YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (viides jaosto)

14 päivänä toukokuuta 1998

Asia T-21/97

Sofia Goycoolea

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Väliaikaiset toimihenkilöt — Virheelliset tiedot hakemuksessa — Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 50 artiklan 1 kohta — Henkilöstösääntöjen 5 artiklan 1 kohdan kolmas alakohta — Valitusta koskevat muotomääräykset”

Täydellinen teksti ranskankielellä II-679

Aihe:

Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan sen viranomaisen, jolla oli toimivalta tehdä komission työsopimuksia, 7.5.1996 tekemä päätös, jolla purettiin kantajan kanssa tehty väliaikaisen toimihenkilön sopimus.

Lopputulos:

Hylkääminen.

Tuomion lyhennelmä

Kantaja, Sofia Goycoolea otettiin komission palvelukseen 16.9.1991 ura-alueeseen C kuuluvana ylimääräisenä toimihenkilönä konekirjoittajaksi kolmeksi kuukaudeksi. Hänen sopimustaan jatkettiin useaan otteeseen.

Kantaja osallistui 7.2.1994 ura-alueeseen B kuuluvien väliaikaisten toimihenkilöiden valintamenettelyyn ja jätti hakemukset neljään avoinna olevaan virkaan (114T/IX/93, 121T/XI/93, 112T/V/93 ja 124T/XVI/93).

Kilpailuilmoituksessa mainittuihin yleisiin edellytyksiin kuului kaikkien haettavaksi julistettujen virkojen osalta, että hakija oli suorittanut ylemmän keskiasteen opinnot, joista oli osoituksena tutkintotodistus.

Valintamenettelyn päätyttyä valintalautakunta otti kantajan niistä henkilöistä laadittuun luetteloon, jotka soveltuivat virkaan 114T/IX/93, tasolle B3/B2.

Edellä mainitun viran hakijoilta vaadittuihin erityisiin edellytyksiin kuului yleisten edellytysten lisäksi ”opintojen jälkeen hankittu, vähintään kahdentoista vuoden pituinen työkokemus”.

Kantajan hakemuksessa kyseiseen virkaan todetaan kohdassa 7A, ”keskiasteen opinnot, lukio tai ammatillinen koulutus”, että hän on saanut lukion päästötodistuksen Sagrado Corazón-nimisestä koulusta Buenos Airesissa (Argentiina) joulukuussa 1966. Kohdassa 7B, ”ylemmät opinnot”, todetaan, että hän on saanut todistuksen koulutuspolitiikkaa ja -käytäntöä koskevista opinnoista université catholique de Louvain -nimisestä yliopistosta (Belgia) marraskuussa 1992.

Kantaja allekirjoitti hakemuksen lopussa olevan vakuutuksen, jossa hän vakuutti, että hänen hakemuksessa ilmoittamansa tiedot olivat paikkansapitäviä ja täydellisiä.

Valintamenettelyn päätteeksi kantaja palkattiin virallisesti 1.12.1994 lukien ura-alueeseen B kuuluvaksi väliaikaiseksi toimihenkilöksi komission pääsihteeristön avustajaksi osastolle H (koheesiorahastot). Hänen sopimuksensa tehtiin kolmeksi vuodeksi.

Luokituskomitean 31.1.1995 pidettävän kokouksen valmisteluvaiheessa hallinnossa huomattiin, että kantajaa koskevassa asiakirjakansiossa ei ollut lukion päästötodistusta, ja kantajaa pyydettiin toimittamaan puuttuva asiakirja.

Useiden hänelle esitettyjen, tuloksettomiksi jääneiden pyyntöjen jälkeen kantaja myönsi pääosasto IX:n (henkilöstöjä hallinto) osaston B ”oikeudet ja velvoitteet” päällikölle 6.9.1995 osoittamassaan kirjeessä, ettei hän ollut suorittanut keskiasteen opintoja ja ettei hän näin ollen ollut saanut päästötodistusta keskiasteen opinnoista. Hän totesi kuitenkin, ettei hän ollut ollut tietoinen virheellisen ilmoituksensa merkityksestä palvelukseenottamismenettelylle.

Tämän seurauksena hallinto aloitti 20.9.1995 kantajaa koskevan kurinpitomenettelyn.

Kurinpitolautakunta antoi 26.2.1996 perustellun lausunnon, jossa se ”suosittel[i] nimittävän viranomaisen yksimielisellä suostumuksella, että Goycoolealle määrätään Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen (jäljempänä palvelussuhteen ehdot) 50 artiklassa säädetty seuraamus, eli että hänen työsopimuksensa puretaan ilman irtisanomista, ilman että hänen oikeuksiaan peruutetaan tai rajoitetaan palvelussuhteen ehtojen 49 artiklan 2 kohdan nojalla”.

Pääosasto IX:n pääjohtaja, joka oli viranomainen, jolla oli toimivalta tehdä työsopimuksia, purki 7.5.1996 tekemällään päätöksellä (jäljempänä kanteen kohteena oleva päätös) kantajan kanssa tehdyn, väliaikaisen toimihenkilön sopimuksen 1.9.1996 lukien.

