ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Edellytykset – Toimielinten lainvastainen toiminta (EY 288 artiklan toinen kohta; neuvoston asetus N:o 857/84) (ks. 41–43 kohta)

2. Maatalous – Yhteinen markkinajärjestely – Maito ja maitotuotteet – Maidon lisämaksu (Neuvoston asetus N:o 857/84) (ks. 48, 49 ja 51 kohta)

3. Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Tosiseikkojen virheellinen arviointi – Tutkimatta jättäminen – Yhteisöjen tuomioistuimen harjoittaman valvonnan piiriin ei kuulu selvitysaineiston arviointi, paitsi jos se on otettu huomioon vääristyneellä tavalla (EY 225 artikla; yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäinen kohta) (ks. 58 kohta)

4. Oikeudenkäyntimenettely – Tuomioiden perustelut – Laajuus (ks. 70 kohta)

5. Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Edellytykset – Toimielinten lainvastainen toiminta (EY 288 artiklan toinen kohta; neuvoston asetukset N:o 2187/93 ja N:o 2330/98) (ks. 50, 51, 79, 80, 92, 94 ja 104 kohta)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-87/94, Blom vastaan neuvosto ja komissio, 30.5.2006 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi EY:n perustamissopimuksen 178 artiklan (josta on tullut EY 235 artikla) ja EY:n perustamissopimuksen 215 artiklan toisen kohdan (josta on tullut EY 288 artiklan toinen kohta) nojalla esitetyn vaatimuksen saada korvaus vahingoista, joita kantaja väittää kärsineensä siksi, että hän ei asetuksen (ETY) N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun maksun soveltamista maito- ja maitotuotealalla koskevista yleisistä säännöistä 31.3.1984 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 857/84 (EYVL L 90, s. 13), sellaisena kuin se on täydennettynä asetuksen N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun lisämaksun yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä 16.5.1984 annetulla komission asetuksella (ETY) N:o 1371/84 (EYVL L 132, s. 11), nojalla voinut pitää kaupan maitoa

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

1) Valitus hylätään.

2) I. C. Blom velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Sosiaalipolitiikka – Työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu – Raskaana olevat, äskettäin synnyttäneet tai imettävät työntekijät – Direktiivi 92/85 – Irtisanomiskielto – Soveltamisala

(Neuvoston direktiivin 92/85 10 artikla)

2. Sosiaalipolitiikka – Miespuoliset ja naispuoliset työntekijät – Mahdollisuudet työhön ja työolot – Tasa-arvoinen kohtelu – Palvelussuhteen päättämisessä tapahtunut syrjintä

(Neuvoston direktiivin 76/207 2 artiklan 1 kohta, 5 artiklan 1 kohta ja 6 artikla ja neuvoston direktiivin 92/85 10 ja 12 artikla)

Tiivistelmä

1. Toimenpiteistä raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen kannustamiseksi työssä annetun direktiivin 92/85/ETY 10 artiklaa on tulkittava siten, että siinä kielletään paitsi raskauden ja/tai lapsen syntymän takia tehdyn irtisanomispäätöksen tiedoksi antaminen tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetun suojakauden aikana myös tällaista päätöstä valmistelevien toimenpiteiden toteuttaminen, kuten kyseisen työntekijän tilalle lopullisesti otettavan uuden työntekijän etsiminen ja tällaisen korvaamisen suunnitteleminen, ennen tämän kauden päättymistä.

(ks. 33 ja 38 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)

2. Raskauden ja/tai lapsen syntymän vuoksi tehty irtisanomispäätös on miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa annetun direktiivin 76/207 2 artiklan 1 kohdan ja 5 artiklan 1 kohdan vastainen, riippumatta hetkestä, jona tämä päätös annetaan tiedoksi, ja näin on myös toimenpiteistä raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen kannustamiseksi työssä annetun direktiivin 92/85 10 artiklassa säädetyn suojakauden päättymisen jälkeen. Koska tällainen irtisanomispäätös on sekä direktiivin 92/85 10 artiklan että direktiivin 76/207 2 artiklan 1 kohdan ja 5 artiklan 1 kohdan vastainen, toimenpiteen, jonka jäsenvaltio valitsee tämän viimeksi mainitun direktiivin 6 artiklan nojalla seuraamukseksi mainittujen säännösten rikkomisesta, on oltava vähintäänkin vastaava kuin se, mistä kansallisessa oikeudessa säädetään direktiivin 92/85 10 ja 12 artiklan täytäntöönpanemiseksi.

