ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1)

Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24.10.1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY 4 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että sen nojalla on mahdollista soveltaa henkilötietojen suojaa koskevaa lainsäädäntöä, joka on muun jäsenvaltion lainsäädäntö kuin sen, jossa näiden tietojen rekisterinpitäjä on rekisteröity, kunhan rekisterinpitäjä harjoittaa kyseisen valtion alueella olevan kiinteän toimipaikan välityksin aitoa ja todellista, vaikka vähäistäkin, toimintaa, jonka yhteydessä tämä tietojenkäsittely suoritetaan. Sen määrittämiseksi, onko tilanne tällainen pääasiassa kyseessä olevan kaltaisissa olosuhteissa, ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin voi erityisesti ottaa huomioon yhtäältä sen, että kyseisen rekisterinpitäjän toiminta, jonka yhteydessä käsittely on suoritettu, muodostuu sellaisten internetsivustojen ylläpitämisestä, joilla on ilmoituksia tämän jäsenvaltion alueella sijaitsevista kiinteistöistä ja jotka on laadittu sen kielellä ja että se on siis tämän vuoksi pääasiallisesti tai jopa täysin kohdistettu tähän jäsenvaltioon, ja toisaalta sen, että tällä rekisterinpitäjällä on kyseisessä jäsenvaltiossa edustaja, jonka tehtävänä on periä tästä toiminnasta aiheutuneet saatavat ja edustaa rekisterinpitäjää asianomaisten tietojen käsittelyä koskevissa hallinnollisissa menettelyissä ja tuomioistuinmenettelyissä. Henkilöiden, joita tämä tietojenkäsittely koskee, kansalaisuudella ei sen sijaan ole merkitystä.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 389/10

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 6.10.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Nejvyšší soud – Tšekin tasavalta) – asia, jonka on pannut vireille Marie Matoušková, pesänselvittäjänä perintömenettelyssä

(Asia C-404/14) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa - Asetus (EY) N:o 2201/2003 - 1 artiklan 1 kohdan b alakohta - Aineellinen soveltamisala - Eloonjääneen puolison ja alaikäisten lasten, joita edustaa edunvalvoja, välinen perinnönjakosopimus - Luokitteleminen - Vaatimus siitä, että tuomioistuimen on hyväksyttävä tällainen sopimus - Vanhempainvastuuseen liittyvä toimi vai perintöön liittyvä toimi))

(2015/C 389/11)

Oikeudenkäyntikieli: tšekki

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Nejvyšší soud

Pääasian asianosaiset

Marie Matoušková, pesänselvittäjänä perintömenettelyssä

Tuomiolauselma

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 2201/2003 on tulkittava siten, että alaikäisten lasten edunvalvojan näiden lasten puolesta tekemän perinnönjakosopimuksen hyväksyminen on toimi, joka liittyy kyseisen asetuksen 1 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuun vanhempainvastuun käyttämiseen ja joka täten kuuluu asetuksen soveltamisalaan, eikä samaisen asetuksen 1 artiklan 3 kohdan f alakohdassa tarkoitettu perintöön liittyvä toimi, joka on suljettu asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle.

(1) EUVL C 431, 1.12.2014.
3)

Jotta direktiivin 2008/95 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla käytössä – joko rekisteröidyn tavaramerkin osana tai yhdessä sen kanssa – erottamiskykyiseksi tullut tavaramerkki voidaan rekisteröidä, rekisteröinnin hakijan on osoitettava, että kohderyhmässä mielletään pelkästään tämän tavaramerkin – eikä muiden tavaramerkkien, joita mahdollisesti myös on esillä – perusteella, että sillä varustettu tavara tai palvelu on peräisin tietystä yrityksestä.
2)

Direktiivin 94/19 liitteessä I olevaa 7 kohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/14, on tulkittava siten, että jäsenvaltiot voivat sulkea tässä direktiivissä säädetyn vakuuden ulkopuolelle henkilöt, joilla johtajan asemassa luottolaitoksessa hoitamansa tehtävän vuoksi, tehtävän nimikkeestä riippumatta, on sellainen tiedon ja osaamisen taso, jonka perusteella he kykenevät tuntemaan ja määrittämään tämän luottolaitoksen todellisen rahoitusaseman sekä sen toimintaan liittyvät riskit.
2)

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112 on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka perusteella verovelvolliselta evätään oikeus vähentää arvonlisävero, joka on maksettu tai maksettava verollisiin liiketoimiin käytetyistä tavaroista ja palveluista, ja kun verovelvollisen on päinvastoin maksettava kultakin verokaudelta vähennettävissä ollut vero, pelkästään sillä perusteella, ettei häntä ollut kyseisten liiketoimien suorittamishetkellä asianmukaisesti rekisteröity arvonlisäverovelvolliseksi eikä veroilmoitusta ollut jätetty.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 279/13

Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 25.6.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hof van beroep te Brussel – Belgia) – Propriété Intellectuelle SARL v. AMJ Meatproducts NV ja Halalsupply NV

(Asia C-147/14) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteisön tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 207/2009 - 9 artiklan 1 kohdan b alakohta - Vaikutukset - Yhteisön tavaramerkin tuottamat oikeudet - Samanlaiset tai samankaltaiset merkit - Käytön kieltäminen - Sekaannusvaara - Arviointi - Muun kuin Euroopan unionin virallisen kielen käytön ottaminen huomioon))

(2015/C 279/15)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Hof van beroep te Brussel

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Loutfi Management Propriété Intellectuelle SARL

Vastaajat: AMJ Meatproducts NV ja Halalsupply NV

Tuomiolauselma

Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 9 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että arvioitaessa mahdollista sekaannusvaaraa sellaisten yhteisön tavaramerkin ja merkin välillä, jotka molemmat kattavat samanlaiset tai samankaltaiset tavarat ja joissa molemmissa hallitsevana on arabialaisin ja latinalaisin aakkosin kirjoitettu arabian kielen sana niin, että kyseiset sanat muistuttavat ulkoasultaan toisiaan, olosuhteissa, joissa kyseisen yhteisön tavaramerkin ja merkin kohdeyleisöllä on kirjoitetun arabian kielen perustaidot, näiden sanojen merkitys ja lausuntatapa on otettava huomioon.

(1) EUVL C 194, 24.6.2014.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 213/9

Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 30.4.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Unkari) – SMK kft v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága ja Nemzeti Adó- és Vámhivatal

(Asia C-97/14) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Direktiivi 2006/112/EY - 52 artiklan c alakohta ja 55 artikla - Palvelujen suorituspaikan määrittäminen - Palvelusuorituksen hankkija, jolla on arvonlisäverotunniste useissa jäsenvaltioissa - Lähettäminen tai kuljettaminen sen jäsenvaltion ulkopuolelle, jossa palvelut on tosiasiassa suoritettu))

(2015/C 213/13)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Pääasian asianosaiset

Kantaja: SMK kft

Vastaajat: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága ja Nemzeti Adó- és Vámhivatal

Tuomiolauselma

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY, sellaisena kuin se oli voimassa 1.1.2010 asti, 55 artiklaa on tulkittava siten, että sitä ei sovelleta pääasiassa kyseessä olevan kaltaisissa olosuhteissa, joissa palvelusuoritusten hankkijalla oli arvonlisäverotunniste sekä jäsenvaltiossa, jossa palvelut tosiasiassa suoritettiin, että toisessa jäsenvaltiossa ja myöhemmin vain tässä toisessa jäsenvaltiossa ja joissa irtainta aineellista omaisuutta, johon nämä palvelut kohdistuivat, ei lähetetty tai kuljetettu pois siitä jäsenvaltiosta, jossa palvelut tosiasiassa suoritettiin, näiden palvelujen päätyttyä vaan vasta tämän omaisuuden myöhemmin tapahtuneen myynnin jälkeen.

(1) EUVL C 142, 12.5.2014.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 205/8

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 23.4.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco – Espanja) – Subdelegación del Gobierno en Gipuzkoa – Extranjería v. Samir Zaizoune

(Asia C-38/14) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue - Direktiivi 2008/115/EY - Yhteiset vaatimukset ja menettelyt laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi - 6 artiklan 1 kohta ja 8 artiklan 1 kohta - Kansallinen lainsäädäntö, jonka nojalla laittomasta oleskelusta on määrättävä olosuhteista riippuen joko sakko tai maastapoistaminen))

(2015/C 205/11)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Subdelegación del Gobierno en Gipuzkoa – Extranjería

Vastapuoli: Samir Zaizoune

Tuomiolauselma

Jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2008/115/EY ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohtaa ja 8 artiklan 1 kohtaa, luettuina yhdessä 4 artiklan 2 ja 3 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion säännöstölle, jonka nojalla kolmansien maiden kansalaisten laittomasta oleskelusta kyseisen valtion alueella on määrättävä olosuhteista riippuen joko sakko tai maastapoistaminen ja jossa nämä kaksi toimenpidettä ovat toisensa pois sulkevia.

