Asianosaiset

Tuomion perustelut

Päätöksen päätösosa



Asianosaiset

Asiassa C-236/05,

jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 30.5.2005,

Euroopan yhteisöjen komissio , asiamiehenään K. Banks, prosessiosoite Luxemburgissa,

kantajana,

vastaan

Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta , asiamiehenään S. Nwaokolo, jota avustaa barrister D. J. Rhee,

vastaajana,

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (kolmas jaosto),

toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas sekä tuomarit A. Tizzano (esittelevä tuomari), A. Borg Barthet, J. Malenovský ja A. Ó Caoimh,

julkisasiamies: M. Poiares Maduro,

kirjaaja: R. Grass,

ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä esitetyn,

päätettyään julkisasiamiestä kuultuaan ratkaista asian ilman ratkaisuehdotusta,

on antanut seuraavan

tuomion

Tuomion perustelut

1. Euroopan yhteisöjen komissio vaatii kanteellaan yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä 12.10.1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93 (EYVL L 261, s. 1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 4.11.2003 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1954/2003 (EUVL L 289, s. 1; jäljempänä asetus N:o 2847/93), mukaisia velvoitteitaan, koska se on ilmoittanut kyseisen asetuksen 19 i artiklan ensimmäisessä ja kolmannessa luetelmakohdassa vaaditut tiedot huomattavasti myöhässä.

2. Asetuksen N:o 2847/93 19 i artiklan ensimmäisessä ja kolmannessa luetelmakohdassa säädetään seuraavaa:

”Kunkin jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle tietokoneella luettavassa muodossa [yhteisön kalastusalusrekisteristä 19 päivänä tammikuuta 1994 annetussa] komission asetuksessa (EY) N:o 109/94 [EYVL L 19, s. 5] säädetyn menettelyn mukaisesti:

– edellisen kuukauden pyyntiponnistuksia koskevat tiedot kultakin kyseessä olevalta kalastusalueelta pohjakalalajien osalta ennen kunkin kuukauden 15. päivää.

– –

– edellisen vuosineljänneksen pyyntiponnistuksia koskevat tiedot kokonaisuudessaan kultakin edellä 19 a artiklassa mainitulta kalastusalueelta pelagisten lajien osalta jokaisen kalenterivuosineljänneksen ensimmäisen kuukauden loppuun mennessä.”

Oikeudenkäyntiä edeltävä menettely

3. Komissio osoitti 21.11.2001 Yhdistyneelle kuningaskunnalle virallisen huomautuksen, jossa se väitti, ettei sille ollut lähetetty asetuksen N:o 2847/93 19 i artiklan ensimmäisessä ja kolmannessa luetelmakohdassa vaadittuja tietoja vuosilta 1999, 2000 ja 2001.

4. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus selosti 11.1.2002 päivätyssä kirjeessään, että vaikka sillä oli ollut teknisiä vaikeuksia kyseisten tietojen kokoamisessa ja ilmoittamisessa, kaikki vuoden 1999 ja vuoden 2001 marraskuun, tämä kuukausi mukaan lukien, välistä ajanjaksoa koskevat tiedot oli tällä välin ilmoitettu komissiolle.

5. Sen jälkeen, kun komissio oli 15.7.2004 todennut, että puutteet tai viivästykset tietojen lähettämisessä jatkuivat myös vuosina 2002 ja 2003, se lähetti Ison-Britannian viranomaisille perustellun lausunnon, jossa se totesi, että ”Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut asetuksen N:o 2847/93 19 i artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ilmoittanut tämän artiklan ensimmäisessä ja kolmannessa luetelmakohdassa vaadittuja tietoja tai koska se on useasti ilmoittanut ne huomattavasti myöhässä”. Komissio kehotti näin ollen kyseistä jäsenvaltiota toteuttamaan tämän lausunnon noudattamisen edellyttämät toimenpiteet kahden kuukauden kuluessa sen tiedoksiannosta.

6. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus myönsi 9.9.2004 päivätyllä kirjeellä viivästysten olemassaolon. Se ilmoitti kuitenkin, että tiettyjen tietojen lähettämisen osalta viivästys ei ollut ollut niin merkittävä kuin se, joka esitettiin perustellussa lausunnossa. Toiseksi se huomautti, että menettelyjä oli käynnistetty sen varmistamiseksi, että Yhdistynyt kuningaskunta noudattaa asetusta N:o 2847/93 ja mukautuu siihen edelleen tulevaisuudessa.

7. Koska komissio katsoi, että viivästykset tietojen ilmoittamisessa olivat jatkuneet vuonna 2004 ja vuonna 2005, se päätti nostaa nyt käsiteltävänä olevan kanteen.

Kanne

Kanteen tutkittavaksi ottaminen

8. Aivan aluksi Yhdistynyt kuningaskunta esittää vastineessaan kaksi oikeudenkäyntiväitettä, jotka perustuvat kanteen kohteen muuttamiseen ja kanteen kohteen puuttumiseen.

Kanteen kohteen muuttaminen

9. Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset väittävät, että 21.11.2001 päivätty virallinen huomautus sisälsi ainoastaan vuosia 1999, 2000 ja 2001 koskevia riitautuksia. Sitä vastoin perustellussa lausunnossa viitattiin myös vuosiin 2002 ja 2003 ja kannekirjelmässä vuosiin 2004 ja 2005. Näin ollen kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat siltä osin kuin siihen sisältyy väitteitä virallisen huomautuksen päiväyksen jälkeisestä jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisestä.

10. Tältä osin on syytä muistuttaa yhtäältä, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan EY 226 artiklan nojalla nostetun jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteen kohde määrätään komission perustellussa lausunnossa (ks. asia C‑29/90, komissio v. Kreikka, tuomio 18.3.1992, Kok. 1992, s. I‑1971, 12 kohta ja asia C‑280/89, komissio v. Irlanti, tuomio 2.12.1992, Kok. 1992, s. I‑6185, 7 kohta), joten kanteen on perustuttava samoihin syihin ja perusteisiin kuin perusteltu lausunto (ks. asia C‑456/03, komissio v. Italia, tuomio 16.6.2005, Kok. 2005, s. I‑10629, 35 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja asia C‑33/04, komissio v. Luxemburg, tuomio 8.12.2005, Kok. 2005, s. I‑10629, 36 kohta).

11. Toisaalta yhteisöjen tuomioistuin on myös vahvistanut, että tämä vaatimus ei kuitenkaan voi merkitä sitä, että perustellun lausunnon lausunto-osassa esitettyjen väitteiden ja kannekirjelmässä esitettyjen vaatimusten pitäisi kaikissa tilanteissa olla täysin yhteneviä, kunhan perustellussa lausunnossa määritettyä oikeusriidan kohdetta ei ole laajennettu tai muutettu (ks. asia C‑433/03, komissio v. Saksa, tuomio 14.7.2005, Kok. 2005, s. I‑6985, 28 kohta ja asia C‑484/04, komissio v. Yhdistynyt kuningaskunta, 7.9.2006, 25 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).

12. Yhteisöjen tuomioistuin on erityisesti katsonut, että oikeudenkäynnin kohde voi ulottua perustellun lausunnon jälkeisiin tosiseikkoihin, jos ne ovat luonteeltaan samanlaisia ja osa samaa menettelyä kuin kyseisessä lausunnossa tarkoitetut tosiseikat (ks. asia 42/82, komissio v. Ranska, tuomio 22.3.1983, Kok. 1983, s. 1013, Kok. Ep. VII, s. 103, 20 kohta; asia 113/86, komissio v. Italia, tuomio 4.2.1988, Kok. 1988, s. 607, 11 kohta ja asia C‑221/04, komissio v. Espanja, 18.5.2006, 28 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).

13. On todettava, että nyt käsiteltävänä olevassa asiassa kanteen kohde ei ole muuttunut tämän oikeudenkäyntimenettelyn aikana.

