Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen puheenjohtajan määräys 5 päivänä elokuuta 2003. - Industrias Químicas del Vallés SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Välitoimimenettely - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Fumus boni juris - Kiireellisyys - Intressivertailu. - Asia T-158/03 R.



Oikeustapauskokoelma 2003 sivu II-03041



Tiivistelmä

Asianosaiset

Tuomion perustelut

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

1. Väliaikainen oikeussuoja - Tutkittavaksi ottamisen edellytykset - Hakemus - Muotovaatimukset - Asiakirjojen toimittamatta jättäminen - Hakemuksen täydentäminen

(EY 242 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 3-6 kohta ja 104 artiklan 3 kohta)

2. Väliaikainen oikeussuoja - Täytäntöönpanon lykkääminen - Myöntämisedellytykset - Kaikkien kysymyksessä olevien intressien vertailu - Kansanterveyden suojelun ensisijainen asema taloudellisiin seikkoihin nähden - Kantajan huolimattomuuden huomioon ottaminen

(EY 242 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

$$1. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan nojalla saman työjärjestyksen 44 artiklan 3 ja 5 kohdassa edellytettyjen asiakirjojen liittämättä jättäminen välitoimihakemukseen ei johda automaattisesti hakemuksen tutkittavaksi ottamisen edellytysten puuttumiseen. Kun otetaan huomioon työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdassa oleva nimenomainen viittaus sen 44 artiklaan, viimeksi mainitussa määräyksessä ilmaistuja periaatteita on voitava soveltaa myös välitoimihakemukseen; tämä koskee erityisesti periaatteita, jotka ilmaistaan sen 6 kohdassa, jossa todetaan, että jollei kanne täytä mainitun työjärjestyksen 44 artiklan 3-5 kohdassa asetettuja vaatimuksia, kirjaajan on asetettava kantajalle kohtuullinen määräaika, jonka kuluessa tämän on täydennettävä kannettaan.

( ks. 43-45 kohta )

2. Kun täytäntöönpanon lykkäämistä koskevassa menettelyssä välitoimista päättävä tuomioistuin, jolle on esitetty, että on olemassa vaara, että hakijalle aiheutuu vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa, vertaa kysymyksessä olevia eri intressejä, sen tehtävänä on ratkaista, voidaanko pääasiasta päättävän tuomioistuimen tekemällä kiistanalaisen päätöksen mahdollisella kumoamisella muuttaa päätöksen välittömällä täytäntöönpanolla aikaansaatava tilanne toiseksi ja estettäisiinkö vastaavasti päätöksen täytäntöönpanon lykkäämisellä päätöksen täysien oikeusvaikutusten ilmeneminen, jos pääasian kanne hylättäisiin. Välitoimista päättävän tuomarin on asianosaisten intressejä vertaillessaan arvioitava lisäksi, onko välitoimien määrääminen välttämätöntä hakijalle aiheutuvan vakavan ja korjaamattoman vahingon estämiseksi. Tältä osin lähtökohtaisesti kansanterveyden suojelu on asetettava kiistatta ensisijaiseen asemaan taloudellisiin seikkoihin nähden. Lisäksi se, että vahingon, johon vedotaan, syntymiseen on vaikutettu mahdollisen tuottamuksellisuuden tai laiminlyönnin perusteella, voi olla omiaan estämään etujen tasapainon kallistumisen laiminlyövän osapuolen hyväksi.

( ks. 105-107 ja 110 kohta )

Asianosaiset

Asiassa T-158/03 R,

Industrias Químicas del Vallés, SA, kotipaikka Barcelona (Espanja), edustajinaan asianajajat C. Fernández Vicién, P. González-Espejo ja J. Sabater Marotias,

kantajana,

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään B. Doherty ja S. Pardo Quintillán, prosessiosoite Luxemburgissa,

vastaajana,

jossa hakija vaatii metalaksyylin sisällyttämättä jättämistä neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I ja tätä tehoainetta sisältäville kasvinsuojeluaineille annettujen lupien peruuttamista koskevan 2 päivänä toukokuuta 2003 tehdyn komission päätöksen 2003/308/EY (EYVL L 113, s. 8) täytäntöönpanon lykkäämistä,

EUROOPAN YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTTI

on antanut seuraavan

määräyksen

Tuomion perustelut

Asiaa koskevat oikeussäännöt

1 Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetussa neuvoston direktiivissä 91/414/ETY (EYVL L 230, s. 1) vahvistetaan eläinten rehujen lisäaineiden lupien antamiseen ja niiden peruuttamiseen sovellettava yhteisön järjestelmä. Direktiivin 91/414/ETY 4 artiklassa säädetään seuraavaa: "Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kasvinsuojeluaine hyväksytään ainoastaan, jos - - sen tehoaineet luetellaan liitteessä I - - ." Direktiivin 91/414/ETY 5 artiklassa säädetään edellytyksistä tehoaineiden sisällyttämiselle liitteeseen I. Sisällyttäminen ei ole mahdollista, ellei tieteellisen ja teknisen tietämyksen taso huomioon ottaen voida olettaa, että tiettyä tehoainetta sisältävät kasvinsuojeluaineet täyttävät tietyt edellytykset, jotka osoittavat, ettei niillä ole haitallisia vaikutuksia.

2 Direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I sisällyttämättä jätettyihin tehoaineisiin voidaan tietyin edellytyksin soveltaa siirtymäajan poikkeusjärjestelmää. Direktiivin 91/414/ETY 8 artiklan 2 kohdassa säädetään seuraavaa: "Jäsenvaltio voi 12 vuoden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta sallia, että sen alueella saatetaan markkinoille sellaisia kasvinsuojeluaineita, jotka sisältävät liitteeseen I kuulumattomia tehoaineita ja jotka ovat jo olleet markkinoilla kaksi vuotta tämän direktiivin tiedoksi antamisen jälkeen." Tätä 26.7.2003 päättynyttä 12 vuoden ajanjaksoa on jatkettu eräiden aineiden osalta 31.12.2005 saakka neuvoston direktiivin 91/414/ETY 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun määräajan pidentämisestä ja eräiden tehoaineiden sisällyttämättä jättämisestä kyseisen direktiivin liitteeseen I sekä näitä aineita sisältävien kasvinsuojeluaineiden lupien peruuttamisesta 20 päivänä marraskuuta 2002 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2076/2002 (EYVL L 319, s. 3).

3 Direktiivin 91/414/ETY 8 artiklan 2 kohdassa todetaan lisäksi, että siirtymäkauden aikana näihin tehoaineisiin on sovellettava arviointiohjelmaa, jonka loppuun saattamisen jälkeen ne on mahdollista sisällyttää direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I tai olla sisällyttämättä siihen, jos nämä tehoaineet eivät täytä direktiivin 91/414/ETY 5 artiklassa määriteltyjä turvallisuusvaatimuksia tai jos arvioinnin edellytyksenä olevia tietoja ei ole annettu "säädetyn määräajan kuluessa". Direktiivin 91/414/ETY 8 artiklan 2 kohdassa säädetään vielä, että arviointiohjelmassa sovellettavat menettelyt vahvistetaan komission asetuksella.

4 Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun työohjelman ensimmäisen vaiheen täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 11 päivänä joulukuuta 1992 annetussa komission asetuksessa (ETY) N:o 3600/92 (EYVL L 366, s. 10) vahvistetaan arviointimenettely useiden aineiden mahdolliseksi sisällyttämiseksi direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I. Yksi näistä aineista on metalaksyyli, jota käytetään viljelmillä tavattavien useiden kasvitautien hallintaan soveltuvien sienitautien torjunta-aineiden valmistukseen.

5 Menettely vahvistetaan asetuksessa N:o 3600/92, ja se alkaa kiinnostuksesta ilmoittamisella, josta säädetään kyseisen asetuksen 4 artiklan 1 kohdassa, jonka mukaan "jokaisen tuottajan, joka haluaa saada sisällytetyksi jonkin tämän asetuksen liitteessä I mainitun tehoaineen tai jonkin kyseisen aineen suolan, esterin tai amiinin direktiivin [91/414/ETY] liitteeseen I, on ilmoitettava siitä komissiolle kuuden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulopäivästä lukien".

6 Kiinnostuksesta ilmoittamisen jälkeen asetuksen N:o 3600/92 5 artiklan 2 kohdan b alakohdassa säädetään kertomuksen antajana toimivan, kunkin tehoaineen arvioinnista vastaavan jäsenvaltion nimeämisestä. Esillä olevassa asiassa metalaksyylin osalta kertomuksen antavaksi jäsenvaltioksi on nimetty Portugali kasvinsuojeluaineiden tehoaineiden luettelon vahvistamisesta ja kertomuksen antavien jäsenvaltioiden nimeämisestä asetuksen (ETY) N:o 3600/92 soveltamiseksi 27 päivänä huhtikuuta 1994 annetun komission asetuksen (EY) N:o 933/94 (EYVL L 107, s. 8) nojalla.

7 Kertomuksen antavan jäsenvaltion nimeämisen jälkeen asetuksen N:o 3600/92 6 artiklan 2 kohdassa säädetään, että ilmoitusten tekijöiden on toimitettava jäsenvaltiolle "tiivistelmä asiakirjasta" ja 6 artiklan 3 kohdassa, että ilmoitusten tekijöiden on toimitettava jäsenvaltiolle "täydellinen asiakirja". Asetuksen N:o 3600/92 6 artiklan 2 kohdan b alakohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna 12.10.2000 annetulla asetuksella N:o 2266/2000 (EYVL L 259, s. 27), säädetään seuraavaa: "Tiedoksiantajan on osoitettava, että direktiivin [91/414/ETY] 5 artiklassa tarkoitettuja perusteita koskevat edellytykset voivat täyttyä eräitä käyttötarkoituksia edustavasta yhdestä tai useammasta valmisteesta toimitettujen tietojen perusteella."

8 Asetuksen N:o 3600/92 6 artiklan 1 kohdan mukaan menettely etenee siten, että ilmoituksen tekijät toimittavat kertomuksen antavalle jäsenvaltiolle komission asettamassa määräajassa tiivistelmän asiakirjasta ja täydellisen asiakirjan. Metalaksyylin osalta asiakirjojen toimittamisen määräpäiväksi säädettiin 30.4.1995 asetuksella N:o 933/94, mutta sen jälkeen määräpäivää pidennettiin 30.10.1995 saakka asetuksen N:o 933/94 muuttamisesta 21.9.1995 annetulla komission asetuksella N:o 2230/95 (EYVL L 225, s. 1). Ilmoitusten tekijöiden on asetuksen N:o 3600/92 6 artiklan 1 kohdan mukaan toimitettava tiivistelmä asiakirjasta ja täydellinen asiakirja lisäksi komission hyväksymille muiden jäsenvaltioiden asiantuntijoille mahdollisia jatkoneuvotteluja varten.

9 Tämän jälkeen kertomuksen antava jäsenvaltio tutkii tiivistelmän asiakirjasta ja täydellisen asiakirjan, ja sen on asetuksen N:o 3600/92 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla "välittömästi asiakirjan tutkimisen jälkeen varmistettava, että sen tekijät jättävät ajan tasalla olevan tiivistelmän asiakirjasta muille jäsenvaltioille ja komissiolle". Asetuksen N:o 3600/92, sellaisena kuin se on muutettuna 27.6.1997 annetulla komission asetuksella N:o 1199/97 (EYVL L 170, s. 19), 7 artiklan 2 kohdassa säädetään, että tutkimisensa alusta lähtien "kertomuksen antava jäsenvaltio voi pyytää ilmoituksen tekijöitä parantelemaan tai täydentämään asiakirjaa" ja saman asetuksen 7 artiklan 2 kohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna edellä mainitulla muutosasetuksella, säädetään, että "kertomuksen antava jäsenvaltio voi neuvotella muiden jäsenvaltioiden asiantuntijoiden kanssa ja pyytää teknisiä tai tieteellisiä lisätietoja muilta jäsenvaltioilta arvioinnin helpottamiseksi".

