ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1)

Ensimmäinen valitusperuste, joka on jaettu kolmeen osaan ja joka perustuu oikeudelliseen virheeseen, joka on tapahtunut määriteltäessä kanteen nostamiselle varattua kohtuullista määräaikaa EIP:n ja sen työntekijöiden välisessä riita-asiassa. — Valitusperusteen ensimmäisessä osassa valittajat väittävät, että virkamiestuomioistuin on antanut EIP:n työntekijöiden nostaman kanteen määräaikoja koskevalle oikeuskäytännölle sille kuulumattoman merkityksen ja on de facto jättänyt huomiotta kohtuullista määräaikaa koskevan säännön, joka on itsessään joustava ja joka mahdollistaa asiassa kyseessä olevien etujen tosiasiallisen vertailun, ja on sen sijaan soveltanut yksinomaan yleistä kolmen kuukauden määräaikaa. — Valitusperusteen toisessa osassa valittajat väittävät, että EIP:n ja sen työntekijöiden väliseen riita-asiaan sovellettavissa säännöksissä ei ole määrätty minkäänlaisista määräajoista, mutta virkamiestuomioistuin on soveltanut analogisesti virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 91 artiklan sekä työjärjestyksen 100 artiklan 3 kohdan mukaista kolmen kuukauden ja kymmenen päivän määräaikaa. — Valitusperusteen kolmannessa osassa valittajat vetoavat siihen, että suhteellisuusperiaatetta ja valittajien oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan on loukattu siltä osin kuin virkamiestuomioistuin on valittajien mukaan katsonut suhteettomaksi valittajien esittämän määräajan, joka erosi muutamilla sekunneilla virkasuhteisiin sovellettavista viitemääräajoista.
2)

Toinen kanneperuste koskee sitä, että riidanalaisella päätöksellä on rikottu tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen 4 artiklan 1, 2, 3 ja 4 kohtaa, koska kantajalle ei ole annettu oikeutta tutustua pyydettyihin valmisteluasiakirjoihin ja Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen ohjeita koskeviin tieteellisiin lausuntoihin. Riidanalaisella päätöksellä on myös rikottu asetuksen (EY) N:o 1367/2006 6 artiklan 1 kohtaa, koska asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan mukaisia poikkeuksia ei ole tulkittu suppeasti.
—

Kantaja esittää tästä erityisesti, että kysymyksessä on asetuksen N:o 510/2006 2 artiklan 2 kohdan, kun se luetaan yhdessä 2 artiklan 1 kohdan kanssa, rikkominen, koska ”Hollanti” on ”Alankomaiden” synonyyminä maan nimi. Lisäksi kysymyksessä ei ole maitten nimien rekisteröintiin vaadittava poikkeustapaus
—

On todettava, että 14.1.2011 annettu neuvoston asetus EU N:o 25/2011 ja 14.1.2011 tehty neuvoston päätös 2011/18/YUTP, jotka on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä 15.1.2011, eivät ole perusteltuja kantajana olevan Brouha Nathanaël AHOUMAn osalta
—

on vahvistettava ja todettava, että EMA on täyttänyt asianmukaisesti sopimusvelvoitteensa, jotka perustuvat sopimuksiin 507760 DICOMES ja 507126 COCOON ja että sillä on näin ollen oikeus saada korvaus menoista, jotka johtuvat näiden sopimusten täytäntöönpanosta ja jotka ilmenevät komissiolle lähetetyistä FORM C -lomakkeista, joihin sisältyy COCOON-sopimuksen jaksoa IV koskeva FORM C -lomake
2)

Toisessa kanneperusteessaan kantaja väittää, että komissio teki ilmeisiä arviointivirheitä laskiessaan sakon määrää asetuksen N:o 1/2003 ja sakkojen laskennasta annettujen suuntaviivojen vastaisesti sekä loukkasi yhdenvertaisuusperiaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja laiminlöi perusteluvelvollisuutensa Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 ja 49 artiklan, SEUT 296 artiklan ja unionin oikeuden yleisten periaatteiden vastaisesti. Kantaja esittää tältä osin seuraavaa: — komissio teki ensinnäkin ilmeisiä arviointivirheitä rikkoen siten sakkojen laskennasta annettuja suuntaviivoja ja loukaten suhteellisuusperiaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, kun se otti myyntiarvoa laskiessaan huomioon hinnat ja saapuvat lennot; — toiseksi komissio teki ilmeisiä arviointivirheitä arvioidessaan rikkomisen törkeyttä rikkoen siten asetusta N:o 1/2003 ja sakkojen laskennasta annettuja suuntaviivoja sekä loukaten suhteellisuusperiaatetta; — kolmanneksi komissio rikkoi asetusta N:o 1/2003 ja sakkojen laskennasta annettuja suuntaviivoja sekä loukkasi suhteellisuusperiaatetta ottaessaan huomioon sääntelyjärjestelmät lieventävänä seikkana, jonka perusteella sakon määrä alennettiin ainoastaan 15 prosenttia — neljänneksi komissio laiminlöi perusteluvelvollisuutensa sakkojen laskennan osalta SEUT 296 artiklan ja perusoikeuskirjan 41 artiklan vastaisesti.
—