(ks. 42 ja 54 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Maatalous – Yhteiset markkinajärjestelyt – Maito ja maitotuotteet – Maidon lisämaksu

(Neuvoston asetuksen N:o 3950/92, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1256/1999, 7 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

Maito- ja maitotuotealan lisämaksusta annetun asetuksen N:o 3950/92, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1256/1999, 7 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että maitotilaa koskevan maanvuokrasuhteen päättyessä tilaan liittyvät viitemäärät voivat palautua vuokranantajalle sikäli kuin hän siitä syystä, että hän ei ole itse tuottaja eikä aio ryhtyä tuottajaksi, luovuttaa viitemäärät mahdollisimman nopeasti valtion myyntipaikan välityksellä kolmannelle, joka on maidontuottaja.

(ks. 40 kohta ja tuomiolauselma)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Yhteisön oikeus – Periaatteet – Lievemmän rangaistuksen taannehtivan soveltamisen periaate

2. Maatalous – Yhteinen markkinajärjestely – Maito ja maitotuotteet – Maidon lisämaksu

(Komission asetuksen N:o 536/93, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1001/98, 3 artiklan 2 kohdan toinen alakohta ja komission asetuksen N:o 1392/2001 5 artiklan 3 kohta)

Tiivistelmä

1. Kansallisen tuomioistuimen on noudatettava lievemmän rangaistuksen taannehtivan soveltamisen periaatetta, kun sen tehtävänä on määrätä seuraamus yhteisön oikeussääntöjen vastaisesta menettelystä.

(ks. 40 kohta ja tuomiolauselma)

2. Kun kyseessä on tiliselvitysilmoituksen toimittamiseksi ostajille annetun määräajan erittäin vähäinen ylittäminen, kuten sen ylittäminen yhdellä työpäivällä, maitoalan lisämaksun soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen N:o 1392/2001 5 artiklan 3 kohdan mukainen rahamääräinen seuraamusjärjestelmä on lievempi kuin kyseisen lisämaksun soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen N:o 536/93 3 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa säädetty järjestelmä, sellaisena kuin tämä säännös on muutettuna asetuksella N:o 1001/98.

(ks. 40 kohta ja tuomiolauselma)
37

Tämän kanteen, jossa on kysymys komission valtiontukiasiassa tekemästä päätöksestä, osalta on huomautettava, että EY 88 artiklassa säännellyssä valtiontukien valvontamenettelyssä on erotettava toisistaan ensinnäkin kyseisen artiklan 3 kohdan mukainen tukien alustava tutkimisvaihe, jonka tavoitteena on ainoastaan mahdollistaa, että komissio voi tehdä ensimmäiset päätelmänsä kyseisen tuen täydellisestä tai osittaisesta soveltuvuudesta yhteismarkkinoille, ja toiseksi tämän saman artiklan 2 kohdassa tarkoitettu tutkimisvaihe. Perustamissopimuksen mukaan komissio on vasta viimeksi mainitussa vaiheessa, jonka tavoitteena on tehdä mahdolliseksi, että komissio saa käyttöönsä kattavat tiedot kaikista asiaan liittyvistä seikoista, velvollinen kehottamaan niitä, joita asia koskee, esittämään huomautuksensa (em. asia Cook v. komissio, tuomion 22 kohta; em. asia Matra v. komissio, tuomion 16 kohta; asia C-367/95 P, komissio v. Sytraval ja Brink’s France, tuomio 2.4.1998, Kok. 1998, s. I-1719, 38 kohta ja em. asia komissio v. Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum, tuomion 34 kohta).
20

