ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Ennakkoratkaisukysymykset - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivallan rajat - Kysymykset, joilla ei ilmeisestikään ole merkitystä, ja hypoteettiset kysymykset, joihin ei voida antaa tarkoituksenmukaista vastausta - Kysymykset, joilla ei ole yhteyttä pääasian oikeudenkäynnin kohteeseen - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivallan puuttuminen

(EY:n perustamissopimuksen 177 artikla)

Tiivistelmä

Yhteisöjen tuomioistuin ei voi vastata ennakkoratkaisukysymykseen, jos on ilmeistä, että kansallisen tuomioistuimen pyytämällä yhteisön oikeuden tulkitsemisella ei ole mitään yhteyttä asian tosiseikkoihin tai kohteeseen, tai jos tulkintaongelma on luonteeltaan hypoteettinen taikka jos yhteisöjen tuomioistuimella ei ole tiedossaan niitä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja, jotka ovat tarpeen, jotta se voisi antaa sellaisen vastauksen esitettyihin kysymyksiin, josta on hyötyä.

Tällainen on tilanne, kun yhteisön oikeuden yleisten oikeusperiaatteiden tulkinnasta esitetyt ennakkoratkaisukysymykset eivät liity pääasian oikeudenkäynnin kohteeseen.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Ennakkoratkaisukysymykset - Tutkittavaksi ottaminen - Kysymykset, jotka eivät koske yksityiskohtaisia teknisiä seikkoja ja jotka on esitetty ilman mitään selvitystä asiaa koskevista tosiseikoista ja sitä koskevasta lainsäädännöstä

(EY:n perustamissopimuksen 177 artikla; EY:n tuomioistuimen perussäännön 20 artikla)

Tiivistelmä

Jotta yhteisön oikeutta voitaisiin tulkita siten, että tulkinnasta olisi kansalliselle tuomioistuimelle hyötyä, tämän on määriteltävä esitettyihin kysymyksiin liittyvät tosiseikat ja oikeudelliset seikat, tai ainakin selostettava ne tosiasioita koskevat olettamukset, joihin nämä kysymykset perustuvat.

Ennakkoratkaisupyynnöissä olevien tietojen perusteella yhteisöjen tuomioistuin voi antaa asian ratkaisun kannalta hyödyllisiä vastauksia, ja niiden perusteella jäsenvaltioilla ja muilla osapuolilla on myös mahdollisuus esittää huomautuksensa yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 20 artiklan mukaisesti. Yhteisöjen tuomioistuimen on valvottava, että tämä mahdollisuus turvataan, ottaen huomioon se, että edellä mainitun artiklan mukaan ainoastaan ennakkoratkaisupyynnöt ilmoitetaan osapuolille.

On totta, että kansalliselle tuomioistuimelle asetettu vaatimus ennakkoratkaisukysymystä koskevien tosiseikkojen ja oikeudellisten perusteiden selvittämiseen ei ole niin ehdoton silloin, kun kyse on yksityiskohtaisista teknisistä seikoista, joiden osalta yhteisöjen tuomioistuimella on mahdollisuus antaa asianmukainen vastaus, vaikka kansallinen tuomioistuin ei ole antanut tyhjentävää selvitystä oikeudellisesta tilanteesta ja tosiasiatilanteesta.

Kansallisen tuomioistuimen esittämän ennakkoratkaisukysymyksen tutkittavaksi ottamisen edellytykset kuitenkin puuttuvat selvästi, jos ennakkoratkaisupyynnössä ei ole riittävää selvitystä kyseisen tuomioistuimen käsiteltävänä olevan asian oikeudellisesta tilanteesta ja tosiasiatilanteesta ja jos siinä ainoastaan toistetaan pääasian vastaajien ehdottamat kysymykset.
Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 11 päivänä heinäkuuta 1996. - Anthony Goldstein vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Muutoksenhaku - Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin välitoimia koskevassa menettelyssä antama määräys. - Asia C-148/96 P(R).



Oikeustapauskokoelma 1996 sivu I-03883



Tiivistelmä



Avainsanat

1 Muutoksenhaku - Valitusperusteet - Tosiseikkojen virheellinen arviointi - Tutkimatta jättäminen - Soveltaminen välitoimia koskevasta määräyksestä tehtyyn valitukseen

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 50 artiklan toinen kohta ja 51 artiklan ensimmäinen kohta)

2 Muutoksenhaku - Valitusperusteet - Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esitettyjen perusteiden ja väitteiden pelkkä toistaminen - Tutkimatta jättäminen - Hylkääminen

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 49 ja 51 artikla; yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 112 artiklan 1 kohdan c alakohta)

3 Muutoksenhaku - Valitusperusteet - Perustelujen puutteellisuus - Soveltaminen välitoimia koskeviin määräyksiin

Tiivistelmä

4 EY:n tuomioistuimen perussäännön 51 artiklaa, jonka mukaan muutosta voidaan hakea vain oikeuskysymyksiä koskevilta osin, mutta ei lainkaan tosiseikkojen arvioinnin osalta, sovelletaan myös EY:n tuomioistuimen perussäännön 50 artiklan toisen kohdan mukaisesti tehtyihin valituksiin päätöksistä, jotka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt välitoimista päättävänä tuomioistuimena.

5 Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 112 artiklan 1 kohdan c alakohdasta ilmenee, että valituskirjelmässä on täsmällisesti mainittava se, mitä määräykseen sisältyviä seikkoja valitus koskee, samoin kuin ne oikeudelliset perusteet, joihin määräyksen kumoamiseksi vedotaan.

Tätä edellytystä ei täytä sellainen valitus, jossa pelkästään kerrataan tai toistetaan jo yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esitetyt perusteet ja väitteet, mukaan lukien sellaiset perusteet ja väitteet, jotka perustuvat mainitun tuomioistuimen nimenomaisesti hylkäämiin tosiseikkoihin. Tällainen valitus merkitsee itse asiassa todellisuudessa sitä, että vaaditaan yksinkertaisesti yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle esitetyn hakemuksen käsittelyä uudelleen, mikä EY:n tuomioistuimen perussäännön 49 artiklan mukaan ei kuulu tämän toimivaltaan.

6 Kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toimii välitoimista päättävänä tuomioistuimena, sen ei voida edellyttää ottavan nimenomaisesti kantaa kaikkiin tosiasia- ja oikeuskysymyksiin, joista on keskusteltu välitoimia koskevassa menettelyssä. Riittää, että tuomioistuimen huomioon ottamilla syillä voidaan asian olosuhteiden osalta pätevästi perustella tuomioistuimen antama määräys ja että yhteisöjen tuomioistuin voi niiden perusteella harjoittaa tuomiovaltaansa.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Ennakkoratkaisukysymykset - Tutkittavaksi ottaminen - Kysymykset, jotka on esitetty antamatta riittäviä tietoja asiaa koskevista tosiseikoista ja lainsäädännöstä - Kysymykset, joihin ei voida antaa tarkoituksenmukaista vastausta

(EY:n perustamissopimuksen 177 artikla; EY:n tuomioistuimen perussäännön 20 artikla)

Tiivistelmä

Jotta yhteisön oikeutta voitaisiin tulkita siten, että tulkinta olisi kansalliselle tuomioistuimelle tarkoituksenmukainen, kansallisen tuomioistuimen on määriteltävä esitettyihin kysymyksiin liittyvät tosiasiat ja oikeudelliset seikat tai ainakin selostettava ne tosiseikkoja koskevat olettamukset, joihin nämä kysymykset perustuvat.

