ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 347/14

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 1.8.2017 – Tänzer & Trasper GmbH v. Altenweddinger Geflügelhof Kommanditgesellschaft

(Asia C-462/17)

(2017/C 347/17)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landgericht Hamburg

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Tänzer & Trasper GmbH

Vastaaja: Altenweddinger Geflügelhof Kommanditgesellschaft

Ennakkoratkaisukysymys

Ovatko asetuksen (EY) N:o 110/2008 (1) liitteessä II olevassa 41 kohdassa luetellut ainesosat ainesosia, jotka tislatun alkoholijuoman vähintään on sisällettävä, jotta siitä saa käyttää myyntinimitystä munalikööri (vähimmäisvaatimus), vai luetellaanko asetuksen (EY) N:o 110/2008 liitteessä II olevassa 41 kohdassa tyhjentävästi sallitut ainesosat tuotteessa, josta halutaan käyttää myyntinimitystä ”munalikööri”?

(1) Tislattujen alkoholijuomien määritelmistä, kuvauksesta, esittelystä, merkinnöistä ja maantieteellisten merkintöjen suojaamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1576/89 kumoamisesta 15.1.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 110/2008 (EUVL 2008, L 39, s. 16).
a)

Seuraako luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetusta neuvoston direktiivistä 92/43/ETY, (1) sellaisena kuin se on muutettuna [jäljempänä luontodirektiivi], että Natura-ympäristövaikutusselostuksessa on yksilöitävä kaikki ne elinympäristöt ja lajit, joiden osalta alue on lisätty luetteloon?
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 300/17

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Noord-Holland (Alankomaat) on esittänyt 19.6.2017 – Vision Research Europe BV v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond

(Asia C-372/17)

(2017/C 300/21)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Rechtbank Noord-Holland

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Vision Research Europe BV

Vastaaja: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond

Ennakkoratkaisukysymys

Onko tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön 4.2.2014 annettu Euroopan komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 113/2014 (1) pätevä, mikäli rechtbankin väliaikainen ratkaisu, jonka mukaan alanimikettä 8525 80 30 on tulkittava siten, että edellä 2 ja 12 kohdassa kuvatun kaltainen kamera, jossa on haihtuva muisti, jonka seurauksena otetut kuvat poistuvat, kun otetaan uusia kuvia tai kun kamera suljetaan, voidaan luokitella kyseiseen alanimikkeeseen, on asianmukainen?

(1) EUVL 2014, L 38, s. 20.
1)

Onko unionin oikeutta, erityisesti perusoikeuskirjan 21 artiklaa, luettuna yhdessä direktiivin 2000/78/EY (1) 1 artiklan ja 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan kanssa, tulkittava siten, että se on työntekijän ja työnantajan välistä yksityisoikeudellista työsuhdetta koskevassa oikeusriidassa esteenä sellaiselle kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan vain Augsburgin ja Helvetian tunnustuksen mukaisen evankelisen kirkon jäsenille, vanhakatolisen kirkon ja evankelis-metodistisen kirkon jäsenille myös pitkäperjantai on vapaapäivä vähintään 24 tunnin keskeytymättömällä lepoajalla, ja jos työntekijä työskentelee vapaapäivästä huolimatta, tällä on vapaapäivän vuoksi tekemättä jääneestä työsuorituksesta maksettavan korvauksen lisäksi oikeus suoritetun työn perusteella maksettavaan palkkaan, mutta muilla työntekijöillä, jotka eivät ole mainittujen kirkkojen jäseniä, tätä oikeutta ei ole.
1)

Onko unionin oikeus esteenä kansalliselle prosessisäännöstölle, jossa asetetaan edellytykseksi siviilioikeudellisen vaatimuksen esittämiselle silloin, kun on rikottu julkisia hankintoja koskevaa säännöstä, se, että julkisia hankintoja käsittelevä välimieselin tai tuomioistuin – joka tutkii kanteen, joka on tehty julkisia hankintoja käsittelevän välimieselimen päätöksestä – on todennut kyseisen rikkomisen lopullisesti?
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 277/25

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 18.5.2017 – K. M. Zyla v. Staatssecretaris van Financiën

(Asia C-272/17)

(2017/C 277/36)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Hoge Raad der Nederlanden

