Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Oikeudenkäyntimenettely – Oikeudenkäyntikulut – Oikeudenkäyntikulujen vahvistaminen – Oikeudenkäynnin kolmannen osapuolen maksamien kulujen kuuluminen korvattavien oikeudenkäyntikulujen käsitteen alaan – Edellytykset

(Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 91 artikla)

2. Oikeudenkäyntimenettely – Oikeudenkäyntikulut – Oikeudenkäyntikulujen vahvistaminen – Asianosaisille kanteen nostamista edeltävässä vaiheessa aiheutuneet kulut eivät kuulu korvattavien oikeudenkäyntikulujen käsitteen alaan

(Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 90 ja 91 artikla)

3. Oikeudenkäyntimenettely – Oikeudenkäyntikulut – Oikeudenkäyntikulujen vahvistaminen – Huomioon otettavat seikat

(Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 91 artiklan b alakohta)

4. Oikeudenkäyntimenettely – Oikeudenkäyntikulut – Oikeudenkäyntikulujen vahvistaminen – Huomioon otettavat seikat

(Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 91 artiklan b alakohta)

Tiivistelmä

1. Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 91 artiklasta ilmenee, että korvattavat oikeudenkäyntikulut on rajattu ensinnäkin asian käsittelystä unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneisiin kustannuksiin ja toiseksi tätä varten välttämättömiin kustannuksiin.

Lisäksi ilmaisulla ”asianosaisille aiheutuneet kustannukset” tarkoitetaan kuluja, jotka ovat aiheutuneet asian käsittelystä, johon asianosaiset ovat osallistuneet. Ilmaisulla ei siis tarkoiteta pelkästään kuluja, joista asianosaiset ovat tosiasiassa vastanneet. Näin ollen korvattavia ovat kulut, jotka ovat aiheutuneet asian käsittelystä unionin yleisessä tuomioistuimessa ja jotka ovat olleet tätä varten välttämättömiä, vaikka kulut olisi tosiasiassa maksanut oikeudenkäynnin kolmas osapuoli. Jotta asia olisi toisin, oikeudenkäyntikulujen maksamisesta vastuussa olevan asianosaisen olisi näytettävä oikeudellisesti riittävällä tavalla toteen, että kolmannen osapuolen intressit eroavat pääasian toisen asianosaisen intresseistä.

(ks. 25–27 kohta)

2. Vaikka huomattavaa oikeudellista työtä yleensä tehdäänkin oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn aikana, asian käsittelyllä tarkoitetaan unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 91 artiklassa ainoastaan käsittelyä unionin yleisessä tuomioistuimessa, ei oikeudenkäyntiä edeltävää menettelyä. Tämä perustuu erityisesti työjärjestyksen 90 artiklaan, jossa viitataan ”asian käsittelyyn unionin yleisessä tuomioistuimessa”.

Vaatimus, joka koskee oikeudenkäyntiä edeltävään aikaan liittyvien kulujen ja erityisesti asianajajien osallistumiseen asian käsittelyyn komissiossa liittyvien kulujen korvaamista tai joka koskee oikeutta saada komissiolta korvausta kuluista ajalta, jolloin ei ole ryhdytty mihinkään oikeudenkäyntimenettelyyn liittyvään toimenpiteeseen, on siis hylättävä. Tällaiset kulut eivät nimittäin voi liittyä tänä aikana suoraan asianajajien osallistumiseen asian käsittelyyn unionin yleisessä tuomioistuimessa, eikä niitä näin ollen ole pidettävä unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 91 artiklassa tarkoitettuina asian käsittelystä aiheutuneina välttämättöminä kustannuksina. Myös vaatimus, joka koskee oikeutta saada komissiolta korvausta kuluista, jotka liittyvät kansallisessa tuomioistuimessa nostetun kanteen valmisteluun, on hylättävä.

(ks. 31–33 ja 35 kohta)

3. Unionin tuomioistuimilla ei ole toimivaltaa vahvistaa niiden palkkioiden määrää, jotka asianosaisten on maksettava omille asianajajilleen, vaan ne voivat vahvistaa, minkä määräisinä oikeudenkäyntikulujen maksamisesta vastuussa olevan asianosaisen on ne korvattava. Antaessaan ratkaisua oikeudenkäyntikulujen vahvistamista koskevaan vaatimukseen unionin yleisen tuomioistuimen ei tarvitse ottaa huomioon asianajajien kansallisia palkkiosääntöjä eikä mahdollista asianosaisen ja tämän asiamiesten tai avustajien välistä sopimusta tästä.

Asianajajien palkkioita koskevien unionin oikeussääntöjen puuttuessa unionin yleisen tuomioistuimen on oikeudenkäyntikuluja vahvistaessaan vapaasti arvioitava asiassa esille tulleita seikkoja ja otettava tältä osin huomioon oikeudenkäynnin kohde ja luonne, sen merkitys unionin oikeuden kannalta ja asian vaikeusaste, oikeudenkäynnistä asiamiehille tai avustajille aiheutuneen työn määrä ja oikeudenkäynnissä kyseessä olleet asianosaisten taloudelliset intressit.

(ks. 37 ja 38 kohta)

4. Siltä osin kuin kyse on oikeudenkäynnistä mahdollisesti aiheutuneen työn määrän arvioinnista unionin tuomioistuinten on otettava huomioon koko oikeudellisen menettelyn kannalta objektiivisesti välttämätön työ.

Jos asianosaisen asianajajat ovat kuitenkin jo avustaneet tätä riita-asiaan liittyvien aikaisempien menettelyjen tai toimenpiteiden aikana, on syytä ottaa huomioon myös se seikka, että asianajajilla on ollut tiedossa sellaisia riita-asian kannalta merkityksellisiä seikkoja, jotka ovat olleet omiaan helpottamaan heidän työtään ja vähentämään oikeudenkäynnin valmisteluun käytettyä aikaa. Tämä toteamus pätee pääsääntöisesti myös silloin, kun kantajien lukumäärä on huomattava, sillä kaikki tässä tilanteessa toteutettavat toimenpiteet ovat muodollisia ja standardoituja eivätkä ne vaikuta asian oikeudelliseen sisältöön.

Lisäksi on todettava, että vaikka asianosaiset voivat antaa vapaasti puolustuksensa yhtä aikaa useamman asianajajan tehtäväksi sen varmistamiseksi, että saadaan kokeneempien asianajajien palveluja, on kuitenkin ennen kaikkea otettava huomioon sellaisten työtuntien kokonaismäärä, joita voidaan pitää oikeudenkäyntimenettelyn kannalta objektiivisesti välttämättöminä, riippumatta siitä, kuinka monen asianajajan kesken suoritetut palvelut ovat saattaneet jakautua.

(ks. 42–44 ja 46 kohta)