ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 7.7.2022 – RTL Nederland BV ja RTL Nieuws BV; Muu osapuoli: Minister van Infrastructuur en Waterstaat

(Asia C-451/22)

(2022/C 380/06)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Raad van State

Pääasian asianosaiset

Valittajat: RTL Nederland BV ja RTL Nieuws BV

Muu osapuoli: Minister van Infrastructuur en Waterstaat

Ennakkoratkaisukysymykset

1) Mitä on ymmärrettävä poikkeama-asetuksen (1) 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla ”poikkeamatiedoilla” ja ”asianmukaisella luottamuksellisuudella” Euroopan unionin perusoikeuskirjan 11 artiklassa ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklassa vahvistetun sananvapautta ja tiedonvälityksen vapautta koskevan oikeuden valossa?

2) Onko poikkeama-asetuksen 15 artiklan 1 kohtaa, luettuna perusoikeuskirjan 11 artiklassa ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklassa vahvistetun sananvapautta ja tiedonvälityksen vapautta koskevan oikeuden valossa, tulkittava siten, että se on yhteensopiva pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen kansallisen säännön kanssa, jonka perusteella mitään tietoja ilmoitetuista poikkeamista ei saa julkistaa?

3) Jos toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi: onko toimivaltaisella kansallisella viranomaisella oikeus soveltaa julkistamista koskevaa yleistä kansallista järjestelmää, jonka perusteella tietoja ei anneta, siltä osin kuin niiden antamisella on pienempi painoarvo kuin eduilla, jotka liittyvät esimerkiksi suhteisiin muihin valtioihin ja kansainvälisiin järjestöihin, hallintoviranomaisten suorittamaan tarkastukseen, seurantaan ja valvontaan, yksityiselämän kunnioittamiseen sekä luonnollisten ja oikeushenkilöiden suhteettoman edun ja haitan estämiseen?

4) Onko julkistamista koskevaa kansallista järjestelmää sovellettaessa merkitystä sillä, sisältyvätkö kyseiset tiedot kansalliseen tietokantaan vai onko kyse muissa, esimerkiksi toimintaperiaatteita koskevissa asiakirjoissa oleviin ilmoituksiin sisältyvistä tai niitä koskevista tiedoista?

(1) Poikkeamien ilmoittamisesta, analysoinnista ja seurannasta siviili-ilmailun alalla, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 996/2010 muuttamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/42/EY, komission asetusten (EY) N:o 1321/2007 ja (EY) N:o 1330/2007 kumoamisesta 3.4.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 376/2014 (EUVL 2014, L 122, s. 18).
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 12.5.2022 – E. v. Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu

(Asia C-322/22)

(2022/C 359/24)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Naczelny Sąd Administracyjny

Pääasian asianosaiset

Valittaja: E.

Vastapuoli: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu

Ennakkoratkaisukysymys

Ovatko Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (konsolidoitu versio, EUVL C 326/13, 26.10.2012) 4 artiklan 3 kohdassa ilmaistut tehokkuuden ja vilpittömän yhteistyön periaatteet sekä vastaavuuden periaate tai jokin muu unionin oikeuden asiaankuuluva periaate esteenä sellaiselle kansalliselle säännökselle, kuten verotusmenettelystä 29.8.1997 annetun lain (Ustawa z 29 sierpnia 1997 r. Ordynacja podatkowa; koonnos Dz. U. 2012, järjestysnumero 749, sellaisena kuin se on muutettuna) 78 §:n 5 momentin 1 ja 2 kohta, joissa säädetään, että veronmaksajan unionin oikeuden vastaisesti pidättämän veron liikamaksun korkoja ei makseta verovelvolliselle 30 päivän jälkeiseltä ajanjaksolta, laskettuna siitä päivästä, jona Euroopan unionin tuomioistuimen tuomio, jossa todettiin veronkannon yhteensopimattomuus unionin oikeuden kanssa, on julkaistu virallisessa lehdessä, jos verovelvollinen on jättänyt liikamaksun vahvistamista koskevan hakemuksen tämän ajankohdan jälkeen, ja kansallisen lainsäädännön veronkantoa koskevat säännökset ovat, huolimatta unionin tuomioistuimen 10.4.2014 antamasta tuomiosta (C-190/12, EU:C:2014:249), edelleen ristiriidassa unionin oikeuden kanssa?
3)

