ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 128/14

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 3.4.2008 (Rechtbank Zutphenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rikosoikeudenkäynti Dirk Endendijkiä vastaan

(Asia C-187/07) (1)

(Direktiivi 91/629/ETY - Päätös 97/182/EY - Vasikoiden pito - Yksittäiskarsinat - Vasikoiden kytkettynä pitämistä koskeva kielto - Verbin ’kytkeä’ merkitys - Liean ominaisuudet ja pituus - Kieliversioiden eroavuudet - Yhdenmukainen tulkinta)

(2008/C 128/23)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Rechtbank Zutphen

Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

Dirk Endendijk

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Rechtbank Zutphen — Vasikoiden suojelun vähimmäisvaatimuksista 19.11.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/629/ETY (EYVL L 340, s. 28) liitteessä olevan 8 kohdan tulkinta kun tämä kohta luetaan yhdessä direktiivin 91/629 muuttamisesta 24.2.1997 tehdyn komission päätöksen 97/182/ETY (EYVL L 76, s. 30) 1 artiklan 3 alakohdan kanssa — Kytkemisen käsite

Tuomiolauselma

Vasikka on kytkettynä vasikoiden suojelun vähimmäisvaatimuksista 19.11.1991 annetussa neuvoston direktiivissä 91/629/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 24.2.1997 tehdyllä komission päätöksellä 97/182/EY, tarkoitetulla tavalla silloin, kun sitä pidetään lieassa siitä riippumatta, minkälainen tämä lieka on, minkä pituinen se on ja miksi eläintä pidetään kytkettynä.

(1) EUVL C 129, 9.6.2007.
1)

Koska Espanjan kuningaskunta — on myöntänyt osakkeita koskevan merkintäetuoikeuden, kun osakepääomaa korotetaan vastiketta vastaan, osakkeenomistajien lisäksi vaihtovelkakirjojen haltijoille — on myöntänyt vaihtovelkakirjoja koskevan merkintäetuoikeuden osakkeenomistajien lisäksi aikaisempiin merkintöihin liittyvien vaihtovelkakirjojen haltijoille ja — ei ole säätänyt, että yhtiökokous voi päättää vaihtovelkakirjoja koskevan merkintäetuoikeuden poistamisesta, Espanjan kuningaskunta on jättänyt noudattamatta niiden takeiden yhteensovittamisesta samanveroisiksi, joita jäsenvaltioissa vaaditaan perustamissopimuksen (48) artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilta yhtiöiltä niiden jäsenten sekä ulkopuolisten etujen suojaamiseksi osakeyhtiöitä perustettaessa sekä niiden pääomaa säilytettäessä ja muutettaessa, 13.12.1976 annetun toisen neuvoston direktiivin 77/91/ETY 29 artiklan mukaisia velvoitteitaan.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 90/2

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 19.2.2009 (Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Mehmet Soysal ja Ibrahim Savatli v. Saksan liittotasavalta

(Asia C-228/06) (1)

(ETY:n ja Turkin välinen assosiaatiosopimus - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Velvollisuus esittää viisumi jäsenvaltion alueelle saavuttaessa)

2009/C 90/02

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Mehmet Soysal ja Ibrahim Savatli

Vastaaja: Saksan liittotasavalta

Asian käsittelyyn osallistui: Bundesagentur für Arbeit

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö – Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg – Euroopan talousyhteisön ja Turkin välillä 23.11.1970 tehdyn assosiaatiosopimuksen lisäpöytäkirjan (EYVL L 293, s. 4) 41 artiklan 1 kohdan tulkinta – Luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske 15 päivänä maaliskuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001 (EYVL L 81, s. 1) 1 artiklan pätevyys – Palvelujen tarjoamisen vapauden uudet rajoitukset – Turkin kansalaisen, joka työskentelee turkkilaisen kuljetusyrityksen palveluksessa kuorma-auton kuljettajana, velvollisuus hankkia jäsenvaltioon saapuakseen viisumi, vaikka tuollaista velvollisuutta ei ollut lisäpöytäkirjan voimaan tullessa