14. Nimittäin perustellun lausunnon lausunto-osassa samoin kuin kannekirjelmässä esitetyissä vaatimuksissa komissio moittii Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusta siitä, että tämä on jatkuvasti jättänyt noudattamatta velvoitteensa lähettäessään asetuksen N:o 2847/93 19 i artiklan ensimmäisessä ja kolmannessa luetelmakohdassa vaaditut tiedot myöhässä.

15. Lisäksi komissio on kannekirjelmässään korostanut, että jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen jatkuu tämän kanteen nostamisen hetkellä, koska Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus ei ole vielä ilmoittanut lähes mitään vuoteen 2004 eikä vuoteen 2005 liittyviä tietoja.

16. Tästä seuraa, että komission kanne ei koske määrättyihin ajanjaksoihin liittyviä erityisiä toimia vaan Yhdistyneen kuningaskunnan jatkuvaa ja systemaattista laiminlyöntiä noudattaa sille kuuluvaa jäsenyysvelvoitetta lähettää kyseiset tiedot asetuksessa N:o 2847/93 säädetyissä määräajoissa.

17. Siten on katsottava, että nyt käsiteltävänä olevassa asiassa oikeudenkäynnin kohteessa on kyse siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset eivät ole noudattaneet edellä mainittuja määräaikoja, mikä ilmenee jatkuvina viivästyksinä, ja näin on ilman, että seikat, jotka ovat tapahtuneet perustellun lausunnon esittämisen jälkeen, olisi jätettävä tämän oikeudenkäynnin ulkopuolelle (ks. em. asia komissio v. Italia, tuomion 13 kohta).

18. Ensimmäinen Yhdistyneen kuningaskunnan esittämä oikeudenkäyntiväite on näin ollen hylättävä.

Kanteen kohteen puuttuminen

19. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus väittää, että kun se ilmoitti kaikki vaaditut tiedot ennen perustellussa lausunnossa määrättyä päivämäärää, se noudatti tätä lausuntoa, ja että näin ollen komissiolla ei ollut oikeutta nostaa tätä kannetta.

20. Tältä osin on aivan ensin muistutettava, että komission tehtävänä EY 226 artiklaan perustuvaa toimivaltaa käyttäessään on yleisen edun mukaisesti viran puolesta huolehtia siitä, että jäsenvaltiot noudattavat yhteisön oikeutta, ja saada yhteisöjen tuomioistuin toteamaan siihen perustuvien velvollisuuksien mahdolliset noudattamatta jättämiset niiden lopettamiseksi (ks. asia C‑333/99, komissio v. Ranska, tuomio 1.2.2001, Kok. 2001, s. I‑1025, 23 kohta ja asia C‑394/02, komissio v. Kreikka, tuomio 2.6.2005, Kok. 2005, s. I‑4713, 14 ja 15 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).

21. Nyt käsiteltävänä olevassa asiassa on todettava, että rikkomuksessa, josta Yhdistynyttä kuningaskuntaa moititaan, kuten se todettiin tämän tuomion 16 kohdassa, on kyse siitä, että Yhdistynyt kuningaskunta on lähettänyt asetuksen N:o 2847/93 19 i artiklan ensimmäisessä ja kolmannessa luetelmakohdassa vaaditut tiedot jatkuvasti ja systemaattisesti myöhässä.

22. On todettava, että Yhdistynyt kuningaskunta ei edellytetyllä tavalla ole korjannut jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä ilmoittamalla ennen perustellussa lausunnossa vahvistettua päivämäärää asetuksella N:o 2847/93 vaaditut, siinä mainitut tiedot, koska kyseisten tietojen lähettäminen on suoritettu asetuksessa N:o 2847/93 säädettyjen määräaikojen päättymisen jälkeen.

23. Komissiolla on näin ollen intressi saada todetuksi kanteen kohteena oleva jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen erityisesti, jotta Yhdistynyt kuningaskunta toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tiedot lähetetään hyvissä ajoin, ja siten sen välttämiseksi, että tällaiset rikkomukset toistuvat.

