FI Euroopan unionin virallinen lehti C 331/10

Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 26.8.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-208/08 ja T-209/08, Gosselin Group NV ja Stichting Administratiekantoor Portielje v. Euroopan komissio, 16.6.2011 antamasta tuomiosta

(Asia C-440/11 P)

2011/C 331/17

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Asianosaiset

Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Bouquet, S. Noë ja F. Ronkes Agerbeek)

Muut osapuolet: Gosselin Group NV, aiemmin Gosselin World Wide Moving NV ja Stichting Administratiekantoor Portielje

Vaatimukset

Komissio vaatii, että unionin tuomioistuin

— kumoaa valituksenalaisen tuomion siltä osin kuin siinä kumotaan päätös C(2008) 926, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä C(2009) 5810, Stichting Administratiekantoor Portieljea koskevilta osin

— hylkää Portieljen kanteen

— velvoittaa Portieljen korvaamaan yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet ja unionin tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

I. Ensimmäinen valitusperuste, joka koskee SEUT 101 artiklan henkilöllistä soveltamisalaa

Yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen tulkitessaan käsitettä ”yritys” ja niitä sääntöjä, jotka koskevat todistustaakan jakoa, siltä osin kuin kysymyksessä on yrityksen vastuuseen saattaminen osallistumisesta EY 81 artiklan (nyttemmin SEUT 101 artikla) rikkomiseen. Yleinen tuomioistuin on keskittynyt valituksenalaisen tuomion 36–50 kohdassa väärään kysymykseen, nimittäin siihen, oliko Portielje yritys. Yleisen tuomioistuimen olisi pitänyt tutkia, oliko komissio lähtenyt oikein päätöksessään siitä, että Portielje oli osa kilpailusääntöjä rikkonutta yritystä. Tähän kysymyksenasetteluun soveltuvat rajoituksetta asiassa C-97/08 P, Akzo Nobel ym (1)., vahvistetut periaatteet — mukaan lukien oletus 100-prosenttisesta omistuksesta.

II. Toinen valitusperuste, joka koskee ratkaisevaa vaikutusvaltaa koskevan todistusoletuksen kumoamista

A. Ensimmäinen osa

Yleinen tuomioistuin on ottanut selvitysaineiston selvästi vääristyneellä tavalla huomioon todetessaan, että osittain samojen henkilöiden toiminta Portieljessa ja Gosselinissa koski ainoastaan puolta Portieljen johdosta joka tapauksessa siltä osin kuin yleinen tuomioistuin halusi uskotella sillä, että kysymyksessä olevilla johtajilla ei ole voinut olla määräävää vaikutusvaltaa Portieljen politiikan osalta. Kyseisillä henkilöillä oli joka tapauksessa yhdessä riittävästi ääniä johtokunnassa, jotta he pystyivät määräämään Portieljen politiikasta.

B. Toinen osa

Yleinen tuomioistuin on joka tapauksessa tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan siitä huolimatta, että näissä yrityksissä toimi osittain samoja henkilöitä, että Portielje oli kumonnut oikeuskäytännöstä seuraavan todistusoletuksen 100-prosenttisen omistuksen osalta, koska se ei ollut tehnyt asian kannalta merkityksellisenä ajanjaksona ollenkaan muodollisia hallinnollisia päätöksiä. Yleisen tuomioistuimen näkemys ei sovellu yhteen yrityksen käsitteen toiminnallisen luonteen ja tuomiossa Akzo Nobel ym., vahvistettujen periaatteiden kanssa.

C. Kolmas osa

Yleinen tuomioistuin on tehnyt samalla oikeudellisen virheen katsoessaan, että Portielje oli kumonnut todistusoletuksen 100-prosenttisen omistuksen osalta, koska asian kannalta merkityksellisenä ajanjaksona ei ollut pidetty yhtään Gosselinin yhtiökokousta. Myöskään tämä yleisen tuomioistuimen näkemys ei sovellu yhteen yrityksen käsitteen toiminnallisen luonteen ja tuomiossa Akzo Nobel ym., vahvistettujen periaatteiden kanssa.

(1) Yhteisöjen tuomioistuimen 16.9.2009 antama tuomio (Kok., s. I-8237).