ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Kilpailu - Yritysten väliset yhteisjärjestelyt - Ilmoittaminen - Vanhat sopimukset - Väliaikainen pätevyys - Väliaikaisen pätevyyden päättyminen - Pätevyyden päättymisen edellytykset - Komission kannanotto

(EY:n perustamissopimuksen 85 artikla; neuvoston asetuksen N:o 17 5 artiklan 1 kohta)

2 Kilpailu - Yritysten väliset yhteisjärjestelyt - Ilmoittaminen - Vanhat sopimukset - Väliaikainen pätevyys - Väliaikaisen pätevyyden ulottuvuus - Sopimuksen rajoittavia vaikutuksia vahvistavat tai laajentavat muutokset - Muutokset eivät vaikuta rajoittaviin vaikutuksiin

(EY:n perustamissopimuksen 85 artikla; neuvoston asetuksen N:o 17 5 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

3 Ennen asetuksen N:o 17 voimaantuloa tehdyn ja ennen 1.11.1962 komissiolle ilmoitetun yritysten välisen yhteisjärjestelyn väliaikainen pätevyys päättyy vasta sitten kun komissio on tehnyt yhteisjärjestelystä hyväksyvän tai hylkäävän päätöksen. Väliaikainen pätevyys voidaan perustella tarpeella suojata sopimusoikeudellista oikeusvarmuutta ja asianmukaisesti ilmoitetun vanhan yhteisjärjestelyn osapuolten etuja. Se, että vanhan järjestelyn ilmoittamisesta on kulunut tietty aika ilman, että komissio on ottanut kantaa yhteisjärjestelyyn, ei voi aiheuttaa yhteisjärjestelyn väliaikaisen pätevyyden päättymistä.

4 Asianmukaisesti ilmoitettu ja ennen asetuksen N:o 17 voimaantuloa tehty yhteisjärjestely on väliaikaisesti pätevä vain silloin kun sopimuksen sanamuoto säilyy ennallaan, ja mikäli muutoksia tehdään, niillä ei laajenneta tai vahvisteta sopimuksen rajoittavia vaikutuksia.

Yhteisjärjestelyjen rajoittavia vaikutuksia lieventäviä muutoksia lukuun ottamatta kaikkien rajoittavia vaikutuksia vahvistavien tai laajentavien muutosten, niin vähäisiä kuin ne ovatkin, ja kaikkien uusien rajoitusten on periaatteessa katsottava aiheuttavan sen vanhan järjestelyn päättymisen, joka oli katsottu väliaikaisesti päteväksi, ja sellaisen uuden sopimuksen syntymisen, joka ei ole väliaikaisesti pätevä.

Siinä tapauksessa, että vanhaa yhteisjärjestelyä muuttamalla siihen lisättäisiin uusi sopimuksesta erotettavissa oleva rajoitus, jolla ei kuitenkaan vaikuteta sopimuksen keskeiseen sisältöön, vanhan sopimuksen väliaikaista pätevyyttä, sellaisena kuin sopimus oli ennen muutosta, ei kuitenkaan aseteta kyseenalaiseksi. Tässä tapauksessa vain uusi rajoitus jää väliaikaisen pätevyyden ulkopuolelle.
20

Aluksi on todettava, että tämä kysymys on muotoiltu epäselvästi, koska se koskee kaikkien sellaisten yhteisön direktiivien tulkintaa, jotka on täytäntöönpantu kyseisellä asetuksella, ja koska päätöksen 8 kohdassa tarkemmin mainitut direktiivien 76/464/ETY ja 83/513/ETY säännökset on mainittu vain esimerkinomaisesti.
—

toteaa, että komission vaatimus on jätettävä tutkimatta tai ainakin että se on perusteeton siltä osin kuin siinä vaaditaan vakuutuksenantajia maksamaan pääoma, joka on korkeampi kuin ylin mahdollinen määrä eli 100 prosenttia määrästä, joka on maksettava, kun kyseessä on täysi pysyvä työkyvyttömyys,
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Euroopan yhteisö - Kieliä koskevat järjestelyt - On lainvastaista, että komissio lähettää jäsenvaltiolle asiakirjan, joka on laadittu muulla kuin tämän jäsenvaltion kielellä

(Neuvoston asetuksen N:o 1 3 artikla)

2 Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Rakennusalan tuotteet - Direktiivi 89/106/ETY - Komission päätös, jolla määritellään menettely tuotteiden vaatimustenmukaisuuden osoittamiseksi - Pysyvän rakennusalan komitean kuuleminen - Komission velvollisuus toimittaa komitean työjärjestyksessä määrätyssä ajassa päätösehdotus sekä jäsenvaltioiden pysyviin edustustoihin että komiteassa toimiville jäsenvaltioiden edustajille - Velvollisuuden noudattamatta jättäminen - Olennaisten menettelymääräysten noudattamatta jättäminen - Komission päätöksen pätemättömyys

(Neuvoston direktiivin 89/106/ETY 20 artiklan 2 kohta; pysyvän rakennusalan komitean työjärjestyksen 2 artiklan 6 kohta)

Tiivistelmä

3 Se, että komissio lähettää jäsenvaltion edustajille asiakirjan, joka on laadittu muulla kuin tämän jäsenvaltion kielellä, on ristiriidassa Euroopan talousyhteisössä käytettäviä kieliä koskevista järjestelyistä annetun neuvoston asetuksen N:o 1 3 artiklan kanssa.

4 Rakennusalan tuotteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 89/106/ETY 20 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen sellaisten toimenpide-ehdotusten, joista on äänestettävä pysyvässä rakennusalan komiteassa, on komitean työjärjestyksen 2 artiklan 6 kohdan mukaan saavuttava jäsenvaltioiden pysyviin edustustoihin ja komiteassa toimiville jäsenvaltioiden edustajille viimeistään 20 päivää ennen aiottua kokouspäivää, eikä tältä osin ole säädetty mahdollisuudesta lyhentää tätä määräaikaa. Se, että kyseiset asiakirjat on lähetettävä sekä jäsenvaltioiden pysyviin edustustoihin että komiteassa toimiville jäsenvaltioiden edustajille, ja se, ettei kyseistä määräaikaa saada lyhentää, ovat riittäviä osoituksia tarkoituksesta taata jäsenvaltioille riittävästi aikaa tutkia näitä asiakirjoja, jotka voivat olla erityisen monimutkaisia sekä vaatia yhteydenottoja useiden viranomaisten välillä ja eri alojen asiantuntijoiden tai etujärjestöjen kuulemista.

Koska pysyvä rakennusalan komitea antoi lausuntonsa, vaikka kyseisiä asiakirjoja ei ollut lähetetty sekä pysyviin edustustoihin että jäsenvaltioiden edustajille ennen kyseisten määräaikojen päättymistä, ja koska äänestystä ei lykätty huolimatta yhden jäsenvaltion tätä koskevasta pyynnöstä, tämä komitea on rikkonut olennaisia menettelymääräyksiä, minkä vuoksi komitean lausunnon mukaisesti tehty komission päätös on kumottava.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Maito ja maitotuotteet - Maidon lisämaksu - Maksusta vapautettujen viitemäärien myöntäminen - Tuottajat, jotka ovat luopuneet toimituksista kaupan pitämisestä luopumista tai tuotantosuunnan muuttamista koskevan palkkiojärjestelmän mukaisesti - Erityisten viitemäärien myöntäminen - Usean tuotantosuunnan tilan osittainen luovutus - Erityisen viitemäärän jakaminen suhteessa siihen tilan osaan, jota käytettiin maidontuotantoon kaupan pitämisestä luopumista koskevan sitoumuksen antamishetkellä

(Neuvoston asetus N:o 1078/77; neuvoston asetuksen N:o 2055/93 1 artiklan 2 kohta ja 2 artikla)

Tiivistelmä

Asetuksen N:o 2055/93, jolla otettiin käyttöön maidon lisämaksujärjestelmässä säännöt, joiden mukaan erityinen viitemäärä lasketaan tilan osittaisen luovutuksen yhteydessä, 1 artiklan 2 kohtaa ja 2 artiklaa on tulkittava siten, että silloin, kun usean tuotantosuunnan tila luovutetaan osittain, viitemäärä on jaettava luovuttajan ja luovutuksensaajan kesken tai myönnettävä luovutuksensaajalle suhteessa siihen tilan osaan, jota suoraan tai välillisesti käytettiin maidontuotantoon asetuksen N:o 1078/77 mukaisen, kaupan pitämisestä luopumista koskevan sitoumuksen antamishetkellä, eikä suhteessa tilan koko pinta-alaan.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Yhteinen tullitariffi - Tariffinimikkeet - Yhteisen tullitariffin nimikkeen 60.04 mukainen yöpaita - Käsite - Yksinomaan tai pääasiallisesti vuoteessa käytettäviksi tarkoitetut alusvaatteet - Kuuluminen nimikkeeseen

Tiivistelmä

Yhteisen tullitariffin alanimikettä 60.04 B IV b) 2 bb), sellaisena kuin se on yhteisestä tullitariffista annetun asetuksen N:o 950/68 muuttamisesta annetussa asetuksessa N:o 3400/84, on tulkittava niin, että siihen kuuluvat alusvaatteet, jotka niiden objektiivisten ominaisuuksien vuoksi on tarkoitettu käytettäviksi yksinomaan tai pääasiallisesti vuoteessa. Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on arvioida, onko näillä vaatekappaleilla niiden leikkaus, koostumus, ulkomuoto sekä muodin kehitys kyseisessä jäsenvaltiossa huomioon ottaen tällaisia objektiivisia ominaisuuksia vai voidaanko niitä päinvastoin käyttää sekä vuoteessa että tietyissä muissa paikoissa.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Sosiaalipolitiikka - Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Työntekijän suoja työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa - Direktiivi 80/987/ETY - Palkkaturvan kohteena olevien maksamattomien palkkasaatavien määrittäminen - Työnantajan maksukyvyttömyyden alkamisen käsite

(Neuvoston direktiivin 80/987/ETY 3 artiklan 2 kohta ja 4 artiklan 2 kohta)

2 Yhteisön oikeus - Yksityisten oikeudet - Jäsenvaltio rikkoo velvollisuuttaan panna direktiivi täytäntöön - Velvollisuus korvata yksityisille aiheutettu vahinko - Korvauksen suuruus - Direktiivin täytäntöönpanotoimenpiteiden taannehtiva ja täydellinen soveltaminen - Riittävä korvaus - Edellytykset

(Neuvoston direktiivi 80/987/ETY)

Tiivistelmä

3 Käsitettä "työnantajan maksukyvyttömyyden alkaminen", jonka perusteella direktiivin 80/987/ETY 3 artiklan 2 kohdan ja 4 artiklan 2 kohdan mukaan määritetään direktiivissä säädetyn palkkaturvan piiriin kuuluvat maksamattomat palkkasaatavat, on tulkittava siten, että sillä tarkoitetaan sitä päivää, jolloin velkojien yhteiseen tyydyttämiseen tähtäävän menettelyn aloittamista pyydettiin, koska palkkaturvaa ei voida myöntää ennen kuin tällaisen menettelyn aloittamisesta on päätetty tai on todettu, että yritys on lopetettu omaisuuden vähäisyyden vuoksi. Tällä tulkinnalla otetaan huomioon sekä edellä mainitun direktiivin sosiaaliset tavoitteet että tarve vahvistaa täsmällisesti ne viiteajanjaksot, joilla direktiivin mukaan on oikeudellisia vaikutuksia.

