Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Euroopan investointipankki - Sisäistä organisaatiota koskeva toimivalta - Päätös Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) kanssa tehtävän yhteistyön yksityiskohtaisista säännöistä - Valtuuston toimivalta

(Euroopan investointipankin perussäännön 9 artiklan 3 kohdan h alakohta ja 13 artiklan 3 kohta)

2. Kumoamiskanne - Kannekelpoiset toimet - Euroopan investointipankin toimet - Valtuuston toimivaltaan kuuluvat toimet - Soveltamisalaan kuuluminen - Toteuttaminen Euroopan investointipankin muun elimen toimesta - Vaikutuksettomuus

(EY 237 artiklan b alakohta)

3. Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) - Asetukset N:o 1073/1999 ja N:o 1074/1999 OLAF:n tutkimuksista - Soveltamisala - Euroopan investointipankki - Soveltamisalaan kuuluminen

(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten N:o 1073/1999 ja N:o 1074/1999 1 artiklan 3 kohta)

4. Euroopan investointipankki - Riippumattomuus - Ulottuvuus

(EY 267 artikla)

5. Euroopan investointipankki - Euroopan investointipankkiin kohdistuva valvonta - Eriyttäminen valvonnan kohteen mukaan - Tilintarkastus ja varainhoidon valvonta eivät sulje pois Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista annettujen asetusten N:o 1073/1999 ja N:o 1074/1999 soveltamista

(EY 248 artiklan 1 ja 3 kohta ja EY 280 artikla; Euroopan investointipankin perussäännön 14 artikla; EA 203 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukset N:o 1073/1999 ja N:o 1074/1999)

6. Euroopan investointipankki - Riippumattomuus - Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista annettujen asetusten N:o 1073/1999 ja N:o 1074/1999 soveltaminen - Yhteensoveltuvuus

(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukset N:o 1073/1999 ja N:o 1074/1999)

7. Varainhoitoa koskevat määräykset - Yhteisön taloudelliset edut - Käsite - Euroopan investointipankin varat ja menot - Soveltamisalaan kuuluminen

(EY 280 artikla)

8. Varainhoitoa koskevat määräykset - Yhteisön taloudellisten etujen suojaaminen - EY 280 artikla - Kohde - Ulottuvuus - Sellaisten lainsäädäntötoimien toteuttaminen, joita voidaan soveltaa yhteisön toimielimiin ja elimiin - Soveltamisalaan kuuluminen

(EY 280 artikla)

9. Toimielinten toimet - Oikeudellisen perustan valinta - Asetus N:o 1074/1999 Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista - EA 203 artikla

(EA 183 a ja EA 203 artikla; neuvoston asetus N:o 1074/1999)

10. Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) - Asetukset N:o 1073/1999 ja N:o 1074/1999 OLAF:n tutkimuksista - Euroopan investointipankin sisällyttämisessä kyseisten asetusten soveltamisalaan ei ole loukattu suhteellisuusperiaatetta

(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukset N:o 1073/1999 ja N:o 1074/1999)

11. Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) - Asetukset N:o 1073/1999 ja N:o 1074/1999 OLAF:n tutkimuksista - Rikkominen yhteistyöstä OLAF:n kanssa 10.11.1999 tehdyllä Euroopan investointipankin hallituksen päätöksellä

(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukset N:o 1073/1999 ja N:o 1074/1999; Euroopan investointipankin hallituksen 10.11.1999 tekemä päätös)

Tiivistelmä

1. Päätös, jossa pyritään säätämään Euroopan investointipankin ja Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) välisen yhteistyön yksityiskohtaisista säännöistä, jotka koskevat mahdolliseen petolliseen toimintaan liittyvien tietojen toimittamista ja tällaiseen toimintaan kohdistuvien tutkimusten toteuttamista kyseisessä pankissa, kuuluu valtuuston eikä hallituksen toimivaltaan.

