ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 86/9

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court (Irlanti) on esittänyt 27.12.2012 — HN v. Minister for Justice, Equality and Law Reform, Irlanti ja Attorney General

(Asia C-604/12)

2013/C 86/14

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Supreme Court

Pääasian asianosaiset

Valittaja: HN

Vastapuolet: Minister for Justice, Equality and Law Reform, Irlanti ja Attorney General

Ennakkoratkaisukysymys

Voiko jäsenvaltio neuvoston direktiivin 2004/83/EY (1) nojalla, sellaisena kuin sitä tulkitaan Euroopan unionin lainsäädäntöön sisältyvä ja erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa määrätty hyvän hallinnon periaate huomioon ottaen, säätää kansallisessa lainsäädännössään, että toissijaista suojeluasemaa koskeva hakemus voidaan ottaa käsiteltäväksi vain, jos hakija on hakenut pakolaisasemaa ja häneltä on evätty pakolaisasema kansallisen lainsäädännön mukaisesti?

(1) Kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä 29.4.2004 annettu neuvoston direktiivi 2004/83/EY (EUVL L 304, s. 2)
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 71/7

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 14.12.2012 — Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs v. GMAC UK PLC

(Asia C-589/12)

2013/C 71/12

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Vastapuoli: GMAC UK PLC

Ennakkoratkaisukysymykset

1) Missä määrin verovelvollinen on oikeutettu samaa tavaraa koskevan kahden liiketoimen osalta i) vetoamaan yhden liiketoimen suhteen neuvoston direktiivin 77/388 (1) (jäljempänä kuudes arvonlisäverodirektiivi) erään säännöksen välittömään oikeusvaikutukseen ja ii) toisen liiketoimen suhteen kansallisen lainsäädännön säännöksiin, kun tämä johtaa kyseistä kahta liiketointa koskevaan sellaiseen verotustulokseen, johon kansallisen lainsäädännön säännösten tai kuudennen arvonlisäverodirektiivin säännösten soveltaminen erikseen ei johda ja johon sen ei ole tarkoituskaan johtaa?

2) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan siten, ettei verovelvollisella ole tietyissä olosuhteissa oikeutta tehdä näin (tai sillä on tällainen oikeus ainoastaan osittain), missä olosuhteissa tätä oikeutta ei ole ja erityisesti millainen näiden kahden liiketoimen välisen yhteyden on oltava, jotta se johtaisi tällaisiin olosuhteisiin?

3) Vaikuttaako ensimmäiseen ja toiseen kysymykseen annettavaan vastaukseen se, onko tietyn liiketoimen kansallinen kohtelu kuudennen arvonlisäverodirektiivin mukaista?

(1) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s 1).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 32/5

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia (Italia) on esittänyt 19.11.2012 — Dirextra Alta Formazione S.r.l. v. Regione Puglia

(Asia C-523/12)

2013/C 32/07

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Dirextra Alta Formazione S.r.l.

Vastaaja: Regione Puglia

Ennakkoratkaisukysymys

Onko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (sellaisena kuin se on ollut voimassa 1.12.2009 alkaen) 56 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen (aiempi EY 49 artikla ja sitä seuraavat artiklat) ja 101 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen (aiempi EY 81 artikla ja sitä seuraavat artiklat) sekä 107 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen ja näistä määräyksistä ilmenevien vapaan kilpailun periaatteen, suhteellisuusperiaatteen, syrjintäkiellon periaatteen ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen 9 ja 10 artiklan, yleissopimuksen lisäpöytäkirjan 2 artiklan ja [Euroopan unionin] perusoikeuskirjan 11 ja 14 artiklan mukaisena pidettävä Regione Puglian lain nro 12/2009, joka on voimassa alueellisesti, 2 §:n 3 momentin kaltaista säännöstä, jolla rajoitetaan pääsyä joidenkin sellaisten erityispalvelujen markkinoille, joilla tähdätään paikallisen koulutustason kohottamiseen (tarjoamalla master-tasoisia jatko- ja täydennyskoulutusohjelmia), asettamalla markkinoille pääsyn ainoaksi edellytykseksi vaatimus, joka on valittu ja muotoiltu (opetustuntien määrä perusteettoman pitkällä aikavälillä) [unionin] toimenpiteen tarkoituksen (koulutuksen laadun kehittäminen ja näin ollen soveltuvan tutkinnon omaavien hakijoiden valinta) kannalta arvioiden täysin omavaltaisesti ja kyseisen erityispalvelun tosiasiallista kestoa huomioon ottamatta?
2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen on vastattava myöntävästi, miten asetuksen 3 artiklan c alakohtaa on tulkittava tilanteessa, jossa voimassa oleva peruspatentti suojaa useita tuotteita ja yhtä peruspatentin suojaamaa tuotetta (A) koskevan todistuksen hakemuspäivänä muille saman peruspatentin suojaamille tuotteille (B, C) ei tosin vielä ollut annettu todistuksia mutta näille tuotteille (B, C) annettiin hakemusten perusteella todistukset, ennen kuin ensin mainittua tuotetta (A) koskevasta todistushakemuksesta tehtiin päätös?
6)