Oluen ja viinin kilpailutilanteesta komissio on sitä mieltä, että Ruotsissa vahvan oluen, joka on Ruotsin markkinoilla myynnissä hallitseva tuote, ja keskihintaluokkaan kuuluvien viinien välillä on kilpailutilanne. Komissio toteaa nimittäin, että viini on ostettava Systembolagetin myyntipisteistä kuten myös vahva olut, kun taas olutta, jonka alkoholipitoisuus on alle 3,5 prosenttia, on saatavilla ruokakaupoissa. Vahva olut ja viini kilpailevat siis keskenään samoissa myyntipisteissä. Komission mukaan se, että kuluttajan on pakko mennä Systembolagetin myyntipisteeseen ostaakseen vahvaa olutta ja viiniä, on seikka, joka on omiaan vahvistamaan korvaavuutta ja näin ollen näiden kahden tuotteen välistä kilpailutilannetta. Komissio täsmentää lisäksi, että viiniä ja olutta on saatavilla vain erityisen luvan saaneissa ravintoloissa ja ravitsemuslaitoksissa, joissa nämä kaksi juomaa voivat siis myös kilpailla keskenään.
Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut EY 88 artiklan 1 kohdan ja [EY 88] artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 21 artiklan, sellaisina kuin ne on pantu täytäntöön komission tiedonannolla, jonka otsikkona on ”Yhteisön suuntaviivat maatalousalan valtiontuesta” (julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä 1.2.2000), mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole 1.7.2001 mennessä ja viimeistään 30.6.2002 mennessä toimittanut vuosittaisia kertomuksia kaikista tukijärjestelmistä, jotka ovat olleet käytössä maatalousalalla vuosina 2000 ja 2001.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Euroopan yhteisöjen omat varat – Omien varojen toteaminen ja käyttöön asettaminen jäsenvaltioiden toimesta

(Neuvoston asetuksen N:o 1552/89 17 artiklan 2 kohta ja neuvoston asetuksen N:o 2913/92 220 artiklan 2 kohdan b alakohta; neuvoston päätöksen 94/728 2 ja 8 artikla)

2. Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne – Yhteisöjen tuomioistuimen arviointi siitä, onko kanne perusteltu – Sillä, että väitetyllä jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisellä ei ole kielteisiä seurauksia, ei ole merkitystä

(EY 226 artikla)

Tiivistelmä

1. Jäsenvaltioiden on todettava yhteisöjen oikeus omiin varoihin heti, kun tulliviranomaisilla on käytettävissään tarvittavat tiedot ja kun ne siten voivat laskea tullivelasta aiheutuvien tullien määrän ja määrittää velallisen, riippumatta siitä kysymyksestä, täyttyvätkö yhteisön tullikoodeksista annetun asetuksen N:o 2913/92 220 artiklan 2 kohdan b alakohdan soveltamisedellytykset ja voidaanko asiassa näin ollen kyseisten tullien osalta suorittaa tileihin kirjaaminen ja tullien kantaminen jälkikäteen.

Tässä tilanteessa jäsenvaltio, joka jättää toteamatta yhteisöjen oikeuden omiin varoihin eikä aseta vastaavaa summaa komission käytettäväksi, vaikkei mikään yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376 soveltamisesta annetun asetuksen N:o 1552/89 17 artiklan 2 kohdassa säädetyistä edellytyksistä täyty, ei noudata yhteisön oikeuden ja erityisesti Euroopan yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728 2 ja 8 artiklan mukaisia velvoitteitaan.

(ks. 32 kohta ja tuomiolauselma)

2. Koska yhteisön oikeussäännössä asetetun velvoitteen noudattamatta jättäminen merkitsee sellaisenaan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä, sillä, ettei noudattamatta jättämisellä ole ollut epäedullisia seuraamuksia, ei ole merkitystä.

(ks. 35 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyt – Direktiivi 92/50 – Soveltamisala

Tiivistelmä

Jäsenvaltio ei ole noudattanut julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta annetun direktiivin 92/50, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2001/78, ja erityisesti sen 11, 15 ja 17 artiklan mukaisia velvoitteitaan, jos hankintaviranomainen on ryhtynyt sopimuksentekomenettelyyn, joka koskee kyseisen jäsenvaltion tietyn alueen kunnissa tuotetun yhdyskuntajätteen valikoivan keräämisen jälkeen jäljelle jäävän jäännösosan hyödyntämistä, ja tehnyt kyseiset sopimukset noudattamatta mainitussa direktiivissä säädettyjä menettelyjä ja erityisesti julkaisematta asianmukaista hankintailmoitusta Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.