10 Asetuksen N:o 3600/92 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaan kertomuksen antavan jäsenvaltion on laadittava ja toimitettava komissiolle viimeistään kahdentoista kuukauden kuluessa asiakirjojen vastaanottamisesta kyseisiä asiakirjoja arvioiva kertomus. Tähän kertomukseen on sisällyttävä suositus tehoaineen mahdollisesta sisällyttämisestä direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I.

11 Asetuksen N:o 3600/92 7 artiklan 3 kohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1199/97, säädetään, että kertomuksen antavan jäsenvaltion komissiolle toimittaman kertomuksen osalta jäsenvaltioiden asiantuntijoita voidaan kuulla ja komissio voi neuvotella yhden tai usean ilmoituksen tekijän kanssa. Saman asetuksen 62 artiklan 2 kohdan mukaan, sellaisena kuin se on muutettuna elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä 28 päivänä tammikuuta 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 178/2002 (EYVL L 31, s. 1), kertomus annetaan tämän jälkeen elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean (jäljempänä komitea) tutkittavaksi.

12 Asetuksen N:o 3600/92 7 artiklan 3 kohdan a alakohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1199/97, säädetään, että kyseisen tutkimisen jälkeen komissio esittää komitealle direktiiviluonnoksen tehoaineen sisällyttämiseksi direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I tai päätösluonnoksen tehoainetta sisältävien kasvinsuojeluaineiden lupien peruuttamiseksi tai päätösluonnoksen tällaiseksi lupien peruuttamiseksi kuitenkin siten, että on mahdollista harkita uudelleen tehoaineen sisällyttämistä mainitun direktiivin liitteeseen I tutkimusten tai lisätietojen toimittamisen jälkeen tai päätösluonnoksen tehoaineen direktiivin liitteeseen I sisällyttämisen lykkäämiseksi kokeiden tulosten ja lisätietojen toimittamiseen saakka.

13 Asetuksen N:o 3600/92 7 artiklan 4 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2266/2000, säädetään kuitenkin, että jos komiteassa tehdyn tutkimisen päätteeksi vaikuttaa siltä, että tarvitaan tiettyjen kokeiden tuloksia tai lisätietoja, komissio vahvistaa määräajan, jossa kyseiset tulokset tai tiedot on toimitettava. Mainitussa kohdassa säädetään seuraavaa:

"Määräpäivä on 25 päivä toukokuuta 2002, jollei komissio vahvista aikaisempaa määräpäivää tietylle tehoaineelle, lukuun ottamatta sellaisten pitkäaikaisten tutkimusten tuloksia, jotka esittelevä jäsenvaltio ja komissio ovat asiakirjojen tutkimisen yhteydessä todenneet tarpeellisiksi ja joiden ei oleteta olevan täysin valmiita määräpäivään mennessä, edellyttäen että toimitetut tiedot sisältävät todisteita siitä, että tällaisten tutkimusten tekemiselle on annettu valtuudet ja että niiden tulokset toimitetaan viimeistään 25 päivänä toukokuuta 2003. Jos esittelevä jäsenvaltio ja komissio eivät poikkeuksellisesti voi tunnistaa tällaisia tutkimuksia 25 päivään toukokuuta 2001 mennessä, muu määräpäivä voidaan vahvistaa tällaisten tutkimusten loppuun saattamiselle edellyttäen, että tiedoksiantaja toimittaa esittelevälle jäsenvaltiolle todisteet siitä, että tällaisten tutkimusten tekemiselle on annettu valtuudet kolmen kuukauden kuluessa tutkimuksen tekemistä koskevasta pyynnöstä, sekä tutkimusta koskevan pöytäkirjan ja kehityskertomuksen 25 päivään toukokuuta 2002 mennessä."

14 Asetuksen N:o 3600/92 7 artiklan 5 kohdassa säädetään sen jälkeen seuraavaa: "Komissio tekee komitealle päätösehdotuksen kyseisen tehoaineen jättämisestä sisällyttämättä liitteeseen I direktiivin 8 artiklan 2 kohdan viimeisen alakohdan mukaisesti jos - - kertomuksen antava jäsenvaltio on ilmoittanut komissiolle, että sille ei ole jätetty 4 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettuja tuloksia säädetyssä määräajassa."

15 Asetuksen N:o 3600/92 8 artiklassa, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2266/2000, säädetään, että kertomuksen antavan jäsenvaltion on lisäkokeiden tulokset tai lisätiedot saatuaan saatettava päätökseen tutkimuksensa ja varmistettava, että ilmoituksen tekijä toimittaa tulokset tai lisätiedot muille jäsenvaltioille ja komissiolle, sekä toimitettava kuuden kuukauden kuluessa näiden tulosten tai tietojen vastaanottamisesta sellainen arviointikertomus koko asiakirjasta, johon sisältyy suositus tehoaineen sisällyttämisestä tai sisällyttämättä jättämisestä direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I.

16 Asetuksen N:o 3600/92 8 artiklan 3 kohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2266/2000, säädetään, että vastaanotettuaan kertomuksen antavan jäsenvaltion laatiman kertomuksen komissio toimittaa sen komitean käsiteltäväksi, mutta sitä ennen kertomus on voitu saattaa jäsenvaltioiden asiantuntijoiden tutkittavaksi vielä kerran. Tämän tutkimisen päätyttyä komissio toimittaa komitealle lopulta päätösehdotuksen tehoaineen sisällyttämisestä tai sisällyttämättä jättämisestä direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I.

Tosiseikat ja asian käsittelyn vaiheet

17 Hakijana on espanjalainen yritys, Industrias Químicas del Vallés, SA (jäljempänä IQV), joka valmistaa ja myy kasvinsuojeluaineita, rehuja ja kemikaaleja. Helmikuusta 1994 lähtien IQV on tuonut metalaksyyliä Espanjaan ja saattanut markkinoille tätä tehoainetta sisältäviä tuotteita Italiassa, Espanjassa, Kreikassa ja Portugalissa sekä yhdeksässä muussa Euroopan yhteisön ulkopuolella sijaitsevassa valtiossa.

18 Hakija ja toinen metalaksyyliä sisältäviä tuotteita tuolloin myynyt yritys, Syngenta AG (ensin Ciba Geigy AG ja sen jälkeen Novartis AG, jäljempänä Syngenta) antoivat kumpikin tiedoksi komissiolle aikomuksensa asiakirjan esittämisestä tämän aineen sisällyttämiseksi direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I. Hakija toimitti Portugalin viranomaisille tätä koskevan asiakirjan 19.4.1995 ja Syngenta toimitti omansa 26.4.1995 eli kummassakin tapauksessa ennen asetuksessa N:o 2230/95 vahvistettua määräpäivää, joka oli 31.10.1995.

19 Asiakirjoihin perehdyttyään Portugalin viranomaiset arvioivat, että Syngentan esittämä asiakirja oli "asiallisesti ottaen täydellinen", mutta sitä vastoin IQV:n esittämää asiakirjaa ne eivät pitäneet sellaisena. IQV:lle ilmoitettiin asiasta, ja sen jälkeen IQV ryhtyi täydentämään asiakirjaansa Portugalin viranomaisten hyväksymän aikataulun mukaisesti. Erityisesti 12.4.1996 IQV ilmoitti Portugalin viranomaisille, että suurin osa puuttuviksi katsotuista tiedoista saatetaan viranomaisten tietoon kesäkuun 1996 loppuun mennessä. Portugalin viranomaiset ilmoittivat 27.5.1996 IQV:lle hyväksyvänsä puuttuvien tietojen toimittamiselle asetetun määräpäivän, mutta ne pitivät tarpeellisena määräpäivän asettamista myös eräiden muiden tietojen toimittamiselle.

20 Portugalin viranomaiset ilmoittivat 3.6.1997 IQV:lle, että sen asiakirjaa ei voitu vieläkään pitää täydellisenä, ja ne ilmoittivat, mitkä tiedot olivat puutteellisia.

21 IQV ilmoitti 30.9.1997 Portugalin viranomaisille, että suurin osa vaadituista tiedoista oli mahdollista toimittaa yhdeksän kuukauden kuluessa.

22 Syngenta ilmoitti 11.5.1998 Portugalin viranomaisille jättäytyvänsä pois metalaksyylin arviointimenettelystä. Lisäksi Syngenta pyysi 15.5.1998 menettelyn aikana esittämiensä asiakirjojen palauttamista. Tämän jälkeen IQV oli siten ainoa metalaksyylin arviointiprosessiin osallistuva yritys, mutta se ei ollut vielä tässäkään vaiheessa täydentänyt asiakirjaansa.

23 IQV:lle ilmoitettiin 27.7.1998 Syngentan jättäytymisestä pois metalaksyylin arviointimenettelystä.

24 Komissio ilmoitti 19.7.1999 päivätyllä kirjeellään Portugalin viranomaisille, että sen mielestä ilmoituksen tekijän jättäytyminen pois tehoaineen arviointimenettelystä ei estänyt asiakirjan käsittelystä vastaavaa jäsenvaltiota ottamasta huomioon kaikkia käytössään olevia tietoja, mukaan luettuna edellä mainitun ilmoituksen tekijän toimittamia tietoja. Portugalin viranomaiset ilmoittivat IQV:lle 28.8.1999 olevansa valmiita laatimaan metalaksyyliä koskevan arviointikertomuksen kaikkien käytössään olevien tietojen ja myös Syngentan toimittaman asiakirjan perusteella. Portugalin viranomaiset tarkensivat kuitenkin, että mikäli lisätietoja tarvitaan, niihin liittyvät pyynnöt osoitetaan IQV:lle.

25 Portugalin viranomaiset toimittivat 26.1.2001 komissiolle Syngentan ja IQV:n lähettämien asiakirjojen perusteella laatimansa metalaksyyliä koskevan arviointikertomuksen. Portugalin viranomaiset totesivat kertomuksessaan, että eräitä lisätietoja tarvittiin tämän tehoaineen arvioinnin saattamiseksi päätökseen ja että ne eivät näin ollen toistaiseksi pystyneet ehdottamaan kyseisen aineen sisällyttämistä direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I.

26 Portugali pyysi 2. ja 15.2.2001 päivätyillä kirjeillään asetuksen N:o 3600/92 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti IQV:tä lähettämään jäsenvaltioille ja komissiolle 15 päivään maaliskuuta 2001 mennessä ajan tasalle saatetun tiivistelmän asiakirjasta ja, mikäli sitä IQV:ltä pyydettäisiin, metalaksyyliä koskevan täydellisen asiakirjan.

27 Komissio ilmoitti 26.3.2001 IQV:lle, että jos se ei lähetä ajan tasalle saatettua tiivistelmää asiakirjasta määräajassa, komissio ja jäsenvaltiot eivät voi suorittaa arviointia asianmukaisesti, eivätkä voi tehdä päätöstä metalaksyylin osalta, mistä seuraa, että komissio joutuu ehdottamaan, että metalaksyyliä ei sisällytetä direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I.

28 IQV otti 7.6.2001 yhteyttä Syngentaan tarjoutuen ostamaan siltä täydellisen asiakirjan toimittamiseen tarvittavat tutkimukset.

29 Komissio antoi 11.7.2001 päivätyssä kirjeessään IQV:n ymmärtää, että jos sillä ei ollut täydellistä asiakirjaa, se ei todennäköisesti voisi vastata kohtuullisessa määräajassa metalaksyylin osalta esitettäviin kysymyksiin, koska lopullinen päätös oli tehtävä heinäkuuhun 2003 mennessä.

30 Syngenta lähetti 10.9.2001 IQV:lle kirjeen, jossa se ilmoitti tälle kieltäytyvänsä myymästä metalaksyyliä koskevan asiakirjansa esittämiseksi tekemiään tutkimuksia.

31 Portugalin viranomaiset ilmoittivat 26.9.2001 IQV:lle, että ne eivät vastaa IQV:n puolesta siitä, että asiakirja toimitetaan jäsenvaltioille ja komissiolle.