Onko SEU 2 artiklaa, SEU 6 artiklan 1 ja 3 kohtaa ja SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa, luettuina yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan kanssa, tulkittava siten, että tuomioistuimen, joka lakkautetaan tuomioistuinjärjestelmää koskevaan lakiin [Zakona za sadebnata vlast] hyväksytyllä muutoksella (DV nro 32/26.4.2022; muutoslain täytäntöönpanoa on lykätty 27.7.2022 saakka), missä yhteydessä tuomioistuinten on kuitenkin jatkettava asioiden käsittelyä kyseiseen ajankohtaan saakka ja käsiteltävä senkin jälkeen asiat, joissa on jo pidetty valmisteluistunto, riippumattomuuteen vaikuttaa se, jos tuomioistuimen lakkauttamista perustellaan sillä, että näin turvataan tuomioistuinten riippumattomuutta koskeva perustuslaillinen periaate ja kansalaisten perustuslaillisten oikeuksien suoja, esittämättä kuitenkaan asianmukaisesti, minkä tosiseikkojen perusteella päätellään, että näitä periaatteita on loukattu?
1)

Onko Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) tuesta maaseudun kehittämiseen ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 kumoamisesta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1305/2013 (1) (jäljempänä asetus (EU) N:o 1305/2013) 29 artiklan 3 kohdan toista virkettä tulkittava siten, ettei se ole esteenä maaseudun kehittämisohjelman 2014–2020 toimenpiteen 11 ”Luonnonmukainen maatalous” täytäntöönpanosta 24.2.2015 annetun asetuksen (Naredba No. 4 ot 24.02.2015 za prilagane na myarka 11 ”Biologichno zemedelie” ot Programata za razvitie na selskite rayoni za perioda 2014–2020) 11 §:n 5 momentin (aiemmin 4 momentti) kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jolla rajataan mahdollisuus saada taloudellista tukea siirtymävaiheessa olevalle luonnonmukaiselle tuotannolle aikaan, joka ei ylitä luonnonmukaisesta tuotannosta ja luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden merkinnöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 834/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä luonnonmukaisen tuotannon, merkintöjen ja valvonnan osalta 5.9.2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 889/2008 (2) 36 artiklan 1 kohdassa, 37 artiklan 1 kohdassa ja 38 artiklan 1 kohdassa säädettyjä luonnonmukaiseen tuotantoon siirtymisen vähimmäisaikoja?
C 318/33

Kanne 8.7.2022 – Euroopan komissio v. Romania

(Asia C-455/22)

(2022/C 318/45)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Escobar Gómez, E. A. Stamate ja C. Valero)

Vastaaja: Romiania

Vaatimukset

— On todettava, ettei Romania ole 3.10.2020 saakka noudattanut direktiivin 2010/75/EU (1) 4 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan ja

— Romania on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

S.C. CET Govoraa nro 2, S.C. Electrocentrale Devaa (Mintia) nro 2 ja S.C. Electrocentrale Devaa (Mintia) nro 3 on käytetty vuodesta 2014 päivämäärään 3.10.2020 saakka ilman sellaista pätevää ympäristölupaa, jota direktiivin 2010/75 vaatimuksissa edellytetään. Romanian viranomaiset ovat myöntäneet, että näiden kolmen laitoksen käyttöä on jatkettu ilman pätevää ympäristölupaa 3.10.2020 saakka, mutta ne ovat väittäneet, että laitokset ovat toimineet satunnaisesti kansallisen energiajärjestelmän turvallisuuden varmistamiseksi.

Koska Romania ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että S.C. CET Govoraa nro 2, S.C. Electrocentrale Devaa (Mintia) nro 2 ja S.C. Electrocentrale Devaa (Mintia) nro 3 käytetään pätevän ympäristöluvan nojalla, se ei ole noudattanut direktiivin 2010/75 4 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan.