on kumottava Tanskan liikenneministeriön ja Danske Statsbaner -yrityksen välisistä julkisia liikennepalveluja koskevista sopimuksista (valtiontuki C 41/08 (ex NN 35/08)) 24.2.2010 tehdyn komission päätöksen (EUVL 2011 L 7, s. 1) 1 artiklan 2 kohta
—

Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta tehdyn päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 25.10.2010 tehdyn neuvoston päätöksen 2010/644/YUTP (1) liitteessä olevan B osan 5 kohta sekä Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EY) N:o 423/2007 kumoamisesta 25.10.2010 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 961/2010 (2) VIII liitteessä olevan B osan 5 kohta on kumottava ja neuvoston 28.10.2010 päivättyyn kirjeeseen sisältyvä päätös on kumottava
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 80/22

Kanne 17.1.2011 — El Corte Inglés v. SMHV — BA&SH (ba&sh)

(Asia T-23/11)

2011/C 80/43

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: El Corte Inglés, SA (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajaja M. López Camba ja asianajaja J. Rivas Zurdo)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

Vastapuoli valituslautakunnassa: BA&SH SAS (Pariisi, Ranska)

Vaatimukset

— Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan asiassa R 94/2010-2 7.10.2010 tekemä päätös on kumottava

— vastaaja ja vastapuoli valituslautakunnassa on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki ”ba&sh” luokkiin 3, 14, 18 ja 25 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 5679758

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Espanjassa tavaramerkiksi nro 2211312 rekisteröity värillinen kuviomerkki ”BASS10” luokkaan 3 kuuluvia tavaroita varten, Espanjassa tavaramerkiksi nro 2140717 rekisteröity värillinen kuviomerkki ”BASS10” luokkaan 18 kuuluvia tavaroita varten, Espanjassa tavaramerkiksi nro 2140718 rekisteröity värillinen kuviomerkki ”BASS10” luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten, Espanjassa tavaramerkiksi nro 2223832 rekisteröity värillinen kuviomerkki ”BASS10” luokkaan 14 kuuluvia tavaroita varten

Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen kokonaisuudessaan

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: Kantaja katsoo, että asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohtaa on rikottu, koska valituslautakunta totesi virheellisesti, että todisteita tavaramerkin tosiasiallisesta käytöstä kyseessä olevien tavaroiden osalta ei ole esitetty. Lisäksi kantaja katsoo, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, koska kyseessä olevat tavaramerkit ovat niin samankaltaisia, että tämä voi aiheuttaa sekaannusvaaran, ja koska tavarat, joita riidanalainen tavaramerkki koskee, ovat osin samoja ja osin samankaltaisia kuin ne tavarat, joita varten aikaisemmat tavaramerkit on rekisteröity.
1.

Yhteisön oikeutta on rikottu asian tosiseikkojen virheellisen ja puuttuvan arvioinnin perusteella Kantaja väittää, että asian tosiseikkoja on arvioitu virheellisesti ja puutteellisesti tiettyjen henkilöstökulujen ja majoitus- ja matkakulujen tukikelpoisuuden osalta. Se väittää myös, että eri palveluita koskevia tosiseikkoja on arvioitu virheellisesti ja puutteellisesti.
C 238/38

Oikaistaan virallisessa lehdessä julkaistu tiedonanto asiassa T-242/11

( Euroopan unionin virallinen lehti C 211, 16. heinäkuuta 2011, s. 27 )

2011/C 238/67

Virallisessa lehdessä julkaistu tiedonanto asiassa T-242/11, Kaltenbach & Voigt v. SMHV (3D eXam), kuuluu seuraavasti:

Kanne 9.5.2011 — Kaltenbach & Voigt v. SMHV (3D eXam)

(Asia T-242/11)

2011/C 238/67

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Kaltenbach & Voigt (Biberach an der Riß, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Graf), Saksa)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan asiassa R 2361/2010-2 1.3.2011 tehdyn sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan päätöksen;

— velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Haettu yhteisön tavaramerkki: sanojen ”3D eXam” sisältämä kuviomerkki luokkaan 10 kuuluvia tavaroita varten

