ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

kumoamaan seuraavat toimet kantajia koskevilta osin: — päätöksen 2011/273/YUTP, sellaisena kuin se on tänä päivänä täydennettynä ja muutettuna, mukaan lukien kaikki kannekirjelmän 17 kohdassa mainitut päätökset — asetuksen N:o 442/2011, sellaisena kuin se on tänä päivänä täydennettynä ja muutettuna, mukaan lukien kaikki kannekirjelmän 18 kohdassa mainitut asetukset — päätöksen 2011/782/YUTP, sellaisena kuin se on tänä päivänä erityisesti täytäntöönpanopäätöksellä 2012/37/YUTP täydennettynä ja muutettuna, kannekirjelmän 19 kohdan mukaisesti — asetuksen N:o 36/2012, sellaisena kuin se on tänä päivänä erityisesti täytäntöönpanoasetuksella N:o 55/2012 täydennettynä ja muutettuna, kannekirjelmän 20 kohdan mukaisesti
2)

Toinen kanneperuste perustuu toissijaisesti SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan rikkomiseen sen vuoksi, että komissio on edellyttänyt, että riidanalaisen päätöksen 2 artiklassa asetettua edellytystä on noudatettava, jotta kyseinen toimenpide soveltuu sisämarkkinoille. — Ensimmäisessä osassa kantaja väittää, että komissio on rikkonut SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohtaa, kun se on katsonut, ettei kilpailuedellytykset varmistavaa maksuosuutta saavutettu esillä olevassa asiassa sen vuoksi, että muita kuin yhteisiä riskejä ei otettu huomioon France Télécomin vuoden 1996 lain voimaantulon jälkeen maksaman vastikkeen laskemisessa. — Toisessa osassa kantaja väittää toissijaisesti, että komissio on rikkonut SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohtaa, koska se on kieltäytynyt arvioimasta kilpailuedellytykset varmistavan maksuosuuden riittämättömyyttä France Télécomin maksaman poikkeuksellisen kiinteämääräisen maksun suhteen ja koska se on todennut, ettei mainittua yritystä ollut ennen vuotta 2043 saatettu täysin vastaavaan tilanteeseen kuin missä sen kilpailijat ovat.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 49/29

Kanne 14.12.2011 — Heads! v. SMHV (HEADS)

(Asia T-639/11)

2012/C 49/53

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Heads! GmbH & Co. KG (München, Saksa) (edustajat: asianajajat A. Jaeger-Lenz ja T. Bösling)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 11.10.2011 tekemän päätöksen (asia R 2348/2010-1) siltä osin kuin sillä hylättiin rekisteröintihakemus nro 8 327 926”HEADS” luokkaan 35 ”Liikkeenjohto, yrityshallinto, henkilöstöasiainneuvonta, asioidenhoidon neuvonta, työvoimamarkkinointi, asiantuntijoiden ja johtohenkilöiden välitystoiminta, asiantuntijoiden ja johtohenkilöiden vuokraaminen väliaikaisesti (väliaikainen asioidenhoito)” kuuluvia palveluja varten ja

— velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”HEADS” luokkaan 35 kuuluvia palveluita varten

Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen.

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen osittainen hylkääminen.

Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska kyseinen yhteisön tavaramerkki on erottamiskykyinen, koska valituslautakunta ei esittänyt erityisiä toteamuksia asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetusta rekisteröinnin esteestä, johon se perusti ratkaisunsa, koska valituslautakunta perusti virheellisesti ratkaisunsa sanayhdistelmiin, jotka eivät olleet hakemuksen kohteena, koska valituslautakunta tukeutui virheellisesti Bundespatentgerichtin ratkaisuun ja koska valituslautakunnan kohdeyleisön oletetun näkökulman kannalta tekemät johtopäätökset ovat virheelliset.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 32/34

Kanne 1.12.2011 — Spa Monopole v. SMHV — South Pacific Management (Manea Spa)

(Asia T-611/11)

2012/C 32/69

Kannekirjelmän kieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgia) (edustajat: asianajajat L. De Brouwer, E. Cornu ja E. De Gryse)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: South Pacific Management (Papeete, Polynesia)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan yhdistetyissä asioissa R 1776/2010-1 ja R 1886/2010-1 8.9.2011 tekemän päätöksen, ja

— velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: South Pacific Management.

Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”Manea Spa” luokkiin 3, 24, 25, 43 ja 44 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten.

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkkien ”SPA” ja ”Les Thermes de Spa” Benelux-rekisteröinti luokkiin 3, 32 ja 42 (josta on tullut luokka 44) kuuluvia tavaroita ja palveluja varten.

Väiteosaston ratkaisu: Väitteen osittainen hylkääminen.

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen riidan kohteena olevien tavaramerkkien sekaannusvaaran arvioimisessa ja siltä osin kuin on kyse tavaramerkin ”SPA” erottamiskykyiseksi tulemisesta käytön perusteella ja sekaannusvaarasta, sekä asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohdan rikkominen siltä osin kuin on kyse tavaramerkkien ”SPA” ja ”Les Thermes de Spa” maineen arvioimisesta.
—

Kantaja väittää, että ratkaiseva viitejärjestelmä on yhteisöjä koskeva yleinen tappiontasausjärjestelmä (Saksan Einkommensteuergesetzin (tuloverolaki) 10 d § yhdessä KStG:n 8 §:n 1 momentin ja Saksan Gerwerbesteuergesetzin (elinkeinoverolaki) kanssa) ja että KStG:n 8 c 1 on näistä ratkaisevista viitejärjestelmistä vain poikkeus, jota puolestaan rajoitetaan saneerauslausekkeella
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 32/40

Kanne 8.12.2011 — Guangdong Kito Ceramics ym. v. neuvosto

(Asia T-633/11)

2012/C 32/79

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Guangdong Kito Ceramics Co. Ltd (Foshan, Kiina), Jingdezhen Kito Ceramic Co. Ltd (Jingdezhen, Kiina), Jingdezhen Lehua Ceramic Sanitary Ware Co. Ltd (Jingdezhen, Kiina) ja Zhaoqing Lehua Ceramic Sanitary Ware Co. Ltd (Sihui, Kiina) (edustaja: asianajaja Sánchez Rydelski)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien keraamisten laattojen tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöönotetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 12.9.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 917/2011 (EUVL L 238, s. 1) siltä osin kuin se koskee kantajia

— velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kolmeen kanneperusteeseen.

1) Ensimmäisen kanneperusteen mukaan vastaaja on tulkinnut ja soveltanut neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1) 18 artiklaa ilmeisen virheellisesti.

2) Toisen kanneperusteen mukaan riidanalainen asetus ei ole riittävästi perusteltu.

3) Kolmannen kanneperusteen mukaan riidanalaiseen asetukseen johtanut menettely ei vastannut EU-oikeuden yleisiä periaatteita, kuten hyvän hallinnon periaatetta, avoimuusperiaatetta ja kantajien puolustautumisoikeuksien periaatetta, ja lisäksi menettely oli neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 18 artiklan 4 kohdan vastainen.

(1) Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1225/2009 (EUVL L 343, s. 51).
Kanne 9.11.2011 — Dimian v. SMHV — Bayer Design Fritz Bayer (BABY BAMBOLINA)

(Asia T-581/11)

(2012/C 25/112)

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Dimian AG (Nürnberg, Saksa) (edustajat: asianajajat P. Pozzi ja G. Ghisletti)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Bayer Design Fritz Bayer GmbH & Co. KG (Michelau, Saksa)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 3.8.2011 asiassa R 1822/2010-2 tekemän päätöksen ja

— velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Kuviomerkki BABY BAMBOLINA luokkaan 28 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkirekisteröinti nro 6403927

Yhteisön tavaramerkin haltija: Vastapuoli valituslautakunnassa

Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Kantaja

Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä perusti vaatimuksensa neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 53 artiklan 1 kohdan c alakohtaan yhdessä sen 8 artiklan 4 kohdan kanssa sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 53 artiklan 1 kohdan a alakohtaan yhdessä sen 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 8 artiklan 2 kohdan c alakohdan kanssa

Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömyysvaatimuksen hylkääminen

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 53 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen yhdessä sen 8 artiklan 4 kohdan kanssa sikäli kuin valituslautakunta ei pitänyt merkityksellisinä mainittuja luetteloita, jotka koskevat ajanjaksoa 2008–2009.
—

Euroopan komissio on käyttänyt väärin toimivaltaansa, koska se on rinnastanut toisiinsa oikeudellisesti sen, että tuntilistoja ei ole toimitettu ja sen, että sovittuja eriä ei ole toimitettu, ja katsonut, että kyseessä on sopimusvelvoitteiden rikkominen
3)

Kolmas kanneperuste, jonka mukaan asetuksessa (EY) N:o 91/2009 on omaksuttu asetuksen (EY) N:o 1225/2009 4 artiklan 1 kohdassa käytetystä yhteisön tuotannonalaa koskevasta käsitteestä ”pääosa” tulkinta, joka on lainvastainen siksi, että se on ristiriidassa WTO:n polkumyyntisopimuksen 4 artiklan 1 kohdan ja 3 artiklan 1 kohdan kanssa ja koska kyseessä on ilmeinen arviointivirhe
1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että täytäntöönpanoasetus N:o 687/2011, (1) siltä osin kuin se koskee kantajaa, on hyvän oikeudenhoidon ja prosessiekonomian periaatteiden vastainen, koska unionin yleisen tuomioistuimen 9.9.2010 antamasta tuomiosta tehdyt valitukset ovat vielä vireillä unionin tuomioistuimessa ja koska Alankomaiden ulkoasiainministeriö on tehnyt 18.4.2011 päätöksen, jonka mukaan terrorismin vastaista asetusta 2007-II sovelletaan kantajaan.
3)

Kolmas kanneperuste, jonka mukaan vastaaja on rikkonut perustamissopimuksia ja niiden soveltamista koskevia oikeussääntöjä. Riidanalaisessa päätöksessä on sovellettu vääriä aineellisoikeudellisia säännöksiä. Kantaja väittää, että sovellettavat aineellisoikeudelliset säännökset, joiden kannalta komission olisi pitänyt tarkastella uudelleen tiedoksiannettua päätöstä, ovat toisen maakaasudirektiivin 22 artiklassa. Komissio on tämän vuoksi loukannut oikeusvarmuuden periaatetta ja kantajan perustellun luottamuksen suojaa.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 298/21

Kanne 29.7.2011 — Biotronik SE v. SMHV — Cardios Sistemas (CARDIO MANAGER)

(Asia T-416/11)

2011/C 298/39

Kannekirjelmän kieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Biotronik SE & Co. KG (Berliini, Saksa) (edustajat: Rechtsanwalt A. Reich ja Rechtsanwalt S. Pietzcker)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Cardios Sistemas Comercial e Industrial Ltda (Sao Paulo, Brasilia)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 27.5.2011 asiassa R 1156/2010-2 tekemän päätöksen

— hyväksymään yhteisön tavaramerkkiä koskevaa rekisteröintihakemusta nro 5378071 vastaan tehdyn väitteen kaikkien luokkaan 9 ja luokkaan 10 kuuluvien tavaroiden osalta

— toissijaisesti palauttamaan väitteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoon uudelleen käsiteltäväksi unionin yleisen tuomioistuimen tuomion mukaisesti

— velvoittamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Cardios Sistemas Comercial e Industrial Ltda

Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki CARDIO MANAGER luokkiin 9 ja 10 kuuluvia tavaroita varten — hakemus nro 5 378 071

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkki CardioMessenger luokkiin 9 ja 10 kuuluvia tavaroita varten

Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: Yhtäältä asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohdan, luettuna yhdessä asetuksen N:o 2868/95 22 säännön 3 ja 4 kohdan kanssa, rikkominen, koska merkin CardioMessenger käyttö on todistettu paikan ja ajan sekä käytön laajuuden ja luonteen osalta, ja toisaalta asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 41 artiklan rikkominen, koska kyseisten tavaramerkkien välillä on sekaannusvaara.
—

vahinko, joka on aiheutunut kantajalle yhden vastaajista (EU:n Turkin edustusto) 5.4.2011 tekemästä (ja mistä tahansa tämän jälkeen tehdystä) väitetysti lainvastaisesta päätöksestä, jolla peruttiin päätös hyväksyä konsortion (1) tarjous ”Enlargement of the European Turkish Business Centres Network to Sivas, Antakya, Batman and Van — Europe Aid/128621/D/SER/TR” sillä perusteella, että se oli väitetysti antanut ”vääriä tietoja”, on korvattava
—

SEUT 194 artiklan 2 kohdan 2 alakohtaa ja SEUT 192 artiklan 2 kohdan c alakohtaa on rikottu, koska yksittäisten jäsenvaltioiden erityispiirteitä polttoaineiden osalta ei ole otettu huomioon, koska tuotteiden vertailuarvot on määritetty maakaasun viitteellistä tehokkuutta käyttäen ja koska kyseinen polttoaine on otettu viitepolttoaineeksi.
1)

Ensimmäinen valitusperuste, joka perustuu virkamiestuomioistuimen perustelujen epäjohdonmukaisuuteen ja siihen, että virkamiestuomioistuin ei ole tehnyt johtopäätöksiä havainnoistaan, koska se on katsonut, että valuuttavaihtelujen huomioon ottaminen on komission tehtävä. Komissio ei valittajan mukaan kuitenkaan ota huomioon tätä kysymystä. Riidanalainen tuomio on siis epäjohdonmukaisesti perusteltu.
3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen sillä perusteella, että päätöksessä todetaan, että i) toimenpide merkitsee kokonaisuudessaan lainvastaista tukea, mukaan lukien suhteessa sellaisiin maihin kuin Kiina tai Intia tai muihin maihin, joiden osalta on todettu tai voidaan todeta ilmeisiä oikeudellisia esteitä rajat ylittäville yritysjärjestelyille ja että ii) toimenpide merkitsee yhteismarkkinoille soveltumatonta valtiontukea kokonaisuudessaan, myös siltä osin kuin siinä sallitaan omistusosuuden hankkimisesta johtuvan rahallisen liikearvon kirjaaminen kuluksi, kun on kyse on enemmistöosakkuuden hankkiminen unionin ulkopuolella sijaitsevista ulkomaisista yhtiöistä.
—

Alankomaiden valtion ABN AMRO Group NV:n hyväksi toteuttamista toimenpiteistä N:o C 11/2009 (ex NN 53b/2008, NN 2/2010 ja N 19/2010) 5.4.2011 tehdyn komission päätöksen 5 artikla on kumottava, ja
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 238/26

Kanne 9.6.2011 — Duscholux Ibérica v. SMHV — Duschprodukter i Skandinavien (duschy)

(Asia T-295/11)

2011/C 238/45

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Duscholux Ibérica, SA (Barcelona, Espanja) (edustaja: asianajaja J. Carbonell Callicó)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Duschprodukter i Skandinavien AB (Hisings Backa, Ruotsi)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— muuttamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 662/2010-01 21.3.2011 tekemää päätöstä;

— toissijaisesti, ja ainoastaan mikäli edellä mainittu vaatimus hylätään, kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 662/2010-01 21.3.2011 tekemän päätöksen;

— velvoittamaan vastaajana vastapuolena valituslautakunnassa olleen osapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

Haettu yhteisön tavaramerkki: Kansainvälinen kuviomerkki ”duschy” luokkiin 11 ja 20 kuuluvia tavaroita varten — Yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro W927073

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kuviomerkkiä ”DUSCHO Harmony” koskeva yhteisön tavaramerkki, joka on rekisteröity numerolla 2116820 luokkiin 6, 11 ja 19 kuuluvia tavaroita varten