24. Kun otetaan huomioon edellä olevat seikat, myös toinen oikeudenkäyntiväite on hylättävä, ja näin ollen komission nostama kanne voidaan ottaa tutkittavaksi.

Kanteen aiheellisuus

25. Komissio moittii Yhdistynyttä kuningaskuntaa siitä, että se on esittänyt asetuksen N:o 2847/93 19 i artiklan ensimmäisessä ja kolmannessa luetelmakohdassa vaaditut tiedot huomattavasti myöhässä, koska tietojen ilmoittaminen on tapahtunut seuraavasti:

– vuodet 1999, 2000 ja 2001: kyseisiä vuosia koskevat tiedot esitettiin vasta 14.1.2002 lukuun ottamatta vuoden 1999 helmi‑, maalis‑, huhti‑ ja toukokuun tietoja, jotka lähetettiin 9.6.1999, ja vuoden 2001 kymmenen ensimmäisen kuukauden tietoja, jotka lähetettiin 29.11.2001

– vuosi 2002: pohjakalalajeja koskevat tiedot lähetettiin viittä tapausta lukuun ottamatta myös myöhässä

– vuosi 2003: tiedot lähetettiin vasta 29.3.2004

– vuosi 2004: komissiolle lähetettiin ainoastaan tietyt tiedot, ja näiden tietojen suhteen lisäksi keskimääräinen viivästys on pelagisten lajien osalta 23 päivää ja pohjakalalajien osalta 48 päivää

– vuosi 2005: kanteen nostamisen hetkellä komissiolle ei ollut lähetetty vielä mitään tietoja.

26. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus ei kiistä näin kuvattua tietojen viivästynyttä lähettämistä.

27. Se väittää kuitenkin, että kyseiset viivästykset ovat johtuneet teknisistä vaikeuksista. Erityisesti vuotta 2004 ja vuotta 2005 koskevien tietojen ilmoittamisen osalta tietojen ilmoitusjärjestelmän vaihtaminen asetuksen N:o 1954/2003 voimaantulon johdosta aiheutti näitä vaikeuksia.

28. Tätä väitettä ei voida hyväksyä. Tältä osin on riittävää todeta, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan jäsenvaltio ei voi sisäiseen tilanteeseensa, kuten yhteisön toimenpiteen täytäntöönpanossa ilmenneisiin soveltamisvaikeuksiin, vetoamalla perustella sitä, ettei se ole noudattanut yhteisön oikeussääntöjen mukaisia velvoitteita ja määräaikoja (ks. asia C‑387/97, komissio v. Kreikka, tuomio 4.7.2000, Kok. 2000, s. I‑5047, 70 kohta ja yhdistetyt asiat, C‑418/00 ja C‑419/00, komissio v. Ranska, tuomio 25.4.2002, Kok. 2002, s. I‑3969, 59 kohta).

29. Yhdistynyt kuningaskunta ei siten voi vedota teknisiin vaikeuksiin välttääkseen yhteisön oikeudesta johtuvat velvoitteet.

30. Kun otetaan huomioon edellä olevat seikat, on todettava, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut asetuksen N:o 2847/93 mukaisia velvoitteitaan, koska se on ilmoittanut tämän asetuksen 19 i artiklan ensimmäisessä ja kolmannessa luetelmakohdassa vaaditut tiedot myöhässä.

Oikeudenkäyntikulut

31. Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska komissio on vaatinut oikeudenkäyntikulujen korvaamista ja Yhdistynyt kuningaskunta on hävinnyt asian, viimeksi mainittu on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntik ulut.

Päätöksen päätösosa

Näillä perusteilla yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:

1) Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä 12.10.1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 4.11.2003 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1954/2003, mukaisia velvoitteitaan, koska se on ilmoittanut tämän asetuksen 19 i artiklan ensimmäisessä ja kolmannessa luetelmakohdassa vaaditut tiedot myöhässä.

2) Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.