Tuomiolauselma

Brysselissä 23.11.1970 allekirjoitetun lisäpöytäkirjan, joka tehtiin, hyväksyttiin ja vahvistettiin yhteisön puolesta 19.12.1972 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2760/72, 41 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että sen vastaista on, että tämän pöytäkirjan voimaantulosta alkaen vaaditaan viisumi, jotta pääasian kantajien kaltaiset Turkin kansalaiset saavat saapua jäsenvaltion alueelle suorittamaan palveluja Turkkiin sijoittautuneen yrityksen lukuun, koska pöytäkirjan voimaan tullessa ei tällaista viisumia vaadittu.

(1) EUVL C 190, 12.8.2006.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 183/3

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 5.6.2008 (Corte suprema di cassazionen (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Industria Lavorazione Carni Ovine Srl v. Regione Lazio

(Asia C-534/06) (1)

(Yhteinen maatalouspolitiikka - EMOTR - Asetuksen (ETY) N:o 866/90 13 artikla - Kolmansista maista peräisin olevien tuotteiden jalostamiseen kohdistuvien investointien poissulkeminen - Suhteellisuusperiaate)

(2008/C 183/04)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Corte suprema di cassazione

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Industria Lavorazione Carni Ovine Srl

Vastaaja: Regione Lazio

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Corte suprema di cassazione — Maataloustuotteiden jalostamisen ja kaupan pitämisen edellytysten parantamisesta 29.3.1990 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 866/1990 (EYVL L 91, s. 1) 13 artiklan tulkinta — Kolmansista maista peräisin olevien tuotteiden kaupan pitämiseen ja/tai jalostamiseen kohdistuvien investointien poissulkeminen — Investointien poissulkeminen tapauksessa, jossa on pidetty kaupan ja jalostettu myös yhteisön alueelta peräisin olevia tuotteita ja joissa sitä erityistä ohjelmaa, jota varten rahoitus on myönnetty, on noudatettu

Tuomiolauselma

Maataloustuotteiden jalostamisen ja kaupan pitämisen edellytysten parantamisesta 29.3.1990 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 866/90 13 artiklaa on tulkittava siten, että se ei pääasian kaltaisissa olosuhteissa sulje pois rahoitusta silloin, kun pidetään kaupan tai jalostetaan myös tuotteita, jotka eivät ole peräisin yhteisön alueelta, ja siitä huolimatta sitä erityistä ohjelmaa, jota varten rahoitus on myönnetty, on noudatettu siten, että on pidetty kaupan ja/tai jalostettu hankkeessa edellytetty määrä yhteisön alueelta peräisin olevia tuotteita.

(1) EUVL C 42, 24.2.2007.
2)

Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9.2.1976 annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY 2 artiklan 1 kohdan ja 5 artiklan 1 kohdan vastaista on sellaisen työntekijän irtisanominen, joka on pääasian olosuhteiden kaltaisissa olosuhteissa koeputkihedelmöityshoidon myöhemmässä vaiheessa, eli hänelle on tehty follikkelipunktio mutta ei vielä koeputkessa hedelmöityneiden munasolujen välitöntä siirtoa kohtuun, edellyttäen, että osoitetaan, että irtisanominen perustuu pääasiassa siihen, että asianosainen turvautui tällaiseen hoitoon.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 107/3

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 6.3.2008 (Verwaltungsgericht Kölnin (Saksa) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Deutsche Post AG (C-287/06, C-288/06 ja C-291/06), Magdeburger Dienstleistungs- und Verwaltungs GmbH (MDG) (C-289/06), Marketing Service Magdeburg GmbH (C-290/06) ja Vedat Deniz (C-292/06) v. Saksan valtio

(Yhdistetyt asiat C-287/06–C-292/06) (1)