32 Komissio kertoi 15.10.2001 IQV:lle, että Syngentan evättyä siltä asiakirjansa käytön ja Portugalin viranomaisten kieltäydyttyä jäljentämästä ja toimittamasta sitä komissio ei pystynyt metalaksyylin osalta kuulemaan jäsenvaltioiden asiantuntijoita ja sen oli siten valmisteltava päätösluonnos tämän aineen direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I sisällyttämättä jättämisestä.

33 Komissio ilmoitti uudelleen IQV:lle 8.3.2002, että mikäli Portugalin viranomaiset katsoivat, ettei niiden kuulunut vastata kansallisten asiantuntijoiden tekemän tutkinnan aikana esitettäviin kysymyksiin, komissio ei voinut suorittaa asianmukaisesti tätä tutkintaa. Komissio ilmoitti näin ollen IQV:lle, että sen mielestä ainoa ratkaisu oli metalaksyylin sisällyttämättä jättämisen liitteeseen I ehdottaminen.

34 IQV lähetti 12.4.2002 komissiolle ajan tasalle saatetun tiivistelmän asiakirjasta ja vakuutti uuden täydellisen asiakirjan toimittamista koskevan päätöksensä olevan voimassa.

35 Komissio ilmoitti IQV:lle toukokuussa 2002 päivätyllä kirjeellään, jossa ei ole tarkkaa päiväystä, että arvioinnin määräaikaa voidaan lykätä vuoteen 2003 ainoastaan niiden tehoaineiden osalta, joita koskevat täydelliset tiedot ovat saatavilla viimeistään 31.12.2003. Koska komission mielestä oli selvää, ettei IQV:n toimittamaa täydellistä asiakirjaa voitu saada tuohon päivään mennessä ja koska Syngentan jättäytyminen pois ilmoitusmenettelystä ei oikeuttanut sitä, että metalaksyyliä olisi käsitelty eri tavalla kuin muita tehoaineita, komissio ilmoitti, että sen oli ehdotettava metalaksyylin sisällyttämättä jättämistä direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I.

36 Komitea hyväksyi 18. ja 19.10.2002 pitämässään kokouksessa päätösluonnoksen metalaksyylin sisällyttämättä jättämisestä direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I.

37 Komissio teki 2.5.2003 päätöksen 2003/308/EY metalaksyylin sisällyttämättä jättämisestä neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I (EYVL L 113, s. 8; jäljempänä riidanalainen päätös). Päätös julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä 7.5.2003.

38 Hakija nosti 9.5.2003 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen toimittamallaan kannekirjelmällä kanteen riidanalaisen päätöksen kumoamiseksi.

39 Samana päivänä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen saapuneeksi kirjatulla erillisellä kirjelmällä hakija pyysi riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanon lykkäämistä.

40 Komissio esitti 21.5.2003 huomautuksensa välitoimihakemuksesta.

41 Asianosaisia kuultiin 27.6.2003 pidetyssä kuulemistilaisuudessa.

Oikeudellinen arviointi

Tutkittavaksi ottaminen

42 Komissio toteaa huomautuksissaan kuitenkaan esittämättä välitoimihakemuksen jättämistä tutkimatta muotovaatimusten laiminlyönnin perusteella, ettei hakemukseen ole liitetty ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 3 ja 5 kohdassa tarkoitettuja asiakirjoja, nimittäin IQV:tä edustavien asianajajien kelpoisuutta osoittavia asiakirjoja, mainitun yhtiön sääntöjä, yhtiösopimusta tai yhtiöjärjestystä, eikä todistusta siitä, että asianajajalle annetun valtuutuksen allekirjoittajalla on ollut siihen kelpoisuus. Komissio jättää välitoimista päättävän tuomarin harkittavaksi, mikä on näiden puutteiden mahdollinen vaikutus välitoimihakemuksen tutkittavaksi ottamiseen.

43 Tältä osin on muistettava, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan mukaan välitoimihakemukseen on liitettävä saman työjärjestyksen 44 artiklan 3 ja 5 kohdassa tarkoitetut asiakirjat. Esillä olevaan välitoimihakemukseen ei ole liitetty näitä asiakirjoja.

44 Pääasiaa koskevan kanteen osalta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksessä ei kuitenkaan määrätä, että saman työjärjestyksen 44 artiklan 3 ja 5 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen liittämättä jättäminen johtaa automaattisesti tutkittavaksi ottamisen edellytysten puuttumiseen. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 6 kohdassa todetaan, että jollei kanne täytä mainitun työjärjestyksen 44 artiklan 3-5 kohdassa asetettuja vaatimuksia, kirjaajan on asetettava kantajalle kohtuullinen määräaika, jonka kuluessa tämän on täydennettävä kannettaan. Jos kannetta ei täydennetä, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päättää, ovatko puutteet sellaisia, että ne aiheuttavat kanteen jättämisen tutkimatta muotovaatimusten laiminlyönnin perusteella.

45 Koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdassa viitataan suoraan saman työjärjestyksen 44 artiklan 3 ja 5 kohtaan, samoja periaatteita on voitava soveltaa myös välitoimihakemukseen. Kirjaaja on esillä olevassa asiassa kehottanut hakijaa täydentämään kannettaan, ja tämä on toimittanut saman työjärjestyksen 44 artiklan 3 ja 5 kohdassa tarkoitetut asiakirjat annetussa määräajassa. Välitoimihakemus voidaan näin ollen ottaa tutkittavaksi.

Välitoimihakemus

46 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohdassa määrätään, että välitoimihakemuksessa on ilmoitettava seikat, joiden vuoksi asia on kiireellinen, sekä ne tosiseikat ja oikeudelliset perusteet, joiden vuoksi vaadittujen välitoimien myöntäminen on ilmeisesti perusteltua (fumus boni juris). Näiden edellytysten on täytyttävä yhtä aikaa siten, että täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus on hylättävä, jos jokin niistä puuttuu (asia C-268/96 P(R), SCK ja FNK v. komissio, määräys 14.10.1996, Kok. 1996, s. I-4971, 30 kohta). Välitoimista päättävän tuomioistuimen on myös tilanteen mukaan vertailtava esillä olevia intressejä (asia C-445/00 R, Itävalta v. neuvosto, määräys 23.2.2001, Kok. 2001, s. I-1461, 73 kohta).

47 Haetun välitoimen on lisäksi oltava sillä tavalla väliaikainen, ettei sillä oteta ennalta kantaa riidanalaisiin oikeus- tai tosiseikkoihin eikä tehdä etukäteen tyhjiksi pääasiassa myöhemmin annettavan ratkaisun vaikutuksia (asia C-149/95 P(R), komissio v. Atlantic Container Line ym., määräys 19.7.1995, Kok. 1995, s. I-2165, 22 kohta).

48 Tässä kokonaisarvioinnissa välitoimista päättävällä tuomioistuimella on laaja harkintavalta, ja se voi asian ominaispiirteiden perusteella vapaasti päättää, miten ja millaisessa järjestyksessä se tutkii nämä erilaiset edellytykset, sillä yhteisön oikeudessa ei ole oikeussääntöä siitä, miten tuomioistuimen olisi arvioitava sitä, onko asiassa tarpeen määrätä välitoimia (em. asiassa komissio v. Atlantic Container Line ym. annettu määräys, 23 kohta).

49 Välitoimista päättävä tuomari arvioi, että esillä olevassa asiassa on tutkittava ensin, täyttyykö kiireellisyyttä koskeva edellytys, ja sen jälkeen on tarpeen vaatiessa tutkittava, täyttyvätkö fumus boni jurista ja esillä olevien intressien vertailua koskevat edellytykset.

Kiireellisyys

- Asianosaisten lausumat

50 Hakija muistuttaa aluksi siitä, että riidanalaisen päätöksen 2 artiklan a kohdan mukaan jäsenvaltioiden on varmistettava, että "metalaksyyliä sisältävien kasvinsuojeluaineiden luvat peruutetaan kuuden kuukauden kuluessa - - [riidanalaisen] päätöksen hyväksymispäivästä", mistä seuraa, että jäsenvaltiot voivat peruuttaa antamansa luvat milloin tahansa toukokuun toisen ja marraskuun toisen päivän 2003 välisenä aikana.

51 Seuraavaksi hakija korostaa sitä, että Syngentan myymä tuote, metalaksyyli-M, on perinteisen metalaksyylin aktiivinen isomeeri, kumpaankin aineeseen perustuvien valmisteiden annostelu on sama ja niitä käytetään samoilla viljelmillä, metalaksyyli-M:n arvioimiseksi tehdyt tutkimukset vastaavat 80-prosenttisesti metalaksyylin arvioimiseksi tehtyjä tutkimuksia, joidenkin kansainvälisten järjestöjen eräissä virallisissa asiakirjoissa viitataan metalaksyyli-M:ään metalaksyyliä korvaavana kemiallisena aineena ja ne ovat varsin samanhintaisia. Hakija päättelee tästä, että kyse on täysin toisiaan vastaavista tehoaineista ja että on erittäin todennäköistä, että metalaksyyliä sisältävien tuotteiden poistaminen markkinoilta johtaa niiden korvautumiseen metalaksyyli-M:ää sisältävillä tuotteilla. Tämä vaara on hakijan mukaan vieläkin ilmeisempi Syngentan harjoittaessa sellaista markkinointia, jossa korostetaan erityisesti tätä korvaavuutta, mikä myös osaltaan vaikuttaisi siihen, että toinen aineista syrjäyttää toisen ja että loppukäyttäjien ja kauppiaiden luottamus metalaksyyliä kohtaan katoaa. IQV väittää, että se menettäisi näin ollen markkinaosuutensa, eikä pystyisi enää saamaan asiakkaitaan takaisin. Tämän markkinaosuuden menettämisen peruuttamattomuus johtuu IQN:n mielestä siitä, että kuluttajat ovat erityisen varovaisia kansanterveyteen liittyvissä kysymyksissä, sekä luottamuksen menetyksestä, joka aiheutuu tuotteen vetämisestä pois markkinoilta hallituksen päätöksen vuoksi, vaikka tämä markkinoilta poistaminen ei johtuisikaan kansanterveydellisistä syistä. Riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanosta seuraisi IQV:n mukaan lisäksi se, että IQV menettäisi korjaamattomasti strategisten kumppaniensa luottamuksen ja sen omalla alallaan nauttima arvostus vähenisi. Hakija arvioi taloudellisiksi vahingoikseen sen, että se menettää yli 30 prosenttia voitostaan ennen veroja, ja myynnin vähenemisen, jolla on vaikeammin mitattavissa oleva vaikutus hakijan tuotevalikoimaan kuuluvien muiden tuotteiden markkinoille saattamiseen.

52 Komissio kiistää nämä väitteet. Komission mukaan on ensinnäkin epätodennäköistä, että kansalliset viranomaiset ryhtyisivät välittömästi riidanalaisen päätöksen tekemisen jälkeen metalaksyyliä sisältävien tuotteiden poistamiseen markkinoilta. Komission mielestä markkinoilta poistaminen tapahtunee pikemminkin päätöksessä vahvistetun kuuden kuukauden ajanjakson lopussa. Lisäksi riidanalaisen päätöksen 3 artiklassa jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus myöntää 18 kuukauden pituinen lisäaika metalaksyyliä sisältävien tuotteiden varastojen myymiselle loppuun.

53 IQV:n nauttiman arvostuksen laskun osalta komissio katsoo hakijan kaikkien väitteiden olevan epämääräisiä.

54 Lisäksi komissio katsoo, että muut väitetyt vahingot eli asiakkaiden ja markkinaosuuksien menetykset, strategisten kumppaneiden menettäminen, voiton pienentyminen yli 30 prosentilla ja IQV:n tuotevalikoimaan kuuluvien muiden tuotteiden myynnin väheneminen ovat luonteeltaan pelkästään taloudellisia vahinkoja, eikä hakija perustele konkreettisesti niiden vakavuutta tai niiden peruuttamattomuutta.

55 Ensinnäkään komission mukaan metalaksyyliä sisältävien tuotteiden korvautuminen eräillä metalaksyyli-M:ää sisältävillä tuotteilla tai Syngentan myyntikampanjat eivät ole konkreettisia seikkoja, joiden avulla voidaan arvioida riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanon lykkäämättä jättämisen täsmällisiä seurauksia, kun otetaan huomioon se aika, joka mainitussa päätöksessä annetaan tosiasialliselle markkinoilta poistamiselle ja metalaksyyliä sisältävien tuotteiden varastojen myymiselle loppuun.