Tällainen päätös nimittäin ei voi kuulua Euroopan investointipankin perussäännön 13 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuun "Euroopan investointipankin juoksevien asioiden hoitamiseen" eikä myöskään yleisemmin hallituksen omaan toimivaltaan. Kyseisen perussäännön 9 artiklan 3 kohdan h alakohdasta ilmenee lisäksi, että sisäistä organisaatiota koskeva toimivalta kuuluu kyseisessä pankissa lähtökohtaisesti juuri valtuustolle, joka voi siten toteuttaa asianmukaiset toimet varmistaakseen kyseisen pankin sisäisen toiminnan hyvän hallintotavan mukaisesti. Näin on asia yhteisön toimielimen tai elimen laatiessa menettelyjä, jotka koskevat sen sisällä toteutettavien toimenpiteiden säännönmukaisuuden valvontaa ja joilla se muun muassa pyrkii toimintansa moitteettomuuden varmistamiseen, ja tällaiset toimet ovat omiaan kuulumaan kyseisen toimielimen tai elimen sisäiseen organisaatioon, jollei yhteisön oikeudessa säädetyistä rajoista muuta johdu.

( ks. 66-68 ja 70 kohta )

2. EY 237 artiklan b alakohdalla, jonka nojalla yhteisöjen tuomioistuin valvoo Euroopan investointipankin valtuuston ratkaisuja, pyritään muun muassa varmistamaan, että kaikki kyseisen pankin toteuttamat kyseisen valtuuston toimivaltaan kuuluvat toimet voidaan saattaa yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäviksi.

Sellainen kyseisen määräyksen tulkinta, jonka mukaan tuollainen toimi ei kuulu kyseisen määräyksen nojalla riitautettavissa oleviin toimiin pelkästään sillä perusteella, että kyseisen toimen on toteuttanut toinen kyseisen pankin elin, kuten hallitus, johtaisi kyseisen määräyksen tarkoituksen vastaiseen tulokseen, ja näin on siitä riippumatta, johtuuko kyseessä olevan toimen toteuttaminen siitä, että kyseinen pankki on tarkoituksellisesti muuttanut päätöksentekoprosessiaan.

Kyseisellä tulkinnalla myös jätettäisiin huomiotta se, että Euroopan yhteisö on oikeusyhteisö, koska sen jäsenvaltiot ja toimielimet eivät välty valvonnalta, jonka kohteena on niiden toteuttamien toimenpiteiden yhteensoveltuvuus perustuslakia vastaavan asiakirjan eli perustamissopimuksen kanssa, ja koska tässä perustamissopimuksessa luodaan täysin kattava oikeussuojakeinojen ja menettelyjen järjestelmä, jolla toimielinten toimenpiteisiin kohdistuva laillisuusvalvonta pyritään antamaan yhteisöjen tuomioistuimen tehtäväksi. Vaikka Euroopan investointipankki nimittäin ei olekaan varsinainen Euroopan yhteisön toimielin, se on kuitenkin yhteisön elin, joka on perustettu perustamissopimuksella ja joka on sen nojalla oikeushenkilö, ja se kuuluu juuri tämän perusteella sen valvonnan piiriin, jota yhteisöjen tuomioistuin harjoittaa muun muassa EY 237 artiklan b alakohdan mukaisesti.

( ks. 73-75 kohta )

3. Euroopan investointipankki kuuluu Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista annettujen asetusten N:o 1073/1999 ja N:o 1074/1999 soveltamisalaan. Näiden asetusten 1 artiklan 3 kohdan sanamuotoa "perustamissopimuksilla tai niiden perusteella perustetuissa toimielimissä ja elimissä" on nimittäin tulkittava siten, että se käsittää Euroopan investointipankin, joka on yhteisön elin, joka on perustettu perustamissopimuksella ja joka on sen nojalla oikeushenkilö. Kyseisten asetusten johdanto-osasta ja näiden asetusten säännöksistä ei käy ilmi, että yhteisön lainsäätäjä olisi halunnut tehdä jonkinlaisen eron perustamissopimuksilla tai niiden perusteella perustettujen eri toimielinten ja elinten välillä. Edellä mainittujen asetusten johdanto-osan seitsemännessä perustelukappaleessa korostetaan päinvastoin nimenomaisesti, että OLAF:n suorittamat sisäiset tutkimukset on ulotettava koskemaan "kaikkia" kyseisiä toimielimiä ja elimiä.

