Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Maatalous - Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Kielto saattaa markkinoille beta-agonisteja annettavaksi tuotantoeläimille - Direktiivi 96/22/EY - Suhteellisuusperiaate, luottamuksensuojan periaate ja hyvän hallinnon periaate - Parlamentin kuulemista koskeva vaatimus - Rikkomista ei ole tapahtunut

(EY:n perustamissopimuksen 43 artikla (josta on muutettuna tullut EY 37 artikla); neuvoston direktiivi 96/22)

2 Kumoamiskanne - Oikeussuojan tarve - Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt - Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet - Asetus, jolla eläinlääkkeen jäämien enimmäismäärien pätevyys rajoitetaan tiettyihin erityisiin hoitotarkoituksiin - Sellaisen lääkeyhtiön kanne, joka osallistuu enimmäismäärien vahvistamismenettelyyn ja joka menettää kyseisen vahvistamisen vuoksi lääkkeen markkinoille saattamista koskevat luvat - Tutkittavaksi ottaminen

(Komission asetus N:o 1312/96)

3 Oikeudenkäyntimenettely - Väliintulo - Väliintulo, jolla ei ylitetä oikeusriidaan puitteita ja jolla tuetaan yhden asianosaisen vaatimuksia mutta toisenlaisin perusteluin - Tutkittavaksi ottaminen - Erityistapaus

(Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 37 artiklan kolmas kohta; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 116 artiklan 3 kohta)

4 Maatalous - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaisuus - Eläinlääkejäämien enimmäismäärät eläinperäisissä elintarvikkeissa - Enimmäismäärien vahvistamismenettely - Asetus N:o 2377/90 - Rajoitettu kohde - Kyseessä olevan tuotteen käyttökieltoa ei voida ottaa huomioon - Tuotteelle vahvistetun enimmäismäärän pätevyyden rajoittaminen tällaisen kiellon perusteella - Harkintavallan väärinkäyttö

(Neuvoston asetus N:o 2377/90 ja N:o 2309/93; komission asetus N:o 1312/96; neuvoston direktiivi 81/851)

Tiivistelmä

1 Tiettyjen hormonaalista tai tyrostaattista vaikutusta omaavien aineiden ja beta-agonistien käytön kieltämisestä kotieläintuotannossa annettu direktiivi 96/22/EY, jossa säädetään, että jäsenvaltioiden on säädettävä kiellosta saattaa markkinoille beta-agonisteja annettavaksi eläimille, joiden liha ja muut tuotteet on tarkoitettu ihmisravinnoksi, riippumatta siitä, käytetäänkö niitä laittomasti karjan lihottamiseen vai tähän asti laillisiin hoitotarkoituksiin, ei loukkaa suhteellisuusperiaatetta, luottamuksensuojan periaatetta, hyvän hallinnon periaatetta tai EY:n perustamissopimuksen 43 artiklaa (josta on muutettuna tullut EY 37 artikla).

Suhteellisuusperiaatteen osalta, kun otetaan huomioon toimenpiteiden päämäärä eli sekä ihmisten terveyden suojelu että yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteiden toteuttaminen, neuvosto ei ole tehnyt ilmeistä arviointivirhettä katsoessaan yleisen kiellon olevan ihmisten terveyden suojelun kannalta paras ratkaisu tai todetessaan, että kuluttajien luottamus voidaan palauttaa ainoastaan yleisellä kiellolla. Rajoitukset, jotka koskevat tiettyjen lääketehtaiden aikaisemmin kehittämien sellaisten lääkkeiden taloudellista hyödyntämistä, joita patentti ei enää suojaa, eivät merkitse kohtuuttomia tai kestämättömiä menetyksiä yhteisön lainsäätäjän tavoittelemiin yleisen edun mukaisiin päämääriin verrattuna.

Mitä tulee luottamuksensuojan periaatteeseen ja hyvän hallinnon periaatteeseen, koska täsmällisiä vakuutuksia markkinoille saattamista koskevan luvan myöntämättä jättämisen edellytyksistä ei ollut annettu, neuvosto oli oikeutettu päättämään kyseessä olevan kaltaisesta tulevaisuudessa sovellettavasta kiellosta ja päättämään, että se oli asianmukaisin keino ihmisten terveyden suojelemiseksi ja kuluttajien luottamuksen palauttamiseksi.

Perustamissopimuksen 43 artiklassa tarkoitetun, parlamentin säännönmukaista kuulemista koskevan vaatimuksen osalta sellaisen säädösehdotuksen muotoa ja sisältöä koskeva muutos, josta parlamenttia on kuultu, eli direktiivin antaminen asetuksen sijasta ja pienen poikkeuksen lisääminen, ei ole olennainen muutos, joka olisi edellyttänyt parlamentin kuulemista uudelleen.

2 Lääketehtaan, joka tuottaa ja markkinoi klenbuterolia sisältäviä eläinlääkkeitä useiden jäsenvaltioiden myöntämien markkinoille saattamista koskevien lupien nojalla, asetuksesta N:o 1312/96, jolla muutetaan asetuksen N:o 2377/90 liitettä III ja vahvistetaan klenbuterolin käytöstä tiettyihin erityisiin hoitotarkoituksiin aiheutuvien jäämien enimmäismäärät, nostamaa kumoamiskannetta ei ole jätettävä tutkimatta siksi, että kantajalla ei olisi oikeussuojan tarvetta tai että asetus ei koskisi kantajaa suoraan ja erikseen.

