13

Unionin yleinen tuomioistuin on tiivistänyt sen käsiteltävänä olleen asian tosiseikat valituksenalaisessa tuomiossa seuraavasti: ”1 [Väliintulija Société des produits Nestlé] teki 20.11.2001 EU-tavaramerkin rekisteröintihakemuksen [EUIPO:lle] [asetuksen N:o 207/2009] nojalla. 2 Tavaramerkki, jonka rekisteröintiä haettiin, on sanamerkki FITNESS. 3 Tavarat, joita varten rekisteröintiä haettiin, kuuluvat tavaroiden ja palvelujen kansainvälistä luokitusta tavaramerkkien rekisteröimistä varten koskevaan, 15.6.1957 tehtyyn Nizzan sopimukseen, sellaisena kuin se on tarkistettuna ja muutettuna, pohjautuvan luokituksen luokkiin 29, 30 ja 32, ja ne vastaavat näiden luokkien osalta seuraavaa kuvausta: – luokka 29: 'Maito, kerma, voi, juusto, jogurtit ja muut maitopohjaiset elintarvikkeet, maitoa sisältävien elintarvikkeiden korvikkeet, munat, hyytelöt, hedelmät, vihannekset, proteiinivalmisteet ihmisten ravinnoksi' – luokka 30: 'Viljat ja viljavalmisteet; valmiit viljavalmisteet; viljatuotteet aamuaterioiksi; riisi- tai jauhopohjaiset elintarvikkeet' – luokka 32: 'Hiilihapottomat vedet, hiilihappo- tai hiilihapotetut vedet, lähdevedet, kivennäisvedet, aromaattiset vedet, hedelmäjuomat, hedelmätuoremehut, nektarit, limonadit, soodavedet ja muut alkoholittomat juomat, mehutiivisteet ja muut mehujen valmistusaineet ja muut juomien valmistusaineet'. 4 Haettu tavaramerkki rekisteröitiin 30.5.2005 EU-tavaramerkiksi numerolla 2470326 edellä 3 kohdassa mainittuja tavaroita varten (jäljempänä kyseinen tavaramerkki). 5 [Kantaja European Food] teki 2.9.2011 kyseistä tavaramerkkiä koskevan mitättömyysvaatimuksen asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan nojalla. 6 Mitättömyysosasto hylkäsi 18.10.2013 mitättömyysvaatimuksen kokonaisuudessaan. 7 Kantaja teki 16.12.2013 mitättömyysosaston päätöksestä valituksen EUIPO:ssa. 8 EUIPO:n neljäs valituslautakunta hylkäsi valituksen 19.6.2015 tekemällään päätöksellä (jäljempänä riidanalainen päätös). 9 Valituslautakunta totesi, että mitättömyysmenettelyssä todistustaakka siitä, että kyseiseltä tavaramerkiltä puuttuu erottamiskyky tai että se on kuvaileva asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetulla tavalla, kuuluu mitättömyyden vaatijalle. Se lisäsi, että merkityksellinen päivä, jota todisteiden pitäisi koskea, on kyseisen tavaramerkin hakemispäivä eli 20.11.2001. Se totesi myös, että koska on kyse edullisista kulutustavaroista, kohdeyleisön tarkkaavaisuuden taso on keskimääräistä alempi. 10 Valituslautakunta totesi väitetystä kuvailevuudesta, että suurin osa mitättömyysosastolle toimitetuista todisteista oli peräisin merkityksellisen ajankohdan jälkeiseltä ajalta tai koski Romanian aluetta ennen sen liittymistä Euroopan unioniin. Se totesi sanaa ’fitness’ koskevista sanakirjojen kopioista, ettei tämä sana kuvaa kyseisten tavaroiden luonteenomaista ominaispiirrettä kuluttajien silmissä vuonna 2001. Se arvioi, että mainittu sana on kyseisten tavaroiden osalta ajatuksia herättävä, epämääräinen viittaus. Sen mukaan mitättömyysosastolle toimitetut todisteet eivät siis riittäneet osoittamaan kyseisen tavaramerkin kuvailevuutta. 11 Lisäksi valituslautakunta katsoi sille ensimmäisen kerran esitetyt todisteet myöhästyneiksi eikä ottanut niitä huomioon. Tältä osin se sovelsi analogisesti [asetuksen N:o 2868/95] 50 säännön 1 kohdan kolmatta alakohtaa, luettuna yhdessä saman asetuksen 37 säännön b alakohdan iv alakohdan kanssa. 12 Valituslautakunta totesi myös, että koska sanalla ’fitness’ on mielikuvia herättävä ja moniselitteinen sisältö, se voi osoittaa kyseisen tavaramerkin kattamien tavaroiden olevan peräisin väliintulijalta ja siis erottaa ne muiden yritysten tavaroista. Näin ollen se totesi, ettei kantaja ollut osoittanut tavaramerkin erottamiskyvyn puuttumista.”