56 Toiseksi komission mukaan sekä metalaksyyli että metalaksyyli-M voivat syrjäytyä muilla aineilla, jolloin metalaksyyliä sisältävien tuotteiden mahdollisesta syrjäytymisestä ei ole välttämättä hyötyä ainoastaan Syngentalle. Lisäksi metalaksyylin korvautuminen metalaksyyli-M:llä voi johtua jälkimmäisen tietyistä ominaisuuksista, kuten siitä, että se kuormittaa vähemmän pohjavesiä. Vaikka oletetaankin, että hakija menettää asiakkaitaan ja markkinaosuuksiaan, hakija ei ole osoittanut tämän yhteyttä riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanoon, eikä myöskään näiden menetysten vakavuutta ja korjaamattomuutta. Lisäksi hakija voisi uuden metalaksyyliä koskevan asiakirjan laadittuaan ja sen hyväksytettyään myydä jälleen tuotteitaan. Komission mielestä hakija ei ole osoittanut, ettei sille ole mahdollista saada markkinaosuuksiaan takaisin asianmukaisiin toimiin ryhtymällä. Lisäksi hakija ei osoita konkreettisesti, miten eräiden kumppanien luottamuksen menettäminen tapahtuu.

57 Lisäksi niiden hakijan väitteiden osalta, jotka koskevat sitä, että huomattava osa hakijan kaupallisesta toiminnasta ajetaan alas, komissio huomauttaa, ettei ole osoitettu, että hakijan tilintarkastaja on riippumaton, eikä hakija ilmoita, mihin tuotteisiin 30 prosentin väheneminen kohdistuu, eikä hakija ilmoita sitäkään, mikä on yhteisön ulkopuolelle suuntautuvan myynnin osuus, eikä hakija ole osoittanut, että tämä menetys vaarantaisi sen olemassaolon, ja onhan yrityksen, joka toimii vahvasti säännellyillä markkinoilla, joilla julkiset viranomaiset voivat puuttua yritysten toimintaan lyhyellä varoitusajalla, ryhdyttävä asianmukaisiin varotoimiin ja tarpeen vaatiessa suojauduttava metalaksyyliä sisältävien tuotteiden kaupan mahdollista lakkauttamista vastaan varastojen perustamisella tai toiminnan monipuolistamisella.

58 Lopuksi komissio korostaa sitä, ettei hakija ole osoittanut konkreettisesti, kuinka metalaksyylin kieltäminen voisi vaikuttaa hakijan tuotevalikoimaan kuuluvien muiden tuotteiden myyntiin.

- Välitoimista päättävän tuomarin arvio asiasta

59 Vakiintuneesta oikeuskäytännöstä ilmenee, että täytäntöönpanon lykkäämistä koskevan hakemuksen kiireellisyyttä on arvioitava sen perusteella, onko asiassa tarpeen antaa väliaikainen ratkaisu, jotta vältettäisiin vakavan ja korjaamattoman vahingon aiheutuminen täytäntöönpanon lykkäämistä hakevalle asianosaiselle. Tältä osin varsinkin silloin, kun vahingon syntyminen riippuu useiden seikkojen yhteisvaikutuksesta, riittää, että vahingon syntyminen on ennustettavissa riittävällä todennäköisyydellä (C-280/93 R, Saksa v. neuvosto, määräys 29.6.1993, Kok. 1993, s. I-3667, 22 ja 34 kohta ja asia C-335/99 P(R), HFB ym. v. komissio, määräys 14.12.1999, Kok. 1999, s. I-8705, 67 kohta).

60 Riidanalaisen päätöksen 2 artiklassa todetaan seuraavaa: "Jäsenvaltioiden on varmistettava, että: a) metalaksyyliä sisältävien kasvinsuojeluaineiden luvat peruutetaan kuuden kuukauden kuluessa tämän päätöksen hyväksymispäivästä; b) tämän päätöksen hyväksymispäivästä alkaen metalaksyyliä sisältäville kasvinsuojeluaineille ei myönnetä lupia eikä lupia uusita direktiivin 91/414/ETY 8 artiklan 2 kohdassa säädetyn poikkeuksen mukaisesti."

61 Riidanalaisen päätöksen 2 artiklassa asetettujen kieltojen vaikutuksia tarkennetaan saman päätöksen 3 artiklassa, jolla luettuna yhdessä direktiivin 91/414/ETY 4 artiklan 6 kohdan kanssa jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus myöntää riidanalaisen päätöksen hyväksymispäivästä laskettava enintään 18 kuukauden pituinen lisäaika "olemassa olevien varastojen hävittämise[en], myyn[tiin] ja käyt[ttöön]". Paitsi, että lisäaika on täysin vapaaehtoinen, myös sen kohdetta on rajoitettu siten, että lisäaikaa sovelletaan ainoastaan olemassa olevien varastojen myymiseksi loppuun.

62 Lisäksi komission hallinnollisen menettelyn aikana esittämä vaihtoehto, jonka mukaan IQV:n olisi aloitettava metalaksyylin arviointimenettely uudelleen ja haettava sen sisällyttämistä direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I "uutena aineena", ei liene tässä vaiheessa vaihtoehto, jolla vältetään riidanalaisen päätöksen vaikutukset. IQV on tältä osin väittänyt komission sitä kiistämättä, että menettely voi kestää kokonaisuudessaan kahdesta kolmeen vuotta, mikä tarkoittaa hakemismenettelyn onnistuessakin sitä, että päätös tehdään liian myöhään, jotta sillä voitaisiin välittömästi lieventää riidanalaisen päätöksen vaikutuksia.

63 Koska riidanalainen päätös on tehty 2.5.2003, IQV:lle on näin ollen pääsääntöisesti viimeistään 3.11.2003 mahdotonta myydä metalaksyyliä sisältäviä tuotteita, ja se voi sen jälkeen korkeintaan myydä loppuun tuolloin jo olemassa olevat tätä ainetta sisältävien tuotteiden varastot, jos jäsenvaltiot tämän hyväksyvät.

64 Näin ollen on ensisijaisesti arvioitava, voiko tästä aiheutua IQV:lle vakavaa vahinkoa, ja sen jälkeen on tarvittaessa arvioitava, onko tämä vahinko korjaamaton.

65 Vahingon aiheutumisen osalta todettakoon, että IQV on vaarassa menettää markkinaosuuksiaan vain, jos se ei pysty tuotteidensa valmistuksessa korvaamaan metalaksyyliä toisella aineella, erityisesti metalaksyyli-M:llä. Tältä osin IQV toteaa komission sitä kiistämättä, että metalaksyyli-M on metalaksyylin isomeeri, ja sillä voidaan täysin korvata metalaksyyli sikäli kuin kummastakin aineesta valmistettuja tuotteita annostellaan samalla tavoin ja niitä käytetään samoilla viljelmillä. IQV korostaa lisäksi sitä, että nämä kaksi ainetta ovat varsin samanhintaisia. Ensi silmäykseltä näyttää siis siltä, että metalaksyyli voitaisiin korvata metalaksyyli-M:llä. IQV ei kuitenkaan välttämättä voisi käyttää metalaksyyli-M:ää metalaksyylin markkinoilta poistamisen aiheuttamien ongelmien ratkaisemiseen. Metalaksyyli-M:n valmistajahan on Syngenta, IQV:n kilpailija, jolla on hallussaan tätä ainetta koskevat teolliset oikeudet. Syngenta voi siten lähtökohtaisesti tarjota erittäin huonoja myyntiehtoja metalaksyyli-M:ää ostavalle IQV:lle, mikä heijastunee IQV:n tuotteiden myyntihintoihin ja vaikuttaa siten niiden kilpailukykyisyyteen markkinoilla.

66 On siis kysyttävä, voidaanko metalaksyyliä korvaavina aineina käyttää muita aineita kuin metalaksyyli-M:ää. Huomautuksissaan komissio on katsonut, että eräissä käyttökohteissa metalaksyyli voidaan korvata monilla muilla aineilla. Kyseessä ovat ennen kaikkea propamokarbi-hydrokloridi, atsoksistrobiini, Bordeaux-seos ja fluoro-imidi, joita voidaan käyttää phytophthora infestans -organismin omenaviljelmillä aiheuttamien tautien torjuntaan, ja ditianoni, iprovalicarbi, tolyylifluanidi, atsoksistrobiini ja Bordeaux-seos, joita voidaan käyttää plasmopara viticola -organismin viiniviljelmillä aiheuttamien tautien torjuntaan. Kuulemistilaisuudessa komissio mainitsi muitakin aineita, joita se piti mahdollisina metalaksyyliä korvaavina aineina. Komissio myönsi kuitenkin vastauksena välitoimista päättävän tuomarin kuulemistilaisuudessa esittämään kysymykseen, että vaikka oletettaisiin, että metalaksyyli voidaan korvata näillä aineilla, se, että IQV voi käyttää niitä, edellyttää, että sillä on ensin markkinoille saattamiseen lupa, jonka hankkimiseen saattaisi kulua aikaa vähintään vuosi. Vaikka näin ollen oletettaisiin, että metalaksyyli voidaan korvata näillä aineilla, on ilmeistä, että IQV ei voi ryhtyä käyttämään niitä niin pian, että riidanalaisen päätöksen vaikutukset vältetään.

67 On siten todennäköistä, että jos täytäntöönpanoa ei lykätä, IQV on vaarassa menettää markkinaosuuksiaan, koska se ei voi saattaa markkinoille tuotteitaan. Näin ollen on arvioitava, onko vahinko korjaamaton.

68 Tältä osin käy ilmi, että erittäin vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan varallisuusvahinkoa ei voida poikkeuksellisia tilanteita lukuun ottamatta pitää korjaamattomana tai edes vaikeasti korjattavissa olevana, koska vahinko voidaan myöhemmin korvata (asia 141/84 R, De Compte v. parlamentti, määräys 3.7.1984, Kok. 1984, s. 2575, 4 kohta; asia C-471/00 P(R), komissio v. Cambrigde Healthcare Supplies, määräys 11.4.2001, Kok. 2001, s. I-2865, 113 kohta ja asia T-392/02 R, Solvay Pharmaceuticals BV v. neuvosto, määräys 11.4.2003, Kok. 2003, 106 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).

69 Pyydettyä täytäntöönpanon lykkäystä voitaisiin tämän periaatteen mukaan pitää perusteltuna vain, jos ilman lykkäystä hakija joutuisi tilanteeseen, joka saattaisi uhata sen olemassaoloa tai muuttaa sen markkinaosuuksia korjaamattomasti (asia T-13/99 R, Pfizer Animal Health v. neuvosto, määräys 30.6.1999, Kok. 1999, s. II-1961, 138 kohta ja em. asiassa Solvay Pharmaceuticals BV v. neuvosto annettu määräys, 107 kohta).

70 Esillä olevassa asiassa hakija ei ole missään vaiheessa osoittanut, että riidanalaisen päätöksen täytäntöönpano olisi uhka sen olemassaololle, eikä edes vedonnut tällaiseen. Hakija on kuulemistilaisuudessa tosin viitannut siihen, että täytäntöönpanon lykkäämättä jättäminen vaarantaa sen Italiassa ja Portugalissa sijaitsevan kahden tytäryhtiön olemassaolon. Hakija ei ole kuitenkaan esittänyt todisteita väitteensä tueksi. Lisäksi hakija ei ole osoittanut, että sille olisi taloudellisesti mahdotonta ylläpitää näitä kahta tytäryhtiötä ja että niiden mahdollinen konkurssi uhkaisi emoyhtiön olemassaoloa.

71 Hakija on sitä vastoin korostanut sille riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanosta aiheutuvia markkinaosuuksien menetyksiä. Vastauksena tähän komissio on muistuttanut siitä, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan hakijan, joka väittää menettävänsä markkinaosuuksiaan, on osoitettava, että rakenteelliset tai oikeudelliset esteet estävät sitä hankkimasta, erityisesti asianmukaisen mainonnan avulla, uudelleen huomattavaa osaa näistä markkinaosuuksista (em. asiassa komissio v. Cambrigde Healthcare Supplies annettu määräys, 110 ja 111 kohta).