Jos viidennessä kysymyksessä edellytyksenä on kalliimman hinnan oikeudellinen hyväksyttävyys, kysytään seuraavaa: Onko direktiivin 2006/112 1 artiklan 2 kohdan ensimmäistä virkettä ja 73 artiklaa tulkittava siten, että oikeussääntöjä, joilla rajoitetaan arvonlisäverollisista tavaroista tai palveluista perittävää vastiketta, on tulkittava unionin oikeuden mukaisella tavalla siten, että arvonlisävero ei sisälly määrättyyn vastikkeeseen vaan arvonlisävero on lisättävä siihen, vaikka kyseessä olisivatkin kansalliset vastikkeita koskevat oikeussäännöt, joiden sanamuodossa ei nimenomaisesti säädetä tästä?
—

On todettava, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 34 ja 36 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on säätänyt maakuljetuksista annetun lain tavaroiden maantiekuljetuksia koskevien säännösten soveltamisesta 20.3.2007 annetussa asetuksessa FOM/734/2007 velvollisuudesta, jonka mukaan ”tavaroiden täydentävää yksityistä kuljettamista koskevan luvan” saamisen edellytyksenä on, että yrityksen kaluston ensimmäinen ajoneuvo on rekisteröity korkeintaan viisi kuukautta aikaisemmin, ja koska se ei ole perustellut tällaista velvollisuutta.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 9/27

Valitus, jonka Euroopan unionin neuvosto on tehnyt 3.9.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-338/08, Stichting Natuur en Milieu ja Pesticide Action Network Europe v. komissio, 14.6.2012 antamasta tuomiosta

(Asia C-404/12 P)

2013/C 9/45

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Asianosaiset

Valittaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Moore ja K. Michoel)

Muut osapuolet: Stichting Natuur en Milieu, Pesticide Action Network Europe, Euroopan komissio ja Puolan tasavalta

Vaatimukset

Neuvosto vaatii seuraavaa:

— unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-338/08 14.6.2012 antama tuomio on kumottava

— ensimmäisessä oikeusasteessa nostettu kanne on hylättävä kokonaisuudessaan

— ensimmäisessä oikeusasteessa olleet kantajat on velvoitettava korvaamaan tästä muutoksenhausta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Neuvosto katsoo, että unionin yleisen tuomioistuimen edellä mainitussa asiassa antama tuomio on oikeudenvastainen. Neuvosto ei kiistä unionin yleisen tuomioistuimen toteamusta, että komissio ei toiminut mainitussa asiassa lainsäätäjänä, mutta se katsoo kuitenkin, että unionin yleinen tuomioistuin ei ole tulkinnut oikein asioissa Nakajima (1) ja Fediol (2) vahvistettua oikeuskäytäntöä. Neuvosto toteaa näin ollen, että unionin yleinen tuomioistuin on katsonut virheellisesti, että asetuksen (EY) N:o 1367/2006 (3) pätevyyttä voitiin arvioida tiedon saantia, yleisön osallistumisoikeutta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen (4) nojalla.

