ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2)

Direktiivin 89/665, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 92/50, 1 artiklan 1 kohta on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jonka nojalla kansallinen tuomioistuin voi hylätä määräajan menettämisen vuoksi muutoksenhaun, jossa vaaditaan toteamaan julkisten hankintasopimusten tekemistä koskevien sääntöjen rikkominen ja määräämään vahingonkorvausta näiden sääntöjen rikkomisesta, sellaisen kriteerin perusteella, jonka arviointi on vapaan harkintavallan varassa ja jonka mukaan muutosta on näissä asioissa haettava viipymättä.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 63/8

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 21.1.2010 (Tribunal de première instance de Monsin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Société de Gestion Industrielle (SGI) v. Belgian valtio

(Asia C-311/08) (1)

(Sijoittautumisvapaus - Pääomien vapaa liikkuvuus - Välitön verotus - Tuloverolainsäädäntö - Yhtiöiden veronalaisen tulon määrittäminen - Keskinäisessä riippuvuussuhteessa olevat yhtiöt - Maassa asuvan yhtiön toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelle yhtiölle myöntämä poikkeuksellinen tai vastikkeeton etuus - Kyseessä olevan etuuden määrän lisääminen sen myöntäneen maassa asuvan yhtiön omiin voittoihin - Verotusvallan tasapainoinen jakautuminen jäsenvaltioiden kesken - Veronkierron ehkäiseminen - Väärinkäytösten estäminen - Oikeasuhteisuus)

2010/C 63/11

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal de première instance de Mons

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Société de Gestion Industrielle (SGI)

Vastaaja: Belgian valtio

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal de première instance de Mons (Belgia) — EY 12, 43, 48 ja 56 artiklan tulkinta — Sellaisen kansallisen lainsäädännön hyväksyttävyys, jossa säädetään poikkeuksellisen tai vastikkeettoman etuuden verottamisesta maassa asuvalta yhtiöltä, joka on myöntänyt kyseisen etuuden toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelle yhtiölle, johon kyseisellä yhtiöllä on keskinäinen riippuvuussuhde, mutta jossa ei säädetä tällaisesta verottamisesta silloin, kun sama etuus on myönnetty maassa asuvalle yhtiölle

Tuomiolauselma

EY 43 artiklaa, luettuna yhdessä EY 48 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että se ei lähtökohtaisesti ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion säännöstölle, jonka mukaan maassa asuvaa yhtiötä verotetaan poikkeuksellisesta tai vastikkeettomasta etuudesta, kun tällainen etuus on myönnetty toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelle yhtiölle, jonka kanssa ensin mainittu yhtiö on suoraan tai epäsuorasti keskinäisessä riippuvuussuhteessa, vaikka maassa asuvaa yhtiötä ei voitaisi verottaa tällaisesta etuudesta, jos se olisi myönnetty toiselle maassa asuvalle yhtiölle, jonka kanssa ensin mainittu yhtiö on tällaisessa riippuvuussuhteessa. Kansallisen tuomioistuimen on kuitenkin varmistuttava siitä, ettei pääasiassa kyseessä olevalla säännöstöllä ylitetä sitä, mikä on tarpeen tavoiteltujen päämäärien saavuttamiseksi, kun niitä arvioidaan yhdessä.

(1) EUVL C 260, 11.10.2008.
2)

Direktiiviä 2004/18 on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansallisen lainsäädännön tulkinnalle, jossa kielletään yliopistojen ja tutkimuslaitosten kaltaisten yksiköiden, jotka eivät ensisijaisesti tavoittele voittoa, osallistuminen julkista hankintaa koskevaan menettelyyn, kun tällaisille yksiköille on kansallisessa oikeudessa annettu oikeus tarjota kyseisen hankinnan kohteena olevia palveluja.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 297/12

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 22.10.2009 (Tribunal Superior de Justicia de Murcian (Espanja) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — María Julia Zurita Garcia (C-261/08) ja Aurelio Choque Cabrera (C-348/08) v. Delegado del Gobierno en la Región de Murcia