(Postipalvelut - Direktiivi 97/67/EY - Postin yleispalvelun tarjoajalle varattu ala - Erityishinnat, joita sovelletaan, kun yritysasiakkaat jättävät määrättyihin paikkoihin postiverkossa tietyn vähimmäismäärän esilajiteltuja lähetyksiä - Tällaisten hintojen epääminen postin kokoajilta, jotka ammattimaisesti ja omissa nimissään keräävät lähetykset useilta lähettäjiltä)

(2008/C 107/04)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Verwaltungsgericht Köln

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Deutsche Post AG (C-287/06, C-288/06 ja C-291/06), Magdeburger Dienstleistungs- und Verwaltungs GmbH (MDG) (C-289/06), Marketing Service Magdeburg GmbH (C-290/06) ja Vedat Deniz (C-292/06)

Vastaaja: Saksan valtio

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Verwaltungsgericht Köln — EY 47 artiklan 2 kohdan ja EY 95 artiklan ja yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä ja palvelun laadun parantamista koskevista yhteisistä säännöistä 15.12.1997 annetun direktiivin 97/67/EY (EYVL L 15, s. 14), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivin 97/67/EY muuttamisesta yhteisön postipalvelujen kilpailulle avaamisen jatkamiseksi 10.6.2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/39/EY (EYVL L 176, s. 21), 12 artiklan viidennen luetelmakohdan sekä 7 artiklan 1 kohdan tulkinta — Postin yleispalvelujen tarjoajan velvollisuus soveltaa sellaisten yritysasiakkaiden kohdalla soveltamiaan erityishintoja, jotka toimittavat itse postilähetyksensä esilajiteltuina lähtöpostikeskukseen, myös sellaiseen ammattimaiseen postipalvelujen tarjoajaan, joka kerää postilähetykset lähettäjiltä ja sen jälkeen yritysasiakkaiden tavoin esilajittelee ne ja toimittaa lähtöpostikeskukseen

Tuomiolauselma

Yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä ja palvelun laadun parantamista koskevista yhteisistä säännöistä 15.12.1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/67/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 10.6.2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/39/EY, 12 artiklan viidettä luetelmakohtaa on tulkittava siten, että sen vastaista on se, että yrityksille, jotka ammattimaisesti ja omissa nimissään kokoavat postilähetyksiä useilta lähettäjiltä, ei myönnetä erityishintoja, jotka kansallinen postin yleispalvelun tarjoaja yksinomaisen toimilupansa puitteissa myöntää yritysasiakkaille, jotka jättävät kyseisen yleispalvelun tarjoajan postikeskuksiin tietyt vähimmäismäärät esilajiteltuja lähetyksiä.

(1) EUVL C 261, 28.10.2006.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 51/24

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 13.12.2007 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Staatssecretaris van Financiën v. Road Air Logistics Customs BV

(Asia C-526/06) (1)

(Yhteisön tullikoodeksi ja sen soveltamisasetus - Yhteisön passitus - Rikkomus - Todisteet passitusmenettelyn säännönmukaisuudesta tai rikkomuksen tapahtumapaikasta - Laiminlyönti myöntää kolmen kuukauden määräaika näiden todisteiden esittämiselle - Tullien palauttaminen - Ilmaisu ’lain mukainen’)

(2008/C 51/39)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Hoge Raad der Nederlanden

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Staatssecretaris van Financiën

Vastaaja: Road Air Logistics Customs BV

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Hoge Raad der Nederlanden — Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1) 236 artiklan ja tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (EYVL L 253, s. 1) 379 artiklan tulkinta — Tullien palautus tai peruuttaminen — Määrä, joka ei ole ollut lain mukainen — Tullivelan syntymispaikan määrittäminen

Tuomiolauselma

Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 236 artiklan 1 kohdan ensimmäistä alakohtaa on tulkittava siten, että siitä seikasta, että kansalliset tulliviranomaiset eivät ole asetuksen N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 379 artiklan mukaisesti määrittäneet paikkaa, jossa tullivelka syntyi, ei seuraa, että tullien määrä ei ole lain mukainen.

