Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Euroopan yhteisöjen omat varat – Tuonti- tai vientitullien palauttaminen tai peruuttaminen – Palauttamista koskevan hakemuksen saattaminen komission käsiteltäväksi – Kansallisen viranomaisen toimittamien tietojen riittämättömyys – Lisätietoja koskeva pyyntö – Komission päätökseen sovellettava määräaika – Hakija ei voi luottaa siihen, että hakemus hyväksytään, pelkästään sen perusteella, että määräaika on kulunut

(Komission asetuksen N:o 2454/93 907 artikla)

2. Euroopan yhteisöjen omat varat – Tuonti- tai vientitullien palauttaminen tai peruuttaminen – Palauttamista koskevan hakemuksen saattaminen komission käsiteltäväksi – Kansallisen viranomaisen toimittamien tietojen riittämättömyys – Lisätietoja koskeva pyyntö – Komissiolla ei ole velvollisuutta ilmoittaa hakijalle viipymättä lisätietoja koskevasta pyynnöstä

(Komission asetuksen N:o 2454/93 905 artiklan 2 kohta ja 906 a artikla)

3. Euroopan yhteisöjen omat varat – Tuonti- tai vientitullien palauttaminen tai peruuttaminen – Palauttamista koskevan hakemuksen saattaminen komission käsiteltäväksi – Väitteiden tiedoksi antaminen hakijalle – Asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden laajuus

(Komission asetuksen N:o 2454/93 906 a artikla)

4. Euroopan yhteisöjen omat varat – Tuonti- tai vientitullien palauttaminen tai peruuttaminen – Asetuksen N:o 2454/93 905 artiklassa säädetyn kohtuullistamislausekkeen ulottuvuus – Komission päätösvallan käyttötapa

(Neuvoston asetuksen N:o 2913/92 239 artikla; komission asetuksen N:o 2454/93 905 artikla)

5. Euroopan yhteisöjen omat varat – Tuonti- tai vientitullien palauttaminen tai peruuttaminen – Palauttamista koskevan hakemuksen saattaminen komission käsiteltäväksi – Komission päätöksellä, jossa ei oteta huomioon toimijalle aiheutetun taloudellisen vahingon suuruutta, ei loukata suhteellisuusperiaatetta

(Neuvoston asetuksen N:o 2913/92 239 artikla; komission asetus N:o 2454/93)

6. Euroopan yhteisöjen omat varat – Tuonti- tai vientitullien palauttaminen tai peruuttaminen – Yhteisön tullikoodeksin 239 artikla – Asetuksen N:o 2454/93 905 artiklassa säädetyn kohtuullistamislausekkeen ulottuvuus – Komission toimivallan rajat – Aineellisoikeudellisten tullisäännösten soveltaminen – Kansallisten viranomaisten yksinomainen toimivalta

(EY 234 artikla; neuvoston asetuksen N:o 2913/92 239 artikla; komission asetuksen N:o 2454/93 905 artikla)

Tiivistelmä

1. Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun asetuksen N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä annetun asetuksen N:o 2454/93 907 artiklan toisessa kohdassa säädetään tuonti- tai vientitullien palauttamista tai peruuttamista koskevan menettelyn osalta, että komission päätös, joka koskee palauttamista tai peruuttamista, on tehtävä yhdeksässä kuukaudessa päivästä, jona komissio on vastaanottanut peruutusta koskevaan hakemukseen liittyvät asiakirjat, ja että jos komissio on joutunut pyytämään jäsenvaltiolta lisätietoja ratkaisun tekemiseksi, yhdeksän kuukauden määräaikaa on pidennettävä päivän, jona komissio on lähettänyt lisätietoja koskevan pyynnön, ja päivän, jona komissio on vastaanottanut kansallisten viranomaisten vastauksen, välillä kuluneen ajan verran.