72 Esillä olevassa asiassa useat seikat ovat omiaan viittaamaan siihen, että IQV:n on vaikeaa saada takaisin markkinaosuuksiaan sen jälkeen, kun se on ne riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanon vuoksi menettänyt.

73 Ensinnäkin IQV:n markkinaosuuksien menetykset koituisivat todennäköisesti suurimmaksi osaksi Syngentan hyväksi. IQV on esittänyt seikkoja, jotka ovat omiaan tukemaan sitä, että Syngenta on omaksunut metalaksyylin ja metalaksyyli-M:n väliseen samankaltaisuuteen perustuvan kaupallisen strategian. Tältä osin IQV on maininnut erityisesti sen, että Syngentan metalaksyyli-M:ään perustuvalla tuotteella, Ridomil MZ Goldilla, on sama nimi kuin IQV:n metalaksyyliin perustuvalla tuotteella, Ridomililla. IQV on viitannut myös siihen, että metalaksyyli-M:ään perustuvien tuotteiden koostumus on sama kuin metalaksyyliin perustuvien tuotteiden koostumus. Toisin kuin komissio huomautuksissaan väittää, kyse on konkreettisista seikoista, jotka ovat omiaan osoittamaan, että kuluttajia kannustetaan pitämään näitä tuotteita samankaltaisina, ja siten näistä seikoista ilmenee, että on hyvin todennäköistä, että IQV menettää markkinaosuuksiaan Syngentalle. Syngenta on osa vahvaa konsernia, ja sillä on siten huomattavat resurssit aloittaa vastakampanja tai ehkäisevä kampanja niitä IQV:n mainontatoimia vastaan, joihin se voi ryhtyä hankkiakseen takaisin markkinaosuutensa riidanalaisen päätöksen mahdollisen kumoamisen jälkeen. Syngentalla on samoista syistä epäilemättä huomattavat taloudelliset resurssit aggressiivisen hintapolitiikan harjoittamiseen riidanalaisen päätöksen ansiosta hankkimiensa asiakkaiden säilyttämiseksi. Lisäksi ei voida täysin sivuuttaa sitä, että terveydenhuoltoalalla suhtaudutaan erityisen herkästi kasvinsuojeluaineen markkinoilta poistamista koskeviin päätöksiin siinäkin tapauksessa, että tuote vedetään markkinoilta, ilman että tuotteen on voitu osoittaa olevan terveydelle vaarallinen.

74 Näin ollen asiassa ilmenee useita seikkoja, jotka viittaavat siihen, että riidanalaisen päätöksen täytäntöönpano saattaa aiheuttaa sen, että IQV:n kilpailijat, erityisesti Syngenta, vievät siltä markkinaosuuksia, joista huomattavaa osaa IQV ei olisi koskaan menettänyt ilman kyseistä päätöstä, ja että nämä pystyvät myös säilyttämään IQV:n asiakkaista huomattavan osan, vaikka riidanalainen päätös kumottaisiin. Tällainen tilanne saattaa johtaa korjaamattomaan kehitykseen niillä markkinoilla, joilla hakija toimii, ja tällainen kehitys voi merkitä oikeuskäytännön mukaan korjaamatonta vahinkoa (ks. vastaavasti, asia T-24/92 R ja T-28/92 R, Langnese Iglo ja Schöller Lebensmittel v. komissio, määräys 16.6.1992, Kok. 1992, s. II-1839, 29 kohta; asia T-342/00 R, Petrolessence ja SG2R v. komissio, määräys 17.1.2001, Kok. 2001, s. II-67, 48 kohta ja asia T-139/01 R, Comafrica ja Dole Fresh Fruit Europe v. komissio, määräys 12.9.2001, Kok. 2001, s. II-2415, 94 kohta).

75 Lisäksi on otettava huomioon komission väite, jonka mukaan metalaksyyli-M:llä on ominaisuuksia, jotka erottavat sen metalaksyylistä, erityisesti sikäli kuin sitä käytetään tuotteissa pienempinä annoksina ja se vahingoittaa vähemmän pohjavesiä. Kuten komissio väittää, ei ole näin ollen mahdotonta, että jotkin IQV:n asiakkaat päättävät siirtyä käyttämään metalaksyylin sijasta metalaksyyli-M:ää pikemminkin jälkimmäisen tuotteen ominaisuuksien kuin riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanon vuoksi. Esillä olevassa asiassa tämä toteamus ei kuitenkaan muuta sitä, toteamusta, jonka mukaan merkittävä osa IQV:n asiakkaista saattaa siirtyä Syngentan asiakkaiksi pelkästään riidanalaisen päätöksen vuoksi. Tosiasiallisesti se, että osa asiakkaista voi siirtyä metalaksyylin käytöstä metalaksyyli-M:n käyttöön jälkimmäisen ominaisuuksien vuoksi, tietyssä määrin pikemminkin vahvistaa vahingon korjaamattomuutta, vaikka onkin vaikeaa arvioida riittävällä varmuudella, minkä osan markkinoista hakija menettää vapaan kilpailun vuoksi ja minkä osan riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanon vuoksi (ks. vastaavasti, asia T-65/98 R, Van den Bergh Foods v. komissio, määräys 7.7.1998, Kok. 1998, s. II-2641, 65 kohta). Vahinkoa, jota ei voida arvioida, voidaan pitää korjaamattomana (ks. asia C-51/90 R ja C-59/90 R, Comos-Tank ym. v. komissio, määräys 23.5.1990, Kok. 1990, s. I-2167, 24 kohta ja asia T-41/97 R, Antillean Rice Mills v. neuvosto, määräys 21.3.1997, Kok. 1997, s. II-447, 47 kohta).

76 Näin ollen on todettava hakijan osoittaneen, että sen markkinaosuudet ovat vaarassa korjaamattomasti muuttua. Koska kiireellisyyttä koskeva edellytys täyttyy, on tutkittava hakijan fumus boni jurisin olemassaololle antamat perustelut.

Fumus boni juris

- Asianosaisten lausumat

77 Välitoimihakemuksessaan hakija ilmoittaa vetoavansa pääasiaa koskevassa kanteessaan kolmeen seikkaan, jotka ovat direktiivin 91/414/ETY ja asetuksen N:o 3600/92 rikkominen, suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen ja harkintavallan väärinkäyttö.

78 Hakija katsoo ensinnäkin direktiivin 91/414/ETY edellyttävän, että kasvinsuojeluaineen arviointimenettelyn yhteydessä tehdään kaikki voitava, jotta asianomaiset valmistajat antavat yhteisiä asiakirjoja nimenomaan selkärankaisilla eläimillä tehtävien kokeiden välttämiseksi. Koska komissio on menettelyn aikana päättänyt poiketa alkuperäisestä tulkinnastaan velvoittaessaan IQV:n esittämään metalaksyylin osalta täydellisen asiakirjan, se on hakijan mukaan rikkonut asetuksen N:o 3600/92 yhdeksättä perustelukappaletta ja 6 artiklan 1 kohtaa sekä direktiivin 91/414/ETY kahdeksattatoista perustelukappaletta ja 13 artiklan 7 kohdan b alakohtaa. Lisäksi komissio on hakijan mukaan rikkonut omaa tulkintaansa, jonka se teki näistä säännöksistä kehottaessaan kertomuksen antavaa jäsenvaltiota jatkamaan metalaksyylin arviointia Syngentan täydellisen asiakirjan perusteella.

79 Toisessa kanneperusteessaan IQV väittää, että riidanalainen päätös loukkaa suhteellisuusperiaatetta sikäli kuin päätöksessä ei asianmukaisesti täyty tavoite kasvinsuojeluaineiden tehoaineiden tieteellisestä arvioinnista, koska siinä suljetaan markkinoiden ulkopuolelle yksi tällainen aine ilman edeltävää tieteellistä arviointia. Kanneperusteen toisessa osassa hakija väittää lisäksi, että komissio olisi voinut turvautua saman tavoitteen saavuttamiseksi vähemmän rajoittaviin toimiin eli se olisi voinut kehottaa Portugalin viranomaisia toimittamaan asiakirjan jäsenvaltioille ja se olisi voinut antaa IQV:n tehtäväksi jäsenvaltioiden kysymyksiin vastaamisen tai se olisi voinut lykätä asiakirjan esittämisen määräpäivää täsmennettyään ensin IQV:lle, millaisia tutkimuksia metalaksyylin arviointia varten tarvittiin. Hakija väittää lopuksi, että riidanalaisessa päätöksessä IQV:n oikeuksiin kohdistuva loukkaus on suurempi kuin yleisen edun nimissä päätöksellä saavutettu hyöty.

80 Kolmannessa kanneperusteessaan hakija katsoo, että komissio on syyllistynyt harkintavallan väärinkäyttöön pyrkiessään muuhun tavoitteeseen kuin siihen, josta säädetään direktiivissä 91/414/ETY, jossa tavoitteena on, että direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I sisällytetään ne tehoaineet, jotka voidaan hyväksyä, kun on otettu huomioon niiden myrkylliset ja ympäristömyrkylliset ominaisuudet, ja jossa tavoitteena on käänteisesti, että markkinoiden ulkopuolelle ei suljeta "varmoja" tehoaineita, jos on olemassa tutkimukset, joiden perusteella ne voidaan arvioida ja useat yritykset ovat ilmaisseet valmiutensa vastata direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I sisällyttämisestä aiheutuvista velvoitteista ja kuluista. Hakijan mukaan komissio on jättänyt metalaksyylin pois ilman tieteellistä perustetta "kenties monikansallisen Syngenta-yrityksen painostuksesta".

81 Vastauksena hakijan ensimmäiseen kanneperusteeseen komissio toteaa, että ilmoituksen tekijän on itse osoitettava, että tehoaineella, jonka sisällyttämistä direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I haetaan, ei ole tiettyjä haitallisia vaikutuksia ihmisten tai eläinten terveydelle, pohjavesille ja ympäristölle. Komission mukaan IQV ei ole pystynyt yhtäältä esittämään kohtuullisessa määräajassa tietoja, joita vain arviointikertomuksessa edellytettiin, eikä IQV ole toisaalta Syngentan kieltäydyttyä tutkimustensa myymisestä pystynyt esittämään niitä tietoja, joita olisi tarvittu useiden metalaksyyliä koskevien seikkojen selvittämiseksi, jotta IQV olisi pystynyt vastaamaan niihin moniin kysymyksiin, joita jäsenvaltioiden asiantuntijat olisivat todennäköisesti arviointinsa yhteydessä esittäneet.

82 Komissio kiistää myös hakijan toisen kanneperusteen. Komissio huomauttaa ensinnäkin, että riidanalainen päätös on tarkoituksenmukainen direktiivin 91/414/ETY tavoitteen saavuttamiseksi sikäli kuin mainitun direktiivin 8 artiklan 2 kohdan mukaan päätös liitteeseen I sisällyttämättä jättämisestä voidaan tehdä, jos ilmoituksen tekijä ei toimita vaadittuja tietoja määräajan kuluessa. Toiseksi vastauksena hakijan väitteeseen, jonka mukaan tavoite olisi ollut saavutettavissa vähemmän rajoittavilla keinoilla, komissio muistuttaa, että direktiivin 91/414/ETY tavoitteena on asianomaisten tehoaineiden arvioiminen asianmukaisesti ilmoituksen tekijän toimittamien tietojen perusteella. Näin ollen komission mielestä ilmoituksen tekijän tehtävänä on kaikkien vaadittujen tietojen toimittaminen. Lisäksi komission mukaan IQV:llä oli ollut ennen riidanalaisen päätöksen tekemistä kohtalaisen paljon aikaa näiden tietojen toimittamiseen. Kolmanneksi vastauksena hakijan väitteeseen, jonka mukaan riidanalainen päätös olisi vahingoittanut enemmän hakijan yksilöllisiä oikeuksia kuin ollut yleisen edun mukainen, komissio huomauttaa, että juuri direktiivin 91/414/ETY nojalla yleinen etu on ensisijainen asianomaisten valmistajien etuihin nähden, koska mainitussa direktiivissä asetetaan tiukkoja näyttöä koskevia velvoitteita.