Pääasian asianosaiset

Valittaja: K. M. Zyla

Vastapuoli: Staatssecretaris van Financiën

Ennakkoratkaisukysymys

Onko SEUT 45 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka nojalla työntekijällä, joka kuuluu asetuksen N:o 1408/71 (1) tai asetuksen N:o 883/2004 (2) perusteella vain osan kalenterivuotta kyseisen jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmän piiriin, on tähän järjestelmään liittyviä sosiaaliturvamaksuja kannettaessa oikeus saada ainoastaan sellainen osa yleisen veronalennuksen sosiaaliturvamaksuja koskevasta osasta, joka määritetään vakuutuskausien keston välisessä suhteessa, jos mainittu työntekijä ei muuna osana kyseistä kalenterivuotta kuulu kyseisen jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmän piiriin ja jos hän asuu muun osan kalenterivuotta toisessa jäsenvaltiossa ja on saanut (lähes) kaikki tulonsa kyseiseltä vuodelta ensin mainitussa jäsenvaltiossa?

(1) Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71 (EYVL 1971, L 149, s. 2).

(2) Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 883/2004 (EUVL 2004, L 166, s. 1).
1)

Pitäisikö tiettyjen tukimuotojen toteamisesta yhteismarkkinoille soveltuviksi perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan mukaisesti annetun komission asetuksen (EY) N:o 800/2008 (1) (yleinen ryhmäpoikkeusasetus) 8 artiklan 2 kohtaa tulkita niin, että kyseisen säännöksen asiayhteydessä ”hanketta tai toimintaa koskevat” työt on aloitettu, jos tuettava toiminta on esimerkiksi laitteen hankinta ja kyseisestä laitteesta on tehty kauppasopimus? Onko jäsenvaltion laitoksilla toimivalta arvioida kyseisessä säännöksessä säädetyn perusteen rikkomista kannustavan vaikutuksen vaatimusta rikkovasta sopimuksesta irtautumisesta aiheutuvien kustannusten perusteella? Mikäli jäsenvaltion laitoksilla on tähän oikeus, kuinka suuria sopimuksesta irtautumisesta aiheutuvia kustannuksia (prosentuaalisesti) voidaan pitää riittävän marginaalisina, jotta kannustavan vaikutuksen vaatimuksen voidaan katsoa täyttyneen?
3)

Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko valmistajan, joka on käyttänyt liitteessä III olevan toisen kohdan mukaista menettelyä tilanteessa, jossa on olemassa yhdenmukaistettuja standardeja, joissa määritellään vaaditut olennaiset radiotestisarjat, mutta joka sen jälkeen on omasta tahdostaan kääntynyt ilmoitetun tarkastuslaitoksen puoleen ja pyytänyt tätä vahvistamaan edellä mainittujen testien luettelon ja on omasta tahdostaan liittänyt tuotteeseen sen tarkastuslaitoksen tunnusnumeron, jonka puoleen se on kääntynyt, merkittävä tarkastuslaitoksen tunnusnumero myös tuotteeseen ja sen pakkaukseen?
1)

Kuuluuko asetuksen (EU) N:o 204/2011 (1) tai mahdollisesti asetuksen (EU) N:o 2016/44 (2) soveltamisalaan [seuraavissa kohdissa kuvatun kaltainen] takausmaksujen suorittamisvelvollisuus, joka perustuu sellaisista vastatakaussopimuksista muodostuvan sopimusten ketjuun, jotka on tehty pankkitakauksen antamiseksi Libyan Housing and Infrastructure Boardin hyväksi (jäljempänä HIB): 1.1. kun Euroopan unioniin sijoittautuneella pankilla on vastatakaussopimuksen perusteella velvollisuus suorittaa maksuja libyalaiselle pankille, joka on mainittu asetuksen (EU) N:o 204/2011 liitteessä III olevalla ”mustalla listalla”? 1.2. kun Euroopan unioniin sijoittautuneella pankilla on vastatakaussopimuksen perusteella velvollisuus suorittaa maksuja libyalaiselle pankille, jota ei ole mainittu asetuksen (EU) N:o 204/2011 liitteessä III olevalla ”mustalla listalla”, mutta pankkitakaus on annettu kyseisellä listalla mainitun HIB:n hyväksi? 1.3. kun asetuksella N:o 204/2011 – sen jälkeen kun sitä on asetuksella (EU) N:o 45/2014 muutettu – kielletään kaikki suorat ja välilliset maksut kaikille libyalaisille yhteisöille? 1.4. kun takausmaksujen suorittamisvelvollisuus perustuu sellaiseen vastatakaussopimuksista muodostuvaan, kahden Euroopan unioniin sijoittautuneen pankin välisessä suhteessa muotoutuneeseen sopimusketjuun kuuluvaan vastatakaussopimukseen, joka on tehty pankkitakauksen antamiseksi HIB:n hyväksi? 1.5. kun takausmaksuja koskeva tilinselvitys tapahtuu takauskauden päätyttyä riita-asian oikeudenkäynnissä asetuksen (EU) 2016/44 voimaantulon jälkeen?
1)