Lisäksi neuvosto katsoo, että lainsäätäjän asetuksessa N:o 1367/2006 omaksuma valinta on joka tapauksessa täysin yhteensopiva Århusin yleissopimuksen kanssa. Tässä yhteydessä unionin yleisen tuomioistuimen tulkinta Århusin yleissopimuksen 9 artiklan 3 kappaleesta on virheellinen, koska sillä loukataan sopimuspuolille kuuluvaa toimintavapautta.

Tästä syystä neuvosto vaatii unionin tuomioistuinta kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen edellä mainitussa asiassa antaman tuomion ja ratkaisemaan asian lopullisesti siten, että kantajien kanne hylätään kokonaisuudessaan.

(1) Asia C-69/89, Nakajima v. neuvosto, tuomio 7.5.1991, Kok. s., I-2169.

(2) Asia 70/87, Fediol v. komissio, tuomio 22.6.1989, Kok., s. 1825.

(3) Tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja elimiin 6.9.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1367/2006 (EUVL L 264, s. 13).

(4) Århusissa 25.6.1998 allekirjoitettu, tiedon saantia, yleisön osallistumisoikeutta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskeva Århusin yleissopimus, joka on hyväksytty 17.2.2005 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2005/370/EY (EUVL L 124, s. 1).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 311/7

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sofiyski gradski sad (Bulgaria) on esittänyt 13.8.2012 — Siegfried János Schneider

(Asia C-386/12)

2012/C 311/09

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Sofiyski gradski sad

Pääasian asianosainen

Valittaja: Siegfried János Schneider

Ennakkoratkaisukysymys

Sovelletaanko 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (1) 22 artiklan 1 kohtaa vain riita-asioihin, vai sovelletaanko sitä myös hakemusasioihin, joissa jäsenvaltion sellaiset kansalaiset, jotka kyseisen jäsenvaltion tuomioistuimet ovat kansallisen lainsäädännön mukaisesti todenneet osittain oikeustoimikelvottomiksi ja joille on nimetty holhooja (joka myös on kyseisen valtion kansalainen), hakevat lupaa voidakseen luovuttaa omistamansa ja toisen jäsenvaltion alueella sijaitsevan kiinteistön?

(1) Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001 (EYVL L 12, s. 1).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 9/28

Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 27.8.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-338/08, Stichting Natuur en Milieu ja Pesticide Action Network Europe v. komissio, 14.6.2012 antamasta tuomiosta

(Asia C-405/12 P)

2013/C 9/46

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Asianosaiset

Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Oliver, J.-P. Keppenne, G. Valero Jordana, P. van Nuffel)

Muut osapuolet:

Stichting Natuur en Milieu,

Pesticide Action Network Europe,

Puolan tasavalta,

Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

Valittaja vaatii seuraavaa:

— unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-338/08 14.6.2012 antama tuomio on kumottava

— asia on ratkaistava ja 1.7.2008 annettua komission päätöstä koskevat kanteet on hylättävä

— asian T-338/08 kantajat on velvoitettava korvaamaan tästä muutoksenhausta komissiolle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittajan ensimmäinen valitusperuste vastaa asiassa C-403/12 P esitettyä.

Komissio väittää toisessa valistusperusteessa toissijaisesti, että unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut virheellisesti Århusin yleissopimuksen (1) 9 artiklan 3 kappaletta tämän yleissopimuksen 2 artiklan 2 kappaleen toisen kohdan valossa, koska se on katsonut, että komissio ei antanut asetusta (EY) N:o 149/2008 (2) edellä mainitun 2 artiklan 2 kappaleen toisessa kohdassa tarkoitettuna lainsäädäntövallan käyttäjänä.

(1) Århusissa 25.6.1998 allekirjoitettu, tiedon saantia, yleisön osallistumisoikeutta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskeva Århusin yleissopimus, joka on hyväksytty 17.2.2005 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2005/370/EY (EUVL L 124, s. 1).