Jos näet työnantajan maksukyvyttömyyden alkaminen riippuisi "maksukyvyttömyydelle" direktiivin 2 artiklan 1 kohdassa säädettyjen edellytysten täyttymisestä tai velkojien yhteistä tyydyttämistä koskevan menettelyn aloittamispäätöksestä, joka voidaan antaa pitkän ajan kuluttua menettelyn aloittamista koskevan pyynnön tekemisestä, maksamattomien palkkojen maksamista ei 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut ajalliset rajoitukset huomioon ottaen voitaisi koskaan turvata sellaisten syiden perusteella, jotka ovat täysin työntekijöistä riippumattomia.

4 Siitä johtuva vahinko, että direktiivi 80/987/ETY on täytäntöönpantu säädetyn määräajan jälkeen, voidaan korvata soveltamalla direktiivin täytäntöönpanotoimenpiteitä taannehtivasti ja täydellisesti ja rajoittamalla palkkaturvajärjestelmien maksuvelvollisuutta edellyttäen, että direktiivi on säännönmukaisesti täytäntöönpantu. Kansallisen tuomioistuimen on kuitenkin varmistettava, että edunsaajille myönnettävä vahingonkorvaus vastaa kärsittyä vahinkoa. Tätä tarkoitusta varten riittää, että direktiivin täytäntöönpanotoimenpiteitä sovelletaan taannehtivasti, säännönmukaisesti ja täydellisesti, paitsi jos edunsaajat näyttävät toteen, että heille on aiheutunut myös muita menetyksiä siitä syystä, etteivät he voineet aikanaan saada direktiivillä turvattuja rahallisia etuja, ja että nämä menetykset on myös korvattava.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Moottoriajoneuvot - Yhteisön tyyppihyväksyntämenettely - Direktiivi 70/156/ETY - Jäsenvaltioiden mahdollisuus kieltäytyä rekisteröimästä voimassa olevalla yhteisön vaatimustenmukaisuustodistuksella varustettuja ajoneuvoja - Edellytykset - Kansallinen lainsäädäntö, jossa moottoriajoneuvojen rekisteröimiseksi edellytetään sellaista kansallista todistusta, jonka mukaan kyseinen ajoneuvo täyttää kansalliset pakokaasuvaatimukset - Seikka, jota ei voida hyväksyä

(Neuvoston direktiivin 70/156/ETY 7 artiklan 1 ja 3 kohta)

2 Yhteisön oikeus - Tulkinta - Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Pöytäkirjaan sisältyvä ilmoitus, jota ei voida ottaa huomioon, koska sille ei löydy tukea säädöksestä

Tiivistelmä

3 Moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annettua direktiiviä 70/156/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 92/53/ETY, on tulkittava siten, että kansallinen lainsäädäntö, jossa voimassa olevalla yhteisön vaatimustenmukaisuustodistuksella varustettujen moottoriajoneuvojen rekisteröimiseksi edellytetään sellaista kansallista todistusta, jonka mukaan kyseinen ajoneuvo täyttää kansalliset pakokaasuvaatimukset, on ristiriidassa kyseisen direktiivin kanssa.

Kyseisen direktiivin 7 artiklan 1 ja 3 kohdasta käy ilmi, että jäsenvaltio voi kieltäytyä rekisteröimästä sellaista ajoneuvoa, joka on varustettu voimassa olevalla yhteisön todistuksella, ainoastaan siinä tapauksessa, että se arvioi ajoneuvon olevan vakavana vaarana liikenneturvallisuudelle. Tämän vuoksi kansallisen lainsäädännön mukainen kieltäytyminen rekisteröimästä ajoneuvoa, joka perustuu ympäristönsuojelullisiin näkökohtiin, ei täytä tässä säännöksessä säädetyn poikkeuksen edellytyksiä.

