EUROOPAN UNIONIN VIRKAMIESTUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kolmas jaosto)

20 päivänä heinäkuuta 2016

José Barroso Truta ym.

vastaan

Euroopan unionin tuomioistuin

”Henkilöstö — Sopimussuhteiset toimihenkilöt — Eläkkeet — Henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohta — Aiemmin kansallisissa eläkejärjestelmissä saavutettujen eläkeoikeuksien siirtäminen unionin eläkejärjestelmään — Työsopimusten tekemiseen toimivaltaisen viranomaisen ehdotus hyvitettävistä palvelusvuosista — Kehotus ottaa yhteyttä hallintoon selitysten saamiseksi ja siirtojen suorittamisen tarkoituksenmukaisuudesta keskustelemiseksi — Työntekijöiden antama suostumus heidän kansallisten eläkeoikeuksiensa siirrolle ilman, että asiasta on neuvoteltu ennalta työsopimusten tekemiseen toimivaltaisen viranomaisen kanssa — Eläkeoikeuksien siirtojen lopullinen luonne — Vähimmäistoimeentuloa koskevan säännön havaitseminen myöhemmin — Henkilöstösääntöjen 77 artiklan neljäs kohta — Huolellisuusvelvollisuus — Työsopimuksista vastaavan viranomaisen antamien tietojen väitetty riittämättömyys hyvitettäviä palvelusvuosia koskevien ehdotusten toimittamisen yhteydessä — Vahingonkorvauskanne — Oikeudenkäyntiä edeltävään hallinnolliseen menettelyyn liittyvien vaatimusten noudattamatta jättäminen — Tutkimatta jättäminen”

Aihe:

SEUT 270 artiklaan, jota sovelletaan Euratomin perustamissopimukseen sen 106 a artiklan nojalla, perustuva kanne, jossa José Barroso Truta, Marc Forli, Calogero Galante ja Bernard Gradel vaativat Euroopan unionin tuomioistuinta korvaamaan sen, että he menettivät aiemmin kansallisissa eläkejärjestelmissä saavuttamiaan eläkeoikeuksia sen seurauksena, että he siirsivät nämä oikeudet Euroopan unionin eläkejärjestelmään.

Ratkaisu:

Kanne hylätään. Euroopan unionin tuomioistuin vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan José Barroso Trutan, Marc Forlin, Calogero Galanten ja Bernard Gradelin oikeudenkäyntikulut.

Tiivistelmä

Virkamiehet – Sopimussuhteen ulkopuolinen toimielinten vastuu – Vastuun syntymisen edellytykset – Vahinko – Ainellinen vahinko, joka on väitetysti aiheutunut siitä, ettei hallinto ilmoittanut sopimussuhteiselle toimihenkilölle, että hänen tulevaan eläkkeeseensä aiheutuu vaikutuksia siitä, että hän siirtää kansalliset eläkeoikeutensa unionin järjestelmään – Vahinko, joka ei ole varma

Virkamiehet – Eläkkeet – Ennen unionin palveluksessa aloittamista saavutetut eläkeoikeudet – Siirtäminen unionin järjestelmään – Hallinnon velvollisuudet – Velvollisuutta esittää hyvittämistä koskeva ehdotus ottamalla huomioon asianomaiselle virkamiehelle aiheutuvat erityiset seuraukset ei ole – Asianomaiselle osoitettu pelkkä kehotus ottaa hallintoon yhteyttä lisätietoja varten on riittävä

Henkilöstökanne – Virkamiehelle vastainen toimi – Käsite – Saavutettuja eläkeoikeuksia vastaavan pääoman siirron jälkeen tehty päätös palvelusvuosien hyväksymisestä, joka on virkamiehelle vastainen toimi – Mahdollisuus vedota riitautuksen tueksi niiden tietojen puutteellisuuteen, jotka hallinto esitti hyvitettäviä palvelusvuosia koskevan ehdotuksen toimittamisen yhteydessä

Työsopimusten tekemiseen toimivaltaisen viranomaisen lopullinen päätös, jolla tunnustetaan unionin eläkejärjestelmässä palvelusvuodet, jotka hyvitetään sen seurauksena, kun työntekijän aikaisemmin kansallisissa eläkejärjestelmissä saavuttamat eläkeoikeudet siirretään, on asianomaiselle vastainen toimi, jonka tämä työntekijä voi riitauttaa tekemällä henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan mukaisen valituksen ja tarvittaessa nostamalla SEUT 270 artiklan ja henkilöstösääntöjen 91 artiklan 2 kohdan mukaisen kanteen. Tällaisen riitautuksen tueksi asianomainen voi tarvittaessa vedota siihen, että hänen näille siirroille antamansa hyväksyntä on virheellinen, koska hän ei väitetysti saanut kyseiseltä viranomaiselta tietoja siitä, mitä seurauksia hänen erityisessä tapauksessaan aiheutuu siitä, että sovelletaan henkilöstösääntöjen 77 artiklan neljättä kohtaa, jonka mukaan vanhuuseläkkeen määrä ei saa olla alle 4 prosenttia vähimmäistoimeentulosta palvelusvuotta kohti. Tältä osin jos tietyt puhtaasti valmistelevat toimet kuten hyvitettäviä palvelusvuosia koskevat ehdotukset, joihin on liitetty työsopimusten tekemiseen toimivaltaisen viranomaisen antamia, väitetysti puutteellisia tietoja, voivat olla asianomaiselle vastaisia, koska niistä voi aiheutua vaikutuksia myöhemmän kannekelpoisen toimen, kuten hyvitettävien palvelusvuosien tunnustamista koskevan lopullisen päätöksen sisältöön, nämä toimet eivät kuitenkaan voi olla itsenäisen kanteen kohteena ja ne on riitautettava tästä toimesta nostetun kanteen yhteydessä vetoamalla tarvittaessa valmistelevan toimen lainvastaisuuteen. (ks. 67 ja 68 kohta) Viittaukset: Yhteisöjen tuomioistuin: tuomio 11.7.1968, Van Eick v. komissio (35/67, EU:C:1968:39, s. 500) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: määärys 26.11.2003, Mc Bryan v. komissio (T-96/02, EU:T:2003:314, 47–52 kohta) Unionin yleinen tuomioistuin: tuomio 13.10.2015, komissio v. Cocchi ja Falcione (T-103/13 P, EU:T:2015:777, 88 kohta) Virkamiestuomioistuin: tuomio 23.11.2010, Marcuccio v. komissio (F-65/09, EU:F:2010:149, 42 kohta)

Eläkeoikeuksien siirtämistä koskevissa asioissa työntekijän tällaiseen siirtoon antaman suostumuksen on perustuttava tietoihin, jotka hän on saanut nimittävän viranomaisen tai työsopimusten tekemiseen toimivaltaisen viranomaisen tekemästä hyvitettäviä palvelusvuosia koskevasta ehdotuksesta, joka perustuu väliaikaiseen pääoman määrään, jonka asianomainen kansallinen eläkekassa on ilmoittanut. Tältä osin huolellisesti toimivan hallintoviranomaisen, joka käsittelee satoja eläkeoikeuksien siirtämistä koskevia hakemuksia, ei voida kohtuullisesti odottaa muotoilevan jokaisen tällaisen ehdotuksen siten, että siinä ilmoitetaan ennalta seuraukset, joita asianomaisten virkamiesten ja toimihenkilöiden eläkeoikeuksien siirtämisestä tulee heille aiheutumaan. Näissä olosuhteissa kyseinen viranomainen voi täyttää huolenpitovelvollisuutensa hyvän hallinnon periaatetta noudattaen muotoilemalla kyseessä olevat hyvitettäviä palvelusvuosia koskevat ehdotukset siten, että se kehottaa jokaisessa ehdotuksessa asianomaista henkilöä ottamaan siihen yhteyttä saadakseen selityksiä laskutavasta ja keskustellakseen siirron aiheellisuudesta. Näin ollen kun asianomaiset hakevat kansallisten eläkeoikeuksiensa siirtoa unionin eläkejärjestelmään ja vahvistavat nämä hakemukset ilman, että he ovat pitäneet tarpeellisena ottaa ennalta yhteyttä hallintoon saadakseen tietoja päätöksentekoaan varten, työsopimusten tekemiseen toimivaltaista viranomaista ei voida arvostella siitä, ettei se ole antanut heille riittävästi tietoa tältä osin tai väittää, että he ovat virheellisesti hyväksyneet heitä koskevat hyvitettäviä palvelusvuosia koskevat ehdotukset. Lisäksi jokaisen tavanomaisen huolellisen virkamiehen tai toimihenkilön oletetaan tuntevan henkilöstösäännöt ja erityisesti omaa palkkaustaan tai eläkettään koskevat säännöt. Tältä osin virkamieheltä tai toimihenkilöltä edellytettävää tavanomaista huolellisuutta arvioidaan hänen koulutukseensa, palkkaluokkaansa ja työkokemukseensa nähden. Henkilöstösääntöjen 77 artiklan sanamuoto on kuitenkin melko selkeä sekä sen ensimmäisen että sen neljännen kohdan osalta, joten sen olisi ainakin pitänyt kannustaa asianomaisia tiedustelemaan tätä asiaa hallinnolta. (ks. 73–78 kohta) Viittaukset: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: tuomio 10.2.1994, White v. komissio (T-107/92, EU:T:1994:17, 47 kohta) ja tuomio 5.11.2002, Ronsse v. komissio (T-205/01, EU:T:2002:269, 52 kohta) Unionin yleinen tuomioistuin: tuomio 3.10.2015, komissio v. Verile ja Gjergji (T-104/14 P, EU:T:2015:776, 49 kohta) Virkamiestuomioistuin: tuomio 12.3.2014, CR v. parlamentti (F-128/12, EU:F:2014:38, 45 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen); määräys 20.3.2014, Michel v. komissio (F-44/13, EU:F:2014:40, 53 kohta) ja tuomio 19.11.2014, EH v. komissio (F-42/14, EU:F:2014:250, 106 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen)