41

Tämän vuoksi Bundesverwaltungsgericht on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset: ”1) a) Edellytetäänkö [asetuksen N:o 1580/2007] 65, 66 ja 69 artiklassa ja (2[2].6.2011 alkaen) [täytäntöönpanoasetuksen N:o 543/2011] 64, 65 ja 68 artiklassa, että päätöstä toimintaohjelman ja rahastovarojen hyväksymisestä tai tämän päätöksen muuttamisesta ja päätöstä ’hyväksytystä tukimäärästä’ ei tehdä pelkän ilmoituksen muodossa vaan muodollisesti (ainakin väliaikaisesti) sitovana päätöksenä, jonka hakija voisi riitauttaa heti, toisin sanoen riippumatta tuen (lopullista) maksamista koskevasta hakemuksesta (asetuksen N:o 1580/2007 70 artiklan tai täytäntöönpanoasetuksen N:o 543/2011 69 artiklan nojalla) tehtävän lopullisen päätöksen riitauttamisesta? b) Onko [ensimmäisen kysymyksen a kohdassa] mainittuja unionin oikeuden säännöksiä tulkittava siten, että näitä päätöksiä tehtäessä (päätöksen normatiivisessa osassa) on määritettävä sitovasti myös kaupan pidetyn tuotannon arvo? c) Onko unionin oikeutta ja erityisesti [täytäntöönpanoasetuksen N:o 543/2011] 69 ja 70 artiklaa tulkittava siten, että tuomioistuin, jonka ratkaistavana on valitus sellaisesta hallintoviranomaisen päätöksestä, jossa [asetuksen N:o 1234/2007] 103 g artiklan 5 kohdan mukaisesti päätettiin toimintaohjelman tietyn vuosijakson osalta lopullisesti taloudellisen tuen myöntämistä toimintaohjelmassa koskevasta hakemuksesta, ei voi toimintaohjelman ja rahastovarojen hyväksymisestä jo tehdyn, lainvoimaisen päätöksen ja ’hyväksyttyä tukimäärää’ koskevan päätöksen vuoksi tutkia kysymystä tuen ylärajan perustana olevan kaupan pidetyn tuotannon arvon laskennan oikeellisuudesta? d) Jos [ensimmäisen kysymyksen a, b tai c kohtaan] vastataan kieltävästi, onko [asetusta N:o 1234/2007] ja erityisesti sen liitteessä I olevaa IX osaa (’Hedelmät ja vihannekset’, erityisesti ’CN-koodi – – ex 07 09 – – Muut tuoreet tai jäähdytetyt kasvikset – –’) ja X osaa (’Hedelmä- ja vihannesjalosteet’, ’CN-koodi – – ex 07 10 Jäädytetyt kasvikset – –’) tulkittava siten, että vihannestuotteita, jotka saadaan sadonkorjuun jälkeisen puhdistamisen, leikkaamisen, kiehauttamisen ja jäädyttämisen tuloksena, ei pidä luokitella liitteessä I olevassa IX osassa tarkoitetuiksi tuotteiksi vaan liitteessä I olevassa X osassa tarkoitetuiksi tuotteiksi? e) Jos [ensimmäisen kysymyksen d kohtaan] vastataan myöntävästi, onko [asetuksen N:o 1234/2007] 103 d artiklan 2 kohdassa käytettyä käsitettä ’kaupan pidetyn tuotannon arvo’ tulkittava siten, että tämä arvo on laskettava siten, että määritetään ainoastaan tuotannon arvo, vähennettynä kuitenkin jalostusvaiheeseen kuuluvalla arvolla siten, että vähennetään sen prosessin arvo, jossa korjattu, puhdistettu, leikattu ja kiehautettu vihannes muuttuu pakastevihannekseksi? f) Onko [täytäntöönpanoasetuksen N:o 543/2011] 51 artiklan 7 kohtaa tulkittava siten, että tuottajaorganisaatio, joka on esittänyt vuodet 2010–2014 käsittävän toimintaohjelman, joka hyväksyttiin ennen 20.1.2010 mutta jonka hyväksymistä muutettiin myöhempänä ajankohtana (13.12.2013) siltä osin kuin ohjelmassa siirryttiin käyttämään kaupan