Asia T‑462/12

Pilkington Group Ltd

vastaan

Euroopan komissio

”Kilpailu — Hallinnollinen menettely — Autonlasin eurooppalaiset markkinat — EY 81 artiklan rikkomisen toteavan päätöksen julkaisu — Liikesalaisuuden piiriin väitetysti kuuluvien tietojen luottamuksellista käsittelyä koskevan pyynnön epääminen — Perusteluvelvollisuus — Luottamuksellisuus — Liikesalaisuus — Luottamuksensuoja”

Tiivistelmä – Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15.7.2015

(SEUT 101, SEUT 102 ja SEUT 339 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1049/2001 4 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 27 artiklan 2 kohta, 28 ja 30 artikla; komission asetuksen N:o 773/2004 6, 8, 15 ja 16 artikla)

Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan tehtävästä ja toimivaltuuksista tietyissä kilpailuasioita koskevissa menettelyissä annetun päätöksen N:o 2011/695 8 artiklan 2 kohdan mukaan kuulemismenettelystä vastaavalla neuvonantajalla on oikeus katsoa, että tieto voidaan julkistaa, koska siinä ei ole kyse liikesalaisuudesta tai muista luottamuksellisista tiedoista tai koska erittäin tärkeä etu edellyttää tiedon julkistamista. Näin ollen päätelmä, jonka mukaan riitautettu tieto voidaan julkistaa, on perusteltava viittaamalla niihin näkökohtiin, joiden perusteella kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja on joko katsonut, ettei kyseessä ole liikesalaisuus tai muu luottamuksellinen tieto, tai vaikka kyseessä olisikin tällainen tieto, että ylivoimainen etu edellyttää sen julkistamista. Tässä asiayhteydessä se, että vedotaan useampaan syyhyn, jotka ovat luottamuksellisen luonteen tunnustamisen kieltämisen taustalla, yhdessä sellaisten tietojen kanssa, joilla kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan mielestä on yhteisiä piirteitä, ei vaikuta perustelujen täydelliseen luonteeseen, jos riidanalaisesta päätöksestä voidaan ymmärtää kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan päätelmien perusta. Jos kyseessä olevat syyt eivät päde yhteen tai useampaan tietoon, kyseenalaistetaan perustelujen perusteltavuus, eikä niiden riittävä luonne olennaisena menettelymääräyksenä. Myöskään se seikka, jonka mukaan kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja ei ole arvioinut erikseen autonlasipäätöksen kutakin perustelukappaletta, jota pyyntö koskee, ei merkitse sitä, että riidanalainen päätös olisi riittämättömästi perusteltu, jos sillä, jota asia koskee, on ollut mahdollisuus riitauttaa tehokkaasti kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan analyysin lainmukaisuus, ja unionin yleisellä tuomioistuimella on käytettävissään tarvittavat tiedot suorittaakseen tätä koskevan arvioinnin. (ks. 22, 23 ja 27 kohta)

Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan tehtävästä ja toimivaltuuksista tietyissä kilpailuasioita koskevissa menettelyissä annetun päätöksen N:o 2011/695 8 artiklan 1 ja 2 kohdasta ilmenee, että kun yritys, joka vastustaa unionin kilpailusääntöjen rikkomista koskevien tietojen julkistamista, on saattanut kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan käsiteltäväksi asian, tämän toimivalta on rajattu siihen pyyntöön, joka tämän käsiteltäväksi on saatettu, eikä tällä ole toimivaltaa kyseenalaistaa kilpailun pääosaston tekemiä päätöksiä, jos niissä hyväksytään luottamuksellista käsittelyä koskeva pyyntö. (ks. 31 ja 34 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 42 ja 43 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 44 ja 45 kohta)

Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan, asetuksen N:o 1/2003 27 artiklan 2 kohdan ja 28 artiklan 2 kohdan ja EY 81 ja EY 82 artiklan mukaisten komission menettelyjen kulusta annetun asetuksen N:o 773/2004 6, 8, 15 ja 16 artiklan yhdistettyjen säännösten asiayhteydessä asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan huomioon ottaminen siten, että komissiota kielletään julkaisemasta mitään tietoja sillä perusteella, että tällä toimielimellä on oikeus viimeksi mainitun säännöksen nojalla evätä tutustuminen asiakirjoihin, jotka sisältävät nämä tiedot, vetoamalla yleiseen olettamaan, vie asetuksen N:o 1/2003 30 artiklalta sen tarkoituksen. Yhtäältä tällaisen lähestymistavan vaikutuksena olisi se, että komissiolta poistettaisiin mahdollisuus julkaista edes päätöksensä olennainen osa, koska siitä ilmenee väistämättä tutkintaan liittyvän asiakirja-aineiston seikkoja. Toisaalta siitä olisi myös todistustaakan kääntymisen käytännön seuraus; todistustaakka kuuluu luottamuksellisen käsittelyn alalla tällaista käsittelyä pyytävälle yritykselle, ja tällöin riittäisi, että viimeksi mainittu vetoaa siihen yleiseen olettamaan, johon toimielimet voivat vedota, ja se voi velvoittaa komission osoittamaan, että riidanalainen tieto voidaan sisällyttää sen päätöksen julkaistuun versioon. Näin ollen se, että kun komissiolle esitetään pyyntö saada tutustua kaikkiin asiakirjoihin, jotka mainitaan kokonaisuutena ja jotka kuuluvat kilpailusääntöjen rikkomista koskevan tutkinnan asiakirja-aineistoon, komissio voi vedota yleiseen olettamaan, joka koskee jonkin asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklassa luetellun edun suojaa, ei mitenkään ennakoi sen julkaisemisen laajuutta, johon kyseinen toimielin voi ryhtyä asetuksen N:o 1/2003 30 artiklan puitteissa. (ks. 46, 47 ja 89 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 58 kohta)

Koska yritys, joka on kilpailusääntöjen rikkomista koskevan tutkinnan kohteena, on vapaaehtoisesti luopunut tiettyjen tietojen salassa pitämisestä ilmoittamalla ne suoraan kilpailijoilleen vastikkeena lainvastaisesta sopimuksesta näiden tulevasta menettelystä, ja tämän sopimuksen tarkoituksena on poistaa kilpailuympäristölle ominainen epävarmuus, joka johtuu juuri tämäntyyppisten tietojen salaisesta luonteesta erityisesti kilpailijoihin nähden, kyseinen yritys ei voi perustellusti väittää, että kyseessä olevien seikkojen julkaiseminen kyseisen rikkomisen toteavassa päätöksessä olisi johtanut niistä tietoisten henkilöiden piirin perusteettomaan laajentumiseen, koska se on itse jakanut ne suoraan pääasiallisten kilpailijoidensa kanssa. Tässä asiayhteydessä riski siitä, että kyseessä oleva tiedot päätyvät kyseisen yrityksen kilpailijoiden käsiin on jäänyt kohdetta vaille viimeksi mainitun oman toiminnan vuoksi. Koska suurella yleisöllä itsessään ei ole välineitä vahingoittaa kyseisen yrityksen kaupallisia etuja, se, että kyseessä olevat tiedot ovat julkisesti saatavilla, on oikeudellisesti merkityksetöntä. Näin ollen komissio voi sisällyttää tällaiset tiedot päätöksensä julkiseen versioon, vaikkei olekaan osoitettu, että tällainen sisällyttäminen on aivan välttämätöntä kilpailusääntöjen rikkomisesta vahinkoa kärsineiden henkilöiden oikeussuojan kannalta. (ks. 59, 60, 66, 71, 81–84 ja 88 kohta)