YHTEISÖJEN FENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN

MÄÄRÄYS (kolmas jaosto)

5 päivänä helmikuuta 1997

Asia T-49/96

H

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Henkilöstö — Vahingonkorvauskanne — Oikeudenkäyntiväite”

Täydellinen teksti ranskankielellä II-83

Aihe:

Kanne, jossa vaaditaan kantajalle aiheutuneeksi väitetyn aineellisen ja aineettoman vahingon korvaamista.

Lopputulos:

Tutkimatta jättäminen.

Määräyksen lyhennelmä

Työkyvyttömyyslautakunta, jonka käsiteltäväksi komissio oli asian saattanut, katsoi 13.9.1994, että kantaja on pysyvästi työkyvytön ja että työkyvyttömyyden on katsottava olevan täydellistä. Nimittävä viranomainen siirsi 27.9.1994 tekemällään päätöksellä kantajan eläkkeelle 1.10.1994 alkaen. Kantaja totesi 25.1.1995 tullessaan hakemaan henkilökohtaisia tavaroitaan, että ne olivat kadonneet. Komissio tunnusti 2.2.1995 päivätyssä kirjeessään, että tavarat oli heitetty pois.

Kantaja teki 6.4.1995 hakemuksen, jossa hän vaati 500000 Belgian frangin (BEF) suuruista vahingonkorvausta aineellisesta ja aineettomasta vahingosta, jonka hän väitti aiheutuneen hänen henkilökohtaisten tavaroidensa katoamisen vuoksi. Komissio päätti 12.6.1995 päivätyllä kirjeellään maksaa kantajalle 50000 BEF korvauksena niiden tavaroiden menetyksestä, joiden hinta on mainittu kantajan 6.4.1995 päivätyn kirjeen liitteessä, sekä 100000 BEF korvauksena muiden asiakirjojen ja henkilökohtaisten arkistojen menetyksestä eli yhteensä 150000 BEF.

Tutkittavaksi ottaminen

Kanteen, jolla pyritään saamaan korvausta yhteisön toimielimen aiheuttamasta vahingosta, on, jotta se täyttäisi yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohdan vaatimukset, sisällettävä ne seikat, joiden perusteella voidaan yksilöidä se toiminta, josta kantaja toimielintä moittii, ne syyt, joiden perusteella kantaja katsoo, että tämän toiminnan ja hänelle itselleen aiheutuneeksi väittämänsä vahingon välillä on kausaaliyhteys, sekä tämän vahingon laatu ja suuruus (23 kohta).

Viittaukset: asia T-56/92, Koelman v. komissio, 29.11.1993(Kok. 1993, s. II-1267,21 kohta); asiaT-505/93, Osóriov. komissio, 1.7.1994(Kok. H. 1994, s. II-581,33 kohta);asiaT-387/94, Asia Motor France ym. v. komissio, 18.9.1996 (Kok. 1996, s. II-961,106 kohta); asiaT-53/96, Syndicatdes producteursde viande bovinede la coordinationrurale ym. v. komissio, 21.11.1996 (Kok. 1996, s. II-0000, 22 kohta).

Kanteessa ei esitetä riittävän täsmällisesti väitetyn aineellisen ja aineettoman vahingon suuruutta. Aiheutuneeksi väitettyä aineellista vahinkoa ei ole kanteessa tai valituksessa arvioitu lukuina likimääräisesti tai ymmärrettävästi. Vaikka kanteessa ei erityisissä olosuhteissa ole välttämätöntä täsmentää vahingon täsmällistä suuruutta ja esittää lukuina vaaditun korvauksen määrää, kantaja ei ole tässä asiassa kuitenkaan osoittanut tällaisten olosuhteiden olemassaoloa. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tehtävänä ei ole pyrkiä etsimään muistioista ja liitteistä niitä kanneperusteita ja perusteluja, joilla aineellisen vahingon suuruutta koskevan täsmällisyyden puute kanteessa voitaisiin perustella. Aineettoman vahingon osalta vahinkoon viitataan vain yleisin sanankääntein täsmentämättä sen suuruutta tai sisältöä (24-26 kohta).

Viittaukset: asia T-85/92. De Hoe v. komissio, 28.4.1993 (Kok. 1993, s. II-523, 22 kohta) ja asia T-112/94, Moatv. komissio. 15.2.1995 (Kok. H. 1995, s. II-135, 37 kohta).

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei voi kanteen perusteella myöskään tutkia, katsooko kantaja perustellusti, että komission hänelle myöntämä 150000 BEF suuruinen korvaus on todellisuudessa riittämätön (27 kohta).

Viittaukset: asia T-130/95.X v. komissio, 12.12.1996 (Kok. H. 1996, s. II-1609, 85 kohta).

Ratkaisu:

Kanne jätetään tutkimatta.