Tältä osin on todettava, että ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevissa päätöksissä annettujen tietojen ja niissä esitettyjen kysymysten perusteella yhteisöjen tuomioistuin voi antaa asian ratkaisun kannalta tarkoituksenmukaisia vastauksia, ja niiden perusteella myös jäsenvaltioiden hallituksilla ja muilla, joita asia koskee, on mahdollisuus esittää huomautuksensa EY:n tuomioistuimen perussäännön 20 artiklan mukaisesti.

Yhteisöjen tuomioistuimen on valvottava, että tämä mahdollisuus turvataan, ottaen huomioon se, että edellä mainitun perussäännön määräyksen mukaan ainoastaan ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevat päätökset annetaan tiedoksi niille, joita asia koskee.

Siten kansallisen tuomioistuimen ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevan päätöksen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat, kun päätöksessä tyydytään toteamaan, että tekijänoikeuksia koskevaa kansallista lainsäädäntöä on rikottu, ja esittämään tässä yhteydessä kysymys siitä, onko sellaisen yhtiön monopoli, jolla on yksinoikeus tällaisten oikeuksien hallinnoimiseen ja jolla on oikeus vaatia korvausten maksamista rikosoikeudellisten seuraamusten uhalla, yhteisön oikeuden mukainen, ja kun kyseisessä päätöksessä ei selvitetä riittävästi riitaan liittyviä tosiseikkoja, kansallista lainsäädäntöä eikä täsmällisiä syitä, joiden vuoksi se tiedustelee yhteisön oikeuden tulkintaa ja katsoo tarpeelliseksi esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksiä, koska yhteisöjen tuomioistuin ei voi sen perusteella antaa yhteisön oikeuden tulkintaa koskevaa tarkoituksenmukaista ratkaisua.
8

NSK Ltd:n osalta on todettava, että sillä on itsenäinen kanneoikeus riidanalaisen asetuksen osalta ETY:n perustamissopimuksen 173 artiklan toisen kohdan perusteella (josta on sittemmin tullut EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan neljäs kohta). Nimittäin yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan (ks. erityisesti asiaC-174/87, Ricoh v. neuvosto, tuomio 10.3.1992, Kok. 1992, s. I-1335, 7 kohta) sellaisen asetuksen säännöksistä, jolla säädetään erilaisista polkumyyntitulleista joillekin taloudellisille toimijoille, tiettyä taloudellista toimijaa koskevat erikseen ainoastaan ne säännökset, joilla kyseiselle toimijalle asetetaan erityinen polkumyyntitulli ja säädetään sen määrästä, eivätkä ne säännökset, joilla asetetaan polkumyyntitulleja toisille yhtiöille. Koska tässä asiassa NSK Ltd:lle (riidanalaisessa asetuksessa entisellä yhtiönimellä Nippon Seiko Co. Ltd) asetettiin asetuksen 1 artiklalla erityinen 6,5 prosentin polkumyyntitulli, tämä asetus koski sitä suoraan ja erikseen.
61995O0293

Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (neljäs jaosto) 28 päivänä marraskuuta 1996. - Odigitria AAE vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio. - Muutoksenhaku - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - ETY:n kalastussopimukset Senegalin ja Guinea-Bissaun kanssa - Laivan pysäyttäminen - Yhteisön lisenssi. - Asia C-293/95 P.



Oikeustapauskokoelma 1996 sivu I-06129
Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 7 päivänä maaliskuuta 1995. - Transacciones Marítimas SA (TRAMASA), Makuspesca SA ja Recursos Marinos SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Muutoksenhaku - Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin välitoimikäsittelyssä antama määräys. - Asia C-12/95 P



Oikeustapauskokoelma 1995 sivu I-00467



Avainsanat

Välitoimi - Muutoksenhaku - Täytäntöönpanon lykkääminen - Yhteisön taloudellisen tuen poistamisesta tehdyn päätöksen täytäntöönpanon lykkääminen - Myöntämisedellytykset - Kaikkien kysymyksessä olevien etujen huomioon ottaminen - Vakuuden antaminen - Myönnetyn tuen kokonaisuudessaan kattava ja valittajan omat varat ylittävä vakuus - Valittajan osakkeenomistajien ja konsernin, johon valittaja kuuluu, mahdollisuus avustaa valittajaa taloudellisesti - Hyväksyttävyys - Tehokkaan oikeusturvan periaate - Suhteellisuusperiaate - Loukkaaminen - Suhteellisuusperiaatetta ei ole loukattu

(EY:n perustamissopimuksen 185 artikla, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 107 artiklan 2 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Henkilöstö - Kanne - Kumoamistuomio - Vaikutukset - Avoimen kilpailun valintalautakunnan sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla hakijalle annetaan karsiutumiseen johtava arvosana - Valintalautakunnan ja nimittävän viranomaisen velvoitteet

(Henkilöstösääntöjen 91 artikla)

Tiivistelmä

Jos yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on kumonnut avoimen kilpailun valintalautakunnan tekemän päätöksen, jossa kantajalle on annettu yhdestä kokeesta hyväksyttävän vähimmäistuloksen alittava pistemäärä ja jossa kantaja siten suljettiin pois muista kokeista, valintalautakunnan ja nimittävän viranomaisen tehtävänä on etsiä asianomaisen tapauksessa oikeudenmukainen ratkaisu, joka suojaa riittävästi hänen oikeuksiaan ilman, että koko kilpailun lopputulosta tarvitsisi saattaa kyseenalaiseksi tai kumota sen nojalla tehtyjä nimityksiä. Välitoimista päättävän tuomioistuimen ei pidä täsmentää yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion täytäntöönpanoa.
8

Kyseisen direktiivin 6 artiklan sanamuoto on seuraava: ”Seuraavia säännöksiä sovelletaan, jos kansallinen sairausvakuutusjärjestelmä korvaa lääkkeen vasta, kun toimivaltaiset viranomaiset ovat päättäneet sisällyttää asianomaisen lääkkeen kansallisen sairausvakuutusjärjestelmän korvaamien lääkkeiden luetteloon. 1) Jäsenvaltion on huolehdittava, että päätös hakemuksesta, jonka se, jolla on markkinoille saattamista koskeva lupa, on esittänyt asianomaisessa jäsenvaltiossa vahvistettujen vaatimusten mukaisesti ja joka koskee lääkkeen sisällyttämisestä sairausvakuutusjärjestelmien korvaamien lääkkeiden luetteloon, tehdään ja toimitetaan hakijalle 90 päivän määräajan kuluessa siitä, kun hakemus vastaanotettiin. – – – – 2) Päätöksessä siitä, että lääkettä ei sisällytetä sairausvakuutusjärjestelmän korvaamien lääkkeiden luetteloon[,] on oltava puolueettomien ja todennettavissa olevien arviointiperusteiden mukaiset perustelut, mukaan lukien ne asiantuntijoiden lausunnot tai suositukset, joihin päätös perustuu. Lisäksi hakijalle tulee ilmoittaa voimassa olevan lainsäädännön mukaiset muutoksenhakumahdollisuudet sekä määräajat muutoksenhaulle. 3) Ennen 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua päivämäärää jäsenvaltioiden on julkaistava asiaan soveltuvassa julkaisussa ja toimitettava [Euroopan] komissiolle ne arviointiperusteet, jotka toimivaltaisten viranomaisten on otettava huomioon päättäessään lääkkeen sisällyttämisestä luetteloihin. 4) Vuoden kuluessa 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta päivämäärästä jäsenvaltioiden on julkaistava asiaan soveltuvassa julkaisussa ja toimitettava komissiolle täydellinen luettelo sairausvakuutusjärjestelmänsä korvaamista valmisteista, sekä kansallisen toimivaltaisen viranomaisen vahvistamat hinnat. Nämä tiedot tulee saattaa ajan tasalle vähintään kerran vuodessa. 5) Päätöksessä, joka koskee valmisteen poistamista sairausvakuutusjärjestelmän korvaamien valmisteiden luettelosta[,] on oltava puolueettomien ja todennettavissa olevien arviointiperusteiden mukaiset perustelut. Tällaiset päätökset, mukaan lukien tarvittaessa ne asiantuntijalausunnot tai ‑suositukset, joihin päätös perustuu, on toimitettava vastuussa olevalle henkilölle, jolle tulee ilmoittaa voimassa olevien lakien mukaiset muutoksenhakumahdollisuudet sekä määräajat muutoksenhaulle. 6) Päätöksessä, joka koskee lääkeryhmän poistamista sairausvakuutusjärjestelmän korvaamista valmisteiden luettelosta[,] on oltava puolueettomien ja todennettavissa olevien arviointiperusteiden mukaiset perustelut ja päätökset tulee julkaista asianmukaisessa julkaisussa.”
d)

yksityiskohtaiset säännöt, joiden mukaisesti valmistajat, tukkukauppiaat, apteekkihenkilöstö ja henkilöt, joilla on lupa tai valtuudet toimittaa lääkkeitä yleisölle, sekä toimivaltaiset viranomaiset voivat tarkastaa 54 artiklan o alakohdassa tarkoitetut turvaominaisuudet. Näiden yksityiskohtaisten säännösten on mahdollistettava kunkin toimitetun, 54 artiklan o alakohdassa tarkoitetuilla turvaominaisuuksilla varustetun lääkepakkauksen aitouden tarkastaminen, ja niissä on määritettävä missä laajuudessa tällainen tarkastaminen on tehtävä. Kyseisiä yksityiskohtaisia säännöksiä vahvistettaessa on otettava huomioon jäsenvaltioiden jakeluketjujen erityispiirteet ja tarve varmistaa, että tarkastustoimenpiteiden vaikutus jakeluketjujen yksittäisiin toimijoihin on oikeasuhteinen;
54

Tämä erottelu perustuu lisäksi näiden eri toimien oikeudellisiin perustoihin. Puitepäätös 2004/757 perustuu nimittäin SEU 31 artiklan e alakohtaan ja SEU 34 artiklan 2 kohdan b alakohtaan, jotka on korvattu SEUT 82, SEUT 83 ja SEUT 85 artiklalla, jotka kuuluvat kyseisen sopimuksen V osastoon, jonka otsikko on ”Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue”, ja erityisesti sen 4 lukuun, joka koskee oikeudellista yhteistyötä rikosoikeuden alalla. Asetuksen N:o 273/2004 oikeusperustana on sitä vastoin EY 95 artikla, joka on korvattu SEUT 114 artiklalla, joka kuuluu kyseisen sopimuksen VII osastoon, jonka otsikko on ”Kilpailua, verotusta ja lainsäädännön lähentämistä koskevat yhteiset säännöt”. Asetus N:o 111/2005 perustuu EY 133 artiklaan, joka on korvattu SEUT 207 artiklalla. Viimeksi mainittu artikla kuuluu EUT-sopimuksen viidenteen osaan, jonka otsikko on ”Unionin ulkoinen toiminta”, ja erityisesti sen II osastoon, jonka otsikko on ”Yhteinen kauppapolitiikka”.
17

Vuoden 2003 verokoodeksin 20658 §:n soveltamista koskevissa tarkemmissa säännöissä säädettiin seuraavaa: ”– – 13. Kaikissa [vuoden 2003] verokoodeksin 20658 §:n 1 momentissa tarkoitetuissa tilanteissa vapautus valmisteverosta myönnetään ainoastaan käyttäjälle sillä edellytyksellä, että luovutus tehdään suoraan verottomasta varastosta. 14. Kun käyttäjä hankkii etyylialkoholia yhteisöhankintana käyttääkseen sitä [vuoden 2003] verokoodeksin 20658 §:n 1 momentin b–i kohdassa mainittuihin tarkoituksiin, kyseisen käyttäjän on oltava myös rekisteröity vastaanottaja. – – 16. Vapautus myönnetään suoraan a) [vuoden 2003] verokoodeksin 20658 §:n 1 momentin d, f, g ja h kohdassa tarkoitetuissa tilanteissa b) [vuoden 2003] verokoodeksin 20658 §:n 1 momentin a, b, c, ja e kohdassa tarkoitetuissa tilanteissa yhdennetyssä järjestelmässä toimiville valtuutetuille varastonpitäjille. Yhdennetyllä järjestelmällä tarkoitetaan sitä, että varastonpitäjä käyttää etyylialkoholia ja muita alkoholituotteita sellaisten lopputuotteiden valmistukseen, jotka on tarkoitettu kulutukseen sellaisenaan ilman muita muutoksia. – – 17. Kaikissa tilanteissa, joissa on kyse suorasta vapautuksesta, vapautus myönnetään loppukäyttäjän luvan perusteella. Kyseinen lupa on annettava kaikille käyttäjille, jotka ostavat valmisteverosta vapautettuja tuotteita. – – 34. Kaikissa tilanteissa, joissa on kyse suorasta vapautuksesta, tuotteiden toimitushintoihin ei saa sisältyä valmisteveroa, ja näiden tuotteiden siirron mukana on oltava painettu kappale 91 momentissa tarkoitetusta sähköisestä hallinnollisesta asiakirjasta. – – 37. [Vuoden 2003] verokoodeksin 20658 §:n 1 momentin a, b, c, e ja i kohdassa tarkoitetuissa tilanteissa vapautus myönnetään välillisesti. Tuotteiden toimitushintoihin on sisällytettävä valmistevero, minkä jälkeen talouden toimijat, jotka ovat käyttäjiä, voivat pyytää valmisteveron kuittaamista tai palauttamista [verotusmenettelystä annetun lain (Codul de procedură fiscală)] säännösten mukaisesti. 38. Valmisteveron palautusta varten käyttäjien on toimitettava alueelliselle veroviranomaiselle kuukausittain viimeistään sitä kuukautta seuraavan kuukauden 25:ntenä päivänä, jolta valmisteveron palautusta haetaan, valmisteveron palautushakemus, johon on liitettävä a) jäljennös etyylialkoholin ja/tai muun alkoholituotteen ostoa koskevasta laskusta, jossa valmistevero on merkitty erikseen b) todiste siitä, että valmistevero on maksettu tavarantoimittajalle, eli maksuasiakirja, jonka on vahvistanut pankki, jossa käyttäjä on avannut tilin c) todiste siitä, että määrä on käytetty siihen tarkoitukseen, johon vapautus on myönnetty, eli yhteenveto tosiasiallisesti käytetyistä määristä ja niihin liittyvät asiakirjat”.
2)

Kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja ‑menettelyjen vahvistamisesta 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 604/2013 23 ja 29 artiklaa on tulkittava siten, että kun kolmannen maan kansalaisen siirron määräaika on alkanut kulua pyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion ja pyynnön ensimmäisenä esittäneen jäsenvaltion välillä, vastuu kyseisen henkilön jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä siirtyy tälle pyynnön ensimmäisenä esittäneelle jäsenvaltiolle tämän määräajan päättymisen vuoksi silloinkin, kun henkilö on tällä välin jättänyt kolmannessa jäsenvaltiossa uuden kansanvälistä suojelua koskevan hakemuksen, jonka johdosta pyynnön vastaanottanut jäsenvaltio on suostunut mainitun kolmannen jäsenvaltion esittämään takaisinottopyyntöön, ellei käsittelyvastuu ole siirtynyt tälle kolmannelle jäsenvaltiolle jonkin tässä 23 artiklassa säädetyn määräajan päättymisen vuoksi. Tällaisen vastuun siirtymisen jälkeen jäsenvaltio, jossa kyseinen henkilö on, ei voi siirtää häntä muuhun kuin siihen jäsenvaltioon, joka on saanut käsittelyvastuun, mutta se voi kuitenkin asetuksen 23 artiklan 2 kohdassa säädettyjä määräaikoja noudattaen esittää takaisinottopyynnön viimeksi mainitulle jäsenvaltiolle.
1

Ennakkoratkaisupyynnöt koskevat tietyistä Euroopan yhteisön ja Irakin talous- ja rahoitussuhteita koskevista erityisrajoituksista ja asetuksen (EY) N:o 2465/1996 kumoamisesta 7.7.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1210/2003 (EUVL 2003, L 169, s. 6), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 31.1.2013 annetulla neuvoston asetuksella (EU) N:o 85/2013 (EUVL 2013, L 32, s. 1; jäljempänä asetus N:o 1210/2003), 4 artiklan 2–4 kohdan ja 6 artiklan tulkintaa.
1)

Jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY 5 artiklaa, kun sitä luetaan yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 1 ja 4 artiklan sekä sen 19 artiklan 2 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että palauttamispäätös tai maastapoistamista koskeva toimenpide kohdistetaan sellaiseen kolmannen maan kansalaiseen, joka oleskelee laittomasti jäsenvaltion alueella ja on vakavasti sairas, jos on painavia perusteita uskoa, että asianomainen henkilö altistuisi siinä kolmannessa maassa, johon hänet maasta poistettaessa siirrettäisiin, todelliselle vaaralle, että häntä palautettaessa hänen kipunsa voimistuu merkittävästi, korjaamattomasti ja nopeasti sen vuoksi, että ainoa tehokas kivunlievitys on tässä maassa kielletty. Jäsenvaltio ei voi säätää tiukasta määräajasta, jonka kuluessa tällaisen voimistumisen on voitava ilmetä, jotta se voisi olla esteenä palauttamispäätökselle tai maastapoistamista koskevalle toimenpiteelle.
5

Direktiivin 5 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa: ”Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle välittömästi teknisiä määräyksiä koskevat ehdotukset, paitsi kun on kyse kansainvälisen tai eurooppalaisen standardin käyttöönotosta sellaisenaan, jolloin pelkkä tiedonanto riittää, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 7 artiklan säännösten soveltamista. Niiden on toimitettava komissiolle myös ilmoitus niistä syistä, joiden vuoksi tällaisen teknisen määräyksen laatiminen on tarpeen, jollei näitä syitä selvitetä jo ehdotuksessa. Jäsenvaltioiden on tarvittaessa toimitettava komissiolle samalla kertaa keskeisimpien ja välittömästi asiaa koskevien perustana olevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten teksti, jos sen tunteminen on tarpeen teknistä määräystä koskevan ehdotuksen vaikutuksen arvioimiseksi ja jollei sitä ole toimitettu aiemman tiedonannon yhteydessä. – – Jos teknistä määräystä koskevassa ehdotuksessa pyritään rajoittamaan aineen, valmisteen tai kemikaalin kaupan pitämistä tai käyttöä kansanterveyden tai kuluttajien tai ympäristön suojelun vuoksi, jäsenvaltioiden on toimitettava lisäksi joko tiivistelmä tai tarkoitettuun aineeseen, valmisteeseen tai tuotteeseen sekä tunnettuihin ja saatavilla oleviin korvaaviin tuotteisiin liittyvien asian kannalta merkityksellisten tietojen viitteet, siinä määrin kuin näitä tietoja on saatavilla, sekä ilmoitettava toimenpiteen ennakoitavissa olevat vaikutukset kansanterveyteen tai kuluttajien tai ympäristön suojeluun yhdessä riskianalyysin kanssa asianmukaisissa tapauksissa [kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta 18.12.2006 annetun] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 [(EUVL 2006, L 396, s. 1)] liitteessä XV olevan II.3 jakson periaatteiden mukaisesti. – –”