( ks. 97-99 kohta )

4. Euroopan investointipankin toiminnallisen ja institutionaalisen riippumattomuuden tunnustamisesta ei seuraa, että kyseinen pankki olisi täysin erillään yhteisöistä ja kaikkien yhteisön oikeuden oikeussääntöjen soveltamisalan ulkopuolella. Muun muassa EY 267 artiklasta nimittäin ilmenee, että kyseisen pankin tehtävänä on myötävaikuttaa Euroopan yhteisön tavoitteiden saavuttamiseen ja että se kuuluu siten perustamissopimuksen nojalla yhteisön järjestelmään. Tästä seuraa, että Euroopan investointipankin asema on kaksijakoinen, koska sille on luonteenomaista yhtäältä se, että se on muun muassa rahoitusalan toiminnassaan riippumaton, ja toisaalta se, että se on tavoitteidensa osalta kiinteässä yhteydessä Euroopan yhteisöön.

( ks. 102 kohta )

5. EY 248 artiklan 1 ja 3 kohdan sekä Euroopan investointipankin perussäännön 14 artiklan määräykset, jotka koskevat tilintarkastusta ja varainhoidon valvontaa, eivät voi vaikuttaa siihen, että Euroopan investointipankkiin mahdollisesti voidaan soveltaa sellaista tutkintajärjestelmää, kuten Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista annetuissa asetuksissa N:o 1073/1999 ja N:o 1074/1999 EY 280 ja EA 203 artiklan nojalla perustettua tutkintajärjestelmää, jolla pyritään nimenomaisesti tekemään mahdolliseksi todentaa epäilyt, jotka liittyvät petoksiin, lahjontaan tai muihin yhteisöjen taloudellisia etuja vahingoittaviin väärinkäytöksiin. Tällainen tutkintajärjestelmä ei nimittäin muistuta mitenkään kyseessä olevan elimen tilien tarkastusta tai sen harjoittaman varainhoidon valvontaa.

( ks. 105 kohta )

6. Euroopan investointipankin toiminnallista riippumattomuutta ja sen mainetta rahoitusmarkkinoilla ei voi sinänsä loukata se, että Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) on komission perustama ja sisältyy tämän hallinnollisiin ja talousarviota koskeviin rakenteisiin päätöksessä 1999/352/EY, EHTY, Euratom säädetyin edellytyksin, eikä myöskään se, että tällainen Euroopan investointipankin ulkopuolinen elin on saanut yhteisön lainsäätäjältä valtuuksia suorittaa tutkimuksia OLAF:n tutkimuksista annetuissa asetuksissa N:o 1073/1999 ja N:o 1074/1999 säädetyin edellytyksin.

Kyseisillä asetuksilla perustettu järjestelmä nimittäin ilmentää yhteisön lainsäätäjän lujaa tahtoa asettaa OLAF:lle myönnettyjen toimivaltuuksien edellytykseksi yhtäältä sellaiset takeet, joilla pyritään varmistamaan OLAF:n ehdoton riippumattomuus muun muassa komissiosta, ja toisaalta yhteisön oikeuden oikeussääntöjen täysi noudattaminen eli muun muassa Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien sekä Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja niiden muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen kunnioittaminen. Kyseisten valtuuksien käyttöä valvotaan monilla erityisillä säännöillä ja takuilla, ja valtuuksien kohteella on selvät rajat. OLAF:n mahdollisesti suorittamat sisäiset tutkimukset on toteutettava myös kunkin toimielimen ja elimen päätöksissä säädettyjä edellytyksiä ja yksityiskohtaisia sääntöjä noudattaen, joten pois ei pidä sulkea sitä mahdollisuutta, että tällaista päätöstä tehdessään Euroopan investointipankki ottaa tarvittaessa huomioon pankkitoimintaansa mahdollisesti liittyvät erityispiirteet, ja silloin kyseisen pankin velvollisuutena on osoittaa, että sen tällaisten erityispiirteiden johdosta asettamat rajoitukset ovat välttämättömiä.