Edellä mainituilla sopimuksilla, joissa määrätään muun muassa siitä, että hankintaviranomainen maksaa toimijalle maksun, jonka määrä on vahvistettu euroina kutakin asianomaisten kuntien kyseiselle toimijalle toimittamaa jätetonnia kohti, ei nimittäin sovita sellaisesta korvauksen suorittamiseen liittyvästä tavasta, joka perustuisi oikeuteen hyödyntää kyseisiä palveluja ja joka merkitsisi sitä, että toimija ottaisi vastatakseen toimintaan liittyvästä riskistä. Kyseisiä sopimuksia on näin ollen pidettävä julkisia palveluhankintoja koskevina sopimuksina, joihin sovelletaan direktiiviä 92/50, eikä palveluja koskevina konsessiosopimuksina, joihin kyseistä direktiiviä ei sovelleta, joten niiden tekeminen on mahdollista ainoastaan noudattaen mainitun direktiivin säännöksiä.

(ks. 32, 34, 37, 45 ja 46 kohta sekä tuomiolauselma)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Ympäristö – Jätteet – Jätteiden siirroista annettu asetus N:o 259/93

(Neuvoston asetuksen N:o 259/93 liite II)

2. Ympäristö – Jätteet – Jätteiden siirroista annettu asetus N:o 259/93

(Neuvoston asetuksen N:o 259/93 liite II)

Tiivistelmä

1. Euroopan yhteisössä, Euroopan yhteisöön ja Euroopan yhteisöstä tapahtuvien jätteiden siirtojen valvonnasta ja tarkastamisesta annetun asetuksen N:o 259/93, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2557/2001, liitteessä II olevan vihreän jäteluettelon koodia GC 020, joka koskee elektroniikkaromua, on tulkittava siten, että sähköjohdot kuuluvat siihen vain sillä edellytyksellä, että ne ovat peräisin elektroniikkalaitteista.

(ks. 23 kohta ja tuomiolauselman 1 kohta)

2. Joustavampaa järjestelmää, jota Euroopan yhteisössä, Euroopan yhteisöön ja Euroopan yhteisöstä tapahtuvien jätteiden siirtojen valvonnasta ja tarkastamisesta annetun asetuksen N:o 259/93, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2557/2001, liitteessä II olevassa vihreässä jäteluettelossa mainittuihin jätteisiin voidaan soveltaa ja jonka mukaan niihin ei sovelleta keskeisimpiä kyseisellä asetuksella käyttöönotettuja valvonta- ja tarkastamismenettelyitä, ei pääsääntöisesti voida ulottaa koskemaan jätteitä, joita ei mainita tässä luettelossa.

Erityisesti siitä seikasta, että jäte muodostuu kahdesta aineesta, jotka erikseen tarkasteltuina voivat olla vihreässä jäteluettelossa mainittuja jätteitä, ei voi olla automaattisesti seurauksena, että tällainen yhdistelmäjäte kuuluu tähän luetteloon. Olosuhteet, joissa jätteiden käsittely voi tapahtua, ja jätteiden käsittelemiseen liittyvät mahdolliset ympäristöriskit eivät välttämättä ole samat silloin, kun asianomainen jäte on usean aineen yhdistelmä, kuin silloin, kun jokainen näistä aineista muodostaa erillisen jätteen.

(ks. 32, 33 ja 42 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Sosiaalipolitiikka – Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Joukkovähentämiset – Direktiivi 98/59

(Neuvoston direktiivin 98/59 1 artiklan 1 kohdan a alakohta)

2. Sosiaalipolitiikka – Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Joukkovähentämiset – Direktiivi 98/59

(Neuvoston direktiivin 98/59 4 artiklan 4 kohta)

Tiivistelmä

1. Työntekijöiden joukkovähentämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annettua direktiiviä 98/59 ja erityisesti sen 1 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että yhtiön erillinen tuotantoyksikkö, jolla on erilliset laitteet ja erikoistunut henkilöstö, jonka toimintaan ei vaikuta muiden yksiköiden toiminta ja jolla on tuotantopäällikkö, joka varmistaa työn asianmukaisen suorittamisen ja yksikön laitteiden kokonaistoiminnan valvonnan sekä teknisten kysymysten ratkaisemisen, kuuluu kyseistä direktiiviä sovellettaessa käsitteen ”yritys” piiriin. Sillä, että päätökset, jotka koskevat kunkin yksikön toimintakuluja, raaka-aineiden hankintaa ja tuotteita koskevaa kustannuslaskentaa, tehdään yhtiön päätoimipaikassa, jossa sijaitsee yhteinen kirjanpitoyksikkö, ei ole merkitystä tältä osin.