Jäsenvaltio, johon lähtötoimipaikka kuuluu, voi kuitenkin kantaa tuontitullit ainoastaan, jos se on asetuksen N:o 2454/93 379 artiklan 2 kohdan mukaisesti ilmoittanut passituksesta vastaavalle, että tällä on kolme kuukautta aikaa esittää todisteet paikasta, jossa rikkomus tai säännönvastaisuus on tosiasiallisesti tapahtunut, ja jos näitä todisteita ei ole esitetty tässä määräajassa.

(1) EUVL C 42, 24.2.2007.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 79/2

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 31.1.2008 (Consiglio di Staton (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Centro Europa 7 Srl v. Ministero delle Comunicazioni e Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni ja Direzione Generale Autorizzazioni e Concessioni Ministero delle Comunicazioni

(Asia C-380/05) (1)

(Palvelujen tarjoamisen vapaus - Sähköinen viestintä - Televisiolähetystoiminta - Uusi yhteinen lainsäädäntökehys - Lähetystaajuuksien varaaminen)

(2008/C 79/02)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Consiglio di Stato

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Centro Europa 7 Srl

Vastaajat: Ministero delle Comunicazioni e Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni ja Direzione Generale Autorizzazioni e Concessioni Ministero delle Comunicazioni

Oikeudenkäynnin kohde

Sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista (valtuutusdirektiivi) 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/20/EY (EYVL L 108, s. 21) ja sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä (puitedirektiivi) 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY (EYVL L 108, s. 21) tulkinta — Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklan tulkinta — Jäsenvaltioiden velvollisuus taata radio- ja televisioalalla pääsy viestintäverkkoihin ja markkinoilla toimivien yritysten moninaisuus — Kansallinen lainsäädäntö, jossa sallitaan yksittäisten oikeuksien myöntäminen yrityksille, joita ei ole hyväksytty televisiolähetyspalvelujen konsessionsaajat määrittävässä kansallisessa suunnitelmassa, ja jossa ei sallita sitä, että kansallisessa suunnitelmassa hyväksytty harjoittaa toimintaansa

Tuomiolauselma

EY 49 artiklaa ja sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 9 artiklan 1 kohtaa, sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/20/EY (valtuutusdirektiivi) 5 artiklan 1 kohtaa ja 2 kohdan toista alakohtaa sekä 7 artiklan 3 kohtaa sekä kilpailusta sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen markkinoilla 16.9.2002 annetun komission direktiivin 2002/77/EY 4 artiklaa, siitä lähtien kun nämä direktiivit ovat olleet sovellettavissa, on tulkittava siten, että niiden vastainen on sellainen kansallinen televisiolähetystoiminnan alan lainsäädäntö, jonka soveltaminen johtaa siihen, että toimijan, joka on konsessionhaltija, on mahdotonta suorittaa lähetyksiä sen vuoksi, ettei sillä ole puolueettomien, selkeiden, syrjimättömien ja oikeasuhteisten perusteiden nojalla myönnettyjä lähetystaajuuksia.

(1) EUVL C 10, 14.1.2006.
1)