(Yhdistetyt asiat C-261/08 ja C-348/08) (1)

(Viisumi-, turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikka - Ulkorajojen ylittämistä koskevat toimenpiteet - EY 62 artiklan 1 alakohta ja 2 alakohdan a alakohta - Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehty yleissopimus - 6 b ja 23 artikla - Asetus (EY) N:o 562/2006 - 5, 11 ja 13 artikla - Oleskelun kestoa koskeva olettama - Kolmansien maiden kansalaiset, jotka oleskelevat laittomasti jäsenvaltion alueella - Kansallinen lainsäädäntö, jonka perusteella voidaan määrätä tapauksesta riippuen joko sakko tai karkottaminen)

2009/C 297/11

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Superior de Justicia de Murcia

Pääasian asianosaiset

Valittajat: María Julia Zurita Garcia (C-261/08) ja Aurelio Choque Cabrera (C-348/08)

Vastaaja: Delegado del Gobierno en la Región de Murcia

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal Superior de Justicia de Murcia — EY 62 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan a alakohdan sekä henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 562/2006 (EUVL L 105, s. 1) 5, 11 ja 13 artiklan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, joka mahdollistaa karkotusseuraamuksen korvaamisen sakon maksamisella

Tuomiolauselma

Benelux-talousliiton valtioiden, Saksan liittotasavallan ja Ranskan tasavallan hallitusten välillä tarkastusten asteittaisesta lakkauttamisesta yhteisillä rajoilla Schengenissä 14 päivänä kesäkuuta 1985 tehdyn sopimuksen soveltamisesta tehdyn, Schengenissä 19 päivänä kesäkuuta 1990 allekirjoitetun yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten velvollisuudesta leimata järjestelmällisesti kolmansien maiden kansalaisten matkustusasiakirjat heidän ylittäessään jäsenvaltioiden ulkorajat sekä tämän vuoksi tapahtuvasta Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen määräysten ja yhteisen käsikirjan muuttamisesta 13 päivänä joulukuuta 2004 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2133/2004, 6 b ja 23 artiklaa sekä henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä 15 päivänä maaliskuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 562/2006 (Schengenin rajasäännöstö) 11 artiklaa on tulkittava siten, että kun kolmannen maan kansalainen oleskelee jäsenvaltion alueella laittomasti sen vuoksi, ettei hän täytä tai ei enää täytä kyseisessä jäsenvaltiossa sovellettavia oleskelun kestoa koskevia ehtoja, tämän jäsenvaltion ei ole pakko tehdä päätöstä, jolla hänet määrätään karkotettavaksi.

(1) EUVL C 209, 15.8.2008 ja EUVL C 260, 11.10.2008.
3)

Direktiivin 98/59 2 artiklan 1 kohtaa yhdessä saman direktiivin 2 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan kanssa on tulkittava siten, että tilanteessa, jossa konserni muodostuu emoyhtiöstä ja yhdestä tai useammasta tytäryhtiöstä, velvollisuus neuvotella työntekijöiden edustajien kanssa syntyy siinä tytäryhtiössä, joka on työnantaja, vasta, kun tämä tytäryhtiö, jossa työntekijöiden joukkovähentäminen voidaan toteuttaa, on yksilöity.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 205/7

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 2.7.2009 (Juzgado de lo Mercantil no 1 de Alicante y no 1 de Marca Comunitarian (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Fundación Española para la Innovación de la Artesanía (FEIA) v. Cul de Sac Espacio Creativo SL ja Acierta Product & Position SA

(Asia C-32/08) (1)

(Asetus (EY) N:o 6/2002 - Yhteisömallit - Asetuksen 14 ja 88 artikla - Yhteisömallioikeuden haltija - Rekisteröimätön malli - Tilaustyönä tehty malli)

2009/C 205/11

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Juzgado de lo Mercantil no 1 de Alicante y no 1 de Marca Comunitaria

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Fundación Española para la Innovación de la Artesanía (FEIA)

