Tätä arviointia ei voida kyseenalaistaa EY 50 artiklassa tarkoitetun ”palvelujen” käsitteen perusteella, tämän käsitteen arvonlisäverodirektiiveissä käytetyn määritelmän perusteella tai sen väittämän perusteella, jonka mukaan on välttämätöntä laajentaa kyseisen 5 artiklan 1 alakohdan b alakohdan soveltamisalaa saman 5 artiklan 1 alakohdan a alakohtaan nähden. Ensinnäkään mikään asetuksen N:o 44/2001 rakenteeseen tai systematiikkaan liittyvä seikka ei edellytä, että kyseisen asetuksen 5 artiklan 1 alakohdan b alakohdan toisessa luetelmakohdassa olevaa palvelujen käsitettä tulisi tulkita yhteisöjen tuomioistuimen tekemien, EY 50 artiklassa tarkoitettua palvelujen tarjoamisen vapautta koskevien ratkaisujen valossa. Toiseksi toisin kuin arvonlisäverodirektiiveissä käytetyn käsitteen määritelmä, joka on negatiivinen ja joka on jo luonteensa perusteella väistämättä laaja, silloin kun ei ole kyse irtaimen tavaran kaupasta, asetuksen N:o 44/2001 5 artiklan 1 alakohdassa ei määritellä toimivaltaista tuomioistuinta yksinomaan palveluja koskeviin sopimuksiin sovellettavien sääntöjen perusteella. Tämän asetuksen 5 artiklan 1 alakohdan a alakohtaa nimittäin sovelletaan kyseisen asetuksen 5 artiklan 1 alakohdan c alakohdan mukaisesti sopimuksiin, jotka eivät koske irtaimen tavaran kauppaa eivätkä palveluja. Kolmanneksi asetuksen N:o 44/2001 5 artiklan 1 alakohdan systematiikasta ilmenee, että yhteisön lainsäätäjä on antanut erilliset toimivaltasäännökset yhtäältä irtaimen tavaran kauppaa koskevien sopimusten ja palveluja koskevien sopimusten osalta ja toisaalta kaikkien muiden sopimustyyppien osalta, joita kyseisen asetuksen erityiset säännökset eivät koske. Asetuksen N:o 44/2001 5 artiklan 1 alakohdan b alakohdan toisen luetelmakohdan soveltamisalan laajentaminen johtaisi kuitenkin yhteisön lainsäätäjän tarkoituksen kiertämiseen tältä osin ja vaikuttaisi kyseisen 5 artiklan 1 alakohdan c ja a alakohdan tehokkuuteen.

Tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa siviili- ja kauppaoikeuden alalla koskevan asetuksen N:o 44/2001 5 artiklan 1 alakohdan b alakohdan toista luetelmakohtaa on tulkittava siten, että sopimus, jolla teollis- ja tekijänoikeuden haltija myöntää sopimuskumppanilleen oikeuden kyseisen oikeuden käyttöön maksua vastaan, ei ole tässä säännöksessä tarkoitettu palveluja koskeva sopimus.

Kun määritellään tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa siviili- ja kauppaoikeuden alalla koskevan asetuksen N:o 44/2001 5 artiklan 1 alakohdan a alakohdan mukaisesti tuomioistuin, jolla on toimivalta käsitellä sellaisen maksun suorittamista koskeva vaatimus, joka perustuu sopimukseen, jolla teollis- ja tekijänoikeuden haltija myöntää sopimuskumppanilleen oikeuden kyseisen oikeuden käyttöön, on sovellettava edelleen periaatteita, jotka ilmenevät tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksityisoikeuden alalla koskevan 27.9.1968 allekirjoitetun yleissopimuksen, sellaisena kuin yleissopimus on muutettuna Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen tehdyllä yleissopimuksella, 5 artiklan 1 kohtaa koskevasta yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä.

Kun otetaan tältä osin huomioon se, että asetuksen N:o 44/2001 5 artiklan 1 alakohdan a alakohdan ja Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohdan ensimmäisen lauseen sanavalinta on täysin samanlainen, ja kyseisen asetuksen 19 perustelukappaleesta ilmenevä tavoite varmistaa todellinen jatkuvuus kyseiseen yleissopimukseen nähden, on katsottava, että asetuksella N:o 44/2001 yhteisön lainsäätäjän tarkoituksena on ollut säilyttää kaikkien muiden kuin irtaimen tavaran kauppaa ja palveluja koskevien sopimusten osalta yhteisöjen tuomioistuimen Brysselin yleissopimuksen yhteydessä esiin tuomat periaatteet ja erityisesti velvollisuus ottaa huomioon ja määritellä paikkakunta, jossa velvoite täytetään.

Koska näin ollen ei ole mitään syytä erilaiseen tulkintaan, johdonmukaisuus ja oikeusvarmuus edellyttävät, että asetuksen N:o 44/2001 5 artiklan 1 alakohdan a alakohdan soveltamisala on sama kuin Brysselin yleissopimuksen vastaavan säännön soveltamisala niin, että voidaan varmistaa Brysselin yleissopimuksen ja asetuksen N:o 44/2001 yhdenmukainen tulkinta.

(ks. 48–51, 53, 55 ja 57 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)