Siitä väitteestä, jonka mukaan laitokset ovat toimineet satunnaisesti kansallisen energiajärjestelmän turvallisuuden varmistamiseksi, komissio katsoo, että direktiivissä 2010/85 ei säädetä tällaisesta yleisestä mahdollisuudesta poiketa direktiivin 4 artiklan 1 kohdassa säädetystä ympäristölupavelvollisuudesta. Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan on myös niin, että jäsenvaltiot ovat vastuussa niille unionin oikeuden mukaan kuuluvien velvoitteiden noudattamatta jättämisestä siitä riippumatta, mikä kyseessä olevan valtion elin on vastuussa, eivätkä ne voi vedota sisäisen oikeusjärjestyksensä olemassa oleviin oikeussääntöihin, toimintatapoihin tai olosuhteisiin perustellakseen yhteisöjen direktiiveissä säädettyjen velvoitteiden noudattamatta jättämisen. Romania ei tässä tarkoituksessa voi vedota täysin sisäiseen tilanteeseen, kuten siihen, että toimijoista on tullut maksukyvyttömiä, eikä oikeusriitoihin, jotka koskevat laitosten toimintojen keskeyttämistä, perustellakseen sille direktiivin mukaisesti kuuluvien velvoitteiden noudattamatta jättämisen.

(1) Teollisuuden päästöistä (yhtenäistetty ympäristön pilaantumisen ehkäiseminen ja vähentäminen) 24.11.2010 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/75/EU (EUVL 2010, L 334, s. 17).
C 318/20

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugali) on esittänyt 20.4.2022 – Global Roads Investimentos SGPS, Lda v. Autoridade Tributária e Aduaneira

(Asia C-267/22)

(2022/C 318/29)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Global Roads Investimentos SGPS, Lda

Vastaaja: Autoridade Tributária ja Aduaneira

Ennakkoratkaisukysymys

Kuuluuko yhtiöosuuksien hallinnointiyhtiö (SGPS), jonka kotipaikka on Portugalissa, johon sovelletaan 30.12.1988 annettua lakiasetusta (Decreto-Lei) nro 495/88, jonka ainoana toimialana on hallinnoida muiden yhtiöiden yhtiöosuuksia taloudellisen toiminnan välillisenä harjoittamismuotona ja joka tässä yhteydessä hankkii ja pitää pysyvästi hallussaan kyseisiä osuuksia, jotka muodostavat yleensä vähintään 10 prosenttia sellaisten osakkuusyhtiöiden pääomasta, jotka eivät toimi vakuutus- tai rahoitusalalla, direktiivin 2013/36/EY (1) 3 artiklan 1 kohdan 22 alakohdassa ja asetuksen (EU) N:o 575/2013 (2) 4 artiklan 1 kohdan 26 alakohdassa tarkoitetun rahoituslaitoksen käsitteen piiriin?

(1) Oikeudesta harjoittaa luottolaitostoimintaa ja luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvalvonnasta, direktiivin 2002/87/EY muuttamisesta sekä direktiivien 2006/48/EY ja 2006/49/EY kumoamisesta 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/36/EU (EUVL 2013, L 176, s. 338).

(2) Luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 575/2013 (EUVL 2013, L 176, s. 1).
Valitus, jonka Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi on tehnyt 18.2.2022 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-595/19, Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi v. EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI BURGER), 8.12.2021 antamasta tuomiosta

(Asia C-121/22 P)

(2022/C 294/17)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (edustajat: asianajajat V. Marsland, Solicitor, ja C. Milbradt, Rechtsanwältin)

Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Fontana Food AB

Unionin tuomioistuin (valituslupajaosto) totesi 15.6.2022 antamallaan määräyksellä, että valituslupaa ei myönnetä ja että Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
1.

Oikeudellinen virhe, koska perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 (1) (jäljempänä asetus N:o 1/2003) 9 artiklan 1 kohtaa on rikottu, kun a) unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut näitä säännöksiä, luettuna yhdessä SEUT-sopimuksen 101 ja 102 artiklan mukaisissa menettelyissä sovellettavista käytännesäännöistä annetun komission tiedonannon kanssa, virheellisesti, mikä on johtanut siihen, että unionin yleinen tuomioistuin katsoi virheellisesti, ettei komissio tehnyt ilmeistä arviointivirhettä sitoumusten asianmukaisuuden osalta, b) tosiseikkoja oli ilmeisesti vääristelty, mikä johti siihen, että unionin yleinen tuomioistuin sovelsi asetuksen N:o 1/2003 9 artiklaa säännöstenvastaisesti ja tämän rikkomisen seurauksena siihen, että se katsoi virheellisesti, ettei komissio tehnyt ilmeistä arviointivirhettä sitoumusten asianmukaisuuden osalta, c) unionin yleinen tuomioistuin ei ole ottanut huomioon sitä, että komission on sallitun harkintansa puitteissa, kun se arvioi monimutkaisia taloudellisia ja teknisiä kysymyksiä, toimittava siten, että SEUT:n määräykset ja Euroopan unionin oikeusjärjestyksen olennaiset periaatteet otetaan huomioon, koska sen toiminta ei saa olla SEUT:n määräysten ja Euroopan unionin olennaisten periaatteiden vastaista eikä se myöskään saa johtaa tulokseen, joka on ristiriidassa näiden määräysten ja periaatteiden kanssa.
C 266/16

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 22.4.2022 – Edil Work 2 S.r.l. ja S.T. S.r.l v. STE S.a.r.l.