Väiteosaston ratkaisu: Väitteen osittainen hyväksyminen

Valituslautakunnan ratkaisu: Riidanalaisen päätöksen kumoaminen

Kanneperusteet: Ihmisoikeuksia ja perusvapauksia koskevan yleissopimuksen 6 artiklan mukaista oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin on rikottu; valituslautakunta on jättänyt huomiotta kantajan sille riittävän ajoissa toimittamat seikat ja näytön ja siten rikkonut neuvoston asetuksen N:o 207/2009 75 ja 76 artiklaa; valituslautakunta on katsonut virheellisesti, että ristiriidassa olevien tavaramerkkien välillä ei ollut sekaannusvaaraa ja siten rikkonut neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa.
1)

Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että komissio on rikkonut asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohtaa ja 8 artiklan 1 kohtaa, koska — komissio ei ole osoittanut, että asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut edellytykset täyttyvät — seikat, joihin komissio vetoaa, eivät perustu tosiseikkoihin — ylivoimainen yleinen etu edellyttää EIM Business and Policy Researchin toimittamien sellaisten asiakirjojen ilmaisemista, jotka liittyvät ”Costs and benefits to merchants of accepting different payment methods” -nimiseen tutkimukseen (Useiden maksutapojen hyväksymisen kustannukset ja hyödyt kauppiaille) (COMP/2009/D1/020).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 238/27

Kanne 10.6.2011 — Otto v. SMHV — Nalsani (TOTTO)

(Asia T-300/11)

2011/C 238/48

Kannekirjelmän kieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Otto GmbH & Co. KG (Hampuri, Saksa) (edustajat: Rechtsanwalt P. Schäuble ja Rechtsanwalt S. Müller)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Nalsani, SA (Bogota, Kolumbia)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan asiassa R 1291/2010-2 9.3.2011 tekemän päätöksen

— velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Nalsani, SA

Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki TOTTO luokkiin 3, 9, 14, 18 ja 25 kuuluvia tavaroita varten — hakemus nro 6 212 451

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen kuviomerkki OTTO luokkiin 3, 9, 14, 18 ja 25 kuuluvia tavaroita varten

Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen

Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston ratkaisun kumoaminen ja väitteen hylkääminen

Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska kyseisten tavaramerkkien välillä on sekaannusvaara. Valituslautakunta on tavaramerkkien ulkoasujen samankaltaisuutta arvioidessaan painottanut vääriä seikkoja.
4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että kantajalle on aiheutunut välitöntä vahinkoa neuvoston päätöksen 2011/172/YUTP ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 270/2011 antamisesta, mikä unionin on korvattava.
2)

Toinen valitusperuste: Unionin oikeuden rikkominen, koska henkilöstösääntöjen 1e artiklan 2 kohdan soveltamisala ja oikeudellinen vaikutus on määritelty virheellisesti Toiseksi virkamiestuomioistuin myös unionin oikeutta rikkomalla ja puutteellisin perustein tulkitsi henkilöstösääntöjen 1e artiklan 2 kohdan soveltamisalaa virheellisesti siten, että siinä asetetaan elimille yleinen velvollisuus taata virkamiehille terveyden suojelun osalta sellaiset työolot, jotka ovat vähintään samantasoiset kuin SEUT 153 artiklan nojalla annettujen direktiivien mukaan. Henkilöstösääntöjen vuonna 2004 tehdyn uudistuksen johdosta lisätyn 1e artiklan 2 kohdan tarkoituksena on kuitenkin vain poistaa aukko, joka johtuu henkilöstösäännöistä puuttuvista teknisistä säännöksistä toimielimissä työskentelevien henkilöiden terveyden ja turvallisuuden varmistamiseksi (esim. paloturva, vaaralliset aineet, ilmastointi, ergonomia jne.). Henkilöstösääntöjen mukaan on nyt mahdollista soveltaa direktiiveissä tai kansallisissa säännöksissä, joilla ne on pantu täytäntöön, säädettyjä teknisiä vähimmäisvaatimuksia. Säännös ei kuitenkaan voi eikä sen pidä koskea loman siirtämistä ja pitämättä jätetyn loman korvaamista koskevia työehtoja, jotka määrittelee ainoastaan henkilöstösääntöjen antaja. Kun virkamiestuomioistuin tuli tällaiseen tulokseen, se rikkoi paitsi henkilöstösääntöjä ja unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä, myös luottamuksensuojan periaatetta.