Vastaajat: Cul de Sac Espacio Creativo SL ja Acierta Product & Position SA

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Juzgado de lo Mercantil no 1 de Alicante y no 1 de Marca Comunitaria — Yhteisömallista 12.12.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 6/2002 (EYVL 2002, L 3, s. 1) 14 artiklan 1 ja 3 kohdan sekä 88 artiklan 2 kohdan tulkinta — Oikeuksien haltijat — Työnantajalle vai palkatulle mallin luojalle kuuluva oikeus — Käsitteet

Tuomiolauselma

1) Yhteisömallista 12.12.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 6/2002 14 artiklan 3 kohtaa ei sovelleta yhteisömalliin, joka on tehty tilaustyönä.

2) Pääasiassa kyseessä olevien kaltaisissa olosuhteissa asetuksen N:o 6/2002 14 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että oikeus yhteisömalliin kuuluu mallin luoneelle, ellei sitä ole sopimuksella luovutettu sille, jolle hänen oikeutensa ovat siirtyneet.

(1) EUVL C 92, 12.4.2008.
1)

Siltä osin kuin kysymys on arvonlisäveron palautuksesta toiseen jäsenvaltioon tai kolmanteen maahan sijoittautuneelle verovelvolliselle, jolla kuitenkin on kiinteä toimipaikka asianomaisessa jäsenvaltiossa, Italian tasavalta ei ole noudattanut jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — maan alueelle sijoittautumattomille verovelvollisille suoritettavaa arvonlisäveron palautusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt 6.12.1979 annetun kahdeksannen neuvoston direktiivin 79/1072/ETY 1 artiklan mukaisia velvoitteitaan, eikä jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteisön alueelle sijoittautumattomille verovelvollisille suoritettavaa arvonlisäveron palautusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt 17.11.1986 annetun kolmannentoista neuvoston direktiivin 86/560/ETY 1 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se velvoittaa verovelvollisen, joka on sijoittautunut jäsenvaltioon tai kolmanteen valtioon mutta jolla on kiinteä toimipaikka ja joka kysymyksessä olevana ajankohtana tarjosi tavaroita tai palveluja Italiassa, hankkimaan aikaisemmassa tuotannon vaiheessa maksamansa arvonlisäveron palautuksen mainituissa direktiiveissä tarkoitettua menettelyä käyttäen sen sijaan, että se voisi tehdä vähennyksen silloin, kun sitä hankintaa, jonka perusteella vähennys tehdään, ei suoriteta kyseisen kiinteän toimipaikan välityksellä vaan suoraan päätoimipaikasta käsin.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 180/19

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 18.6.2009 (Gerechtshof te Amsterdamin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Kloosterboer Services BV v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Rotterdam

(Asia C-173/08) (1)

(Yhteinen tullitariffi - Tullinimikkeet - Lämmönsiirtimestä ja tuulettimesta koostuvat tietokoneen jäähdytysjärjestelmät - Luokittelu yhdistettyyn nimikkeistöön)

2009/C 180/31

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Gerechtshof te Amsterdam

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Kloosterboer Services BV

Vastaaja: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Rotterdam, kantoor Laan op Zuid

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Gerechtshof te Amsterdam — Tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön 1.3.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 384/2004 (EUVL L 64, s. 21) tulkinta — Lämmönsiirtimestä (nk. heatsink) ja tuulettimesta koostuvien tietokoneen viilentämisjärjestelmien luokittelu

Tuomiolauselma

Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 2658/87, sellaisena kuin se on muutettuna 11.9.2003 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1789/2003, on tulkittava niin, että pääasiassa kyseessä olevat tavarat, jotka koostuvat lämmönsiirtimestä sekä tuulettimesta ja jotka on tarkoitettu yksinomaan tietokoneisiin liitettäviksi, on luokiteltava mainitun asetuksen liitteessä I olevan yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 8473 30 90.