( ks. 106-109 kohta )

7. EY 280 artiklaan sisältyvää ilmausta "yhteisön taloudelliset edut" on tulkittava siten, että se käsittää paitsi yhteisön talousarvioon kuuluvat tulot ja menot myös lähtökohtaisesti ne tulot ja menot, jotka kuuluvat muiden perustamissopimuksella perustettujen elinten talousarvioon. Kyseistä ilmausta nimittäin käytetään ainoastaan EY 280 artiklassa, ja se eroaa sanamuodosta, jota käytetään muissa perustamissopimuksen viidennen osan II osaston määräyksissä, joissa viitataan poikkeuksetta Euroopan yhteisön "talousarvioon". Kyseinen ilmaus vaikuttaa lisäksi laajemmalta kuin ilmaus "yhteisön tulot ja menot", joka sisältyy muun muassa EY 268 artiklaan. Jo se seikka, että jokin elin on perustettu perustamissopimuksella, viittaa lopuksi siihen, että tämä elin on perustettu myötävaikuttamaan Euroopan yhteisön tavoitteiden saavuttamiseen, ja perustamissopimuksella perustaminen liittää kyseisen elimen yhteisön oikeusjärjestelmään, joten ne varat, jotka tällä elimellä on käytössään kyseisen perustamissopimuksen nojalla, merkitsevät luonnostaan sitä, että kyse on yhteisön omasta ja suorasta taloudellisesta edusta.

Euroopan investointipankki kuuluu perustamissopimuksen nojalla yhteisön järjestelmään, ja sen varat ja niiden käyttö merkitsevät Euroopan yhteisölle ja sen tavoitteille ilmiselvää taloudellista etua. EY 280 artiklaan sisältyvä ilmaus "yhteisön taloudelliset edut" käsittää näin ollen myös kyseisen pankin varat ja menot.

( ks. 120-125 kohta )

8. Amsterdamin sopimuksen laatijat pyrkivät EY 280 artiklan 1 ja 4 kohtaan sisältyvät täsmennykset tehdessään selvästi vahvistamaan sellaisten petosten ja väärinkäytösten torjuntaa, jotka vahingoittavat Euroopan yhteisön taloudellisia etuja, muun muassa antamalla nimenomaisesti tälle omaksi tehtäväksi "suojata" jäsenvaltioiden tavoin näitä etuja tällaisilta petoksilta ja väärinkäytöksiltä toteuttamalla "toimenpiteitä", joilla on "ennaltaehkäisevä vaikutus" ja jotka tarjoavat "tehokkaan suojan jäsenvaltioissa". Se, että EY 280 artiklan 1 kohdassa täsmennetään, että kyseiset toimenpiteet toteutetaan tämän artiklan mukaisesti, ei merkitse mitenkään sitä, että tuossa kohdassa viitattaisiin ainoastaan kyseisen artiklan seuraaviin kohtiin ja muun muassa sen 4 kohtaan yhteisön asiaa koskevan toimivallan laajuuden määrittämiseksi. EY 280 artiklan 4 kohtaa nimittäin on tulkittava siten, että siinä täydennetään yhteisön toimivallan määritelmää ja esitetään tarkemmin tämän toimivallan käyttämisen tietyt edellytykset.

Tässä yhteydessä on katsottava, että sitä seikkaa, että EY 280 artiklan 4 kohdassa viitataan muun muassa tarpeeseen edistää tehokasta ja yhtäläistä suojelua jäsenvaltioissa, ei voida tulkita merkiksi Amsterdamin sopimuksen laatijoiden implisiittisestä tahdosta rajoittaa lisää Euroopan yhteisön toimenpiteitä niinkin perustavanlaatuisella tavalla kuin kieltämällä torjumasta petoksia ja muita yhteisön taloudellisia etuja vahingoittavia väärinkäytöksiä sellaisten normatiivisten toimenpiteiden toteuttamisella, jotka koskevat perustamissopimuksilla tai niiden perusteella perustettuja toimielimiä ja elimiä. EY 280 artiklan sanamuodosta ei ilmene, että yhteisön toimivaltaa olisi tällä tavalla rajoitettu, ja lisäksi tuollainen rajoitus tuskin olisi tuossa artiklassa asetettujen tavoitteiden mukainen. Jotta Euroopan yhteisön taloudellisten etujen suojelu nimittäin olisi tehokasta, petoksia ja muita väärinkäytöksiä on välttämätöntä ehkäistä ja torjua kaikilla niillä tasoilla, joilla tällaiset ilmiöt voivat vaikuttaa kyseisiin etuihin, ja usein voi käydä niin, että näitä ilmiöitä on torjuttava samanaikaisesti eri tasoilla.