pidetyn tuotannon arvon toisenlaista laskentatapaa, voi vedota kaupan pidetyn tuotannon arvon laskemista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen osalta myös tämän toimintaohjelman muutoksen jälkeen (siis vuodelta 2014 maksettavan tuen osalta) vielä ’vuonna 2008 sovellettuun lainsäädäntöön’? g) Jos [ensimmäisen kysymyksen e ja f kohtaan] vastataan myöntävästi, ovatko [asetuksen N:o 1580/2007] 52 artiklan 6 kohdan a alakohta ja 21 artiklan 1 kohdan i alakohta pätemättömiä siltä osin kuin niissä kaupan pidetyn tuotannon arvon laskennassa otetaan huomioon korjatun vihanneksen jalostusvaiheet, joissa vihannes jalostetaan ’joksikin EY:n perustamissopimuksen liitteessä I luetelluksi tuotteeksi’? h) Jos [ensimmäisen kysymyksen f kohtaan] vastataan kieltävästi (ja riippumatta muihin kysymyksiin annettavista vastauksista), onko [täytäntöönpanoasetuksen N:o 543/2011] 50 artiklan 3 kohdan d alakohta pätemätön? 2) a) Onko [asetuksen N:o 1234/2007] 103 c artiklaa tulkittava siten, että ’hedelmä- ja vihannesalan toimintaohjelmalla’ on sallittua edistää ainoastaan sellaisten tuotteiden tuotantoa, jotka voidaan luokitella [kyseisen asetuksen] liitteessä I olevassa IX osassa tarkoitetuiksi tuotteiksi, muttei myös investointeja tällaisten tuotteiden jalostukseen? b) Jos [toisen kysymyksen a kohtaan] vastataan kieltävästi, millä edellytyksillä ja missä laajuudessa tällainen jalostukseen tehtävien investointien edistäminen sallitaan [asetuksen N:o 1234/2007] 103 c artiklassa? c) Onko [täytäntöönpanoasetuksen N:o 543/2011] 60 artiklan 7 kohta pätemätön? 3) a) Onko [täytäntöönpanoasetuksen N:o 543/2011] liitteessä IX olevaa 23 kohtaa tulkittava siten, että investointien jääminen tuen ulkopuolelle perustuu pelkästään siihen, että ne toteutetaan ulkopuolisen maa-alalla? b) Jos [kolmannen kysymyksen a kohtaan] vastataan myöntävästi, onko [täytäntöönpanoasetuksen N:o 543/2011] liitteessä IX oleva 23 kohta pätemätön? c) Jos [kolmannen kysymyksen a kohtaan] vastataan myöntävästi ja [kolmannen kysymyksen b kohtaan] kieltävästi, onko [täytäntöönpanoasetuksen N:o 543/2011] liitteessä IX olevan 23 kohdan säännös selkeä ja yksiselitteinen säännös siltä osin kuin elinkeinonharjoittajan perusteltua luottamusta ei suojata sellaisten toimintojen edistämisen osalta, joita on harjoitettu ulkopuolisen maa-aloilla, jotka kuitenkin kuuluvat sen tilaan, vaikka kansalliset viranomaiset ovat tietoisina tilanteesta myöntäneet luvan edistämiseen tai antaneet sille hyväksyntänsä? 4) Jos unionin tuomioistuin ei asianosaista hyödyttävällä tavalla rajoita (SEUT 264 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetulla tavalla) sellaisen tuomion vaikutuksia, jossa unionin oikeutta tulkitaan uudelleen tai jossa siihen saakka pätevänä pidetty unionin oikeuden säädös julistetaan pätemättömäksi ja jolla on siten kielteisiä oikeudellisia vaikutuksia asianosaiseen, estääkö tämä tuomion ajallisten vaikutusten rajoittamatta jättäminen kyseistä asianosaista vetoamasta kansallisessa tuomioistuimessa yksittäistapauksessa oikeusvarmuuden periaatteeseen, kun asianosaisen vilpitön mieli on näytetty toteen?”