Tutkijan päätös: Suojan epääminen Euroopan unionissa kansainväliseltä rekisteröinniltä yhteisön tavaramerkkiasetuksen 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan sekä 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen ja aikaisempien kansallisten rekisteröintien/aikaisemmin myönnetyn kansallisen suojan huomioon ottamatta jättäminen, koska kyseessä oleva kansainvälinen rekisteröinti: (i) ei ole pelkästään kuvaileva ja koska (ii) se on erottamiskykyinen, sillä kohdeyleisö ymmärtää merkin ”3D eXam” kaupallista alkuperää osoittavaksi merkinnäksi.
—

Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 14.10.2010 tekemä päätös asiassa R 451/2010-1, jolla vahvistettiin väiteosaston 27.1.2010 tekemä päätös väitemenettelyssä nro B 751 570, on kumottava kokonaisuudessaan, väite on hylättävä ja tavaramerkkiasia on palautettava harmonisointivirastoon rekisteröintimenettelyn jatkamiseksi ja vastaaja on velvoitettava korvaamaan kaikki tähän asiaan liittyvät oikeudenkäyntikulut, erityisesti myös valituslautakunnan menettelystä aiheutuneet kulut.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 55/31

Kanne 27.12.2010 — Deutsche Telekom v. SMHV — TeliaSonera Denmark (Magenta väri)

(Asia T-583/10)

2011/C 55/56

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Deutsche Telekom AG (Bonn, Saksa) (edustajat: asianajajat T. Dolde ja V. von Bomhard)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: TeliaSonera Denmark A/S (Kööpenhamina, Tanska)

Vaatimukset

— sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 22.10.2010 asiassa R 463/2009-4 tekemä päätös on kumottava

— vastaaja tai vastapuoli valituslautakunnassa, siinä tapauksessa, että se tulee asiassa väliintulijaksi, on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: värimerkki, joka koostuu magentasta väristä luokkiin 38 ja 42 kuuluvia palveluja varten — rekisteröity yhteisön tavaramerkki nro 212787

Yhteisön tavaramerkin haltija: kantaja

Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: vastapuoli valituslautakunnassa

Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjän tavaramerkkioikeus: mitättömäksi julistamista vaatinut osapuoli perusti vaatimuksensa neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 4 artiklan ja 7 artiklan 3 kohdan mukaisiin ehdottomiin hylkäämisperusteisiin

Mitättömyysosaston ratkaisu: asian käsittely päätettiin, koska vaatimus mitättömäksi julistamisesta peruutettiin

Valituslautakunnan ratkaisu: valitus jätettiin tutkimatta

Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 59 artiklaa on rikottu, koska valituslautakunta (i) ei arvioinut asianmukaisesti valituksen tutkittavaksi ottamista ja (ii) koska se rikkoi asetuksen N:o 207/2009 85 artiklan 3 kohtaa ja 83 artiklaa todetessaan, ettei menettelyn jatkamiselle ollut perusteltua syytä
—

Neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 856/2010 (1), joka on annettu 27.9.2010, on kumottava siltä osin kuin se vaikuttaa kantajiin ja
—

Komissio on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se hyväksyi riidan kohteena olevan tuen analysoimatta sen rahoittamistapaa. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan tukea ei saada tutkia erillään sen rahoittamistavasta, jos tämä rahoittamistapa on osa tukea; nyt esillä olevassa asiassa maksutelevisioyhtiöiltä perittävä 1,5 prosentin tulovero on tukijärjestelmän osa, minkä vuoksi komission olisi pitänyt analysoida tätä maksua tuen kanssa.
—

