Asia T-734/15 P

Euroopan komissio

vastaan

FE

Muutoksenhaku – Henkilöstö – Virkamiehet – Avoin kilpailu – Varallaololuetteloon merkitseminen – Nimittävän viranomaisen päätös olla ottamatta kilpailun läpäissyttä hakijaa palvelukseen – Valintalautakunnan ja nimittävän viranomaisen toimivalta – Kilpailuun osallistumisen edellytykset – Työkokemuksen vähimmäiskesto – Laskentatavat – Palvelukseen ottamista koskevan mahdollisuuden menettäminen – Vahingonkorvausvaatimus

Tiivistelmä – Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (muutoksenhakujaosto) 15.7.2017

Kilpailuilmoitus menettäisi tarkoituksensa, joka on tiedottaa hakijoille hakemisen edellytyksistä, jos hallinto voisi sivuuttaa hakijan sellaisella perusteella, jota ei nimenomaisesti mainita kyseisessä ilmoituksessa tai henkilöstösäännöissä tai jota ei ole julkaistu. Kilpailuilmoitus on lain mukainen kun siinä vain tyydytään toistamaan henkilöstösääntöjen 5 artiklan 1 kohdan yleinen muotoilu täsmentämättä täytettävään virkaan vaadittavaa kokemusta ja jätetään näin valintalautakunnan tehtäväksi arvioida tapauskohtaisesti, vastaavatko kunkin hakijan esittämät tutkintotodistukset ja muut todistukset sekä työkokemus henkilöstösäännöissä ja siten kilpailuilmoituksessa vaadittua tasoa siinä tarkoitetun tehtäväryhmän tehtävien hoitamiseksi. Kun kilpailuilmoituksessa asetettu edellytys on laadittu yleisin sanamuodoin, valintalautakunnalla on laaja harkintavalta määritellä kilpailun osallistumisedellytysten, joihin vaadittu työkokemus kuului, soveltamiskriteerit. Näin ollen kun kilpailuilmoituksessa vaaditaan vain, että ammattitoiminta on suoritettu vähintään kahden vuoden jakson kuluessa, tämä edellytys on ymmärrettävä siten, että siinä viitataan kahden vuoden kokoaikaiseen työskentelyjaksoon tai työskentelyjaksoon, joka on suoritettu osa-aikaisena yhdessä tai useammassa jaksossa tai itsenäisenä ammatinharjoittajana tavalla, joka vastaa työaikana ilmaistuna kahden vuoden kokoaikaista työskentelyjaksoa. Tämä tulkinta on ainoa, jonka avulla voidaan taata palvelukseenottomenettelyn yhtenäinen soveltaminen kaikkiin kilpailun hakijoihin, koska sen mukaan, onko työtä tehty kokoaikaisesti, puolipäiväisesti tai osa-aikaisesti yhden neljännesajan puitteissa vai yhden viikoittaisen päivän kolmen vuoden ajan, vaadittu työssäoloaika voisi vaihdella huomattavasti, mistä voi mahdollisesti aiheutua epäyhdenvertaisuutta hakijoiden välillä vaaditun kokemuksen keston osalta. (ks. 24, 26, 29, 30 ja 85 kohta)

Nimittävä viranomainen ei voi kumota tai muuttaa kilpailun valintalautakunnan päätöstä, mutta sen on kuitenkin omaa toimivaltaansa käyttäessään tehtävä päätöksiä, joissa ei ole lainvastaisuuksia. Nimittävää viranomaista eivät siis voi sitoa sellaiset valintalautakuntien päätökset, joiden lainvastaisuudesta voi olla seurauksena, että sen omat päätökset ovat lainvastaisia. Tästä syystä kyseisen viranomaisen on tarkistettava ennen henkilön nimittämistä virkamieheksi, täyttääkö tämä vaaditut edellytykset. Kun valintalautakunta hyväksyy hakijan virheellisesti kilpailun osallistujaksi ja ottaa hänet tämän jälkeen varallaololuetteloon, nimittävän viranomaisen on kieltäydyttävä nimittämästä tätä hakijaa perustellulla päätöksellä, jonka osalta unionin tuomioistuimet voivat arvioida, onko se perusteltu. Kun otetaan huomioon laaja harkintavalta, joka valintalautakunnalla on sen määrittämisessä, voivatko hakijat aikaisemman työkokemuksensa perusteella täyttää kilpailun osallistumisedellytykset, kyseisen viranomaisen on valintalautakunnan päätösten lainmukaisuutta koskevan valvontansa yhteydessä rajoituttava varmistamaan, että valintalautakunnan harkintavallan käytössä ei ole tapahtunut ilmeistä virhettä. Virhe voidaan luonnehtia ilmeiseksi vain jos se on helposti havaittavissa niiden perusteiden avulla, joita lainsäätäjä on halunnut hallinnon päätöksentekovallan käytölle asettaa. Näin ollen sen toteamiseksi, että tosiseikkojen arvioinnissa on tehty ilmeinen virhe, joka oikeuttaa päätöksen kumoamisen, on osoitettava, että riidanalaiseen päätökseen sisältyvät arvioinnit eivät ole uskottavia. Toisin sanoen kyse ei voi olla ilmeisestä virheestä, jos kyseenalaistettua arviointia voidaan pitää totena tai pätevänä. Tältä osin valintalautakunnan arviointeja koskevien tietojen puuttuminen ei voi estää nimittävää viranomaista katsomasta, että valintalautakunnan päätöstä saattoi rasittaa ilmeinen arviointivirhe. (ks. 55–57 ja 61 kohta)

Laskentamenetelmää, joka muodostuu suoritetun työn arvioimisesta määrällisesti käännettyjen sivujen lukumäärän perusteella, käytetään hyvin yleisesti kääntämisen alalla sekä toimielimissä että yksityisellä sektorilla – todennäköisesti, koska sitä pidetään objektiivisimpana laskentamenetelmänä. Näin ollen sitä seikkaa, että nimittävä viranomainen on käyttänyt kilpailuilmoituksessa vahvistetun työkokemuksen vähimmäiskeston laskemisen perusteena päivässä käännettyjen sivujen lukumäärää komission käännösyksikköjen käyttämän suhdeluvun mukaan, eli viisi sivua työpäivässä, ei voida sinänsä pitää ilmeisen virheellisenä. Tältä osin on huomattava, että valintalautakunnan päätöksen ja nimittävän viranomaisen päätöksen ulottuvuus ei ole sama. Kun ensin mainittu päätös johtaa siihen, että hakija hyväksytään tai jätetään hyväksymättä osallistumaan kilpailuun, nimittävän viranomaisen päätös rajoittuu siihen, että tietty toimielin mahdollisesti ottaa kilpailun läpäisseen hakijan palvelukseen. On muistutettava, että mainittu viranomainen ei voi kumota tai muuttaa kilpailun valintalautakunnan päätöstä. Koska asianomainen toivoi pääsevänsä jonkin toimielimen palvelukseen ja koska yleisesti sovellettavaa toimielinten välistä laskentatapaa tai ohjeita valintalautakunnan uskottavasta laskentatavasta ei ollut, toimielimen nimittävä viranomainen sovelsi perustellusti laskentatapaa, jota käännösalalla käytetään yleisesti sisäisesti. (ks. 104–106 kohta)