EUROOPAN UNIONIN VIRKAMIESTUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (ensimmäinen jaosto)

9 päivänä joulukuuta 2015

Mark Van der Veen

vastaan

Euroopan poliisivirasto (Europol)

”Henkilöstö — Europolin työntekijät — Väliaikainen toimihenkilö — Päätös 2009/371/YOS — Europolin kieltäytyminen tekemästä toistaiseksi voimassa olevaa työsopimusta — Työjärjestyksen 81 artikla — Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat”

Aihe

:

SEUT 270 artiklaan perustuva kanne, jossa Van der Veen vaatii virkamiestuomioistuinta lähinnä kumoamaan Euroopan poliisiviraston (Europol) johtajan 31.5.2014 tekemän implisiittisen päätöksen, jolla tämä on on kieltäytynyt uusimasta hänen väliaikaisen toimihenkilön sopimustaan toistaiseksi voimassa olevaksi, ja tämän saman johtajan 22.12.2014 tekemän päätöksen, jolla hylättiin hänen kyseisestä implisiittisestä päätöksestä tekemänsä hallinnollinen valitus.

Ratkaisu

:

Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat. Mark Van der Veen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan poliisiviraston oikeudenkäyntikulut.

Tiivistelmä

Henkilöstökanne — Edeltävä hallinnollinen valitus — Määräajat — Liittyminen oikeusjärjestyksen perusteisiin — Oikeuden vanhentuminen — Alkaminen uudelleen — Edellytys — Uusi tosiseikka

(Henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artikla)

Henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklassa vahvistetut hallinnollisen valituksen tekemisen ja kanteen nostamisen määräajat liittyvät oikeusjärjestyksen perusteisiin, eikä niitä voida jättää asianosaisten tai tuomioistuimen harkintavaltaan, koska nämä määräajat on otettu käyttöön oikeudellisten tilanteiden selkeyden ja turvallisuuden takaamiseksi. Näistä määräajoista mahdollisesti tehtäviä poikkeuksia on tulkittava suppeasti.

Vaikka henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohdan mukaan virkamies voi vaatia nimittävää viranomaista tekemään häntä koskevan päätöksen, virkamies ei kuitenkaan voi sen vuoksi jättää noudattamatta henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklassa valituksen tekemiselle ja kanteen nostamiselle asetettuja määräaikoja kyseenalaistamalla välillisesti esittämällään vaatimuksella aikaisemman päätöksen, jota ei ole riitautettu asetetussa määräajassa. Tällaisen päätöksen uudelleen tutkimista koskevaa vaatimusta voidaan perustella ainoastaan uusilla ja olennaisilla seikoilla.

Kun Europolin toimihenkilö pyrkii saamaan uudelleen tutkittavaksi päätöksen, jonka Europol on tehnyt hänen sopimuksensa allekirjoittamisen yhteydessä, väitettyjen uusien ja olennaisten seikkojen perusteella, toistaiseksi voimassa olevan sopimuksen tekemistä koskeva vaatimus ei ole tosiasiallisesti henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu uusi vaatimus vaan henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu hallinnollinen valitus riippumatta siitä, miten asianosaiset ovat tätä toimea luonnehtineet.

Vaikka on uuden ja olennaisen seikan perusteella mahdollista, että henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklassa vahvistetut määräajat alkavat kulua uudelleen ja lopullinen päätös voidaan riitauttaa, näiden määräaikojen alkaminen uudelleen ei voi tältä osin johtaa siihen, että myönnettäisiin määräaikoja, jotka olisivat viimeksi mainittuja määräaikoja pidempiä. Tällaisesta ratkaisusta seuraa, että vältetään niiden kantajien objektiivisesti perusteeton syrjintä, jotka tekevät hallinnollisen valituksen päätöksestä, josta ei ole vielä tullut lopullinen, henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdassa vahvistetun määräajan mukaisesti, verrattuna niihin kantajiin, jotka tekevät hallinnollisen valituksen lopulliseksi tulleesta päätöksestä vaatimalla uudelleen tutkimista uusien seikkojen perusteella.

Oikeusvarmuuteen liittyvistä syistä riidanalaisen määräajan lähtökohdan on oltava sen uuden ja olennaisen seikan päivämäärä, johon asianomainen vetoaa perustellakseen hänelle vastaisen päätöksen uudelleen tutkimista, tai päivämäärä, jona hän on saanut tosiasiallisesti tiedon tästä seikasta.

Hallinnollisena valituksena pidettävä päätöksen uudelleen tutkimista koskeva vaatimus on esitettävä kolmen kuukauden kuluessa uudesta ja olennaisesta seikasta, johon virkamies tai toimihenkilö haluaa vedota, tai siitä, kun hän on saanut tosiasiallisesti tiedon tästä seikasta, koska henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdassa vahvistettu määräaika hallinnollisen valituksen tekemiseksi asianomaiselle vastaisesta päätöksestä on kolme kuukautta.

(ks. 22 ja 25–29 kohta)

Viittaukset:

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: tuomio 19.2.1998, Toller v. komissio (T‑142/96, EU:T:1998:41, 45, 48, 68 ja 73–75 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen)