Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Kumoamiskanne – Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt – Asiavaltuus – Rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevan sellaisen organisaation nostama kanne, joka ei ole oikeuskelpoinen – Tutkittavaksi ottaminen

(SEUT 263 artiklan neljäs kohta; neuvoston päätös 2010/413/YUTP ja neuvoston päätös 2012/635/YUTP; neuvoston asetus N:o 267/2012 ja neuvoston asetus N:o 945/2012)

2. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Perustelut – Perusteluvelvollisuuden laajuus – Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet – Sellaisten henkilöiden, yhteisöjen tai elinten varojen jäädyttäminen, jotka osallistuvat ydinaseiden levittämiseen tai tukevat sitä – Vähimmäisedellytykset

(SEUT 296 artikla; neuvoston päätös 2010/413/YUTP ja neuvoston päätös 2012/635/YUTP; neuvoston asetus N:o 267/2012 ja neuvoston asetus N:o 945/2012)

3. Euroopan unionin oikeus – Periaatteet – Puolustautumisoikeudet – Iraniin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet – Sellaisten henkilöiden, yhteisöjen tai elinten varojen jäädyttäminen, jotka osallistuvat ydinaseiden levittämiseen tai tukevat sitä – Oikeus tutustua asiakirjoihin – Oikeus, jonka käyttäminen edellyttää sitä koskevan pyynnön esittämistä neuvostolle

(Neuvoston päätös 2010/413/YUTP ja neuvoston päätös 2012/635/YUTP; neuvoston asetus N:o 267/2012 ja neuvoston asetus N:o 945/2012)

4. Euroopan unionin oikeus – Periaatteet – Puolustautumisoikeudet – Iraniin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet – Sellaisten henkilöiden, yhteisöjen tai elinten varojen jäädyttäminen, jotka osallistuvat ydinaseiden levittämiseen tai tukevat sitä – Velvollisuus ilmoittaa asianomaisia tahoja vastaan puhuvat seikat asianomaisille tahoille vastaista toimea toteutettaessa tai välittömästi sen jälkeen – Kannanotto, jonka asianomaiset tahot esittävät rajoittavien toimenpiteiden toteuttamisen perusteella – Lainsäädäntö, jossa säädetään neuvoston velvollisuudesta tarkastella päätöstään uudelleen kannanoton jälkeen – Kohtuullisen ajan noudattaminen – Noudattamatta jättäminen – Seuraukset

(Neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP 24 artiklan 2–4 kohta ja neuvoston päätös 2012/635/YUTP; neuvoston asetuksen N:o 267/2012 46 artiklan 3 ja 4 kohta ja neuvoston asetus N:o 945/2012)

5. Euroopan unioni – Toimielinten toimien laillisuuden tuomioistuinvalvonta – Iraniin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet – Ydinaseiden levittämisen torjumiseksi toteutetut toimenpiteet – Valvonnan ulottuvuus

(Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla; neuvoston päätös 2010/413/YUTP ja neuvoston päätös 2012/635/YUTP; neuvoston asetus N:o 267/2012 ja neuvoston asetus N:o 945/2012)

6. Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Iraniin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet – Sellaisten henkilöiden, yhteisöjen tai elinten varojen jäädyttäminen, jotka osallistuvat ydinaseiden levittämiseen tai tukevat sitä – Iranin hallitukselle annettu rahoitustuki – Käsite – Sähkön vientitoiminta kuuluu käsitteen alaan – Sillä, että kyse on tappiollisten julkisen edun mukaisten palvelujen toimittamisesta, ei ole vaikutusta

(Neuvoston päätös 2010/413/YUTP ja neuvoston päätös 2012/635/YUTP; neuvoston asetus N:o 267/2012 ja neuvoston asetus N:o 945/2012)

7. Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Iraniin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet – Sellaisten henkilöiden, yhteisöjen tai elinten varojen jäädyttäminen, jotka osallistuvat ydinaseiden levittämiseen tai tukevat sitä – Omaisuudensuojan rajoittaminen – Suhteellisuusperiaatetta ei loukata

(Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artikla; neuvoston päätös 2010/413/YUTP ja neuvoston päätös 2012/635/YUTP; neuvoston asetus N:o 267/2012 ja neuvoston asetus N:o 945/2012)

Tiivistelmä

1. SEUT 263 artiklan neljännen alakohdan mukaan kumoamiskanteen voi nostaa luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö.