(Asia C-276/22)

(2022/C 266/19)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Corte suprema di cassazione

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Edil Work 2 S.r.l. ja S.T. S.r.l

Vastavalittaja: STE S.a.r.l.

Ennakkoratkaisukysymykset

Ovatko SEUT 49 ja SEUT 54 artikla esteenä sille, että jäsenvaltio, jossa yhtiö (rajavastuuyhtiö) on alun perin perustettu, soveltaa kyseiseen yhtiöön yhtiön toimintaa ja hallinnointia koskevia kansallisen oikeuden säännöksiä siinä tapauksessa, että tällainen yhtiö, joka on siirtänyt kotipaikkansa ja perustanut yhtiön uudelleen kohdejäsenvaltion oikeuden mukaisesti, on säilyttänyt päätoimipaikkansa lähtöjäsenvaltiossa ja kyseinen hallinnointiin liittyvä oikeustoimi vaikuttaa ratkaisevasti yhtiön toimintaan?
5)

Onko tulkittaessa aineettomasta vahingosta suoritettava korvausta sen seurauksia arvioitaessa lähdettävä siitä, että kyseessä on yleisen tietosuoja-asetuksen johdanto-osan 75 perustelukappaleessa tarkoitettu identiteettivarkaus vasta silloin, jos rikollinen on tosiasiallisesti ottanut asianomaisen identiteetin eli on siis jollain tavoin esiintynyt asianomaisena henkilönä, vai muodostaako jo se, että rikollisella on ollut tällä välin käytettävissään tietoja, joiden perusteella asianomainen voidaan tunnistaa, tällaisen identiteettivarkauden?
C 213/35

Valitus, jonka Mylan IRE Healthcare Ltd on tehnyt 4.4.2022 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-303/16, Mylan IRE Healthcare v. komissio, 26.1.2022 antamasta tuomiosta

(Asia C-237/22 P)

(2022/C 213/46)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Mylan IRE Healthcare Ltd (edustaja: asianajaja I. Vernimme ja L. Bidaine)

Muut osapuolet: Euroopan komissio ja UAB VVB

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

— toteaa, että valitus on otettava tutkittavaksi ja että se on perusteltu

— kumoaa valituksenalaisen tuomion kokonaisuudessaan

— mikäli unionin tuomioistuin katsoo, että asia on ratkaisukelpoinen, kumoaa 4.4.2016 tehdyn komission täytäntöönpanopäätöksen C(2016) 2083 final, joka koskee ihmisille tarkoitetuille lääkkeille Tobramycin VVB ja muut kauppanimet, joiden vaikuttava aine on tobramysiini, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY 29 artiklan yhteydessä annettua markkinoille saattamista koskevaa lupaa (riidanalainen päätös), ja muussa tapauksessa palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen

— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jotka valittajalle on aiheutunut muutoksenhakuasteessa ja ensimmäisessä oikeusasteessa

— velvoittaa UAB VVB:n vastaamaan sille muutoksenhakuasteessa ja ensimmäisessä oikeusasteessa aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja vetoaa valituksensa tueksi kahteen valitusperusteeseen.

Ensimmäinen valitusperuste, joka koskee harvinaislääkkeistä 16.12.1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 141/2000 (1) 8 artiklan 3 kohdan c alakohdassa olevan käsitteen ”kliinisesti parempi” tulkinnassa tapahtunutta oikeudellista virhettä, muun muassa sen tulkinnan valossa, jonka unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt harvinaislääkkeistä annetun asetuksen 3 artiklassa olevasta ”merkittävän edun” käsitteestä.

Toinen valitusperuste, jonka mukaan unionin yleinen tuomioistuin perusteli puutteellisesti toteamuksensa, jonka mukaan TOBI/Tobramycin VVB oli tuvallisempi kuin Tobi Podhaler kohderyhmän merkittävässä osassa erityisesti riidanalaisen päätöksen sisällön valossa.