Koska Irlanti ei ole — osoittanut 6.4.1981 lähtien luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2.4.1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 29.7.1997 annetulla komission direktiivillä 97/49/ETY, 4 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti kaikkia lukumäärältään ja kooltaan sopivimpia alueita kyseisen direktiivin liitteessä I mainittuja lajeja varten, lukuun ottamatta alueita tundrahanhen (Anser albifrons flavirostris) suojelemista varten, sekä sellaisia säännöllisesti esiintyviä muuttavia lajeja varten, joita ei ole mainittu liitteessä I, lukuun ottamatta alueita töyhtöhyypän (Vanellus vanellus), punajalkaviklon (Tringa totanus), taivaanvuohen (Gallinago gallinago) ja isokuovin (Numenius arquata) suojelemista varten — varmistanut 6.4.1981 lähtien, että direktiivin 79/409, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/49, 4 artiklan 4 kohdan ensimmäisen virkkeen säännöksiä sovelletaan alueisiin, jotka on kyseisen direktiivin mukaisesti osoitettava erityissuojelualueiksi — täysimääräisesti ja asianmukaisesti pannut täytäntöön ja soveltanut direktiivin 79/409, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/49, 4 artiklan 4 kohdan toisen virkkeen säännöksiä — toteuttanut luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetun direktiivin 92/43/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/49, 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti osoitettujen tai saman direktiivin 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti tunnustettujen erityissuojelualueiden osalta kyseisen direktiivin 6 artiklan 2 kohdan noudattamisen edellyttämiä kaikkia toimenpiteitä — toteuttanut niiden alueiden virkistyskäytön osalta, joiden on tarkoitettu kuuluvan direktiivin 92/43 6 artiklan 2 kohdan soveltamisalaan, mainitun 6 artiklan 2 kohdan noudattamisen edellyttämiä kaikkia toimenpiteitä — toteuttanut suunnitelmien osalta direktiivin 92/43 6 artiklan 3 ja 4 kohdan noudattamisen edellyttämiä kaikkia toimenpiteitä — toteuttanut vesiviljelyhankkeiden lupien osalta direktiivin 92/43 6 artiklan 3 kohdan noudattamisen edellyttämiä kaikkia toimenpiteitä — toteuttanut Glen Loughin erityissuojelualueella tehtyjen salaojien kunnossapitotöiden osalta direktiivin 92/43 6 artiklan 2–4 kohdan noudattamisen edellyttämiä kaikkia toimenpiteitä eikä — toteuttanut direktiivin 79/409, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/49, 10 artiklan noudattamisen edellyttämiä kaikkia toimenpiteitä se ei ole noudattanut direktiivin 79/409, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/49, 4 artiklan 1, 2 ja 4 kohdan tai 10 artiklan, eikä direktiivin 92/43 6 artiklan 2–4 kohdan mukaisia velvoitteitaan.
C 45/9

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nejvyšší soud (Tšekin tasavalta) on esittänyt 15.11.2022 – RegioJet a. s. ja STUDENT AGENCY k.s. v. České dráhy a.s., Správa železnic, státní organizace ja Tšekin valtio, Ministerstvo dopravy

(Asia C-700/22)

(2023/C 45/15)

Oikeudenkäyntikieli: tšekki

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Nejvyšší soud

Pääasian asianosaiset

Kantajat: RegioJet a. s. ja STUDENT AGENCY k.s.

Vastaajat: České dráhy a.s., Správa železnic, státní organizace ja Tšekin valtio, Ministerstvo dopravy

Ennakkoratkaisukysymys

Onko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan viimeistä virkettä tulkittava siten, että kansallisen tuomioistuimen on kolmannen osapuolen (kilpailijan) vireille panemassa menettelyssä määrättävä tuensaaja palauttamaan kyseisen säännöksen vastaisesti myönnetty tuki, vaikka (tuomioistuimen ratkaisun tekopäivänä) Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13.7.2015 annetun neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 (1) 17 artiklan 1 kohdan mukainen vanhentumisaika tukien takaisinperimistä koskeville komission toimivaltuuksille on kulunut umpeen, jolloin myönnetty tuki on katsottava mainitun asetuksen 1 artiklan b alakohdan iv alakohdassa ja 17 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuksi voimassa olevaksi tueksi?

(1) EUVL 2015, L 248, s. 9.
2)

Voidaanko nyt käsiteltävässä asiassa esillä olevan kaltaisessa tilanteessa asetuksen N:o 1303/2013 (2) 4 artiklan 10 kohtaa, luettuna yhdessä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 39 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan kanssa, tulkita siten, että se on esteenä vaatimukselle, jonka mukaan PNDR 2014-2020:ssa (viides versio) tarkoitettu julkinen hankintamenettely on toteutettava?
2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi: Onko toimivaltaisella viranomaisella esillä olevan kaltaisessa tapauksessa (jossa on unionin oikeuden vastaisesti, mutta lainvoimaisesti, määrätty maksettavaksi maksuja, joita on vaadittu palautettavaksi vasta vuoden kuluttua siitä, kun asetuksella N:o 1360/2013 oli taannehtivasti vahvistettu alempi kerroin) oikeus hylätä perusteettomasti perittyjä tuotantomaksuja koskeva palautushakemus lainvoimaisuutta koskevien kansallisten säännösten, kansallisten säännösten mukaan maksun määräämistä koskevaan päätökseen sovellettavan määräajan ja unionin oikeuden mukaisen oikeusvarmuuden periaatteen perusteella?
1)