neljänneksi ja toissijaisesti kantaja väittää, että komissio on virheellisesti ja oikeudelliseen virheeseen syyllistyen määrännyt kantajalle 6 934 000 euron suuruisen sakon, vaikka sen ei olisi pitänyt määrätä kantajalle sakkoa lainkaan tai ainakin määrältään huomattavasti pienempi sakko. — kantajan mukaan komissio ei olisi saanut ottaa kantajan vuoden 2003 liikevaihtoa perustaksi, kun se laski kantajalle määrättävää sakkoa koskevaa 10 prosentin enimmäismäärää, ja — siinä tapauksessa, että poiketaan asetuksen (EY) N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohdan yleissäännöstä — komission olisi pitänyt ainakin ennakoida ne seuraukset, joita tällä olisi ollut konkreettisessa tapauksessa kyseisen säännöksen päämäärien valossa. Sakko ei näin ollen ole oikeassa suhteessa yrityksen kokoon nähden eikä se täytä oikeuskäytännössä asetettuja edellytyksiä. — komission olisi pitänyt myöntää kantajalle samanlainen seuraamuksen lieventäminen kuin Nedri Spanstaalille. — komissio on virheellisesti laskenut kantajalle määrätyn sakon erikseen, vaikka sen olisi pitänyt tyytyä rajoittamaan sakon määrä osaan Nedri Spanstaalille määrätystä sakosta. Kantajan osalta tehty päätös perustuu siihen, että kantaja omisti osan Nedri Spanstaalista aikana, joka vastaa 48/224 osaa siitä ajanjaksosta, jona Nedri Spanstaal syyllistyi rikkomiseen; sakko ei ole suhteellisuusperiaatteen mukainen. — komissio on loukannut suhteellisuusperiaatetta, koska se ei ole ottanut huomioon 10 prosentin enimmäismäärän soveltamisen jälkeen sen ajanjakson suhteellisen lyhyttä kestoa, jonka osalta kantajan katsotaan olevan vastuussa siitä rikkomisesta, johon Nedri Spanstaal on syyllistynyt, kantajan vastuun suhteellista rajallisuutta ja kantajan vähäistä liikevaihtoa. — komissio on loukannut yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, koska se ei ole ottanut huomioon 10 prosentin enimmäismäärän soveltamisen jälkeen sen ajanjakson rajallisuutta, jonka osalta katsottiin, että HIT oli vastuussa siitä rikkomisesta, johon Nedri Spanstaal syyllistyi. Oikeuskäytännöstä ilmenee, että sakon määrä määräytyy myös sellaisen rikkomisen keston perusteella, jonka osalta seuraamuksen kohteena oleva yritys on solidaarisessa vastuussa. Se, että kantajalle määrätty sakko on määrältään suurempi kuin Nedri Spanstaalille määrätty sakko, on ristiriidassa tämän periaatteen kanssa.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 317/37

Kanne 21.9.2010 — Häfele GmbH & Co. KG v. SMHV (Mixfront)

(Asia T-425/10)

()

2010/C 317/67

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Häfele GmbH & Co. KG (Nagold, Saksa) (edustajat: asianajaja M. Eck ja asianajaja J. Dönch)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

Vaatimukset

— Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 30.6.2010 asiassa R 338/2010-1 tekemä päätös on kumottava

— sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”Mixfront”, luokkiin 6 ja 20 kuuluvia tavaroita varten

Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu, koska tavaramerkki on erottamiskykyinen, se ei ole kuvaileva eikä kyseessä ole tavalliseksi muuttunut nimitys.

(1) Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL 2009, L 78, s. 1).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 301/57

Kanne 8.9.2010 — Laufen Austria v. komissio

(Asia T-411/10)

()

2010/C 301/91

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantaja: Laufen Austria (Wilhemsburg, Itävalta) (edustaja: asianajaja E. Navarro)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

— 23.6.2010 tehdyn Euroopan komission päätöksen 1 ja 2 artikla on kumottava osittain Laufen Austrialle (sekä yksilöllisesti että yhteisvastuullisesti Roca Sanitarion kanssa) SEUT 101 artiklan rikkomisen vuoksi määrätyn sakon osalta

— tämän seurauksena Laufen Austrialle yksilöllisesti sekä yhteisvastuullisesti Roca Sanitarion kanssa määrätyn sakon määrää on alennettava kannekirjelmän vaatimusten mukaisesti siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin sille esitettyjen tai sen huomioon ottamien muiden syiden perusteella katsoo asianmukaiseksi

— komissio on velvoitettava korvaamaan Laufen Austrian oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Nyt esillä olevassa asiassa riidanalainen päätös on sama kuin asiassa T-408/10, Roca Sanitario v. komissio.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin edellä mainitussa asiassa esitetyt.

Kantaja väittää erityisesti, että kyseessä oleva päätös sisältää ilmeisen arviointivirheen, koska siinä todetaan, ettei kantaja ole toiminut markkinoilla itsenäisesti ja että Roca Sanitario olisi ollut vastuussa kantajan menettelystä.