Koska määräaikaa, joka komissiolla on käytettävissään päätöksen tekemiseksi, voidaan näin ollen pidentää, peruutuksen hakija ei pelkästään sen perusteella, että yhdeksän kuukauden määräaika on kulunut, voi tulla vakuuttuneeksi siitä, että sen tekemä peruuttamista koskeva hakemus on hyväksytty, siitä huolimatta, ettei sille ollut ilmoitettu määräajan pidentämisestä.

(ks. 54 ja 55 kohta)

2. Tullilainsäädännössä ei tuonti- tai vientitullien palauttamista tai peruuttamista koskevan menettelyn osalta säädetä siitä, että asianomaiselle olisi viipymättä ilmoitettava siitä, että komissio on tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä annetun asetuksen N:o 2454/93 905 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan nojalla lähettänyt kansallisille viranomaisille osoitettuja lisätietoja koskevia pyyntöjä, tai kyseisten viranomaisten vastauksista, eikä siitä, että asianomaiselle olisi välittömästi annettava tiedoksi tällaisen yhteydenpidon sisältö.

Soveltamisasetuksen 906 a artiklassa nimittäin säädetään, että vasta kun komissio peruuttamista koskevaa hakemusta tutkittuaan on tehnyt sen osalta alustavan kielteisen johtopäätöksen, sen on annettava hakijalle kirjallisesti tiedoksi väitteensä ja kaikki asiakirjat, joihin se kyseiset väitteensä perustaa.

Vastaavasti soveltamisasetuksen 905 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan, jossa säädetään, että jäsenvaltioiden komissiolle lähettämien asiakirjojen on sisällettävä muun muassa hakijan allekirjoittama selvitys, jossa vahvistetaan, että tämä on voinut tutustua asiakirjoihin, ja josta ilmenee joko, että tällä ei ole mitään lisättävää, tai kaikki tämän tärkeiksi katsomat seikat, jotka on lisättävä asiakirjoihin, tarkoituksena on ainoastaan taata se, että peruuttamista vaativa talouden toimija, joka ei välttämättä ole ollut mukana niiden asiakirjojen valmistelussa, jotka kansalliset toimivaltaiset viranomaiset ovat lähettäneet komissiolle, voi tosiasiallisesti käyttää oikeuttaan tulla kuulluksi hallintomenettelyn ensimmäisen vaiheen aikana, joka käydään jäsenvaltiossa.

(ks. 61–63 kohta)

3. Puolustautumisoikeuksien kunnioittamisen periaatteen nojalla ei tuonti- tai vientitullien palauttamista tai peruuttamista koskevan menettelyn osalta ole yksin komission asiana ratkaista, mitkä asiakirjat ovat hakijan kannalta hyödyllisiä tässä menettelyssä ja mihin sen on tietyistä yhteisön tullikoodeksista asetuksen N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä annetun asetuksen N:o 2454/93 906 a artiklan nojalla annettava hakijalle oikeus tutustua, silloin, kun komissio aikoo tehdä kyseisen hakijan kannalta epäedullisen päätöksen ja kun se antaa tälle tiedoksi väitteensä.

Komission on näin ollen annettava silloin, kun se toimittaa väitteensä, hakijalle mahdollisuus tutkia kaikki asiakirjat, jotka voivat mahdollisesti olla relevantteja peruutus- tai palautushakemuksen tukemiseksi, ja tätä varten sen on toimitettava hakijalle vähintään sellainen tyhjentävä luettelo asiakirja-aineistoon sisältyvistä ei-luottamuksellisista asiakirjoista, joka sisältää riittävän täsmälliset tiedot, jotta hakija voi sen perusteella arvioida asiaan vaikuttavista seikoista tietoisena, ovatko kuvaillut asiakirjat sen kannalta mahdollisesti hyödyllisiä.