Milloin on kyse Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2160/2003 (1) täytäntöönpanosta Gallus -lajin täysikasvuisissa siitosparvissa esiintyvien salmonellan serotyyppien vähentämistä koskevan unionin tavoitteen osalta 10.3.2010 annetun komission asetuksen (EU) N:o 200/2010 (2) (asetus 200/2010) liitteessä olevan 2.2.2.2 kohdan c alakohdassa tarkoitetusta poikkeustapauksesta, jossa toimivaltaisella viranomaisella on aihetta epäillä elintarvikealan toimijan aloitteesta tehdyn rutiininomaisen näytteenoton yhteydessä saatua positiivista salmonellatulosta, niin että toimivaltainen viranomainen voi päättää toistaa testauksen?
3)

Onko direktiivin 2003/109 10 artiklan 1 kohtaa tulkittava perusoikeuskirjan 47 artiklan valossa siten, että jäsenvaltion tuomioistuimen, joka antaa ratkaisun luottamuksellisiin tai turvallisuusluokiteltuihin syihin perustuvan asiantuntijaviranomaisen lausunnon ja tähän lausuntoon perustuvan ulkomaalaisen asemaa koskevasta asiakysymyksestä tehdyn päätöksen laillisuudesta, on oltava toimivaltainen tutkimaan luottamuksellisuuden laillisuuden (sen tarpeellisuuden ja oikeasuhteisuuden) sekä määräämään omalla päätöksellään, mikäli se katsoo luottamuksellisuuden olevan lain vastaista, että asianomaisen ja hänen edustajansa on saatava tutustua kaikkiin lausunnon perustana oleviin tietoihin ja hallintoviranomaisen päätökseen ja käyttää niitä, tai, mikäli se katsoo luottamuksellisuuden olevan lain mukaista, että asianomaisen on saatava tutustua ainakin luottamuksellisten tietojen olennaiseen osaan ja käyttää sitä häneen liittyvässä ulkomaalaisen asemaa koskevassa menettelyssä?
2)

onko assosiaatiosopimuksen 68 artiklan 4 kohtaa, kun otetaan huomioon tämän sopimuksen sanamuoto, tarkoitus ja luonne, tulkittava siten, että kyseinen kohta on sovellettavissa välittömästi siten, että henkilöillä, joihin tätä määräystä sovelletaan, on oikeus vedota siihen suoraan jäsenvaltioiden tuomioistuimissa määräyksen vastaisten kansallisen oikeuden sääntöjen soveltamatta jättämiseksi? Jos näin on,
2)

Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 3 artiklan 1 kohtaa, 6 artiklan 1 kohtaa, 7 artiklan 1 ja 2 kohtaa sekä 8 artiklaa, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa sekä oikeusvarmuuden periaatetta, tehokkuusperiaatetta ja suhteellisuusperiaatetta sekä oikeutta tulla kuulluksi koskevaa periaatetta tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että tuomioistuin tulkitsee kansallista säännöstöä siten, että kohtuuttoman sopimusehdon kirjaaminen kielletyiksi todettujen sopimusehtojen rekisteriin aiheuttaa kyseisen sopimusehdon toteamisen kohtuuttomaksi kaikissa menettelyissä, joissa on mukana kuluttaja, mukaan lukien myös, kun kyseessä on — muu kuin se elinkeinonharjoittaja, jota vastaan toimitettiin kielletyiksi todettujen sopimusehtojen rekisteriin kirjaamista koskeva menettely — sopimusehto, jonka sanamuoto ei ole samanlainen kieliasultaan mutta jonka merkitys on sama ja jonka vaikutukset kuluttajaan ovat samat?