Onko direktiivin 2003/98 1 artiklan 2 kohdan c alakohdan kolmatta luetelmakohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2013/37 (konsolidoitu versio), ja kun otetaan huomioon vähimmäistason yhdenmukaistaminen, tulkittava siten, että kansallisessa säännöstössä voidaan sallia rajaton (ehdoton) oikeus tutustua kaikkiin tietoihin, jotka koskevat tekijänoikeuksia koskevia sopimuksia ja konsulttisopimuksia, silloinkin kun ne on määritelty yrityssalaisuuksiksi, ja että siinä voidaan tehdä näin ainoastaan sellaisten henkilöiden osalta, jotka ovat valtion määräävän vaikutusvallan alaisuudessa, mutta ei muiden osalta, ja vaikuttaako tulkintaan myös asetus N:o 575/2013 tietojen julkistamista koskevien sääntöjen osalta ja siten, että direktiivissä 2003/98 tarkoitettu julkista merkitystä omaavien tietojen saatavuus ei voi olla laajempi kuin säädetään kyseisessä asetuksessa vahvistetuissa tietojen julkistamista koskevissa yhtenäisissä säännöissä?
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 213/18

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale Calabria (Italia) on esittänyt 22.3.2017 – Lloyd’s of London v. Agenzia Regionale per la Protezione dell’Ambiente della Calabria

(Asia C-144/17)

(2017/C 213/23)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale Amministrativo Regionale Calabria

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Lloyd’s of London

Vastapuoli: Agenzia Regionale per la Protezione dell’Ambiente della Calabria

Ennakkoratkaisukysymys

Ovatko Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen (SEUT) perustuvissa unionin kilpailusäännöissä vahvistetut periaatteet ja niistä johtuvat periaatteet, kuten tarjousten riippumattomuuden ja salassapidon periaatteet, esteenä kansalliselle säännöstölle – sellaisena kuin sitä tulkitaan oikeuskäytännössä – jossa sallitaan Lloyd’s of Londoniin kuuluvien eri vakuutusyhtymien osallistua samanaikaisesti samaan hankintaviranomaisen käynnistämään tarjouspyyntömenettelyyn, kun niiden tarjoukset allekirjoittaa yksi ja sama henkilö eli yleinen edustaja (general representative) kyseisessä maassa?
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 178/10

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court of the United Kingdom (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 27.3.2017 – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs v. Volkswagen Financial Services (UK) Ltd

(Asia C-153/17)

(2017/C 178/11)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Supreme Court of the United Kingdom

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Vastaaja: Volkswagen Financial Services (UK) Ltd

Ennakkoratkaisukysymykset

1) Jos lunastusmahdollisuuden sisältäviin vuokrausliiketoimiin (jotka koostuvat verosta vapautetuista rahoituspalveluista ja verollisista ajoneuvojen luovutuksista) liittyvät yleiskustannukset on sisällytetty ainoastaan verovelvollisen verosta vapautettujen rahoituspalvelujen hintaan, onko verovelvollisella oikeus vähentää näihin yleiskustannuksiin sisältyvä vero?

2) Miten on tulkittava tuomion Midland Bank (C-98/98, EU:C:2000:300) 31 kohtaa ja etenkin siihen sisältyvää toteamusta, jonka mukaan yleiskustannukset ”ovat – – osa verovelvollisen yleiskustannuksia, jotka sellaisina muodostavat osan yrityksen tuotteiden hinnasta”? Erityisesti: a) Olisiko kyseistä kohtaa tulkittava siten, että jäsenvaltion on aina kohdennettava jokin osuus ostoihin sisältyvästä verosta jokaiseen liiketoimeen sovellettaessa jotakin direktiivin (1) 173 artiklan 2 kohdan c alakohdan nojalla toteutettua erityismenetelmää? b) Onko näin myös silloin, jos yleiskustannuksia ei tosiasiallisesti sisällytetä yrityksen suorittamien verollisten liiketoimien hintaan?