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 396/2005 muuttamisesta sen liitteen I kattamien tuotteiden jäämien enimmäismääriä koskevien liitteiden II, III ja IV vahvistamiseksi 29.1.2008 annettu komission asetus (EY) N:o 149/2008 (EUVL L 58, s. 1).
1)

Ovatko Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 43, 56 ja 58 artikla (joista on tullut Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 49, 63 ja 64 artikla) esteenä [yleisen verolain (code général des impôts) 1 §:n ja 1649-0 A §:n] kaltaiselle lainsäädännölle, jonka mukaan tilanteessa, jossa Euroopan unionin jäsenvaltiossa asuva henkilö, joka on toiseen Euroopan unionin jäsenvaltioon sijoittautuneen yhtiön osakkeenomistaja, saa osinkoja, joista verotetaan kummassakin jäsenvaltiossa, ja jossa kaksinkertaista verotusta on säännelty hyvittämällä hänen asuinvaltiossaan vero, jonka hän on maksanut osingot jakaneen yhtiön jäsenvaltiossa, vuoden aikana saatujen tulojen 60:n tai 50:n prosentin veron enimmäismäärän mekanismissa ei oteta huomioon toisessa jäsenvaltiossa maksettua veroa tai se otetaan huomioon vain osittain?
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 295/23

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Milano (Italia) on esittänyt 26.7.2012 — Nintendo Co., Ltd ym. v. PC Box Srl ja 9Net Srl

(Asia C-355/12)

2012/C 295/41

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale di Milano

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Nintendo Co., Ltd, Nintendo of America Inc. ja Nintendo of Europe GmbH

Vastaajat: PC Box Srl ja 9Net Srl

Ennakkoratkaisukysymykset

1) Onko direktiivin 2001/29/EY (1) 6 artiklaa, kun huomioon otetaan myös kyseisen direktiivin johdanto-osan 48 perustelukappale, tulkittava niin, että tekijänoikeudella suojattujen teosten tai aineiston teknisten suojatoimenpiteiden suoja voidaan ulottaa myös saman yrityksen valmistamaan ja markkinoimaan järjestelmään, jossa laitteistoon asennetaan laite, joka tunnistaa suojatun teoksen (saman yrityksen ja kolmansien osapuolten, jotka ovat suojattujen teosten oikeudenhaltijoita, valmistama videopeli) sisältävästä alustasta tunnistekoodin, jonka puuttuessa teosta ei voida katsella eikä käyttää kyseisessä järjestelmässä, jolloin kyseinen laitteisto sisältää järjestelmän, joka ei ole yhteentoimiva sellaisten täydentävien laitteiden ja tuotteiden kanssa, jotka ovat peräisin muualta kuin kyseisen järjestelmän valmistaneesta yrityksestä?

2) Voidaanko direktiivin 2001/29/EY 6 artiklaa, kun huomioon otetaan myös kyseisen direktiivin johdanto-osan 48 perustelukappale, siinä tapauksessa, että joudutaan arvioimaan, onko teknisen suojatoimenpiteen kiertämiseen tarkoitetun tuotteen tai osan käyttö ensisijaista verrattuna muihin kaupallisesti merkityksellisiin tarkoituksiin tai käyttöihin, tulkita niin, että kansallisen tuomioistuimen on käytettävä arviointiperusteita, joissa keskitytään siihen nimenomaiseen tarkoitukseen, jonka oikeuksienhaltija on määrittänyt tuotteelle, jossa suojattu sisältö on, vai onko sen käytettävä joko vaihtoehtoisesti tai samanaikaisesti myös keskenään verrattavien käyttöjen määriä koskevia määrällisiä perusteita tai käyttöjen luonnetta ja merkitystä koskevia laadullisia perusteita?

(1) EYVL L 167, s. 10.
2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, voiko suhteellisuusperiaatteella olla edellä esitetyn kaltaisessa tilanteessa rekisteröintiveron kantamisen osalta korjaava vaikutus, ja jos näin on, merkitseekö kyseinen periaate sitä, että kyseisten jäsenvaltioiden tai niistä toisen on rajoitettava oman verotusvaltansa käyttöä, ja jos on, miten?
1)