Kantajan asiamies pyysi 28.5.1996 päiväämällään kirjeellä pääosasto IX:n pääjohtajaa peruuttamaan kantajan kanssa tehdyn, väliaikaisen toimihenkilön sopimuksen purkamista koskevan päätöksen. Tämä kirje kirjattiin komissiossa 17.6.1996 Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) 90 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuksi valitukseksi.

Kantajaa koskeva asiakirjakansio tutkittiin 18.7.1996 pidetyssä yksikköjen välisessä kokouksessa.

Viranomainen, jolla oli toimivalta tehdä työsopimuksia, päätti 21.10.1996 tekemällään päätöksellä hylätä kantajan valituksen.

Pääasia

Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee palvelussuhteen ehtojen 50 artiklan 1 kohdan ja henkilöstösääntöjen 5 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan rikkomista sekä ilmeistä arviointivirhettä

Kahden edellytyksen on täytyttävä samanaikaisesti, jotta toimielin voi pätevästi vedota palvelussuhteen ehtojen 50 artiklan 1 kohtaan. Viranomaisen, jolla on toimivalta tehdä työsopimuksia, on täytynyt todeta, että asianomainen on palvelukseen ottamisen yhteydessä antanut tahallaan vääriä tietoja ammattitaidostaan tai 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista edellytyksistä ja että nämä väärät tiedot ovat olennaisesti vaikuttaneet asianomaisen palvelukseen ottamiseen (42 kohta).

On siis tutkittava, täyttyvätkö nämä kaksi edellytystä esillä olevassa asiassa.

Edellytys, joka koskee asianomaisen palvelukseen ottamisen yhteydessä tahallaan antamia vääriä tietoja

Se, että asianomainen on antanut vääriä tietoja kahdesta kilpailuilmoituksessa vaaditusta edellytyksestä, vastaa palvelussuhteen ehtojen 50 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua ”väärien tietojen antamista ammattitaidostaan” (46 kohta).

Toimielin voi saada väliaikaisia toimihenkilöitä valitessaan tietoja hakijoiden ammattitaidosta ainoastaan opintojen tason osoittavien tutkintotodistusten sekä työtodistusten perusteella. Lisäksi palvelussuhteen ehtojen 50 artiklan tarkoituksena ei ole ainoastaan rangaista palvelukseen ottamisen yhteydessä tietyissä olosuhteissa vääriä tietoja antaneita henkilöitä, vaan sen avulla voidaan lisäksi taata valintamenettelyjen yleinen sääntöjenmukaisuus. Jotta tämän artiklan tehokas vaikutus voitaisiin taata, on ilmaisulla ”antaa tahallaan vääriä tietoja ammattitaidostaan” käsitettävä myös väärän ilmoituksen antamista siitä, että asianomaisella on valintailmoituksessa edellytetty todistus tai ammattitaito (47 kohta).

Koska kantaja on antanut vääriä tietoja kahdesta kilpailuilmoituksessa vaaditusta edellytyksestä, hän täyttää palvelussuhteen ehtojen 50 artiklan 1 kohdan soveltamista koskevan ensimmäisen edellytyksen. Myös palvelussuhteen ehtojen 50 artiklan 1 kohdan a alakohdassa nimenomaisesti säädetty toinen ehto, joka koskee sitä, että asianomainen on toiminut tahallaan, täyttyy esillä olevassa asiassa (51 ja 52 kohta).

Edellytys, joka koskee väärien tietojen olennaista merkitystä asianomaisen palvelukseen ottamiseen

Niiden kilpailuilmoituksessa vaadittujen edellytysten merkitys, joita kantaja ei täytä, on sellainen, että kantajan antamat väärät tiedot ovat olennaisesti vaikuttaneet siihen, että hänen hakemuksensa on hyväksytty valintamenettelyssä ja että hänet on tästä syystä otettu palvelukseen. Kuten edellä on jo todettu, toimielin voi saada toimihenkilöitä valitessaan tietoja hakijoiden ammattitaidosta ainoastaan opintojen tason osoittavien tutkintotodistusten sekä työtodistusten perusteella. Tästä seuraa välttämättä, että kantaja otettiin palvelukseen hänen toimittamiensa tietojen perusteella (56 kohta).

Koska myös palvelussuhteen ehtojen 50 artiklan 1 kohdan soveltamista koskeva toinen edellytys täyttyy esillä olevassa asiassa, kantajan esittämillä väärillä tiedoilla on ollut olennaista merkitystä asianomaisen palvelukseen ottamiseen (61 kohta).

Kaikesta edellä esitetystä seuraa, että koska palvelussuhteen ehtojen 50 artiklan 1 kohdassa vaaditut kaksi edellytystä täyttyvät, kanteen kohteena olevaa päätöstä ei ole tehty tämän artiklan vastaisesti (62 kohta).