3) Merkitseekö se, että yleiskustannuksia on tosiasiallisesti käytetty ainakin jossain määrin ajoneuvojen verollisiin luovutuksiin, että a) jokin osuus näihin kustannuksiin sisältyvästä verosta on voitava vähentää? b) Onko näin myös silloin, jos yleiskustannuksia ei tosiasiallisesti sisällytetä ajoneuvojen verollisten luovutusten hintaan?

4) Voiko olla lähtökohtaisesti oikeutettua jättää ajoneuvojen verolliset luovutukset (tai niiden arvo) huomiotta direktiivin 173 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisen erityismenetelmän soveltamisessa?

(1) Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL 2006, L 347, s. 1).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 195/11

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia del País Vasco (Espanja) on esittänyt 21.3.2017 – José Luis Cabana Carballo v. Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) ja Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

(Asia C-141/17)

(2017/C 195/16)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Superior de Justicia del País Vasco

Pääasian asianosaiset

Valittaja: José Luis Cabana Carballo

Vastapuolet: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) ja Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

Ennakkoratkaisukysymykset

Kun henkilö saa vanhuuseläkettä pysyvän täyden työkyvyttömyyden perusteella maksetun etuuden muututtua vanhuuseläkkeeksi hänen täytettyään 65 vuotta ja kun hänelle maksetaan 20 prosentin lisää, koska henkilön iän, yleisten tai erityisten valmiuksien puuttumisen ja asuinpaikan sosiaalisten ja työolosuhteiden vuoksi aikaisemmasta tavanomaisesta työstä poikkeavan muun työn saamisen oletetaan olevan vaikeaa, ja hänelle myönnetään Saksan valtion kustannuksella oleva vanhuuseläke-etuus, jonka suuruus on 128 euroa kuukaudessa, mikä on vähemmän kuin mainittu lisä, sovellettaessa asetusta N:o 883/2004: (1)

1) Onko asetuksen (EY) N:o 883/2004 53 artiklan 3 kohdan a ja d alakohtaa pidettävä sen 5 artiklassa tarkoitettuina poikkeussäännöksinä ja onko niitä tästä syystä sovellettava 5 artiklan b alakohdassa säädetyn sijaan?

2) Onko kyseisen asetuksen 53 artiklan 3 kohdan a alakohtaa sovellettaessa katsottava, että tavanomaisessa ammatissa työskentelyä koskevan pysyvän täyden työkyvyttömyyden perusteella maksetun eläkkeen 20 prosentin lisää koskeva Espanjan lainsäädäntö on lainsäädäntö, jossa edellytetään ulkomailla saatujen etuuksien tai tulojen huomioon ottamista?

3) Jos edelliseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko Espanjan hallinto- ja oikeuskäytäntöä, jonka mukaan tavanomaisessa ammatissa työskentelyä koskevan pysyvän täyden työkyvyttömyyden maksetun eläkkeen 20 prosentin lisän maksaminen keskeytyy, kun etuudensaaja saa vanhuuseläkettä toisesta jäsenvaltiosta, pidettävä kyseisen unionin säännöksen vastaisena?

4) Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko kyseisen asetuksen 53 artiklan 3 kohdan d alakohtaa pidettävä esteenä sille, että tavanomaisessa ammatissa työskentelyä koskevan pysyvän täyden työkyvyttömyyden perusteella maksetun eläkkeen 20 prosentin lisän maksaminen keskeytyy myös siltä osin kuin se ylittää toisessa jäsenvaltiossa saadun eläkkeen määrän?

(1) Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus /EY) N:o 883/2004 (EUVL 2004, L 166, s. 1).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 151/21

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice, Chancery Division, Patents Court (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 8.3.2017 – Teva UK Limited, Accord Healthcare Limited, Lupin Limited, Lupin Europe Limited ja Generics (UK) Limited (joka toimii toiminimellä Mylan) v. Gilead Sciences Inc.

(Asia C-121/17)

(2017/C 151/28)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

High Court of Justice, Chancery Division, Patents Court

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Teva UK Limited, Accord Healthcare Limited, Lupin Limited, Lupin Europe Limited ja Generics (UK) Limited (joka toimii toiminimellä Mylan)

Vastaaja: Gilead Sciences Inc.