83 Lopuksi vastauksena hakijan kolmanteen kanneperusteeseen komissio väittää, että se on tehnyt riidanalaisen päätöksen voimassa olevien yhteisön säännösten mukaisesti. Lisäksi komission mukaan Syngenta ei ole ainoa yritys, joka hyötyy metalaksyylin sisällyttämättä jättämisestä direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I. Asiaan liittyvästä kirjeenvaihdosta ilmenee lisäksi, että arvion, joka IQV:n asiakirjasta tehtiin heti, kun se esitettiin kertomuksen antavalle jäsenvaltiolle, ja komission lopullisen päätöksen välillä ei ole ristiriitaa.

- Välitoimista päättävän tuomarin arvio asiasta

84 Sen arvioimiseksi, täyttyykö fumus boni jurista koskeva edellytys, välitoimista päättävän tuomarin on selvitettävä, tosiasialliset ja oikeudelliset seikat huomioon ottaen, ovatko ne kanneperusteet ja väitteet, joihin hakija vetoaa pääasiaa koskevassa kanteessaan, vakavasti otettavia (asia T-353/94 R, Postbank v. komissio, määräys 1.12.1994, Kok. 1994, s. II-1141, 27 kohta).

85 Ensimmäisessä kanneperusteessaan hakija väittää, että täydellisen asiakirjan vaatiminen on ristiriidassa asetuksen N:o 3600/92 yhdeksännen perustelukappaleen ja 6 artiklan 1 kohdan sekä direktiivin 91/414/ETY kahdeksannentoista perustelukappaleen ja 13 artiklan 7 kohdan b alakohdan kanssa.

86 Asetuksen N:o 3600/92 yhdeksännessä perustelukappaleessa säädetään seuraavaa: "Kaksinkertaisen työn välttämiseksi ja erityisesti selkärankaisilla eläimillä tehtävien kokeiden osalta on säädettävä erityissäännöksiä, jotta tuottajat antaisivat yhteiset asiakirja." Asetuksen N:o 3600/92 6 artiklan 1 kohdassa säädetään tältä osin seuraavaa: "Jos jonkin aineen osalta 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetussa asetuksessa mainitaan useista ilmoituksista, kyseisten ilmoitusten tekijöiden on mahdollisuuksien mukaan jätettävä yhteisesti ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut asiakirjat."

87 Tällä artiklalla velvoitetaan ne valmistajat, jotka ovat kiinnostuneita saman tehoaineen sisällyttämisestä direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I, etsimään sopuratkaisua yhteisen ilmoituksen jättämiseksi. Ensi silmäykseltä tästä ei voida kuitenkaan suoraan päätellä, että jos, kuten esillä olevassa asiassa, yritykset eivät ole pystyneet sopimaan yhteisen ilmoituksen jättämisestä, komissiolla ja kertomuksen antavalla jäsenvaltiolla ei ole sen vuoksi oikeutta vaatia, että näiden yritysten on esitettävä säännösten mukainen täydellinen asiakirja tai toisten yritysten jo tekemät tutkimukset, vaikka tämä johtaa selkärankaisilla eläimillä tehtävien kokeiden toistamiseen. Asetuksen N:o 3600/92 6 artiklan 2 kohdassahan säädetään, että ilmoituksen tekijän on osoitettava, että tehoaine, josta se esittää asiakirjansa, on direktiivin 91/414/ETY 5 artiklan vaatimusten mukainen. Tästä on pääteltävä, että osoittamisvelvollisuus on ilmoituksen tehneellä valmistajalla ja pääsääntöisesti tämä pätee silloinkin, kun valmistaja ei ole pystynyt sopimaan muiden kiinnostuneiden valmistajien kanssa yhteisen ilmoituksen jättämisestä ja siinäkin tapauksessa, että ainoa täydellisen asiakirjan jättänyt ilmoituksen tekijä on lopulta peruuttanut ilmoituksensa ja kun seikat, joiden osoittamista kertomuksen antava jäsenvaltio tai komissio pitävät tarpeellisena, tarkoittavat selkärankaisilla eläimillä tehtävien kokeiden toistamista. Näin ollen on todettava, että tässä vaiheessa ja välitoimihakemukseen sisältyvien perusteiden valossa ei vaikuta siltä, että komissio ja jäsenvaltiot eivät voisi esillä olevassa asiassa asetuksen N:o 3600/92 6 artiklan 1 kohdan viimeisen alakohdan vuoksi vaatia asiakirjan tiivistelmän ja tarvittaessa täydellisen asiakirjan toimittamista jäsenvaltioille asetuksen N:o 3600/92 6 artiklan 1 kohdan 2 alakohdan mukaisesti. Tässä vaiheessa ja välitoimihakemukseen sisältyvien perusteiden valossa ei vaikuta myöskään siltä, että asetuksen N:o 3600/92 6 artiklan 1 kohdan viimeinen alakohta on esteenä asetuksen N:o 3600/92 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa kertomuksen antavalle jäsenvaltiolle asetetulle velvollisuudelle varmistaa, että ilmoituksen tekijä toimittaa ajan tasalla olevan tiivistelmän asiakirjasta muille jäsenvaltioille ja komissiolle välittömästi asiakirjan tutkimisen jälkeen.

88 Lisäksi ei ensi silmäykseltä vaikuta siltä, että hakija voi vedota direktiivin 91/414/ETY johdanto-osaan ja 13 artiklan 7 kohdan b alakohtaan. Direktiivin 91/414/ETY 13 artiklan 7 kohdan b alakohdassahan säädetään, että kasvinsuojeluaineen markkinoille saattamista koskevaa lupaa hakevan valmistajan on neuvoteltava aiempien lupien haltijoiden kanssa sopimukseen pääsemiseksi tietojen yhteiskäytöstä, jolloin voidaan välttää selkärankaisilla eläimillä suoritettavat turhat kokeet. Tätä velvollisuutta sovelletaan kuitenkin ainoastaan niihin lupahakemuksiin, joita ei esitetä direktiivin 91/414/ETY 8 artiklan 2 kohdan mukaisessa poikkeusjärjestelmässä, jonka ensimmäisessä vaiheessa noudatetaan asetusta N:o 3600/92 ja joka on ainoa kyseeseen tuleva järjestelmä esillä olevassa asiassa. Näin ollen hakijan perusteet eivät tältä osin ole vakuuttavia.

89 Ensi silmäyksellä ei myöskään voida pitää perusteltuna hakijan väitettä, jonka mukaan täydellisen asiakirjan vaatiminen kertomuksen antavan jäsenvaltion jo jätettyä arviointikertomuksensa on ristiriidassa komission tekemän tulkinnan kanssa, koska se oli kehottanut kyseistä kertomuksen antavaa jäsenvaltiota laatimaan metalaksyyliä koskevan arviointikertomuksen Syngentan esittämän asiakirjan perusteella. Vaikuttaa siltä, että tällä väitteellään hakija osoittaa katsovansa, että komissio ja kertomuksen antava jäsenvaltio olivat luoneet hakijalle perustellun luottamuksen siitä, ettei sen tarvinnut myöhemmin laatia täydellistä asiakirjaa, koska ne suostuivat siihen, että arviointikertomus laaditaan kaikkien kertomuksen antavan jäsenvaltion käytössä olleiden tietojen ja myös Syngentan asiakirjan perusteella.

90 Tältä osin on muistettava, että luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen ei voida vedota, jollei hallinnollinen elin ole antanut asiassa täsmällisiä, ehdottomia ja johdonmukaisia vakuutuksia (ks. erityisesti asia T-381/00, Wasmeier v. komissio, tuomio 11.7.2002, Kok. H. 2002, s. I-A-125 ja II-677, 106 kohta). Esillä olevassa asiassa Portugalin viranomaiset tiedottivat kyllä hakijalle 28.8.1999 päivätyllä kirjeellään, että ne laativat metalaksyyliä koskevan arvioinnin erityisesti Syngentan esittämän asiakirjan perusteella. Tästä kirjeestä ilmenee kuitenkin, että jos lisätietoja tarvitaan, niitä pyydetään hakijalta, koska se oli ainoa yritys, joka oli edelleen kiinnostunut metalaksyylin sisällyttämisestä direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I. Tässä kirjeessä ei siten ensi silmäyksellä suljeta pois sitä, että hakijalta saatetaan myöhemmin pyytää tiivistelmää asiakirjasta tai täydellistä asiakirjaa asetuksen N:o 3600/92 6 artiklan 1 kohdan ja 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti. Näin ollen ensi silmäyksellä ei vaikuta siltä, että hakija voisi tukeutua perusteltuun luottamukseen, jonka turvin siihen ei olisi sovellettu tavanomaista menettelyä metalaksyylin arvioinnin myöhemmissä vaiheissa.

91 Ensi arviolta ja pelkästään niiden tietojen perusteella, jotka hakija on tässä vaiheessa esittänyt, ei näytä siltä, että hakijan ensimmäisellä kanneperusteella voitaisiin oikeuttaa riidanalaisen päätöksen kumoaminen. Näin ollen on tutkittava hakijan esittämää toista kanneperustetta, joka koskee suhteellisuusperiaatteen loukkaamista.

92 Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan suhteellisuusperiaate, joka on vahvistettu EY 5 artiklan kolmannessa kohdassa, edellyttää, että yhteisön toimielinten toimenpiteillä ei saa ylittää sitä, mikä on asianmukaista ja tarpeellista tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi (asia 15/83, Denkavit Nederland, tuomio 17.5.1984, Kok. 1984, s. 2171, 25 kohta; asia T-260/94, Air Inter v. komissio, tuomio 19.6.1997, Kok. 1997, s. II-997, 144 kohta ja asia T-216/96, Conserve Italia v. komissio, tuomio 12.10.1999, Kok. 1999, s. II-3139, 101 kohta). Lisäksi sen selvittämiseksi, onko jokin yhteisön oikeuden säännös suhteellisuusperiaatteen mukainen, on arvioitava, voidaanko säännöksellä toteutetuilla keinoilla saavuttaa tavoiteltu tulos ylittämättä sitä, mikä tuloksen saavuttamiseksi on tarpeen (ks. erityisesti asia C-233/94, Saksa v. parlamentti ja neuvosto, tuomio 13.5.1997, Kok. 1997, s. I-2405, 54 kohta).

93 Hakija kiistää toisen kanneperusteensa ensimmäisessä osassa sen, että riidanalainen päätös on tarpeellinen ja tarkoituksenmukainen, jotta saavutettaisiin direktiivin 91/414/ETY ja asetuksen N:o 3600/92 päämäärä, jonka mukaan ainetta ei suljeta pois markkinoilta ilman tieteellistä arviointia.

94 Direktiivin 91/414/ETY 4-10 artiklan ja koko asetuksen N:o 3600/92 perusteella näyttää todella siltä, että näiden kahden säädöksen yksi tavoite on eräiden tehoaineiden tieteellisen arviointimenettelyn järjestäminen niiden hyväksymiseksi tai päinvastaisesti niiden kieltämiseksi yhteisön alueella. Direktiivin 91/414/ETY 8 artiklan 2 kohdassa säädetään kuitenkin nimenomaisesti, että jos siirtymäkauden aikana testattavan tehoaineen tutkimiseen tarvittavia tietoja ei "anneta säädetyn määräajan kuluessa", kyseistä ainetta ei voida sisällyttää direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I. Näin ollen tämän direktiivin tavoitteena ei ole yksinomaan kunkin tehoaineen täydellinen tieteellinen arvioiminen, vaan myös tämän arvioinnin toteuttaminen direktiivissä 91/414/ETY säädetyssä määräajassa, minkä jäädessä toteuttamatta tehoaine voidaan poistaa markkinoilta.