Väitteestä, jonka mukaan henkilöstösääntöjen 5 artiklani kohdan kolmatta alakohtaa on rikottu, on todettava, että tämän säännöksen, jossa todetaan, että ura-alueen B tehtävät edellyttävät toisen asteen koulutusta (lukiota tai vastaavaa ammatillista koulutusta) tai vastaavantasoista työkokemusta, tarkoituksena on määritellä yleisesti virkamiesten vähimmäistaso eri ura-alueissa niihin sisältyvien tehtävien luonteen ja vaativuuden mukaan, eivätkä ne koske palvelukseenottamisen edellytyksiä, joista on säädetty henkilöstösääntöjen 29 artiklassa ja liitteessä III. Mikään ei estä määräämästä tiettyjen virkojen tai ura-alueiden osalta virkojen luokittelun osalta säädettyjä tai kilpailuilmoituksessa vahvistettuja vähimmäisvaatimuksia tiukempia edellytyksiä, olipa kysymyksessä tietyn avoinna olevan viran täyttö tai varallaololuettelon laatiminen tietyn ura-alueen virkojen täyttämiseksi (64 kohta).

Viittaukset: Asia 108/88. Jaenicke Cendoya v. komissio, 13.7.1989, Kok. 1989, s. 2711. 24 kohta; asia T-2/90, Ferreira de Freitas v. komissio, 7.2.1991, Kok. 1991. s. II-103,54 kohta ja asia T-82/92, Cortes Jimenez yni. v. komissio, 3.3.1994, Kok. 1994, s. II-237, 20 kohta.

Näin ollen sillä, että kilpailuilmoituksessa edellytetään hakijoilta opintojen jälkeen hankittua vähintään kahdentoista vuoden pituista työkokemusta, ei rikota henkilöstösääntöjen 5 artiklan 1 kohdan kolmatta alakohtaa (65 kohta).

Toinen kanneperuste, joka koskee sen viranomaisen, jolla oli toimivalta tehdä työsopimuksia, puuttuvaa toimivaltaa tarkastaa väliaikaisten toimihenkilöiden valintamenettelyä koskevia edellytyksiä

Oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn tarkoituksena on mahdollistaa sovintoratkaisu virkamiesten ja hallinnon välisissä erimielisyyksissä. Jotta tällaisella menettelyllä voitaisiin saavuttaa sen tavoite, nimittävän viranomaisen on saatava tietoonsa riittävän täsmällisesti asianosaisten riidanalaisesta päätöksestä tekemät huomautukset.

Vaikka henkilöstöasioissa kanteen nostamisvaiheessa esitetyillä vaatimuksilla on oltava sama kohde kuin valituksessa esitetyillä vaatimuksilla, ja kanneperusteiden on perustuttava samoihin syihin kuin valituksessa esitettyjen perusteiden, näitä kanneperusteita voidaan kehittää yhteisöjen tuomioistuimissa esittämällä sellaisia väitteitä ja niiden perusteluja, joita ei ole välttämättä esitetty valituksessa, mutta jotka liittyvät siihen läheisesti.

Lisäksi oikeudenkäyntiä edeltävä menettely on epämuodollinen, ja asianosaiset toimivat tässä vaiheessa yleensä ilman asiamiestä. Hallinnon ei tule tulkita valituksia suppeasti, vaan sen on tutkittava ne vapaasti tulkiten (78-82 kohta).

Viittaukset: asia58/75, Sergyv. komissio, 1.7.1976, Kok. 1976, s. 1139,32 kohta; asia 133/88, Del Arno Martinez v. parlamentti, 14.3.1989. Kok. 1989, s. 689, 10 ja 11 kohta; asia T-18/90, Jongen v. komissio, 7.5.1991, Kok. 1991, s. II-187, 22 kohta; asia T-l/91, Della Pietra v. komissio, 16.7.1992, Kok. 1992, s. II-2145, 24 kohta ja asia T-496/93, Allo v. komissio, 8.6.1995, Kok. 1995, s. II-405, 26 kohta.

Asiassa ei ole kiistetty sitä, että kantajan asiamiehen 28.5.1996 päiväämässä kirjeessä, jonka komissio katsoi olevan henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu valitus, ei esitetä tätä perustetta nimenomaisesti eikä epäsuorasti. Tässä kirjeessä ei vedota suoraan eikä välillisesti sen viranomaisen, jolla on toimivalta tehdä työsopimuksia, puuttuvaan toimivaltaan tarkastaa valintamenettelyä koskevia edellytyksiä. Vaikka kantaja esitti tätä koskevan väitteen 18.7.1996 pidetyssä yksikköjen välisessä kokouksessa, hän ei kuitenkaan ole täsmentänyt kirjallisesti väitteensä sisältöä tai ulottuvuutta, minkä vuoksi komissio ei ole saanut tietoonsa riittävän täsmällisesti niitä huomautuksia, joita kantaja on esittänyt riitautetusta päätöksestä (80 ja 83 kohta).

Näin ollen tämä kanneperuste on jätettävä tutkimatta (84 kohta).

Ratkaisu:

Kanne hylätään.