Jos neuvosto siltä osin kuin on kyse kanteesta, jossa vaaditaan Iraniin kohdistuvien rajoittavien toimenpiteiden osittaista kumoamista, katsoo, että Iranin hallituksen ministeriö, joka ei ole hallituksesta erillinen oikeussubjekti, on sillä tavalla riittävästi olemassa, että siihen voitiin soveltaa rajoittavia toimenpiteitä, on johdonmukaista ja oikeudenmukaista tunnustaa, että se on edelleen sillä tavalla riittävästi olemassa, että se voi riitauttaa kyseiset toimenpiteet. Muunlaisesta päätelmästä seuraisi se, että organisaatio voitaisiin sisällyttää sellaisten yhteisöjen luetteloon, joihin kohdistetaan rajoittavia toimenpiteitä, ilman, että se voisi nostaa kanteen tästä päätöksestä.

Koska tällaisten toimenpiteiden toteuttamista koskeva lainsäädäntö ei nimenomaisesti kohdistu pelkästään henkilöihin vaan myös yhteisöihin ja elimiin, siinä on näin ollen sitä paitsi nimenomaisesti tarkoitettu, että rajoittavat toimenpiteet voidaan kohdistaa yhteisöihin, jotka eivät ole oikeussubjekteja.

(ks. 21–24 kohta)

2. Ks. tuomion teksti.

(ks. 32–37 kohta)

3. Ks. tuomion teksti.

(ks. 59 kohta)

4. Siltä osin kuin on kyse lainsäädännöstä, jossa säädetään neuvoston velvollisuudesta tarkastella uudelleen henkilön tai yhteisön sisällyttämistä sellaisten henkilöiden ja yhteisöjen luetteloon, joihin Iraniin kohdistuvia rajoittavia toimenpiteitä sovelletaan, silloin, kun kyseinen henkilö tai yhteisö esittää huomautuksia saatuaan neuvostolta tiedoksi luetteloon sisällyttämistä koskevan neuvoston päätöksen, uudelleen tarkasteleminen pitää tarkan määräajan puuttuessa suorittaa kohtuullisessa ajassa.

Kuluneen ajan kohtuullisuutta tarkasteltaessa on syytä ottaa huomioon se, että kyseiset huomautukset ovat tällaisen henkilön tai yhteisön ensimmäinen mahdollisuus esittää näkemyksensä siitä, oliko hänen tai sen nimen merkitseminen rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevien henkilöiden ja yhteisöjen luetteloihin perusteltua, mikä merkitsee, että kyseisellä henkilöllä tai yhteisöllä on erityinen intressi siihen, että neuvosto tarkastelee päätöstä uudelleen ja ilmoittaa sille tarkastelun tuloksista. Neuvoston velvollisuutena ei nimittäin ole ilmoittaa ennakolta asianomaiselle henkilölle tai yhteisölle syitä, joiden vuoksi se aikoo ensimmäistä kertaa sisällyttää sen nimen niiden henkilöiden tai yhteisöjen luetteloon, joiden varat jäädytetään, koska jotta tällaisen toimenpiteen tehokkuutta ei vaarannettaisi, sillä on sen luonteen vuoksi oltava yllättävä vaikutus ja sitä on sovellettava välittömästi alkavin vaikutuksin. Tällaisessa tapauksessa riittää lähtökohtaisesti, että toimielin ilmoittaa asianomaiselle henkilölle tai yhteisölle syyt ja antaa oikeuden tulla kuulluksi päätöstä tehtäessä tai välittömästi sen jälkeen.

Silloin, kun komission vastaus lähetetään yli 15 kuukauden kuluttua siitä, kun kyseinen henkilö tai yhteisö on esittänyt ensimmäiset huomautuksensa, on todettava, että neuvosto on vastannut huomautuksiin ajassa, joka selvästi ei ole kohtuullinen.

Jos neuvoston vastaus täyttää kyseisen velvollisuuden tavoitteen eli sen, että henkilöön tai yhteisöön kohdistettavat rajoittavat toimenpiteet ovat perusteltuja silloin, kun ne toteutetaan, kyseisellä puolustautumisoikeuksien loukkaamisella ei voida perustella niiden toimien kumoamista, joilla kyseisistä rajoittavista toimenpiteistä on päätetty, koska mainitusta loukkaamisesta ei enää aiheudu haitallisia vaikutuksia asianomaisen henkilön tai yhteisön asemaan.

