Päätöksen 2010/413, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2012/635, 20 artiklan 1 kohdan c alakohdassa ja asetuksen N:o 267/2012, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1263/2012, 23 artiklan 2 kohdan d alakohdassa mainittu Iranin hallitukselle annettavaa tukea koskeva arviointiperuste on ymmärrettävä siten, että sillä tarkoitetaan asianomaisen henkilön tai yhteisön omaa toimintaa, jolla tosin ei sellaisenaan ole mitään suoraa tai välillistä yhteyttä ydinaseiden levittämiseen mutta joka on kuitenkin omiaan edistämään sitä, koska siten Iranin hallitukselle tarjotaan resursseja tai aineellisia, rahoituksellisia tai logistisia välineitä siten, että sen on mahdollista jatkaa levittämistoimintaa.

Sääntö, jonka nojalla SEUT 266 mukaisesti siinä tapauksessa, että toimi on kumottu tai todettu pätemättömäksi, tämän toimen antaneen toimielimen on pelkästään toteutettava tämän tuomion täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet, merkitsee, että toimielimillä on laaja harkintavalta päättäessään keinoista, joita ne käyttävät todetun lainvastaisuuden korjaamiseksi, kunhan nämä keinot soveltuvat yhteen kyseisen tuomion tuomiolauselman ja sen tarpeellisena tukena olevien perusteluiden kanssa.

Siltä osin kuin kyse on tuomiosta, jolla unionin tuomioistuimet ovat kumonneet toimet, joilla kantaja alun perin merkittiin niiden henkilöiden luetteloon, joita rajoittavat toimenpiteet koskevat, siitä syystä, että neuvoston toimien tosiseikkaperustan tueksi esittämät todisteet olivat riittämättömiä, kysymykseen siitä, voiko neuvosto vapaasti suorittaa uudelleen merkitsemisen muiden kuin kumotuissa toimissa olevien perusteiden nojalla, ja joka edellyttää sen ratkaisemista, rajoittaako kumoamistuomio neuvoston toimivaltaa suorittaa uudelleen merkitsemisiä, voidaan arvioida oikeusvoimaperiaatteen valossa. Tämän periaatteen mukaan unionin tuomioistuinten antamilla kumoamistuomioilla on heti lopullisiksi tultuaan oikeusvoimavaikutus. Oikeusvoimavaikutus ei liity ainoastaan tuomioistuimen antamien kumoamistuomioiden tuomiolauselmaan, vaan se ulottuu kyseisen tuomion perusteluihin, jotka ovat tuomion tuomiolauselman välttämätön tuki ja joita ei tämän takia voida erottaa tuomiolauselmasta. Oikeusvoima ulottuu ainoastaan niihin tosiasia- ja oikeuskysymyksiin, jotka tuomioistuimen päätöksellä nimenomaisesti tai väistämättä on ratkaistu. Tästä neuvoston esittämien todisteiden riittämättömyyttä koskevasta toteamuksesta, johon oikeusvoima ulottuu, ei voida päätellä, että neuvosto ei voisi tämän jälkeen käyttää muuta näyttöä osoittaakseen perusteiden, joihin se on vedonnut, paikkansapitävyyden tai että se ei voisi milloinkaan osoittaa, että valittaja on tukenut ydinaseiden levittämistä tai auttanut muita henkilöitä ja yhteisöjä rikkomaan niitä koskevia rajoittavia toimenpiteitä tai kiertämään kyseisiä toimenpiteitä.

Tehokkaan oikeussuojan periaate, joka on yleinen oikeusperiaate ja tällä hetkellä vahvistettu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa, ei kuitenkaan voi estää neuvostoa merkitsemästä henkilöä tai yhteisöä uudelleen niiden henkilöiden ja yhteisöjen luetteloon, joiden varat on jäädytetty, muilla perusteilla kuin niillä, joihin tämän henkilön tai tämän yhteisön alkuperäinen merkitseminen nojautuu. Tällä periaatteella pyritään näet takaamaan se, että asianomaiselle vastainen toimi voidaan riitauttaa tuomioistuimessa, eikä sitä, ettei voitaisi antaa uutta asianomaiselle vastaista tointa, joka nojautuu eri perusteille. Näin ollen on niin, että silloin kun kanteen kohteena oleva unionin toimielimen päätös kumotaan, katsotaan, ettei päätös ole koskaan ollut olemassa, ja tämä toimielin, joka aikoo antaa uuden päätöksen, voi suorittaa täysimääräisen uudelleentarkastelun ja vedota muihin perusteisiin kuin niihin, joihin kumottu päätös perustui.

(ks. 68-71 ja 73 kohta sekä 79–81 kohta)