95 Esillä olevassa asiassa riidanalaisen päätöksen seitsemännestä perustelukappaleesta käy ilmi, että komissio on päättänyt olla sisällyttämättä metalaksyyliä direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I, sillä sen mukaan "koska - - [Syngentan] asiakirja-aineisto ei ollut - - IQV:n saatavilla, se ei pystynyt toimittamaan arvioinnista esiin tulleita tietoja eikä täydentämään omaa asiakirja-aineistoaan kohtuullisessa määräajassa". Komission mukaan tästä syystä "metalaksyyliä koskevaa tehokasta vertaisarviointia ei voida järjestää". Tästä perustelusta ei käy selvästi ilmi, tehtiinkö riidanalainen päätös siksi, ettei metalaksyylin osalta täydellinen arviointi ollut enää oikeudellisesti mahdollinen ennen säädetyn määräajan umpeutumista, vai tehtiinkö tämä päätös muista syistä, esimerkiksi siksi, että komissio halusi saattaa mahdollisimman nopeasti päätökseen asian, jonka käsittelyä se olisi kenties kuitenkin voinut jatkaa. Koska perustelu on epäselvä, välitoimista päättävä tuomari ei pysty ilman asiaan liittyvien olosuhteiden täydellistä arviointia pitämään ilmeisen perusteettomina hakijan esittämiä perusteita, joiden mukaan riidanalainen päätös ei ollut tarkoituksenmukainen, jotta saavutettaisiin päämäärä kasvinsuojeluaineiden tieteellisestä arvioinnista säädetyssä määräajassa.

96 Toiseksi sen hakijan esittämän väitteen osalta, jonka mukaan oli olemassa vähemmän rajoittavia keinoja direktiivissä 91/414/ETY ja asetuksessa N:o 3600/92 asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi, on tutkittava sitä oliko ensi silmäykseltä komissiolla riidanalaista päätöstä tehdessään tosiasiallisesti vaihtoehtoja, joiden mukaisesti se olisi voinut suorittaa metalaksyylin arvioinnin tieteellisesti ja täydellisesti voimassa olevan lainsäädännön mukaisissa määräajoissa siten, ettei IQV:n etua olisi yhtä suuressa määrin loukattu.

97 Välitoimihakemuksessaan hakija mainitsee sellaisina vähemmän rajoittavina toimina, joihin komissio olisi voinut ryhtyä, esimerkiksi sen, että kertomuksen antavan jäsenvaltion tehtäväksi olisi annettu asiakirjan toimittaminen muille jäsenvaltioille, jolloin IQV:lle olisi jäänyt vastaaminen mahdollisesti esitettäviin kysymyksiin, tai että IQV:lle olisi annettu mahdollisuus esittää asiakirja kohtuullisessa määräajassa siten, että asiakirjan jättämiselle asetettua määräaikaa olisi lykätty.

98 Ensimmäisen vaihtoehdon osalta asiakirjoista ilmenee, että Portugalin viranomaiset kieltäytyivät ottamasta vastuulleen täydellisen asiakirjan toimittamista jäsenvaltioille hakijan puolesta. Koska asetuksessa N:o 3600/92 ei ole säännöstä, jolla jäsenvaltio velvoitettaisiin selvästi suorittamaan tällainen jakaminen, ensi silmäykseltä ei vaikuta siltä, että komissiolla olisi ollut toimivallassaan velvoittaa kertomuksen antava jäsenvaltio hoitamaan tämä tehtävä hakijan puolesta.

99 Komissiolle esitettävän asiakirjan määräpäivän lykkäämistä koskevaan toiseen vaihtoehtoon liittyen asiakirjoista ilmenee, että komitea kokoontui 18. ja 19.10.2002. Tänä ajankohtana hakija ei voinut enää esittää ennen asetuksen N:o 3600/92 7 artiklan 4 kohdassa säädetyn määräajan, 25.5.2002, umpeutumista, komitean mahdollisesti myöhemmin vaatimien lisätutkimusten tuloksia. Tältä osin asiakirjoista ilmenee, että eräät tutkimukset, joiden tarpeellisuus oli käynyt ilmi kertomuksen antavan jäsenvaltion arviointikertomuksen jättämisestä lähtien, eivät olisi kuitenkaan missään tapauksessa olleet saatavilla ennen syyskuuta 2004. Näin ollen ei vaikuta ensi kädessä siltä, että komissiolla olisi kyseisellä hetkellä todella ollut vaihtoehtoa metalaksyylin sisällyttämättä jättämistä direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I koskevan päätöksen ehdottamiselle komitealle, mutta se, että komissiolla ei ollut tässä asiassa vaihtoehtoa, ei vaikuta niiden syiden pätevyyteen, jotka koskevat sitä, ettei komitean kokousta ollut pidetty aiemmin.

100 Edellä esitettyjen seikkojen perusteella näyttää siis siltä, että hakijan ehdottamat vaihtoehdot olisivat edellyttäneet asetuksen N:o 3600/92 muuttamista. Koska komissio on itse antanut asetuksen, tässä tilanteessa ei voida periaatteessa sulkea pois sitä, että komissio olisi voinut antaa erityisen asetuksen, jolla olisi lykätty metalaksyylin arvioimiseksi tarvittavien tutkimusten esittämiselle asetettua määräaikaa, jolloin IQV olisi voinut pyrkiä tämän aineen hyväksyttämiseen ennen joulukuun 31 päivää 2005. Tämä vaihtoehto lienee kuitenkin katsottava poikkeukselliseksi ratkaisuksi, koska se herättää arkaluonteisia kysymyksiä, jotka koskevat, erityisesti sikäli kuin kyseessä on yleinen teksti, yhdenvertaisen kohtelun ja kolmansien osapuolten oikeusturvan periaatteiden noudattamista sekä säädöksen täytäntöönpanoon liittyvää yleistä etua. IQV ei ole toistaiseksi esittänyt seikkoja, jotka suoralta kädeltä olisivat omiaan velvoittamaan komission tällaiseen. Kyse on kuitenkin arkaluonteisista periaatekysymyksistä, jotka edellyttävät perusteellisempaa tarkastelua ja joita ei voida ratkaista välitoimihakemuksen yhteydessä.

101 On myös otettava huomioon se, että asetus N:o 3600/92 on säädös, jonka soveltaminen on monimutkaista ja jonka tähän liittyviä säännöksiä on muutettu monta kertaa ja jossa ei ole otettu nimenomaisesti huomioon hakijan tilannetta, eli sitä, että se on ainoa yritys, joka on hakenut tietyn tehoaineen sisällyttämistä direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I, toisen mukana olleen valmistajan, joka oli ainoa asiallisesti ottaen täydellisen asiakirjan toimittanut asianosainen, jättäydyttyä pois esillä olevasta menettelystä ja tilanteen ollessa vielä sellainen, että kertomuksen antava jäsenvaltio suostui jatkamaan arviointimenettelyä juuri kyseisen asiakirjan perusteella. Näin ollen hakijan esittämien kysymysten ratkaiseminen edellyttää, että tarkastellaan perusteellisemmin tälle tilanteelle ominaisia tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevat asiayhteydet. Välitoimista päättävä tuomari arvioi näin ollen, että hakijan esittämiä kanneperusteita ei voida välitoimihakemusta arvioitaessa sivuuttaa ilmeisen perusteettomina. Näin ollen seuraavaksi on arvioitava kyseessä olevia intressejä.

Intressivertailu

- Asianosaisten lausumat

102 Hakija väittää, ettei riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanon lykkäämisestä aiheudu vahinkoa ihmisten ja eläinten terveydelle tai ympäristölle, koska metalaksyylin luvan peruuttaminen johtuu sen esittämän asiakirjan epätäydellisyydestä. Lisäksi hakija toteaa, että metalaksyyli ei ole aiheuttanut ongelmia niinä vuosina, joina se on ollut kaupan, ja se on äskettäin arvioitu uudelleen Yhdysvalloissa ja Kanadassa menestyksekkäästi. Lisäksi neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta sinidonietyylin, syhalofoppi-butyylin, famoksadonin, florasulaamin, metalaksyyli-M:n ja pikolinafeenin sisällyttämiseksi siihen tehoaineina 15 päivänä heinäkuuta 2002 annetulla komission direktiivillä 2002/64/EY (EYVL L 189, s. 27) metalaksyyli-M on sisällytetty direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I, koska kyse on metalaksyyliä luonnollisesti korvaavasta aineesta ja sen arvioimiseen tarvittavat tutkimukset vastaavat 80-prosenttisesti metalaksyylin arvioimiseen tarvittavia tutkimuksia.

103 Sitä vastoin hakija väittää, että riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanon lykkäämättä jättämisellä on erittäin vakavia seurauksia hakijalle itselleen ja eräille yrityksille, jotka sijaitsevat Euroopan unionin ulkopuolella, mutta myyvät unionin alueella metalaksyylillä käsiteltyjä tuotteita.

104 Komissio kiistää nämä väitteet. Komission mukaan IQV ei ole näyttänyt toteen, että sille aiheutuu vahinkoa. Sitä vastoin riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanon lykkääminen vaarantaa komission intressin huolehtia siitä, että yhteisön lainsäädännön nojalla sovellettavia menettelyjä noudatetaan. Riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanon lykkäämisellä on vaikutusta myös intressiin, joka koskee niiden sääntöjen noudattamista, joilla säännellään luvan antamista kasvinsuojeluaineille ja joiden mukaisesti sellaisille tuotteille ei voida antaa lupaa, joiden terveysriskejä ei ole arvioitu. Lisäksi komission intressin mukaista on, että IQV:tä kohdellaan samalla tavalla kuin kaikkia niitä ilmoituksen tekijöitä, jotka eivät ole esittäneet täydellistä asiakirjaa annetussa määräajassa. Komissio toteaa lisäksi esiintymättä kuitenkaan Portugalin viranomaisten nimissä, että riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanon keskeyttäminen saattaisi loukata kyseisiä viranomaisia. Lopuksi komissio väittää, että vaikutukset, jotka kohdistuvat metalaksyyliä sisältävien tuotteiden tuontiin yhteisön alueelle, eivät johdu riidanalaisesta päätöksestä, vaan myöhemmästä menettelystä, jonka mukaisesti on kuultava maailman kauppajärjestön terveys- ja kasvinsuojelutoimia käsittelevää komiteaa. Lisäksi tämä menettely ei johda välttämättä siihen, ettei metalaksyyliä sisältäviä tuotteita saa tuoda yhteisön alueelle, koska maahantuojat voivat pyytää sallittujen poikkeamien soveltamista tuontiin.

- Välitoimista päättävän tuomarin arvio

105 Koska täytäntöönpanon lykkäämistä koskevassa menettelyssä välitoimista päättävä tuomioistuin, jolle on esitetty, että on olemassa vaara, että hakijalle aiheutuu vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa, vertaa kysymyksessä olevia eri intressejä, sen tehtävänä on ratkaista, voidaanko pääasiasta päättävän tuomioistuimen tekemällä kiistanalaisen päätöksen mahdollisella kumoamisella muuttaa päätöksen välittömällä täytäntöönpanolla aikaansaatava tilanne toiseksi ja estettäisiinkö vastaavasti päätöksen täytäntöönpanon lykkäämisellä päätöksen täysien oikeusvaikutusten ilmeneminen, jos pääasian kanne hylättäisiin (asia C-182/03 R ja C-217/03 R, Belgia ja Forum 187 v. komissio, määräys 26.6.2003, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa, 142 kohta ja em. asiassa komissio v. Atlantic Container Line ym. annettu määräys, 50 kohta).

106 Välitoimista päättävän tuomarin on asianosaisten intressejä vertaillessaan arvioitava lisäksi, onko välitoimien määrääminen välttämätöntä hakijalle aiheutetun vakavan ja korjaamattoman vahingon estämiseksi (asia T-45/90 R, Speybrouck v. parlamentti, määräys 23.11.1990, Kok. 1990, s. II-705, 36 kohta).