Onko 27.2.1987 annetun vammaisavustuslain 4 § unionin oikeuden, tarkemmin sanottuna Euroopan unionin perusoikeuskirjan (EYVL 2000, C 364, s. 1) ja erityisesti sen 20, 21 ja 26 artiklan, mukainen siltä osin kuin siinä sallitaan vammaisavustuksen epääminen yksinomaan kansalaisuuden perusteella sellaiselta Belgiassa laillisesti oleskelevalta ja ulkomaalaisrekisteriin ilmoitetulta ulkomaalaiselta, jolla on vahvat ja pysyvät siteet Belgiaan ja joka on asunut siellä perheineen jo 12 vuoden ajan, kun otetaan erityisesti huomioon, että kyseinen henkilö on virallisesti Euroopan unionin ehdokasvaltioksi hyväksytyn kolmannen valtion kansalainen?
2)

Onko direktiivin 2006/112 2 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 26 artikla esteenä kansalliselle säännökselle, jonka mukaan vuokratun tai käyttöön annetun omaisuuden parantamispalvelujen tarjoaminen vastikkeetta on joka tapauksessa verollista? Onko tähän kysymykseen vastattaessa pääasian kaltaisissa olosuhteissa merkitystä sillä, että — vastikkeettoman palvelun suorittaja on käyttänyt oikeutta vähentää parannustöihin käytettyihin tavaroihin ja palveluihin sisältyvä arvonlisävero, mitä siltä ei myöskään ole evätty lainvoimaiseksi tulleella verotarkastuspäätöksellä? — yhtiö ei verotarkastuksen ajankohtana ollut vielä alkanut suorittaa verollisia liiketoimia kiinteällä omaisuudella, joskin sopimukset olivat vielä voimassa?
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 243/8

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 29.5.2012 — Association Vent De Colère! Fédération nationale, Alain Bruguier, Jean-Pierre Le Gorgeu, Marie-Christine Piot, Eric Errec, Didier Wirth, Daniel Steinbach, Sabine Servan-Schreiber, Philippe Rusch, Pierre Recher, Jean-Louis Moret ja Didier Jocteur Monrozier v. Ministre de l’écologie, du développement durable, des transports et du logement ja Ministre de l’Économie, des Finances et de l’Industrie

(Asia C-262/12)

2012/C 243/14

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d’État

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Association Vent De Colère! Fédération nationale, Alain Bruguier, Jean-Pierre Le Gorgeu, Marie-Christine Piot, Eric Errec, Didier Wirth, Daniel Steinbach, Sabine Servan-Schreiber, Philippe Rusch, Pierre Recher, Jean-Louis Moret ja Didier Jocteur Monrozier

Vastaajat: Ministre de l’écologie, du développement durable, des transports et du logement ja Ministre de l’Économie, des Finances et de l’Industrie

Ennakkoratkaisukysymys

Kun otetaan huomioon 3.1.2003 annetusta laista nro 2003-8 johtuva niiden ylimääräisten kustannusten korvaamistavan muuttaminen, jotka Électricité de Francelle ja sähkön ja kaasun kansallistamisesta 8.4.1946 annetun lain nro 46-628 23 §.ssä mainituille ei-kansallistetuille sähkönjakajille aiheutuu siitä, että niillä on velvollisuus ostaa sähköä tuulivoimaa hyödyntäviltä sähkönjakajilta tällaisen sähkön markkinahintaa korkeampaan hintaan, onko tämä menettely Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 artiklaa sovellettaessa katsottava tässä artiklassa tarkoitetuksi valtion toimenpiteeksi tai valtion varoilla toteutetuksi toimenpiteeksi?
1)

Onko verotuksen neutraalisuuden periaatteen mukaan sallittua, että jäsenvaltio määrää rangaistuksen siitä, ettei laskun peruuttamista ole merkitty kirjanpitoon määräajassa, kun peruuttaminen on kuitenkin myöhemmin merkitty kirjanpitoon ja asianomainen henkilö on maksanut peruuttamisesta aiheutuneet verot korkoineen? Onko seuraavilla seikoilla merkitystä ensimmäisen kysymyksen yhteydessä: — Määräaika, jossa laskun peruuttaminen olisi väitteiden mukaan pitänyt kirjata, on 14 päivää sen kalenterikuukauden päättymisestä, jonka aikana peruuttaminen on tapahtunut — Laskun peruuttaminen kirjattiin todellisuudessa yhden kuukauden kuluttua sen määräajan päättymisestä, jossa kirjaus olisi väitteiden mukaan pitänyt tehdä — Valtiolle on suoritettu arvonlisäverovelka sille kertyneine korkoineen?
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 138/3