Klenbuterolijäämien enimmäismäärien pätevyyden rajoittaminen tiettyihin erityisiin hoitotarkoituksiin merkitsee tämän aineen käytön kieltämistä muihin hoitotarkoituksiin ja siten kantajille joissakin jäsenvaltioissa myönnettyjen markkinoille saattamista koskevien lupien osittaiseen peruuttamiseen. Asetuksella on näin ollen sellaisia sitovia oikeusvaikutuksia, jotka voivat vaikuttaa kantajan etuihin niin, että ne voivat muuttaa selvästi tämän oikeudellista asemaa.

Koska asetus on annettu kantajan tekemän klenbuterolijäämien enimmäismäärien vahvistamista koskevan virallisen hakemuksen jälkeen ja koska asiaan sovellettavissa säännöksissä mainitaan myös nimenomaisesti kantajan osallistuminen jäämien enimmäismäärien vahvistamismenettelyyn kyseisten eläinlääkkeiden markkinoille saattamisesta vastaavana henkilönä, asetus vaikuttaa kantajan asemaan tiettyjen sille tunnusomaisten erityispiirteiden ja sellaisen tosiasiallisen tilanteen vuoksi, jonka perusteella se voidaan erottaa tähän asetukseen nähden kaikista muista, joten riidanalainen asetus koskee kantajaa erikseen. Koska asetus ei vaadi kansallisia täytäntöönpanotoimia ja koska se velvoittaa suoraan kaikkia kyseessä olevia toimijoita, riidanalainen asetus koskee kantajaa myös suoraan.

3 EY:n tuomioistuimen perussäännön 37 artiklan kolmas kohta, jonka mukaan väliintulokirjelmässä saadaan esittää vain jonkun asianosaisen vaatimuksia tukevia vaatimuksia, ja yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 116 artiklan 3 kohta, jonka mukaan väliintulijan on hyväksyttävä asia sellaisena kuin se on väliintulohetkellä, eivät estä väliintulijaa esittämästä uusia tai erilaisia perusteluja kuin asianosainen, jota se tukee, kun nämä perustelut eivät muuta kanteen kohdetta ja kun väliintulon tarkoituksena on kuitenkin tukea viimeksi mainitun vaatimuksia.

Kanteessa määritettyä kumoamiskanteen kohdetta ei muuta väliintulijan ensimmäistä kertaa esittämä perustelu, jonka mukaan vastaaja on ylittänyt toimivaltansa, kun kantaja sen sijaan on väittänyt, että sen varallisuusoikeuksien käyttöön ja vapauteen harjoittaa ammatillista tai kaupallista toimintaa on puututtu. Jos väitetty toimivallan ylitys on todella tapahtunut, tämän seurauksena on väistämättä lainvastainen puuttuminen edellä mainittujen oikeuksien käyttöön.

4 Asetuksessa N:o 2377/90 säädetty eläinperäisissä elintarvikkeissa esiintyvien eläinlääkejäämien enimmäismäärän vahvistamismenettely rajoittuu pelkästään sellaisen kynnysarvon määrittämiseen, jota vähäisempiä elintarvikkeissa esiintyviä tietyn tuotteen jäämiä voidaan pitää vaarattomina ihmisen terveydelle. Jos taas toimielimillä on muita syitä kieltää kyseisen tuotteen saattaminen markkinoille, kuten ihmisten terveyden suojeleminen tietyn aineen lainvastaiselta käytöltä tai kuluttajien luottamuksen palauttaminen, niiden on toimittava asianmukaisella tavalla, kuten antamalla säädös, jolla kielletään kyseisen tuotteen markkinoille saattaminen.

Vaikka direktiivissä 81/851/ETY, jossa säädetään eläinlääkkeiden markkinoille saattamista koskevien kansallisten lupien myöntämismenettelyistä, ja asetuksessa N:o 2309/93, jossa säädetään eläinlääkkeiden markkinoille saattamista koskevien yhteisön lupien myöntämismenettelyistä, säädetään nimenomaisesti, että tuotteen markkinoille saattamista koskeva lupa on evättävä silloin, kun tuotteen käyttö on kielletty muiden yhteisön säännösten perusteella, jäämän enimmäismäärän vahvistaminen asetuksen N:o 2377/90 nojalla on riippumaton ja erillinen markkinoille saattamista koskevien lupien myöntämismenettelyistä, eikä asetus N:o 2377/90 sisällä mitään säännöksiä, joiden perusteella komissio voisi ottaa huomioon markkinointikiellon kieltäytyäkseen vahvistamasta jäämän enimmäismäärää.

Edellä esitetystä seuraa, että rajoittamalla neuvoston direktiivin sisältämän käyttökiellon perusteella klenbuterolijäämien enimmäismäärien pätevyyden tiettyihin erityisiin nautakarjan ja hevoseläinten hoitotarkoituksiin asetuksella N:o 1312/96 komissio on ylittänyt toimivallan, jota se käyttää asetuksen N:o 2377/90 nojalla.