107 Tältä osin on huomattava, että lähtökohtaisesti kansanterveyden suojelu on asetettava kiistatta ensisijaiseen asemaan taloudellisiin seikkoihin nähden (ks. erityisesti asia C-180/96 R, Yhdistynyt kuningaskunta v. komissio, määräys 12.7.1996, Kok. 1996, s. I-3903, 93 kohta; asia C-459/00 P(R), komissio v. Trenker, määräys 11.4.2001, Kok. 2001, s. I-2823, 109 kohta; asia C-474/00 P(R), komissio v. Bruno Farmaceutici ym., määräys 11.4.2001, Kok. 2001, s. I-2909, 112 kohta ja em. asiassa Solvay Pharmaceuticals BV v. neuvosto annettu määräys, 122 kohta).

108 Esillä olevassa asiassa riidanalaista päätöstä ei ole tehty metalaksyylin täsmällisten ja tunnistettujen terveysriskien vuoksi, vaan hakijan metalaksyylin arviointia varten esittämien tietojen epätäydellisyyden vuoksi. Kertomuksen antavan jäsenvaltion arvioinnista ilmenee, että metalaksyylin vaikutukset pohjavesiin on arvioitava. Komissio on kuulemistilaisuudessa kuitenkin vahvistanut, ettei se väitä, että tästä tehoaineesta aiheutuu vakavaa varaa ihmisten terveydelle tai ympäristölle. Lisäksi metalaksyyli-M, josta on jo kerrottu, että se on metalaksyyliä erittäin lähellä oleva tehoaine, on sisällytetty direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I. On siis syytä olettaa, ettei riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanon lykkäämisestä voi suoralta kädeltä katsoa aiheutuvan vakavaa vaaraa ihmisten terveydelle.

109 Tarkasteltaessa tämän jälkeen hakijan taloudellista intressiä on otettava huomioon riidanalaisesta päätöksestä sille aiheutuva vahinko, erityisesti siksi, että on todennäköistä, että hakija menettää peruuttamattomasti markkinaosuuksiaan (ks. edellä 76 kohta). Tältä osin hakija on ilmoittanut välitoimihakemuksessaan, että sen metalaksyyliä sisältävien tuotteiden myynnistä syntyvä myyntikate on yli 30 prosenttia sen tuloksesta ennen veroja. Kuten komissio kuitenkin täsmentää, tästä luvusta ei ilmene, mikä osa myynnistä on yhteisön sisäistä myyntiä, ja yhteisön aluehan on ainoa alue, jolla metalaksyylin markkinoille saattamista koskeva lupa peruutetaan riidanalaisen päätöksen vuoksi. Hakija myy metalaksyylipohjaisia tuotteita yhdeksässä yhteisön ulkopuolella sijaitsevassa valtiossa, mikä jo ilman tarkkaa vahingon arviointia auttaa asettamaan oikeisiin mittasuhteisiin hakijalle aiheutuvan vahingon.

110 Esillä olevassa asiassa on lisäksi arvioitava, missä määrin hakija on itse vaikuttanut vahingon syntymiseen erityisesti mahdollisen tuottamuksellisuuden tai laiminlyönnin perusteella. Toimien laiminlyöminen voi olla omiaan estämään etujen tasapainon kallistumisen laiminlyövän osapuolen hyväksi (asia C-87/94 R, komissio v. Belgia, määräys 22.4.1994, Kok. 1994, s. I-1395, 41 kohta).

111 Tältä osin asiakirjoista ilmenee, että hakija toimitti asiakirjansa Portugalin viranomaisille 26.4.1995 ja että heti alkuvuodesta 1996 nämä ilmoittivat hakijalle selvästi, ettei asiakirja ollut täydellinen, ja mainitsivat, mitkä tutkimukset olivat puutteellisia tai epätäydellisiä. Syngentalla ei näyttänyt olevan vaikeuksia esittää asiallisesti ottaen täydellistä asiakirjaa määräajassa, eikä IQV ole esittänyt syitä, joilla se voisi perustella suoralta kädeltä sen, ettei se toimittanut täydellistä asiakirjaa, kuten asetuksen N:o 3600/92 6 artiklan 1 kohdassa edellytetään.

112 Hakijan välitoimihakemukseensa liittämistä kirjeistä ilmenee, että epätäydellisen asiakirjan jätettyään hakija ilmoitti monta kertaa Portugalin viranomaisille olevansa täydentämässä sitä. Näin ollen IQV arvioi 30.9.1997 päivätyssä kirjeessään tarvitsevansa luultavasti 9 kuukautta voidakseen esittää useimmat puuttuvista tiedoista. IQV ei ollut kuitenkaan esittänyt täydellistä asiakirjaa Portugalin viranomaisille vielä 27.7.1998, jolloin sille ilmoitettiin Syngentan jättäytymisestä pois arviointimenettelystä.

113 Lisäksi silloin, kun hakijalle tiedotettiin 27.7.1998 Syngentan jättäytymisestä pois, hakijan täytyi periaatteessa tulla tietoiseksi menettelyn jatkoon liittyvistä riskitekijöistä, jos käytettävissä ei olisi täydellistä asiakirjaa. On totta, että Portugalin viranomaiset ilmoittivat 28.8.1999 päivätyllä kirjeellään hakijalle, että asiakirjan valmistelu tehtäisiin Syngentan toimittaman asiakirjan perusteella. Portugalin viranomaiset tekivät kuitenkin kirjeessään varsin selväksi, että kaikki tulevat kysymykset osoitettaisiin IQV:lle. Näin ollen tämä kirje ei näytä tässä vaiheessa olevan omiaan antamaan aihetta oikeuskäytännössä tarkoitettujen täsmällisten, ehdottomien ja johdonmukaisten vakuutusten syntymiselle (ks. erityisesti em. asiassa Wasmeier v. komissio annettu tuomio, 106 kohta), jotta hakija voisi vedota perusteltuun luottamukseen siitä, ettei siltä koskaan pyydettäisi täydellistä asiakirjaa. IQV ei siten tuona ajankohtana voinut sulkea pois sitä, että siltä saatettaisiin pyytää asiakirjan tiivistelmää ja täydellistä asiakirjaa asetuksen N:o 3600/92 6 artiklan 1 kohdan ja 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti. Kun kertomuksen antava jäsenvaltio 2.2.2001 kehotti IQV:tä esittämään täydellisen asiakirjan, tämä ei ollut vieläkään saattanut sitä valmiiksi. Näin ollen, kun otetaan huomioon, ettei IQV ollut esittänyt täydellistä asiakirjaa siihen mennessä, kun kertomuksen antava jäsenvaltio sitä muodollisesti vaati, ja koska ei ole esitetty objektiivisia seikkoja perusteeksi tälle esittämättä jättämiselle, näyttää siltä, että hakija on vaikuttanut itse suuressa määrin sen vahingon syntymiseen, joka sille on tällä hetkellä aiheutumassa.

114 Lisäksi on tarkistettava, ovatko muut komission tai kertomuksen antavan jäsenvaltion mahdolliset laiminlyönnit omiaan muuttamaan sitä, että hakija näyttää vaikuttaneen suurimmaksi osaksi itse sille aiheutumassa olevan vahingon syntymiseen. Tältä osin todettakoon, että Syngenta näyttää jättäneen komission mukaan "asiallisesti ottaen" täydellisen asiakirjan 19.4.1995. Komissiolle osoittamissaan 28.5. ja 27.7.1998 päivätyissä kirjeissään myös Portugalin viranomaiset kertoivat, että mainittua asiakirjaa oli pidetty "täydellisenä". Jos näin ollen tilanne olisi ollut tämä jo 19.4.1995, kertomuksen antavan jäsenvaltion olisi pitänyt lähtökohtaisesti esittää arviointinsa viimeistään 20.4.1996 eli asetuksen N:o 3600/92 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti kahdentoista kuukauden kuluessa. Arviointi esitettiin kuitenkin vasta 26.1.2001 eli lähes viisi vuotta asetuksen N:o 3600/92 7 artiklan 1 kohdan c alakohdassa asetetun määräajan umpeuduttua. On lisäksi pantava merkille, että silloin, kun kertomuksen antavan jäsenvaltion laatima asiakirja olisi pitänyt jättää, Syngenta ei ollut vielä peruuttanut hakemustaan, minkä se teki vasta kaksi vuotta myöhemmin, 11.5.1998. Näin ollen kyseisellä hetkellä metalaksyylin arviointimenettely olisi kenties voitu toteuttaa ja mahdollisesti saattaa päätökseen ennen Syngentan irtisanoutumista. Siten kertomuksen antava jäsenvaltio näyttää myös vaikuttaneen suuressa määrin sen tilanteen syntymiseen, johon IQV on tällä hetkellä joutunut.

115 Kertomuksen antavan jäsenvaltion osuus hakijaa uhkaavan vahingon syntymisessä ei riitä esillä olevassa asiassa vapauttamaan hakijaa kokonaan siitä, että sen velvollisuutena oli rajoittaa etukäteen vahingon laajuutta, tämän kuitenkaan rajoittamatta sitä, kuinka tämä mahdollinen säännönvastaisuus vaikuttaa pääasiaan. IQV oli tuolloin tietoinen siitä, että päätös oli tehtävä lähtökohtaisesti ennen 26.7.2003, sillä asetus N:o 2076/2002, jolla tätä määräpäivää lykättiin 31.12.2005 asti, annettiin vasta 20.11.2002. Näin ollen kertomuksen antavan jäsenvaltion viivyttely korosti entisestään sitä, että IQV:n oli nähtävä tämä tilanne kiireellisesti yhtenä sen kannalta riskialttiina tilanteena, ja näin ollen tilanne lisäsi myös niiden toimien kiireellisyyttä, joihin IQV:n oli ryhdyttävä riskin ehkäisemiseksi varsinkin, kun IQV toimii erittäin säännellyllä alalla, minkä vuoksi sen on varauduttava asianmukaisella toimintastrategialla julkishallinnon mahdollisten päätösten vahinkoa aiheuttaviin seurauksiin (ks. vastaavasti asia C-479/00 P(R), komissio v. Gerot Pharmazeutika, määräys 11.4.2001, Kok. 2001, s. I-3121, 97 kohta).

116 Lisäksi on otettava huomioon, että riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanon lykkääminen kohdistuisi suoraan komission valvomaan yleiseen etuun, joka edellyttää, että yhteisön lainsäädäntöä ja erityisesti asetusta N:o 3600/92 on sovellettava.

117 Viimeiseksi IQV väittää, että riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanolla olisi vaikutuksia eräiden yhteisön ulkopuolella sijaitsevien metalaksyyliä käyttävien valmistajien intresseihin ja siitä aiheutuisi tätä ainetta sisältävien tuotteiden tuonnin yhteisön alueelle estävä kaupaneste. Vaikka välitoimista päättävällä tuomarilla on oikeus intressejä vertaillessaan ottaa huomioon kolmansien osapuolten intressit, esillä olevassa asiassa asiakirjoista ei ilmene, että IQV:llä olisi erityiset perusteet tuoda julki sellaisten valmistajien tosiasiallinen intressi, jotka eivät ole esittäneet asiassa huomautuksiaan. Vaikka näin ollen oletettaisiinkin, että metalaksyylillä käsiteltyjen tuotteiden tuontikielto johtuisi suoraan riidanalaisesta päätöksestä, mitä hakija ei ole osoittanut, se ei ole osoittanut myöskään sitä, että nämä valmistajat eivät pystyisi laitoksissaan käsittelemään tuotteitaan niillä metalaksyyliä korvaavilla aineilla ja erityisesti metalaksyyli-M:llä, jotka ovat mahdollisesti niiden käytettävissä. Tietenkin jälkimmäisen käytöstä voisi aiheutua yritykselle lisäkustannuksia, mutta hakija ei ole arvioinut niitä. Siten välitoimista päättävä tuomari ei voi arvioida, missä määrin kolmansien osapuolten intressit voisivat olla vaarassa.

118 Kaikki edellä esitetyt seikat huomioon ottaen intressivertailu ei tue tällaisen päätöksen täytäntöönpanon lykkäämistä, ja välitoimihakemus on siten hylättävä.

Päätöksen päätösosa

Näillä perusteilla

YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTTI

on määrännyt seuraavaa:

1) Välitoimihakemus hylätään.

2) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.