteet – Yksilöllisen luonteen puuttuminen – Malli, josta asiantunteva käyttäjä ei saa aikaisemmasta mallista eroavaa yleisvaikutelmaa – Arviointiperusteet – Mallin luoneen vapaus

(Neuvoston asetuksen N:o 6/2002 6 artiklan 2 kohta ja 25 artiklan 1 kohdan b alakohta)

3. Yhteisömallit – Muutoksenhakumenettely – Kanne unionin yleisessä tuomioistuimessa – Viraston yksikön päätös on osa valituslautakunnan päätöksen asiayhteyttä

4. Yhteisömallit – Mitättömyysperusteet – Yksilöllisen luonteen puuttuminen – Malli, josta asiantunteva käyttäjä ei saa aikaisemmasta mallista eroavaa yleisvaikutelmaa – Yleisvaikutelman määrittäminen tuotteen käyttötavan kannalta

(Neuvoston asetuksen N:o 6/2002 6 artiklan 1 kohta ja 25 artiklan 1 kohdan b alakohta)

5. Yhteisömallit – Mitättömyysperusteet – Yksilöllisen luonteen puuttuminen – Malli, josta asiantunteva käyttäjä ei saa aikaisemmasta mallista eroavaa yleisvaikutelmaa – Arviointiperusteet – Aikaisemman mallin käyttöön liittyvät haitat ja vaikeudet eivät kuulu arviointiperusteisiin

(Neuvoston asetuksen N:o 6/2002 1, 3 ja 6 artikla)

Tiivistelmä

1. Ks. tuomion teksti.

(ks. 21–25 kohta)

2. Ks. tuomion teksti.

(ks. 31–33 kohta)

3. Silloin, kun valituslautakunta vahvistaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) alemman elimen päätöksen kokonaisuudessaan, tämä päätös sekä sen perustelut ovat osa sitä asiayhteyttä, jossa riidanalainen päätös on tehty ja jonka kantaja tuntee ja jonka perusteella tuomioistuin voi harjoittaa täysin laillisuusvalvontaansa kyseisen mallin yksilöllisen luonteen arvioinnin perusteltavuuden osalta.

(ks. 43 kohta)

4. Asiantuntevan käyttäjän mallista saamaa yleisvaikutelmaa koskevaan arviointiin sisältyy myös se, miten mallin kuvaamaa tuotetta käytetään.

(ks. 46 kohta)

5. Mallin yksilöllistä luonnetta arvioidaan yhteisömallista annetun asetuksen N:o 6/2002 6 artiklan mukaisesti vertailemalla asiantuntevan käyttäjän kyseessä olevista malleista saamia yleisvaikutelmia ottaen huomioon mallin luoneella ollut vapaus. Näin ollen peruste, joka liittyy aikaisemman mallin käyttöön liittyviin haittoihin tai erilaisiin vaikeuksiin, joiden väitetään puuttuvan riidanalaisesta mallista, ei kuulu niihin perusteisiin, jotka voidaan ottaa huomioon arvioitaessa mallin yksilöllistä luonnetta. Lisäksi on niin, kuten asetuksen N:o 6/2002 1 ja 3 artiklasta käy ilmi, että mallioikeuden tarkoituksena on suojata tuotteen ulkomuotoa eikä tuotteen käyttötapojen tai toimivuuden suunnittelua.

(ks. 52 kohta)