Ennakkoratkaisukysymys

Mitä perusteita on sovellettava sen ratkaisemiseksi, suojaako tuotetta voimassa oleva peruspatentti asetuksen N:o 469/2009 (1) 3 artiklan a alakohdassa tarkoitetulla tavalla?

(1) Lääkkeiden lisäsuojatodistuksesta 6.5.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 469/2009 (EUVL 2009, L 152, s. 1).
1.

Ensimmäinen valitusperuste perustuu oikeudelliseen virheeseen, joka unionin yleisen tuomioistuimen väitetään tehneen sen tulkitessa syy-yhteyden käsitettä, koska se on katsonut, että se, että oikeudenkäynnin kohtuullista kestoa ei noudatettu, oli ratkaiseva syy väitetylle aineelliselle vahingolle, joka johtui pankkitakuuseen liittyneiden kulujen maksamisesta, vaikka vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan näiden kulujen ratkaisevana syynä on se, että yritys on itse päättänyt olla maksamatta sakkoa odotettaessa unionin tuomioistuimessa käytävän menettelyn päättymistä.
3)

Mikäli toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Edellytetäänkö direktiivin 98/59/EY 2 artiklan 4 kohdan toisessa alakohdassa luettuna yhdessä 3 kohdan a alakohdan ja b alakohdan i alakohdan sekä 1 kohdan kanssa, että työntekijöiden edustajille on ilmoitettava myös siitä, mitä sellaisia liiketaloudellisia tai muita syitä yrityksellä, jolla on määräysvalta työnantajaan nähden, on päätöksilleen, jotka ovat johtaneet siihen, että työnantaja suunnittelee joukkovähentämisiä?
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 151/25

Valitus, jonka Euroopan unioni, jota edustaa Euroopan unionin tuomioistuin, on tehnyt 17.3.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kolmas jaosto) asiassa T-577/14, Gascogne Sack Deutschland ja Gascogne v. Euroopan unioni, 10.1.2017 antamasta tuomiosta

(Asia C-138/17 P)

(2017/C 151/32)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: Euroopan unioni, jota edustaa Euroopan unionin tuomioistuin (asiamiehet: J. Inghelram ja Á. M. Almendros Manzano)

Muut osapuolet: Gascogne Sack Deutschland GmbH, Gascogne ja Euroopan komissio

Vaatimukset

— valituksenalaisen tuomion tuomiolauselman 1 kohta on kumottava

— Gascogne Sack Deutschlandin ja Gascognen ensimmäisessä oikeusasteessa esittämä vaatimus saada 187 571 euroa korvauksena tappioista, joiden väitetään aiheutuneen siitä, että pankkitakauksesta on ollut maksettava lisämaksuja pitemmältä ajalta kuin olisi ollut kohtuullista, on hylättävä perusteettomana

— Gascogne Sac Deutschland ja Gascogne on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja vetoaa valituksensa tueksi kolmeen valitusperusteeseen.

Ensimmäinen valitusperuste perustuu oikeudelliseen virheeseen syy-yhteyden käsitteen tulkinnassa, koska unionin yleinen tuomioistuin on katsonut, että asian ratkaisemista kohtuullisessa ajassa koskevan vaatimuksen noudattamatta jättäminen on ollut pankkitakauksen kulujen maksamisena ilmenneen väitetyn aineellisen vahingon ratkaiseva syy, vaikka vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan on niin, että tällaisten kulujen maksamisen ratkaiseva syy on yrityksen oma valinta olla maksamatta sakkoa asian ollessa vielä käsiteltävänä unionin tuomioistuimissa.

Toinen valitusperuste perustuu oikeudelliseen virheeseen vahingon käsitteen tulkinnassa, koska unionin yleinen tuomioistuin on kieltäytynyt soveltamasta pankkitakauksen kulujen maksamiseen liittyvään väitettyyn aineelliseen vahinkoon samaa edellytystä, jonka se oli konstruoinut sakon määrälle suoritettavien korkojen maksamiseen liittyvän väitetyn aineellisen vahingon yhteydessä ja jonka mukaan kantajien oli ensimmäisessä oikeusasteessa osoitettava, että tähän maksuun liittyvä taloudellinen rasitus on suurempi kuin kantajien saama etu sakon maksamatta jättämisestä.