(1) EUVL C 93, 29.3.2014.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 354/5

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 3.9.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės – Liettua) – Fast Bunkering Klaipėda UAB v. Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

(Asia C-526/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - 148 artiklan a alakohta - Tavaroiden luovutus - Käsite - Vapautus arvonlisäverosta - Tavaroiden luovutukset avomeriliikenteeseen käytettävien vesialusten polttoaineen tankkausta ja varastojen täydennystä varten - Luovutukset omissa nimissään toimiville välittäjille))

(2015/C 354/04)

Oikeudenkäyntikieli: liettua

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Fast Bunkering Klaipėda UAB

Vastapuoli: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

Tuomiolauselma

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 148 artiklan a alakohtaa on tulkittava siten, että kyseisessä säännöksessä säädettyä vapautusta ei lähtökohtaisesti voida soveltaa alusten polttoaineen tankkaamiseen tai varastojen täydennykseksi tarkoitettujen tavaroiden luovutuksiin omissa nimissään toimiville välittäjille silloinkaan, kun tavaran lopullinen käyttötarkoitus on luovutusajankohtana tiedossa ja asianmukaisesti osoitettu ja kun tämä osoitetaan veroviranomaiselle kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Sellaisessa tilanteessa, josta on kyse pääasiassa, mainittua vapautusta voidaan kuitenkin soveltaa, jos asianomaisten tavaroiden sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä säädetyissä muodoissa tehty omistusoikeuden siirto mainituille välittäjille on tapahtunut aikaisintaan samalla hetkellä, kun avomeriliikenteeseen käytettävien alusten käyttäjät ovat saaneet oikeuden tosiasiallisesti määrätä kyseisistä tavaroista niin kuin he omistaisivat ne, minkä tarkistaminen on kansallisen tuomioistuimen asiana.

(1) EUVL C 359, 7.12.2013.
1)

SEUT 102 artiklaa on tulkittava siten, että standardointielimen laatimalle standardille olennaisen patentin haltija, joka on antanut tälle standardointielimelle peruuttamattoman sitoumuksen antaa kolmansille lisenssejä oikeudenmukaisin, kohtuullisin ja syrjimättömin ehdoin eli ns. FRAND-ehdoin (”fair, reasonable and non-discriminatory”), ei käytä tässä artiklassa tarkoitetulla tavalla väärin määräävää markkina-asemaansa nostaessaan loukkauskanteen, jossa se vaatii patenttinsa loukkaamisen lopettamista tai sellaisten tuotteiden vetämistä pois markkinoilta, joiden valmistuksessa on käytetty tätä patenttia, silloin kun — yhtäältä kyseinen oikeudenhaltija on ennen mainitun kanteen nostamista varoittanut väitettyä oikeudenloukkaajaa siitä oikeudenloukkauksesta, josta sitä moititaan, ja maininnut tässä loukatun essentiaalipatentin ja tavan, jolla sitä on loukattu, ja toisaalta sen jälkeen, kun väitetty oikeudenloukkaaja on ilmoittanut tahtonsa lisenssisopimuksen tekemiseen FRAND-ehdoin, toimittanut tälle oikeudenloukkaajalle konkreettisen, kirjallisen lisenssitarjouksen tällaisin ehdoin ja ilmoittanut erityisesti lisenssimaksun ja sen laskentatapaa koskevat säännöt; ja — oikeudenloukkaaja, joka jatkaa kyseisen patentin loukkaamista, ei vastaa huolellisuutta noudattaen tähän tarjoukseen alalla tunnustettujen kaupallisten käytäntöjen mukaisesti ja vilpittömässä mielessä, mikä on määritettävä objektiivisten seikkojen perusteella ja mikä merkitsee muun muassa sitä, että oikeudenloukkaaja toimii viivyttelemättä.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 205/3

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 22.4.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowie – Puola) – Drukarnia Multipress sp. z o.o. v. Minister Finansów

(Asia C-357/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Direktiivi 2008/7/EY - 2 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta - Pääoman hankinnasta suoritettavat välilliset verot - Pääoman hankintaveron periminen - Kommandiittiosakeyhtiöön sijoitettavat pääomapanokset - Tällaisen yhtiön luokitteleminen pääomayhtiöksi))

(2015/C 205/03)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowie

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Drukarnia Multipress sp. z o.o.

Vastaaja: Minister Finansów

Tuomiolauselma

Pääoman hankinnasta suoritettavista välillisistä veroista 12.2.2008 annetun neuvoston direktiivin 2008/7/EY 2 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on tulkittava siten, että Puolan lainsäädännön nojalla perustettua kommandiittiosakeyhtiötä on pidettävä tässä säännöksessä tarkoitettuna pääomayhtiönä, vaikka ainoastaan osa sen pääomasta ja osakkaista voi täyttää tässä säännöksessä säädetyt edellytykset.

