FI Euroopan unionin virallinen lehti C 80/28

Kanne 21.12.2009 — Rusal Armenal v. neuvosto

(Asia T-512/09)

2010/C 80/49

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Rusal Armenal ZAO (edustaja: asianajaja B. Evtimov)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

— lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tietynlaisen Armeniasta, Brasiliasta ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan alumiinifolion tuonnissa ja tässä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 24.9.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 925/2009 on kumottava sikäli kuin se koskee kantajaa

— neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteellaan kantaja vaatii lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tietynlaisen Armeniasta, Brasiliasta ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan alumiinifolion tuonnissa ja tässä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 24.9.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 925/2009 (EUVL L 262, s. 1) (jäljempänä riidanalainen asetus) kumoamista sikäli kuin se koskee kantajaa.

Kanteensa tueksi kantaja esittää seuraavat viisi kumoamisperustetta, joista yksi perustuu tässä yhteydessä esiin nousevaan lainvastaisuusperusteeseen.

Ensimmäisellä kumoamisperusteellaan kantaja väittää, että komissio ja neuvosto rikkoivat perusasetuksen (1) 2 artiklan 1-6 kohtaa sekä vuoden 1994 GATT sopimuksen VI artiklan täytäntöönpanoa koskevan sopimuksen (jäljempänä polkumyyntiä koskeva sopimus) 2.1 ja 2.2 artiklaa, koska ne määrittivät kantajalle normaaliarvon, joka perustui kolmannesta vertailumaasta peräisin oleviin tietoihin, minkä vuoksi ne päätyivät pohjimmiltaan virheellisiin päätelmiin polkumyynnistä, kumuloinnista, vahingosta ja syy-yhteydestä Armeniasta peräisin olevan tuonnin osalta. Kantajan mukaan neuvoston ja komission olisi pitänyt määrittää kantajalle normaaliarvo sen omien Armeniaa koskevien tietojen perusteella eikä perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti.

Kantaja väittää edelleen, että ensimmäisen kumoamisperusteen asiakysymyksen tarkastelua varten unionin yleisen tuomioistuimen on todettava tässä yhteydessä SEUT 277 artiklan (entinen EY 241 artikla) mukaisesti, että perusasetuksen 2 artiklan 7 kohtaa ei sovelleta kantajaan sikäli kuin se oli vertailumaametodologian, jota käytettiin kantajan normaaliarvon määrittämiseen riidanalaisessa asetuksessa, oikeusperustana. Kantaja vetoaa tässä yhteydessä lainvastaisuusperusteeseen, koska se väittää, että sillä on oikeus siihen, että 2 artiklan 7 kohdan soveltamista siihen itseensä tutkitaan tuomioistuimessa, ja koska se väittää, että normaaliarvoa riidanalaisessa asetuksessa koskevat toteamukset, jotka oikeudellisesti perustuvat perusasetuksen 2 artiklan 7 kohtaan, koskevat sitä. Kantajan mukaan on todettava, että kyseistä asetusta ei sovelleta, koska sen soveltaminen kantajaan on polkumyyntiä koskevan sopimuksen, jonka unioni aikoi saattaa osaksi unionin oikeutta monenvälisinä velvoitteina, jotka ovat osa perustamissopimuksia, joihin unioni perustuu, ja jotka sitovat neuvostoa ja komissiota yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan, 2.1 ja 2.2 artiklan vastaista.

Toisella kumoamisperusteellaan kantaja väittää, että vaikka oletettaisiin, että toimielimet eivät rikkoneet perusasetuksen 2 artiklan 1-6 kohtaa ja polkumyyntiä koskevaa sopimusta, ne rikkoivat perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohtaa ja epäsivät virheellisesti kantajalta markkinatalouskohtelun ja syyllistyivät ilmeisiin tosiseikkojen arviointivirheisiin 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan soveltamisen yhteydessä.

Kolmannella kumoamisperusteellaan kantaja väittää, että toimielimet rikkoivat perusasetuksen 3 artiklan 4 kohtaa ja tekivät ilmeisen arviointivirheen, koska ne eivät tarkastelleet Armeniaa erikseen väitetysti polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista ja koska ne eivät tässä yhteydessä tarkastelleet perinpohjaisesti Armenian tuotantotoimintaa vuosina 2004–2006 sekä asianomaisten armenialaistuotteiden laatuongelmia tutkimusjaksona tapahtuneen valmistustoiminnan uudelleen käynnistämisen ja uudelleenjärjestelemisen aikana vuonna 2007.

Neljännellä kumoamisperusteellaan kantaja väittää, että komissio on loukannut yhdenvertaisen kohtelun/syrjimättömyyden periaatetta, joka on perustavanlaatuinen oikeusperiaate, ja syyllistynyt ilmeisiin arviointivirheisiin arvioinnissaan ja perusteluissaan, joilla hylättiin kantajan hintasitoumustarjous ja samanaikaisesti hyväksyttiin brasilialaisen vientiä harjoittavan tuottajan tarjous samankaltaisissa olosuhteissa.

Viidennellä kumoamisperusteellaan kantaja väittää, että komissio on loukannut yhteisön oikeuden perustavaa laatua olevaa hyvän hallinnon periaatetta ja näin ollen olennaista menettelyllistä vaatimusta, koska se on viitannut julkisesti ja suoraan kantajaan ja vireillä olevaan polkumyyntitutkimukseen ja koska se on väitetysti herättänyt ennakkoluuloa polkumyyntitutkimuksista vastaavissa toimielimissä siten, että kantajan viennille on vahvistettu polkumyyntitulleja.

(1) Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22.12.1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 384/96 (EYVL 1996, L 56, s. 1)