(1) EUVL 2000, L 18, s. 1.
2.

Toissijaisesti: i) Se on vastoin asetuksen (EU) 2019/1022 7 artiklan 3 kohdan b alakohtaa, koska toimenpiteeseen turvautumista ei ollut säädetty tässä asetuksessa eikä tämän säilyttämistoimenpiteen välttämättömyys käy ilmi Espanjan kuningaskunnan tarkastelemista tieteellisistä lausunnoista; ii) se on suhteeton, koska ei on ilmeisen epätarkoituksenmukainen asetuksen 2019/1022 tavoitteen saavuttamiseksi, se ei vastaa tieteellisen lausunnon vaatimusta ja on päällekkäinen muiden säilyttämistoimenpiteiden kanssa, ja se ei ole välttämätön, koska on olemassa vaihtoehtoisia toimenpiteitä tämän tavoitteen saavuttamiseksi (kalastuskieltoalueet tai -ajat, vähimmäiskoot ja trooliverkkojen käytön laajempi rajoittaminen).
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court (Irlanti) on esittänyt 8.2.2022 – Right to Know CLG v. An Taoiseach

(Asia C-84/22)

(2022/C 191/17)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

High Court (Irlanti)

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Right to Know CLG

Vastaaja: An Taoiseach

Ennakkoratkaisukysymykset

1) Onko jäsenvaltion toimeenpanovallan käyttäjän virallisten kokousten, joissa hallituksen jäsenten on kokoonnuttava ja toimittava kollektiivisena viranomaisena, pöytäkirjoja luonnehdittava, kun kyse on pyynnöstä saada tutustua niiden sisältämään ympäristötietoon, ympäristötiedon julkisesta saatavuudesta ja neuvoston direktiivin 90/313/ETY kumoamisesta 28.1.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/4/EY (1) 4 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitetuiksi ”sisäisiksi asiakirjoiksi” vai sen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetuksi viranomaisten ”toiminnaksi”?

2) Ulottuuko oikeusvoiman periaate (sellaisena kuin sitä on tarkasteltu 30.9.2003 annetussa tuomiossa Köbler, C-224/01 (2), ja myöhemmässä oikeuskäytännössä) aiemman tuomion tuomiolauselmaa tai muun tuomioistuinratkaisun ratkaisuosaa laajemmalle, ja sisältyvätkö siihen lisäksi aiemmassa tuomiossa esitetyt tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevat toteamukset? Toisin ilmaistuna, rajoittuuko oikeusvoiman periaate siihen, että samaa asiaa ei voida panna vireille uudestaan (cause of action estoppel), vai ulottuuko se myös siihen, että aikaisemmat ratkaisut tosiseikoista ja oikeuskysymyksistä sitovat uudessa oikeudenkäynnissä (issue estoppel)?

3) Jos asianosaisten välisessä vireillä olevassa menettelyssä, jossa on kyse direktiivin 2003/4/EY väitetystä rikkomisesta tietyn ympäristötietoa koskevan pyynnön yhteydessä, kantaja tai pyynnön esittäjä on onnistunut saamaan päätöksen kumottua tuomioistuinratkaisulla, jolla osa unionin oikeuteen perustuneista riitauttamisperusteista hyväksyttiin ja muut hylättiin, ovatko unionin oikeus ja erityisesti tehokkuusperiaate esteenä issue estoppel -kysymykseen perustuvalle kansalliselle oikeusvoimasäännölle, joka edellyttää, että uudessa menettelyssä, joka koskee samasta pyynnöstä tehtyä uutta päätöstä, kansallinen tuomioistuin estää tällaista kantajaa tai pyynnön esittäjää riitauttamasta mainittua uutta päätöstä sellaisilla unionin oikeuteen perustuvilla perusteilla, jotka aiemmin hylättiin mutta joista ei asianomaisissa olosuhteissa valitettu ylempään tuomioistuimeen?

4) Vaikuttaako edellä olevaan kolmanteen kysymykseen annettavaan vastaukseen se, että i) unionin tuomioistuimelle ei esitetty ennakkoratkaisupyyntöä eikä ii) kumpikaan asianosaisista ollut saattanut unionin tuomioistuimen asiaa koskevaa oikeuskäytäntöä kansallisen tuomioistuimen tietoon?