(1) EUVL C 274, 21.9.2013.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 171/4

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 26.3.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Liettua) – Litaksa UAB v. BTA Insurance Company SE

(Asia C-556/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Ajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettava pakollinen vakuutus - Direktiivi 90/232/ETY - 2 artikla - Vakuutusmaksun määrän eriyttäminen sen alueen perusteella, missä ajoneuvoa käytetään))

(2015/C 171/05)

Oikeudenkäyntikieli: liettua

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Litaksa UAB

Muu osapuoli: BTA Insurance Company SE

Tuomiolauselma

Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 14.5.1990 annetun kolmannen neuvoston direktiivin 90/232/ETY – sellaisena kuin se on muutettuna 11.5.2005 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2005/14/EY – 2 artiklaa on tulkittava siten, ettei kyseisessä artiklassa tarkoitetun yhden vakuutusmaksun käsitettä vastaa vakuutusmaksu, jonka määrä vaihtelee sen mukaan, onko vakuutettua ajoneuvoa tarkoitus käyttää yksinomaan sen jäsenvaltion alueella, jossa ajoneuvon pysyvä kotipaikka on, vai koko unionin alueella.

(1) EUVL C 24, 25.1.2014.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 138/12

Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 4.3.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt administratīvā rajona tiesa – Latvia) – ”Oliver Medical” SIA v. Valsts ieņēmumu dienests

(Asia C-547/131) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (ETY) N:o 2658/87 - Yhteinen tullitariffi - Tariffiluokittelu - Yhdistetty nimikkeistö - Nimikkeet 8543, 9018 ja 9019 - Laser- ja ultraäänilaitteet ja niiden osat ja tarvikkeet))

(2015/C 138/15)

Oikeudenkäyntikieli: latvia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

administratīvā rajona tiesa

Pääasian asianosaiset

Valittaja:”Oliver Medical” SIA

Vastapuoli: Valsts ieņēmumu dienests

Tuomiolauselma

Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteeseen I, sellaisena kuin se on muutettuna 20.9.2007 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1214/2007, 19.9.2008 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1031/2008, 30.9.2009 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 948/2009, 5.10.2010 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 861/2010 ja 27.9.2011 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 1006/2011, sisältyvää yhdistettyä nimikkeistöä on tulkittava siten, että selvitettäessä sitä, onko pääasiassa kyseessä olevien kaltaiset tavarat luokiteltava pikemminkin lääketieteellisiin tarkoituksiin tarkoitettuina laitteina tai kojeina yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 9018 tai mekanoterapeuttisina laitteina yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 9019 kuin sähkölaitteina, joilla on itsenäinen tehtävä, yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 8543, on otettava huomioon kaikki käsiteltävässä asiassa merkitykselliset seikat siltä osin kuin ne liittyvät kyseisten tavaroiden objektiivisesti todettaviin ominaispiirteisiin ja ominaisuuksiin. Merkityksellisiin seikkoihin kuuluvina seikkoina on arvioitava tarkoitusta, johon valmistaja on tarkoittanut kyseiset tavarat käytettäviksi, ja kyseisten tavaroiden käyttötapoja ja käyttöpaikkaa. Se, että tavarat on tarkoitettu yhden tai usean taudin hoitoon, ja se, että hoito on suoritettava asianmukaisen luvan saaneessa terveydenhoitokeskuksessa ja ammattihenkilön valvonnassa, ovat seikkoja, jotka saattavat osoittaa, että nämä tavarat on tarkoitettu lääketieteellisiin tarkoituksiin. Päinvastoin se, että tavaroilla voidaan saada pääasiallisesti aikaan esteettisiä parannuksia, ja se, että näitä tavaroita voidaan käyttää lääketieteellisen kehyksen ulkopuolella, kuten esimerkiksi kauneushoitolassa, ja ilman ammattihenkilön toimintaa, ovat seikkoja, jotka voivat kumota sen, että nämä tavarat on tarkoitettu lääketieteellisiin tarkoituksiin. Ulkomitat, paino ja käytetty tekniikka eivät ole ratkaisevia seikkoja pääasiassa kyseessä olevien kaltaisten tavaroiden yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 9018 luokittelun kannalta.