(ks. 72 ja 74 kohta)

4. Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun asetuksen N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä annetun asetuksen N:o 2454/93 905 artiklalla, joka on täsmällinen säännös, jolla kehitetään tullikoodeksin 239 artiklaan sisältyvää, tuonti- tai vientitullien palauttamista tai peruuttamista koskevaa sääntöä, säädetään yleisestä kohtuullistamislausekkeesta, jonka tarkoituksena on kattaa sellaiset erityistilanteet, jotka eivät sellaisenaan kuulu soveltamisasetuksen 900–904 artiklassa tarkoitettujen tapausten alaan. Tuontitullien palautukselle on kaksi samanaikaisesti täytettävää edellytystä, eli ensiksi erityistilanteen olemassaolo sekä toiseksi asianosaisen ilmeisen laiminlyönnin tai vilpillisen menettelyn puuttuminen. Lisäksi toimijan väitetyn laiminlyönnin ja todetun erityistilanteen välillä on oltava yhteys. Ei kuitenkaan ole välttämätöntä, että erityistilanne olisi asianomaisen laiminlyönnin suora ja välitön seuraus. Tältä osin riittää, että laiminlyönti on edistänyt tai helpottanut tavaran siirtämistä pois tullivalvonnasta.

Komissiolla on harkintavaltaa, kun se tekee päätöksen soveltamalla kyseistä yleistä kohtuullistamislauseketta. Koska tuontitullien palauttaminen tai peruuttaminen, johon voidaan ryhtyä vain tiettyjen edellytysten täyttyessä ja nimenomaisesti säädetyissä tilanteissa, muodostaa poikkeuksen tavanomaiseen tuonti- ja vientimenettelyyn, säännöksiä, joissa säädetään tällaisesta palauttamisesta tai peruuttamisesta, on lisäksi tulkittava suppeasti.

(ks. 103, 150 ja 154 kohta)

5. Komissio ei tuonti- tai vientitullien palauttamista tai peruuttamista koskevassa menettelyssä loukkaa suhteellisuusperiaatetta, kun se ei peruuttamista koskevaa hakemusta tutkiessaan ota huomioon sen taloudellisen vahingon suuruutta, jonka hylkäävä päätös aiheuttaisi asianomaiselle talouden toimijalle. Toimijalle määritetyn tullivelan määrä liittyy nimittäin niiden tavaroiden taloudelliseen arvoon, jotka olivat kyseisten yhteisön passitustoimintojen kohteena, ja erityisesti kyseisiin tavaroihin kohdistuvien tullien ja verojen määrään. Se, että tuontitulleina vaadittava määrä on huomattava, kuuluu sellaisten ammatillisten riskien ryhmään, joille talouden toimija on alttiina. Sen tullivelan suuruus, jonka peruuttamista haetaan, ei näin ollen itsessään ole sellainen seikka, joka vaikuttaisi niiden edellytysten tarkasteluun, jotka peruutuksen osalta on täytettävä.

(ks. 161 kohta)

6. Yhteisön tullikoodeksista annetun asetuksen N:o 2913/92 239 artiklan ja tietyistä yhteisön tullikoodeksin soveltamista koskevista säännöksistä annetun asetuksen N:o 2454/93 905 artiklan säännösten tarkoituksena on vain tehdä tilanteessa, jossa tietyt erityisedellytykset täyttyvät ja jossa ei ole kyse ilmeisestä laiminlyönnistä tai vilpillisestä menettelystä, mahdolliseksi vapauttaa talouden toimijat maksamasta maksettavakseen kuuluvaa tullia eikä sallia sellaisen periaatteen kiistämistä, joka koskee sitä, että tullivelka on maksettava. Tullivelan olemassaolon ja täsmällisen määrän määrittäminen kuuluu nimittäin kansallisten viranomaisten toimivaltaan. Hakemukset, jotka komissiolle on esitetty edellä mainittujen säännösten nojalla, eivät liity kysymykseen siitä, ovatko kansalliset tulliviranomaiset soveltaneet aineellisen tullilainsäädännön säännöksiä oikein. Kyseisten viranomaisten tekemät päätökset voidaan riitauttaa kansallisissa tuomioistuimissa, jotka voivat EY 234 artiklan nojalla pyytää yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua.

(ks. 165 kohta)