(1) EUVL C 183, 19.7.2008.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 180/18

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 11.6.2009 (College van Beroep voor het Bedrijfslevenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — H.J. Nijemeisland v. Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

(Asia C-170/08) (1)

(Yhteinen maatalouspolitiikka - Naudanliha - Asetus (EY) N:o 795/2004 - 3 a artikla - Tiettyjä tukijärjestelmiä koskeva yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä - Tilatuki - Viitemäärän vahvistaminen - Tuen vähentäminen ja tuen ulkopuolelle jättäminen)

2009/C 180/30

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

College van Beroep voor het Bedrijfsleven

Pääasian asianosaiset

Kantaja: H.J. Nijemeisland

Vastaaja: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Alankomaat) — Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 säädetyn tilatukijärjestelmän täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 795/2004 (EUVL L 141, s. 1) 3 a artiklan ja tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja valvontajärjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3508/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 11.12.2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2419/2001 (EYVL L 327, s. 11) 2 artiklan r ja s alakohdan tulkinta — Tiettyjä tukijärjestelmiä koskeva yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä — Tilatukijärjestelmä — Viitemäärän vahvistaminen — Tuen vähentäminen ja tuen ulkopuolelle jättäminen

Tuomiolauselma

Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 säädetyn tilatukijärjestelmän täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 795/2004, sellaisena kuin se on muutettuna 29.10.2004 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1974/2004, 3 a artiklaa on tulkittava siten, että naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 17.5.1999 annettuun neuvoston asetukseen (EY) N:o 1254/1999 perustuvaa tuen vähentämistä ja tuen ulkopuolelle jättämistä ei pidä ottaa huomioon asetuksen N:o 1782/2003 37 artiklan 1 kohdassa säädetyssä laskelmassa.

(1) EUVL C 197, 2.8.2008.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 153/13

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 7.5.2009 (Hoge Raad der Nederlanden Den Haagin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Siebrand BV v. Staatssecretaris van Financiën

(Asia C-150/08) (1)

(Yhdistetty nimikkeistö - Tariffinimikkeet 2206 ja 2208 - Käymisteitse valmistettu tislattua alkoholia sisältävä juoma - Alun perin hedelmistä tai luonnontuotteesta saatu juoma - Aineiden lisääminen - Seuraukset - Alkuperäisen juoman maun, hajun ja ulkoasun menettäminen)

2009/C 153/24

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Hoge Raad der Nederlanden Den Haag

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Siebrand BV

Vastaaja: Staatssecretaris van Financiën

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Yhdistetyn nimikkeistön nimikkeen 2206 ja 2208 tulkinta — Käymisteitse valmistettu juoma, joka sisältää (tislattua) etyylialkoholia — Juoma menettää veden ja aineiden lisäämisen takia hedelmistä ja luonnontuotteesta valmistetun juoman maun, hajun ja/tai ulkoasun

Tuomiolauselma

Käymisteitse saadusta alkoholista valmistetut juomat, jotka alun perin luokiteltiin tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87, sellaisena kuin se on muutettuna 26.7.1991 annetulla komission asetuksella (ETY) N:o 2587/91, liitteessä I olevan yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 2206 ja joihin on lisätty tietty määrä tislattua alkoholia, vettä, sokerisiirappia, aromiaineita, väriaineita ja — tiettyjen juomien osalta — kermapohja, minkä johdosta ne ovat menettäneet tietystä hedelmästä tai tietystä luonnontuotteesta valmistetun juoman maun, hajun ja/tai ulkoasun, eivät kuulu yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 2206 vaan yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 2208.

(1) EUVL C 171, 5.7.2008.
1)

SEUT 49 artiklaa on tulkittava siten, että sen kanssa ristiriidassa ei lähtökohtaisesti ole sellainen pääasioissa kyseessä olevan kaltainen kansallinen säännöstö, jossa uusien apteekkilupien myöntämistä rajoitetaan siten, että — kullakin lääkehuollon alueella voidaan lähtökohtaisesti perustaa vain yksi apteekki 2 800 asukasta kohti — tämän jälkeen uusi apteekki voidaan perustaa vain silloin, kun tämä henkilömäärä ylittyy, jolloin apteekki perustetaan kutakin 2 000 asukasta kohti, ja — uuden apteekin ja jo olemassa olevien apteekkien välillä on oltava vähimmäisetäisyys, joka on pääsääntöisesti 250 metriä. SEUT 49 artiklan kanssa ristiriidassa on kuitenkin tällainen kansallinen säännöstö siltä osin kuin 2 800 asukkaan tai 250 metrin pääsäännöt ovat kullakin sellaisella maantieteellisellä alueella, jolla on väestöä koskevia erityispiirteitä, esteenä sille, että perustetaan riittävä määrä apteekkeja, joilla voidaan taata asianmukainen apteekkipalvelu, minkä tarkastaminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävänä.
1)