(1) EUVL 2003, L 41, s. 26.

(2) Tuomio 30.9.2003 (EU:C:2003:513)
—

Unionin yleinen tuomioistuin viittaa vakiintuneeseen oikeuskäytäntöön muistuttaakseen suoraan koskemisen arviointiperusteesta valituksenalaisen määräyksen 26–30 kohdassa. Tämän suoraan koskemisen tarkastelussa unionin yleisen tuomioistuimen on arvioitava riitautetun toimen merkitystä, luonnetta, tarkoitusta ja sisältöä sekä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja, joiden osa se on. Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 263 artiklan vaatimusta ”suoraan koskemisesta”, kun se ei tehnyt tätä. Tämä koskee valituksenalaisen määräyksen 34–48 kohtaa. Unionin yleinen tuomioistuin on luonut skenaarion, jossa valittajat on jätetty ilman oikeussuojakeinoa. Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se ei ottanut huomioon ja soveltanut asianmukaisesti suoran koskemisen arviointiperustetta.
C 158/6

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgerichts (Itävalta) on esittänyt 26.1.2022 – BF v. Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau

(Asia C-52/22)

(2022/C 158/08)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesverwaltungsgericht (liittovaltion ylin hallintotuomioistuin, Itävalta)

Pääasian asianosaiset

Valittaja: BF

Vastapuolena oleva viranomainen: Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau

Ennakkoratkaisukysymys

Onko yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY (1) 2 artiklan 1 kohtaa ja 2 kohdan a alakohtaa sekä 6 artiklan 1 kohtaa ja unionin oikeudessa vahvistettuja oikeusvarmuuden, saavutettujen oikeuksien kunnioittamisen ja tehokkuuden periaatteita tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan virkamiesryhmän, jolla on ollut oikeus virkaeläkkeeseen (kokonaiseläke vuoden 1965 eläkelain (Pensionsgesetz 1965) mukaan) viimeistään 1.12.2021 alkaen, virkaeläke tarkistetaan ensimmäisen kerran vasta eläkeoikeuden alkamista seuraavan toisen kalenterivuoden tammikuun 1. päivästä alkaen, kun taas virkamiesryhmän, jolla on ollut tai on oikeus virkaeläkkeeseen (kokonaiseläke Pensionsgesetz 1965:n mukaan) vasta 1.1.2022 alkaen, virkaeläke tarkistetaan ensimmäisen kerran jo eläkeoikeuden alkamista seuraavan kalenterivuoden tammikuun 1. päivästä alkaen?

(1) Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annettu neuvoston direktiivi 2000/78/EY (EYVL 2000, L 303, s. 16).
C 198/18

Valitus, jonka Fachverbands Spielhallen eVund LM on tehnyt 28.12.2021 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-510/20, Fachverband Spielhallen eV und LM v. Euroopan komissio, 22.10.2021 antamasta määräyksestä

(Asia C-831/21 P)

(2022/C 198/26)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: Fachverband Spielhallen eV, LM (edustajat: A. Bartosch ja R. Schmidt, Rechtsanwälte)

Muut osapuolet: Euroopan komissio, Saksan liittotasavalta

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että

— Euroopan unionin yleisen tuomioistuin asiassa T-510/20 antama tuomio kumotaan

— asia palautetaan unionin yleiseen tuomioistuimeen

— oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja esittää yhden ainoan valitusperusteen, jolla se väittää, että SEUT 107 artiklan 1 kohtaa on rikottu.

Unionin yleinen tuomioistuin on hylännyt kanteen asiassa T-510/20 pelkästään sillä perusteella, ettei riidanalaisella toimenpiteellä aiheuteta SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua taloudellista etua. Unionin vakiintuneen veroasioita koskevan oikeuskäytännön mukaan edun tunnusmerkistöä ja valikoivuutta on kuitenkin aina tarkasteltava yhdessä. Valikoivuuden toteaminen edellyttää aina tavanomaisen vero-oikeudellisen järjestelmän määrittämistä. Ilman sen määrittämistä ei voida todeta, onko kyse taloudellisesta edusta. Unionin tuomioistuin ei ole kuitenkaan tarkastellut tavanomaista vero-oikeudellista tapausta eikä olisi tämän vuoksi saanut todeta, että riidanalainen toimenpide ei aiheuta taloudellista etua. Tämän vuoksi valituksenalaisessa tuomiossa on vakava oikeudellinen virhe.