Kun otetaan huomioon nimittäin se seikka, että direktiivillä 98/59 tavoiteltu päämäärä koskee erityisesti niitä sosioekonomisia vaikutuksia, joita joukkovähennyksistä voi aiheutua paikallisella tasolla ja määrätyssä sosiaalisessa ympäristössä, kyseisellä yksiköllä ei välttämättä tarvitse olla minkäänlaista oikeudellista itsenäisyyttä eikä taloudellista, rahoituksellista, hallinnollista tai teknologista autonomiaa, jotta se voitaisiin katsoa ”yritykseksi”. ”Yrityksen” käsitettä määriteltäessä olennaista ei myöskään ole se, onko kysymyksessä olevalla yksiköllä johto, joka voi itsenäisesti toteuttaa joukkovähentämiset, tai maantieteellisesti erillinen sijainti muihin yrityskokonaisuuden yksiköihin ja laitoksiin nähden.

(ks. 28, 29, 31 ja 32 kohta sekä tuomiolauselma)

2. Työntekijöiden joukkovähentämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 98/59 4 artiklan 4 kohdassa säädettyä poikkeussäännöstä voidaan soveltaa ainoastaan ja yksinomaan silloin, kun yrityksen tai tuotantolaitoksen toiminnan lopettaminen johtuu tuomioistuimen päätöksestä. Kaikissa muissa tapauksissa ja erityisesti silloin, kun yrityksen toiminnan lopettaminen johtuu yksin työnantajan tahdosta, työnantajalla on velvollisuus jatkaa neuvotteluja työntekijöiden kanssa määrätyn lisäajan toimivaltaisessa viranomaisessa.

(ks. 36 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Yhteisön tavaramerkki – Muutoksenhakumenettely

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 59 artikla ja 74 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

Kun valituslautakunnan käsiteltävänä on päätös, jolla on hylätty hakemus merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi, valituslautakunnalla on harkintavalta päättäessään – perustellen tältä osin päätöksensä – ottaako se huomioon päätöksessä, joka sen on annettava, tosiseikkoja ja todisteita, jotka valituksen tehnyt osapuoli on esittänyt ensimmäisen kerran valituksensa tueksi esittämässään kirjelmässä, vai jättääkö se ne huomiotta. Näin ollen se ei ole välttämättä velvollinen ottamaan huomioon tällaisia tosiseikkoja ja todisteita, eikä niiden huomioon ottamista ole toisaalta sivuutettava viran puolesta.

Yhteisön tavaramerkkiasetuksen N:o 40/94 74 artiklan 2 kohdan, jonka mukaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) voi olla ottamatta huomioon tosiseikkoja, joihin asian osapuolet eivät ole vedonneet, tai todistustosiseikkoja, joita ne eivät ole esittäneet ”määräajassa” (en temps utile), sanamuodosta seuraa ensiksikin, että pääsäännön mukaan ja ellei erikseen ole toisin säädetty, asian osapuolet voivat esittää tosiseikkoja ja todisteita niiden määräaikojen päättymisen jälkeen, jotka niiden esittämiselle on asetettu asetuksen N:o 40/94 säännöksillä, eikä sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa ole millään tavoin kielletty ottamasta huomioon tosiseikkoja tai todisteita, joihin on vedottu tai jotka on esitetty tällä tavalla liian myöhään. Tämän säännöksen sanamuodosta käy kuitenkin yhtä selvästi ilmi, että tosiseikkoihin vetoaminen tai todisteiden esittäminen liian myöhään ei anna osapuolelle, joka toimii näin, ehdotonta oikeutta siihen, että harmonisointivirasto ottaa tällaiset tosiseikat tai todisteet huomioon.

Toiseksi on todettava, että mikään periaatteellinen syy, joka liittyy valituslautakunnassa käydyn menettelyn luonteeseen tai lautakunnan toimivaltaan, ei sulje pois sitä mahdollisuutta, että se ottaisi sen käsiteltäväksi saatetun valituksen ratkaisemisessa huomioon tosiseikkoja ja todisteita, jotka esitetään ensimmäisen kerran tässä muutoksenhakuvaiheessa.

Asetuksen N:o 40/94 59 artiklaa, jossa säädetään tarkemmin edellytyksistä asian saattamiseksi valituslautakunnan käsiteltäväksi, ei voida tulkita niin, että se tarjoaisi tällaisen valituksen tekijälle uuden määräajan niiden tosiseikkojen ja todisteiden esittämiseksi, joihin se vetoaa väitteensä tueksi. Tämän johdosta tällaisia tosiseikkoja ja todisteita ei voida katsoa esitetyn asetuksen 74 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla määräajassa (en temps utile).