( ks. 131-135 kohta )

9. Koska EA 183 a artikla todella ilmentää sitä, että Euroopan atomienergiayhteisön taloudellisten etujen suojaaminen on itsenäinen tavoite, sellaista väitettä ei voida hyväksyä, että Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista annettua asetusta N:o 1074/1999, jolla pyritään torjumaan kyseisiin taloudellisiin etuihin kohdistuvia petoksia, ei annettu jonkin kyseisen yhteisön tavoitteen toteuttamiseksi ja että kyseistä asetusta ei siten voitu antaa EA 203 artiklan nojalla.

( ks. 140, 143 ja 144 kohta )

10. Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista annettujen asetusten N:o 1073/1999 ja N:o 1074/1999 osalta ei voida todeta, ettei niitä sovelleta Euroopan investointipankkiin suhteellisuusperiaatteen loukkaamisen takia.

Yhteisön lainsäätäjä nimittäin ei tee ilmeistä arviointivirhettä katsoessaan, että petosten, lahjonnan ja yhteisöjen taloudellisia etuja vahingoittavien muiden väärinkäytösten ehkäisyn ja torjunnan vahvistamiseksi on välttämätöntä perustaa sellainen valvontajärjestelmä, joka keskitetään yhteen erikoiselimeen ja joka toimii perustamissopimuksilla tai niiden perusteella perustettuihin eri toimielimiin ja elimiin nähden riippumattomasti ja yhtenäisesti, ja asia on näin, vaikka kyseisillä toimielimillä ja elimillä onkin omat valvontajärjestelmänsä. Tämän osalta on todettava, että OLAF:lle annettu tutkimustehtävä poikkeaa erityiseltä luonteeltaan ja erityiseltä kohteeltaan yleistä tilintarkastusta koskevista tehtävistä, kuten niistä, jotka on annettu muun muassa tilintarkastustuomioistuimelle ja Euroopan investointipankin tarkastuskomitealle.

Yhteisön lainsäätäjä voi lisäksi katsoa, että ne kirjavat valvontajärjestelmät, joita luotaisiin perustamissopimuksilla tai niiden perusteella perustetuissa toimielimissä ja elimissä ja joiden niin olemassaolo kuin yksityiskohtaiset säännötkin jäisivät näiden kunkin toimielimen ja elimen harkinnan varaan, eivät ole sellainen ratkaisu, jonka tehokkuus vastaisi sitä tehokkuutta, jota näyttäisi voivan tarjota järjestelmä, jossa tutkimustehtävä pyritään keskittämään yhteen erityiseen ja riippumattomaan elimeen.

( ks. 150, 166-168 ja 171 kohta )

11. Yhteistyöstä Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) kanssa 10.11.1999 tehdyllä Euroopan investointipankin hallituksen päätöksellä rikotaan OLAF:n tutkimuksista annettuja asetuksia N:o 1073/1999 ja N:o 1074/1999, muun muassa niiden 4 artiklaa, ja ylitetään kyseisellä pankilla petostentorjunnassa oleva oma organisatorinen riippumattomuus, koska, kun otetaan huomioon kyseisen päätöksen johdanto-osa ja kyseisen päätöksen säännökset, tämä päätös perustuu siihen virheelliseen oletukseen, ettei kyseisiä asetuksia voida soveltaa kyseiseen pankkiin, ja ilmentää siten tämän pyrkimystä huolehtia yksin petostentorjunnasta kyseisessä pankissa tekemällä samalla OLAF:n kanssa tietynlaista rajallista toiminnallista yhteistyötä, koska kyseisessä päätöksessä jätetään soveltamatta kyseisillä asetuksilla perustettua järjestelmää ja perustetaan kyseiselle pankille oma erillinen järjestelmä sen sijaan, että kyseinen pankki olisi tehnyt kyseisten asetusten 4 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa ja 6 kohdassa tarkoitetun päätöksen.

( ks. 184-186 kohta )