Helleenien tasavalta ei ole noudattanut eläinten suojelemisesta kuljetuksen aikana ja direktiivien 90/425/ETY ja 91/496/ETY muuttamisesta 19.11.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/628/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 14.4.2003 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 806/2003, 5 artiklan A kohdan 2 alakohdan d alakohdan i alakohdan ensimmäisen luetelmakohdan ja 8 artiklan ja saman direktiivin, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 806/2003, liitteessä olevassa VII luvussa olevaan 48 kohtaan kuuluvan 7 kohdan b alakohdan sekä eläinten suojelusta teurastus- tai lopettamishetkellä 22.12.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/119/EY 3 artiklan, 5 artiklan 1 kohdan d alakohdan, 6 artiklan 1 kohdan ja 8 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut toimia, jotka ovat tarpeen, — jotta toimivaltaiset viranomaiset suorittavat reittisuunnitelmien pakolliset tarkastukset — jotta lauttasatamiin tai niiden lähelle varataan paikkoja, joissa eläimet voivat levätä sen jälkeen, kun ne on päästetty pois aluksista — jotta kuljetusajoneuvojen ja eläinten tarkastuksia todella suoritetaan — jotta varmistetaan, että noudatetaan sääntöjä, jotka koskevat eläinten tainnuttamista niiden teurastushetkellä ja — jotta teurastamoja tarkastetaan ja valvotaan asianmukaisesti.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 282/6

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 1.10.2009 (Special Commissioners of Income Tax, Londonin (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — HSBC Holdings plc, Vidacos Nominees Ltd v. The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

(Asia C-569/07) (1)

(Välilliset verot - Pääoman hankinta - Osakkeiden siirtämisestä tai liikkeeseen laskemisesta selvityspalveluun (”clearance service”) kannettava 1,5 prosentin vero)

2009/C 282/10

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Special Commissioners of Income Tax, London

Pääasian asianosaiset

Kantaja: HSBC Holdings plc, Vidacos Nominees Ltd

Vastaaja: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Special Commissioners of Income Tax, London — Pääoman hankintaa koskevista välillisistä veroista 17.7.1969 annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY (EYVL L 249, s. 25), sellaisena kuin se on muutettuna 10.6.1985 annetulla neuvoston direktiivillä 85/303/ETY (EYVL L 156, s. 23), 10 ja 11 artiklan sekä EY 43, EY 49 ja EY 56 artiklan tulkinta — Yhtiön (A), joka on sijoittautunut jäsenvaltioon, tarjous hankkia yhtiön (B), joka on sijoittautunut toiseen jäsenvaltioon, osakkeet vaihdossa yhtiön A osakkeiden liikkeeseen laskemisesta toisen jäsenvaltion pörssimarkkinoille — Veron kantaminen 1,5 prosentin verokannalla osakkeiden luovuttamisesta tai liikkeelle laskemisesta selvityspalveluun (”clearance service”)

Tuomiolauselma

Pääoman hankinnasta suoritettavista välillisistä veroista 17.7.1969 annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 10.6.1985 annetulla neuvoston direktiivillä 85/303/ETY, 11 artiklan a alakohtaa on tulkittava siten, että siinä kielletään pääasian kohteena olevan kaltaisen veron kantaminen osakkeiden liikkeeseen laskemisesta selvityspalveluun.

(1) EUVL C 64, 8.3.2008.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 180/3

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 4.6.2009 (Riigikohusin (Viron tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — JK Otsa Talu OÜ v. Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)

(Asia C-241/07) (1)

(EMOTR - Asetus (EY) N:o 1257/1999 - Maaseudun kehittämistä koskeva yhteisön tuki - Tuki ympäristölle suotuisille maatalouden tuotantomenetelmille)

2009/C 180/04

Oikeudenkäyntikieli: viro

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Riigikohus

Pääasian asianosaiset

Kantaja: JK Otsa Talu OÜ

Vastaajat: Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Riigikohus — Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta 17.5.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999 (EYVL 160, s. 80) 22 ja 23 artiklan, 24 artiklan 1 kohdan, 37 artiklan 4 kohdan ja 39 artiklan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jolla maatalouden ympäristötuki varataan ainoastaan sellaisille hakijoille, jotka ovat saaneet kyseistä tukea jo edellisenä talousarviovuotena, ja suljetaan pois sellaiset uudet tuen hakijat, jotka sitoutuvat järjestämään tuotantonsa uudelleen maatalouden ympäristövaatimuksia vastaavaksi

Tuomiolauselma

Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta 17.5.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999, sellaisena kuin se on muutettuna 22.12.2004 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2223/2004, 24 artiklan 1 kohdan säännökset, luettuna yhdessä kyseisen asetuksen 37 artiklan 4 kohdan ja 39 artiklan kanssa, eivät ole esteenä sille, että jäsenvaltio rajoittaa talousarviovarojen riittämättömyyden takia maaseudun kehittämistuen edellytykset täyttävien hakijoiden ryhmän käsittämään ainoastaan maanviljelijät, joiden osalta on tehty jo edellisenä talousarviovuotena tällaisen tuen myöntämistä koskeva päätös.

(1) EUVL C 170, 21.7.2007.
2)

Kun hankintaa koskevan sekasopimuksen kohteena ovat samalla tavarat ja palvelut, sovellettava kriteeri sen määrittämiseksi, onko kyseessä olevaa sopimusta pidettävä tavaranhankinta- vai palveluhankintasopimuksena, on sopimukseen sisältyvien tavaroiden ja palvelujen arvo. Silloin, kun käytettäviksi annetaan tavaroita, jotka on valmistettu ja mukautettu yksilöllisesti kunkin asiakkaan tarpeisiin ja joiden käyttöä on kullekin asiakkaalle yksilöllisesti neuvottava, mainittujen tavaroiden valmistus on luokiteltava kyseisen sopimuksen osaan ”tavarat” sen kunkin osan arvon laskemiseksi.
1)

Italian tasavalta on jättänyt noudattamatta — EY 43 ja EY 56 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on 10.6.2004 antanut 31.5.1994 annetun asetuksen nro 332, joka on muunnettu tietyin muutoksin 30.7.1994 annetuksi laiksi nro 474, 2 §:ssä tarkoitettujen erityisten oikeuksien käyttämisen edellytyksiä koskevan pääministerin asetuksen (decreto del Presidente del Consiglio dei Ministri, definizione dei criteri di esercizio dei poteri speciali, di cui all’art. 2 del decreto-legge 31 maggio 1994, n. 332, convertito, con modificazioni, dalla legge 30 luglio 1994, n. 474) 1 §:n 2 momentin säännökset, siltä osin kuin mainittuja säännöksiä sovelletaan tämän asetuksen, sellaisena kuin se on muutettuna valtion vuotuisen ja monivuotisen talousarvion laatimisesta 24.12.2003 annetulla lailla nro 350 (talousarviolaki 2004) (legge n. 350, disposizioni per la formazione del bilancio annuale e pluriennale dello Stato (legge finanziaria 2004)), 2 §:n 1 momentin a ja b kohdassa säädettyihin erityisiin oikeuksiin — EY 43 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on antanut edellä mainitut pääministerin asetuksen säännökset, siltä osin kuin mainittuja säännöksiä sovelletaan asetuksen nro 332/1994 2 §:n 1 momentin c kohdassa säädettyyn erityiseen oikeuteen.