(1) EUVL C 377, 21.12.2013.
1)

Unionin oikeutta, etenkin yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY 2 artiklaa ja 6 artiklan 1 kohtaa, on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa ikään perustuvan syrjinnän lopettamiseksi otetaan huomioon ennen 18 vuoden ikää täyttyneet työskentelykaudet mutta johon samanaikaisesti sisältyy sääntö, jota on todellisuudessa tarkoitus soveltaa ainoastaan tämän syrjinnän kohteeksi joutuneisiin toimihenkilöihin, jolla pidennetään uralla etenemiseen vaadittavaa työskentelykautta yhdellä vuodella kullakin kolmella ensimmäisellä palkkatasolla ja jolla näin ollen säilytetään lopullisesti ikään perustuva erilainen kohtelu.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 46/3

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 11.12.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal da Relação de Lisboa – Portugali) – Cruz & Companhia Lda v. Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP) ja Caixa Central – Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo CRL

(Asia C-128/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Maatalous - Asetus (ETY) N:o 3665/87 - 4 artiklan 1 kohta ja 13 artikla - Asetus (ETY) N:o 2220/85 - 19 artiklan 1 kohdan a alakohta - Vientituki - Tuen ennakkomaksu - Ennakkomaksun maksamista varten annetun vakuuden vapauttamisen edellytykset))

(2015/C 046/04)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal da Relação de Lisboa

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Cruz & Companhia Lda

Vastaajat: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP) ja Caixa Central – Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo CRL

Tuomiolauselma

Maataloustuotteiden vakuusjärjestelmän soveltamista koskevien yhteisten yksityiskohtaisten sääntöjen vahvistamisesta 22.7.1985 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2220/85, sellaisena kuin se muutettuna 10.12.1993 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 3403/93, 19 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että vakuuden, jonka viejä on antanut vientituen ennakkomaksun palauttamisen takaamiseksi, ei ole katsottava rauenneen, vaikka viejän on todettu esittäneen asiakirjat, jotka liittyvät vienti-ilmoituksen hyväksymiseen, todisteet siitä, että tuotteet vietiin Euroopan unionin tullialueelta viimeistään 60 päivän kuluessa kyseisestä hyväksymisestä, sekä todisteet näiden tuotteiden tullaamisesta tuontimaana olevassa kolmannessa maassa, jos muita tuen saamisen edellytyksiä, erityisesti maataloustuotteiden vientitukien järjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 27.11.1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3665/87, sellaisena kuin se on muutettuna 26.7.1994 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1829/94, 13 artiklassa säädettyä edellytystä, jonka mukaan vietävien tuotteiden on oltava laadultaan virheettömiä, kunnollisia ja myyntikelpoisia, ei ole täytetty.

(1) EUVL C 171, 15.6.2013.
1)

Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut rakennusalan tuotteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun neuvoston direktiivin 89/106/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 29.9.2003 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003, 4 artiklan 2 kohdan ja 6 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on asettanut osavaltioiden laatimissa rakennussäännöstöissä tarkoitetuilla rakennussääntöluetteloilla rakennusalan tuotteille, jotka vastaavat yhdenmukaistettuja standardeja EN 681-2:2000 ”Elastomeeriset tiivisteet. Vesi- ja viemäriputkistojen tiivisteiden materiaalivaatimukset. Osa 2: Termoplastiset elastomeerit”, EN 13162:2008 ”Lämmöneristetuotteet rakentamiseen. Tehdasvalmisteiset mineraalivillatuotteet (MW). Tuotestandardi” ja EN 13241-1 ”Teollisuus-, liike- ja toimistorakennusten sekä autotallin ovet ja portit. Tuotestandardi. Osa 1: Tuotteet, joilla ei ole palonkestävyys- tai savunhallintaominaisuuksia” ja joissa on EY-merkki, lisävaatimuksia, jotta kyseiset tuotteet voisivat tosiasiallisesti päästä markkinoille ja niitä voitaisiin käyttää Saksan alueella.
1)

Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetussa asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 säädetyn tilatukijärjestelmän täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 795/2004, sellaisena kuin se on muutettuna 29.10.2004 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1974/2004, 18 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että sitä sovelletaan yhtäältä, kun viljelijä täyttää edellytykset kahden tai useamman kyseisen asetuksen, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1974/2004, 19–23 a artiklan soveltamiseksi, ja toisaalta, kun viljelijä, joka täyttää edellytykset ainakin yhden saman asetuksen, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1974/2004, 19–23 a artiklan soveltamiseksi, täyttää myös edellytykset ainakin yhden yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29.9.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 37 artiklan 2 kohdan, 40 artiklan, 42 artiklan 3 kohdan tai 42 artiklan 5 kohdan soveltamiseksi.