Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 17 päivänä tammikuuta 2002. - Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Irlanti. - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 96/82/EY - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti. - Asia C-394/00.



Oikeustapauskokoelma 2002 sivu I-00581



Asianosaiset

Tuomion perustelut

Päätökset oikeudenkäyntikuluista

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

1. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Direktiivit - Täytäntöönpano jäsenvaltioissa - Pelkän hallinnollisen käytännön riittämättömyys

(EY 249 artiklan kolmas kohta)

2. Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne - Yhteisöjen tuomioistuimen arviointi siitä, onko kanne perusteltu - Huomioon otettava tilanne - Tilanne perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä

(EY 226 artikla)

Asianosaiset

Asiassa C-394/00,

Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään G. zur Hausen, prosessiosoite Luxemburgissa,

kantajana,

vastaan

Irlanti, asiamiehenään D. O'Hagan, prosessiosoite Luxemburgissa,

vastaajana,

"jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että koska Irlanti ei ole säädetyssä määräajassa antanut vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta 9 päivänä joulukuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/82/EY (EYVL 1997, L 10, s. 13) noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä tai ei ainakaan ole ilmoittanut näistä komissiolle, se ei ole noudattanut tämän direktiivin mukaisia velvoitteitaan,

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN

(toinen jaosto),

toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja N. Colneric sekä tuomarit R. Schintgen (esittelevä tuomari) ja V. Skouris,

julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer,

kirjaaja: R. Grass,

ottaen huomioon esittelevän tuomarin kertomuksen,

kuultuaan julkisasiamiehen 11.10.2001 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,

on antanut seuraavan

tuomion

Tuomion perustelut

1 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut EY 226 artiklan nojalla kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 25.10.2000 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että koska Irlanti ei ole säädetyssä määräajassa antanut vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta 9 päivänä joulukuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/82/EY (EYVL 1997, L 10, s. 13) noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä tai ei ainakaan ole ilmoittanut näistä komissiolle, se ei ole noudattanut tämän direktiivin mukaisia velvoitteitaan.

2 Direktiivin 96/82/EY 24 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan jäsenvaltioiden oli annettava tämän direktiivin edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 24 kuukautta sen jälkeen, kun direktiivi tuli voimaan, ja ilmoitettava tästä viipymättä komissiolle.

3 Direktiivin 96/82/EY 25 artiklan mukaan se tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Koska direktiivi julkaistiin 14.1.1997, se tuli voimaan 3.2.1997, joten määräaika, jonka kuluessa se oli saatettava osaksi kansallista oikeusjärjestystä, päättyi 3.2.1999.

4 Koska Irlanti ei ollut määräajan päättyessä ilmoittanut komissiolle direktiivin 96/82/EY noudattamiseksi toteuttamistaan toimenpiteistä ja koska komissiolla ei ollut muitakaan tietoja, joiden perusteella se olisi voinut katsoa tämän jäsenvaltion toteuttaneen tarvittavat toimenpiteet, komissio totesi, että Irlanti oli laiminlyönyt kyseisen direktiivin mukaiset velvoitteensa, minkä vuoksi se antoi tälle 10.5.1999 virallisen huomautuksen, jossa se kehotti tätä esittämään huomautuksensa kahden kuukauden kuluessa.

5 Irlannin viranomaiset ilmoittivat komissiolle 19.10.1999 päivätyssä kirjeessään, että Irlannissa valmisteltiin lainsäädäntöä, jolla oli tarkoitus panna direktiivi 96/82/EY täytäntöön ennen vuoden 1999 loppua.

6 Komissio osoitti Irlannille 27.10.1999 perustellun lausunnon, jossa se asetti tälle lausunnon tiedoksisaannista laskettavan kahden kuukauden määräajan, jonka kuluessa Irlannin oli täytettävä direktiivin 96/82/EY mukaiset velvoitteensa.