Tältä osin kantaja väittää toissijaisesti, että on rikottu perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohtaa sekä loukattu kilpailusääntöjen rikkomisen yksilöllisen vastuun periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta sen sakon osalta, joka kantajalle on määrätty yksilöllisesti sen rikkomisen vuoksi, johon kantajan väitetään syyllistyneen ennen kuin Roca Sanitario otti sen haltuunsa. Sakko on suurempi kuin 10 prosenttia päätöksen tekemistä edeltäneen kantajan tilikauden liikevaihdosta ja se on vahvistettu väärin perustein.
—

Euroopan unionin on todettava olevan sopimukseen perustumattomassa vastuussa ja unionin tuomioistuin on velvoitettava korvaamaan kokonaisuudessaan se vahinko, joka kantajalle on riidanalaisesta päätöksestä aiheutunut, sekä määrättävä asiantuntija kyseisen vahingon arvioimiseksi;
—

kantajan väite tavaramerkin rekisteröintihakemusta nro 5 285 507 vastaan on hyväksyttävä ja hakemus tämän tavaramerkin rekisteröimiseksi luokkaan 25 (vaatteet) ja luokkaan 28 (voimistelu- ja urheiluvälineet, jotka eivät sisälly muihin luokkiin) kuuluvia tavaroita varten on hylättävä ja/tai kaikki muut asianmukaisiksi katsotut toimenpiteet on toteutettava
—

18.6.2010 tehty ECHA:n päätös (jäljempänä riidanalainen päätös) luokitella tietyt boraattiyhdisteet ”erityistä huolta aiheuttaviksi aineiksi”, jotka täyttävät asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (jäljempänä REACH-asetus) (1) 57 artiklan c alakohdan mukaiset kriteerit ja lisätä ne luvanvaraisten, erityistä huolta aiheuttavien aineiden luetteloon (jäljempänä luettelo), on kumottava
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 234/51

Kanne 26.6.2010 — Martin v. komissio

(Asia T-291/10)

()

2010/C 234/90

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Anne Martin (Bryssel, Belgia) (edustaja: solicitor U. O'Dwyer)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

— komission 20.4.2010 tekemä implisiittinen päätös hylätä kantajan 4.3.2010 tekemä uudistettu hakemus saada tutustua asiakirjoihin on kumottava

— komissio on veloitettava noudattamaan Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1049/2001 (1) siinä määräajassa, jonka yleinen tuomioistuin katsoo tarkoituksenmukaiseksi

— vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vaatii tällä kanteella, että SEUT 263 artiklan nojalla kumotaan komission 20.4.2010 tekemä implisiittinen päätös, jolla viimeksi mainittu ei vastannut kantajan asetuksen (EY) N:o 1049/2001 7 artiklan 2 kohdan nojalla tekemään uudistettuun hakemukseen saada tutustua asiakirjoihin, joka oli osoitettu komission pääsihteeristölle ja jossa kantaja toisti 22.12.2009 tekemänsä alkuperäisen hakemuksen saada tutustua asiakirjoihin 20.4.2010 mennessä.

Kantaja vetoaa kanteensa tueksi seuraaviin oikeudellisiin perusteisiin:

Se seikka, että komissio ei tehnyt päätöstä 20.4.2001 olleeseen määräaikaan mennessä asetuksen (EY) N:o 1049/2001 mukaisesti, on implisiittinen päätös hylätä kantajan 4.3.2010 tekemä uudistettu hakemus saada tutustua asiakirjoihin ja se rikkoo kyseisen asetuksen 8 artiklan 1 kohtaa sekä SEUT 296 artiklaa koska siinä ei asianmukaisesti perustella, mistä syystä hakemus on hylätty.

(1) Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).
—

On todettava, että riidanalaisella asetuksella komission asetuksen (EY) N:o 607/2009 liitteeseen XV tehty muutos on pätemätön ja ettei sitä voida soveltaa — tai muutos on vaihtoehtoisesti kumottava — koska oikaistavaksi tekniseksi virheeksi katsottiin se, että Montepulciano-rypälelajike oli sijoitettu liitteen B osaan ja koska suojattuun alkuperänimitykseen ”Vino Nobile di Montepuciano” sovellettiin asetuksen N:o 607/2009 62 artiklan 3 ja 4 kohdassa tarkoitettua poikkeusjärjestelmää ilman, että otettiin huomioon sen tosiasiallista erityisluonnetta.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 234/49

Kanne 25.6.2010 — Milux v. SMHV (CHEMOCONTROL)

(Asia T-285/10)

()

2010/C 234/87

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Milux Holding S.A. (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja J. Bojs)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vaatimukset

— Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan asiassa R 1444/2009-4 29.4.2010 tekemä päätös on kumottava, ja

— vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”CHEMOCONTROL” luokkiin 9, 10 ja 44 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

Tutkijan päätös: Yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen hylkääminen

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: Neuvoston asetusta N:o 207/2009 on rikottu, koska valituslautakunta sovelsi väärin syrjintäkiellon periaatetta tämän tapauksen tosiseikkoihin; toissijaisesti neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, ettei haettu tavaramerkki ole sellaisenaan riittävän erottamiskykyinen.