Kolmas valitusperuste perustuu oikeudelliseen virheeseen sen ajanjakson määrittämisessä, jonka aikana väitetty aineellinen vahinko on tapahtunut, sekä perustelujen puutteellisuuteen, koska unionin yleinen tuomioistuin on ratkaisunsa perusteita selittämättä katsonut, että ajanjakso, jonka aikana pankkitakauksen kulujen maksamiseen liittyvä väitetty aineellinen vahinko on aiheutunut, on voinut olla muu kuin se ajanjakso, johon tämän väitetyn vahingon syynä oleva lainvastainen menettely sen mielestä ajoittui.
1)

Merkitsevätkö [7.7.1992 annettuun] tuomioon Immigration Appeal Tribunal ja Surinder Singh, ex parte Secretary of State for the Home Department (asia C-370/90) sisältyvät periaatteet sitä, että jäsenvaltio on velvollinen myöntämään oleskeluluvan tai toissijaisesti helpottamaan oleskeluluvan myöntämistä henkilölle, joka ei ole unionin kansalainen ja joka on sellaisen unionin kansalaisen avopuoliso, joka käytettyään perussopimusten mukaista oikeuttaan liikkumisvapauteen työskennelläkseen toisessa jäsenvaltiossa palaa kyseisen avopuolisonsa kanssa jäsenvaltioon, jonka kansalainen hän on?
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 144/18

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Münster (Saksa) on esittänyt 27.12.2016 – EV v. Finanzamt Lippstadt

(Asia C-685/16)

(2017/C 144/23)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Finanzgericht Münster

Pääasian asianosaiset

Kantaja: EV

Vastaaja: Finanzamt Lippstadt

Ennakkoratkaisukysymys

Onko SEUT 63 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen pääomien ja maksuliikenteen vapautta koskevia määräyksiä tulkittava siten, että ne ovat esteenä vuoden 2002 elinkeinoverolain, sellaisena kuin se on muutettuna 20.12.2007 annetulla vuoden 2008 verolailla (BGBl. I 2007, s. 3150), 9 §:n 7 momentin säännökselle siltä osin kuin siinä asetetut edellytykset, joiden mukaisesti elinkeinoverotuksessa voittoa ja lisäyksiä pienennetään vähentämällä siitä voitot, jotka on saatu sellaisen pääomayhtiön omistusosuuksista, jonka liikkeenjohto ja kotipaikka ovat Saksan liittotasavallan ulkopuolella, ovat tiukempia kuin ne, joiden mukaisesti voitosta ja lisäyksistä vähennetään voitot, jotka on saatu veronalaisesta kotimaisesta pääomayhtiöstä omistetuista osuuksista, tai kotimaisen yrityksen elinkeinotulon osuus, joka ei kohdistu kotimaassa sijaitseviin kiinteisiin toimipaikkoihin?
2.

velvoittaa Slovakian tasavallan maksamaan Euroopan komissiolle ”Euroopan unionin omat varat” -tilille a) 6 793,80 euron suuruisen uhkasakon kultakin päivältä, jonka unionin tuomioistuimen asiassa C-331/11, komissio v. Slovakia, antaman tuomion täytäntöönpanon kannalta tarpeellisten toimenpiteiden toteuttaminen Slovakian tasavallassa viivästyy tässä asiassa annettavan tuomion julistamispäivästä alkaen siihen päivään asti, jona Slovakian tasavalta on toteuttanut unionin tuomioistuimen asiassa C-331/11, komissio v. Slovakia, antaman tuomion täytäntöönpanon kannalta tarpeelliset toimenpiteet b) 743,60 euron suuruisen päivittäisen kiinteämääräisen hyvityksen – pysyttäen kuitenkin vähintään 939 000 euron suuruisen yhteismäärän – kultakin päivältä, jonka unionin tuomioistuimen asiassa C-331/11, komissio v. Slovakia, antaman tuomion täytäntöönpanon kannalta tarpeellisten toimenpiteiden toteuttaminen Slovakian tasavallassa on viivästynyt 25.4.2013 eli mainitun tuomion julistamispäivästä alkaen — tässä asiassa annettavan tuomion julistamispäivään asti tai — siihen päivään asti, jona Slovakian tasavalta on toteuttanut unionin tuomioistuimen asiassa C-331/11, komissio v. Slovakia, antaman tuomion täytäntöönpanon kannalta tarpeelliset toimenpiteet, mikäli tämä päivä on aikaisempi kuin tässä asiassa annettavan tuomion julistamispäivä, ja