(ks. 64 ja 70–76 kohta)

5. Ks. tuomion teksti.

(ks. 81–85 kohta)

6. Siltä osin kuin on kyse Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä, kuten Iranin hallitukselle tukea antavien yhteisöjen varojen jäädyttämisestä, arviointiperuste, jolla arvioidaan mainitulle hallitukselle annettua tukea, koskee asianomaisen henkilön tai yhteisön omaa toimintaa, joka – vaikkei sillä sellaisenaan olisi mitään välitöntä tai välillistä yhteyttä ydinaseiden levittämiseen – on kuitenkin omiaan edistämään ydinaseiden levittämistä, kun Iranin hallitukselle toimitetaan aineellisia, taloudellisia tai logistisia resursseja tai välineitä, joiden avulla hallitus voi jatkaa ydinaseiden levittämiseen tähtäävää toimintaa. Tämä arviointiperuste koskee siten sellaisia tukimuotoja, joilla niiden määrällisen tai laadullisen merkityksen vuoksi myötävaikutetaan Iranin toiminnan jatkamiseen ydinasealalla. Sen tavoitteena on ottaa Iranin hallitukselta pois sen tulonlähteet ja pakottaa se siten lopettamaan ydinaseiden levittämisohjelmansa kehittäminen riittävien taloudellisten resurssien puuttuessa.

Iranin hallituksen ministeriön harjoittama sähkön vientitoiminta, joka perustuu muun muassa sellaisten summien perimiseen, jotka vientisähkön ostajat maksavat, on Iranin hallitukselle tulonlähde ja merkitsee siten tuen antamista mainitulle hallitukselle rahoitustuen muodossa.

Se, että kyseisen ministeriön toimittamista julkisen edun mukaisista palveluista aiheutuu tappiota, ei merkitse sitä, että sen sähkön vientitoimintaa ei voitaisi luonnehtia rahoitustuen antamiseksi Iranin hallitukselle tai että vientitoiminnalla ei siten voitaisi oikeuttaa siihen rajoittavia toimenpiteitä.

Sähkön vientiin liittyvä mainitun ministeriön toiminta eroaa nimittäin sen muista valtuuksista siten, että vientitoiminnassa ei ole kyse julkisen edun mukaisten palvelujen toimittamisesta Iranin väestölle. Näin ollen ministeriön kaikkien toimintojen ja valtuuksien välillä ei ole sellaista luontaista yhteyttä, joka edellyttäisi niiden tutkimista yhtenä kokonaisuutena. Näin on sitä suuremmalla syyllä, koska sähkön vientitoiminnasta saatavia taloudellisia resursseja ei ole sidottu talousarviossa mihinkään erityiseen käyttötarkoitukseen.

Sillä, että rahoitustukea Iranin hallitukselle antavaa yhteisöä koskeva luonnehdinta rajattaisiin koskemaan vain yhteisöjä, joiden toiminta kokonaisuudessaan on kannattavaa, voitaisiin vastaavasti kiertää kyseessä olevien rajoittavien toimenpiteiden päämäärä, ja se vaikuttaisi siten toimenpiteiden tehokkuuteen. Kyseisten toimenpiteiden soveltamisen välttämiseksi riittäisi nimittäin se, että kullekin asianomaiselle yhteisölle annettaisiin resursseja synnyttävien toimivallan ja toimintojen ohella vastaavan suuruisia tappioita synnyttäviä toimivaltaa ja toimintoja.

Lisäksi ministeriön varojen jäädyttäminen, jota perustellaan sen sähkön vientitoiminnalla, vastaa tavoitetta ottaa Iranin hallitukselta pois sen tulonlähteet, ja asia on näin ministeriön muun toiminnan tappiollisuudesta riippumatta. Iranin hallitukselta, jonka erottamaton osa ministeriö on, otetaan nimittäin varat jäädyttämällä pois mahdollisuus hallita osaa niistä taloudellisista resursseista, jotka ovat tarpeen sen kaikkien toimintojen turvaamiseksi, mukaan lukien ne, jotka ovat ministeriön vastuualueen ulkopuolella ja liittyvät ydinaseiden levittämiseen.

Näin ollen arvioitaessa sitä, antaako ministeriö Iranin hallitukselle rahoitustukea, keskeisin kysymys ei ole se, onko sen toiminta kokonaisuudessaan kannattavaa, vaan se, onko sen sähkön vientitoiminta kannattavaa vai ei.

(ks. 88–91 ja 93–97 kohta)

7. Ks. tuomion teksti.

(ks. 113, 114 ja 116–118 kohta)