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour administrative (Luxemburg) on esittänyt 20.2.2012 — Adzo Domenyo Alopka, Jarel Mondoulou ja Eja Mondoulou v. Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration

(Asia C-86/12)

2012/C 138/04

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour administrative

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Adzo Domenyo Alopka, Jarel Mondoulou ja Eja Mondoulou

Vastapuoli: Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko SEUT 20 artiklaa — ja tarvittaessa samanaikaisesti perusoikeuskirjan 20, 21, 24, 33 ja 34 artiklaa, kun yhtä tai useampaa niistä tarkastellaan erikseen tai yhdessä — tulkittava siten, että se estää jäsenvaltiota yhtäältä epäämästä kolmannen valtion kansalaiselta, joka vastaa yksin sellaisten pienten lastensa huollosta, jotka ovat unionin kansalaisia, oleskelun viimeksi mainittujen asuinjäsenvaltiossa, jossa nämä ovat asuneet yhdessä hänen kanssaan syntymästään lähtien, vaikkei heillä olekaan kyseisen jäsenvaltion kansalaisuutta, ja toisaalta epäämästä mainitulta kolmannen valtion kansalaiselta oleskeluoikeutta osoittavan asiakirjan tai myöhemmin työluvan?

Onko tällaisia päätöksiä pidettävä sellaisina, että niiden johdosta kyseiset lapset eivät tosiasiassa voi käyttää pääosaa unionin kansalaisen asemaan liittyvistä oikeuksistaan asuinvaltiossaan, jossa he ovat varttuneet syntymästään lähtien, myöskään siinä nimenomaisessa tilanteessa, jossa heidän suoraan takenevassa polvessa oleva sukulaisensa, jonka kanssa he eivät missään vaiheessa ole eläneet yhteistä perhe-elämää, asuu toisessa unionin jäsenvaltiossa, jonka kansalainen hän on?
—

antaa asiassa ratkaisun, kumoaa valtiontuesta C 56/06 (ex NN 77/06), jonka Itävalta on myöntänyt Bank Burgenlandin yksityistämiseen, 30.4.2008 tehdyn komission päätöksen 2008/719/EY (EYVL L 239, s. 32) ja velvoittaa komission korvaamaan menettelyistä unionin yleisessä tuomioistuimessa ja unionin tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut;
1)

Onko direktiivin 2006/112/EY (1) 211 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä lisäedellytyksen asettamiselle (kuten sen, että asianomaisen on saatava tietyn ajanjakson kuluessa todistus maksun lykkäämisestä valtiovarainministeriön asetuksessa vahvistetuin edellytyksin) sen edellytyksen lisäksi, joka koskee arvonlisäveroilmoituksessa olevia mainintoja, jotka koskevat verovelvollisia, joilla on oikeus olla maksamatta ALV:tä maahantuonnista tulliviranomaisille?
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 118/11

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Østre Landsret (Tanska) on esittänyt 31.1.2012 — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs v. Sunico ApS, M & B Holding ApS ja Sunil Kumar Harwani

(Asia C-49/12)

2012/C 118/17

Oikeudenkäyntikieli: tanska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Østre Landsret

Pääasian asianosaiset

Hakija: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Vastapuolet: Sunico ApS, M & B Holding ApS ja Sunil Kumar Harwani

Ennakkoratkaisukysymys

Onko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen 44/2001 (1) 1 artiklaa tulkittava siten, että sen soveltamisalaan kuuluu asia, jossa jäsenvaltion viranomaiset esittävät yrityksiä ja luonnollisia henkilöitä vastaan, joiden kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa, korvausvaateen, joka perustuu — ensimmäisen jäsenvaltion oikeuden mukaiseen — väitteeseen petostarkoituksessa toteutetusta deliktisestä yhteistoiminnasta sellaisen arvonlisäveron kiertämiseksi, joka on maksettava ensimmäisessä jäsenvaltiossa?

(1) EYVL L 12, s. 1.