7 Irlannin viranomaiset ilmoittivat komissiolle 6.1.2000 päivätyssä kirjeessään, että ne toimittaisivat tälle direktiivin 96/82/EY täytäntöönpanoa koskevan säädösluonnoksen lähitulevaisuudessa. Irlannin viranomaiset toimittivat 14.7.2000 päivätyllä kirjeellään komissiolle säädösluonnoksen, joka oli otsikoitu "European Communities (Control of Major Accident Hazards Involving Dangerous Substances) Regulations, 2000" (asetus vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen valvomiseksi), ja totesivat toimittavansa komissiolle tämän säädöksen heti kun se annetaan.

8 Todettuaan, ettei Irlannin hallitus ollut ilmoittanut sille direktiivin 96/82/EY täytäntöönpanon edellyttämistä toimenpiteistä, komissio nosti nyt käsiteltävänä olevan kanteen.

9 Irlanti myöntää, ettei se ollut toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä saattaakseen direktiivin 96/82/EY osaksi kansallista oikeusjärjestystään tätä varten asetetun määräajan kuluessa. Se väittää kuitenkin, että täytäntöönpano on sittemmin toteutettu 28.8.2000 annetulla "The Planning and Development Act, 2000" -nimisellä lailla (suunnittelua ja kehitystä koskeva laki), jota on täydennetty paikallishallintoyksiköistä vastaavan ympäristöministeriön 31.10.2000 annetulla asetuksella, sekä 21.12.2000 annetulla "European Communities (Control of Major Accident Hazards Involving Dangerous Substances) Regulations, 2000" -nimisellä asetuksella.

10 Lisäksi Irlanti toteaa, että paikallishallintoyksiköistä vastaava ympäristöministeriö julkaisi heinäkuussa 1999 toimivaltaisille viranomaisille osoitetun soveltamisohjeen, jossa se suositti, että nämä toimisivat ikäänkuin yhteisön säännökset jo olisivat osa kansallista oikeusjärjestystä.

11 Tältä osin on todettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan perustamissopimuksen mukaista velvoitetta ei voida pätevästi täyttää pelkillä hallinnollisilla käytännöillä, joita voidaan hallinnon sisäisesti muuttaa ja joita ei julkaista asianmukaisella tavalla (ks. mm. asia C-315/98, komissio v. Italia, tuomio 11.11.1999, Kok. 1999, s. I-8001, 10 kohta; asia C-254/00, komissio v. Alankomaat, tuomio 11.10.2001, Kok. 2001, 7 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).

12 Yhteisöjen tuomioistuin on toistuvasti katsonut, että sen arvioiminen, onko jäsenvaltio jättänyt noudattamatta jäsenyysvelvoitteitaan, on tehtävä ottaen huomioon jäsenvaltion tilanne sellaisena kuin se on perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä, eikä yhteisöjen tuomioistuin voi ottaa huomioon tämän jälkeen tapahtuneita muutoksia (ks. mm. asia C-435/99, komissio v. Portugali, tuomio 12.12.2000, Kok. 2000, s. I-11179, 16 kohta ja asia C-111/00, komissio v. Itävalta, tuomio 11.10.2001, 16 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).

13 Tässä tapauksessa on selvää, että direktiiviä 96/82/EY ei ollut saatettu osaksi Irlannin oikeusjärjestystä perustellussa lausunnossa asetetun kahden kuukauden määräajan kuluessa.

14 Näin ollen on todettava, että koska Irlanti ei ole antanut direktiivin 96/82/EY noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä, se ei ole noudattanut tämän direktiivin mukaisia velvoitteitaan.

Päätökset oikeudenkäyntikuluista

Oikeudenkäyntikulut

15 Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Komissio on vaatinut, että Irlanti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. Koska Irlanti on hävinnyt asian, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Päätöksen päätösosa

Näillä perusteilla

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN

(toinen jaosto)

on antanut seuraavan tuomiolauselman:

1) Irlanti ei ole noudattanut vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta 9 päivänä joulukuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/82/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut määräajan kuluessa direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä.

2) Irlanti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.