(ks. 41–43, 49, 60–62, 64, 67 ja 68 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Yhteinen tullitariffi – Tariffinimikkeet – Dumpperit, joilla voidaan satunnaisesti liikkua päällystetyllä yleisellä tiellä

Tiivistelmä

Se seikka, että dumppereilla, jotka on suunniteltu erityisesti ja pääsääntöisesti muualla kuin päällystetyllä yleisellä tiellä käytettäväksi, on sellaisia ominaisuuksia, jotka mahdollistavat lisäksi niiden satunnaisen liikkumisen tällaisella tiellä, ei estä niiden luokittelua tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun asetuksen N:o 2658/87 liitteeseen I sisältyvään yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 8704 10.

Vaikka dumppereiden täytyy olla erityisesti suunniteltu kuljettamaan ja purkamaan lastinaan olevat ainekset muualla kuin teillä, jotta ne voidaan luokitella kyseiseen alanimikkeeseen, alanimikkeen sanamuodosta tai yhdistetyn nimikkeistön selittävistä huomautuksista tai harmonoidun järjestelmän selityksistä ei kuitenkaan seuraa, että mainittujen dumppereiden täytyy olla suunniteltu sillä tavoin, että niitä voidaan käyttää yksinomaan muualla kuin teillä.

(ks. 36, 37 ja 41 kohta sekä tuomiolauselma)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Kansainväliset sopimukset – ETY:n ja Turkin välinen assosiaatiosopimus – ETY–Turkki-assosiaatiosopimuksella perustettu assosiaationeuvosto – Päätös N:o 1/80 – Henkilöiden vapaa liikkuvuus – Työntekijät – Jäsenvaltion laillisille työmarkkinoille kuuluvan Turkin kansalaisen oikeus tehdä palkattua työtä tässä jäsenvaltiossa ja tätä oikeutta vastaava oleskeluoikeus

(ETY–Turkki-assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 6 artiklan 1 kohta)

2. Kansainväliset sopimukset – ETY:n ja Turkin välinen assosiaatiosopimus – ETY–Turkki-assosiaatiosopimuksella perustettu assosiaationeuvosto – Päätös N:o 1/80 – Henkilöiden vapaa liikkuvuus – Työntekijät – Jäsenvaltion laillisille työmarkkinoille kuuluvan Turkin kansalaisen oikeus tehdä palkattua työtä tässä jäsenvaltiossa ja tätä oikeutta vastaava oleskeluoikeus

(ETY–Turkki-assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 6 artiklan 1 ja 2 kohta)

Tiivistelmä

1. ETY–Turkki-assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 6 artiklan 1 kohdan ensimmäistä luetelmakohtaa on tulkittava siten, että turkkilainen työntekijä voi vedota tässä määräyksessä hänelle annettuihin oikeuksiin ainoastaan silloin, kun hänen toiselle työnantajalle tekemänsä palkkatyö on vastaanottavan jäsenvaltion maahantuloa ja työntekoa koskevien lakien ja hallinnollisten säädösten mukainen. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana on tehdä tarpeelliset toteamukset sen ratkaisemiseksi, onko tästä kyse sellaisen turkkilaisen työntekijän osalta, joka on vaihtanut työnantajaa ennen kuin saman päätöksen 6 artiklan 1 kohdan toisessa luetelmakohdassa määrätty kolmen vuoden aika on kulunut.

(ks. 34, 36 ja 54 kohta sekä tuomiolauselma)

2. ETY–Turkki-assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 6 artiklan 2 kohdan toista virkettä on tulkittava siten, että sillä pyritään takaamaan se, että säännönmukaisessa työskentelyssä olevilla keskeytyksillä, jotka johtuvat omasta tahdosta riippumattomasta työttömyydestä tai pitempiaikaisesta sairaudesta, ei ole haitallista vaikutusta niihin oikeuksiin, jotka turkkilainen työntekijä on jo saavuttanut niiden aikaisempien työskentelykausien perusteella, joiden kestosta on määrätty viimeksi mainitun säännöksen kolmessa luetelmakohdassa.

(ks. 41, 42 ja 55 kohta sekä tuomiolauselma)