4 Pöytäkirjaan sisältyvällä ilmoituksella on vain vähäinen arvo siinä mielessä, että sitä ei voida ottaa huomioon tulkittaessa yhteisön oikeussääntöä, jos ilmoituksen sisältö ei käy millään tavoin ilmi kyseisen oikeussäännön sanamuodosta, jolloin sillä ei ole oikeudellista merkitystä.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Kumoamiskanne - Kannekelpoiset toimet - Toimet, joilla on tarkoitus aikaansaada oikeusvaikutuksia - Komission tiedonanto, jonka tavoitteena väitetään olevan perustamissopimuksen määräysten seurausten selkeyttäminen tietyllä alalla mutta jossa asetetaan uusia velvoitteita jäsenvaltioille

(EY:n perustamissopimuksen 173 artikla; komission tiedonanto 94/C 360/08)

2 Palvelujen tarjoamisen vapaus - Sijoittautumisvapaus - Pääomien vapaa liikkuvuus - Vapauksista johtuvien oikeuksien tehokkaaksi käyttämiseksi toteutetut toimet - Neuvoston yksinomainen toimivalta - Eläkerahastojen sisämarkkinoista annettu komission tiedonanto, jolla on tarkoitus saada aikaan oikeusvaikutuksia - Toimi, jonka on toteuttanut viranomainen, jolla ei ollut siihen toimivaltaa

(EY:n perustamissopimuksen 57 artiklan 2 kohta ja 66 artikla; komission tiedonanto 94/C 360/08)

Tiivistelmä

3 Kumoamiskanne voidaan nostaa kaikista toimielinten toimista, joiden tarkoituksena on oikeusvaikutusten aikaansaaminen, niiden luonteesta ja muodosta riippumatta. Tällainen toimi on Euroopan yhteisöjen virallisen lehden C-sarjassa julkaistu eläkerahastojen sisämarkkinoista annettu komission tiedonanto, jossa ei pelkästään selkeytetä eläkelaitoksiin sovellettavia palvelujen tarjoamisen vapautta, sijoittautumisvapautta ja pääomien vapaata liikkuvuutta koskevia EY:n perustamissopimuksen määräyksiä vaan jossa asetetaan jäsenvaltioille velvoitteita, joita ei voida katsoa näihin määräyksiin sisältyviksi, ja jonka tarkoituksena on siis perustamissopimuksessa määrätyistä oikeusvaikutuksista erillisten oikeusvaikutusten aikaansaaminen. Se seikka, että tiedonantoa ei ole annettu jäsenvaltioille tiedoksi, on tältä osin merkityksetön.

4 Koska perustamissopimuksessa ei määrätä komission tällaisesta toimivallasta ja koska joka tapauksessa vain neuvostolla on toimivalta perustamissopimuksen 57 artiklan 2 kohdan ja 66 artiklan nojalla antaa itsenäiseksi ammatinharjoittajaksi ryhtymistä ja tällaisena toimimista koskevia direktiivejä jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamiseksi, komissiolla ei ole toimivaltaa toteuttaa tointa, jolla jäsenvaltioille asetetaan velvoitteita, joista ei ole määrätty palvelujen tarjoamisen vapautta, sijoittautumisvapautta ja pääomien vapaata liikkuvuutta koskevissa perustamissopimuksen määräyksissä.

Tämän vuoksi on kumottava eläkerahastojen sisämarkkinoista annettu komission tiedonanto 94/C 360/08, jossa ei pelkästään selkiytetä perustamissopimuksen määräysten oikeaa soveltamista vaan jolla on tarkoitus saada aikaan näistä määräyksistä erillisiä oikeusvaikutuksia.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Banaanit - Tuontijärjestelmä - Tariffikiintiö - Komissiolle asetuksen (ETY) N:o 404/93 16 artiklan 3 kohdassa annettu toimivalta tehdä mukautuksia - Perustamissopimuksen 155 artiklan neljättä luetelmakohtaa ei ole rikottu - Luonnonkatastrofista kärsineille taloudellisille toimijoille myönnetyn määrän korottaminen asetuksen 19 artiklan 1 kohdan mukaista jakoperustetta soveltamatta - Korottamisen hyväksyttävyys

(EY:n perustamissopimuksen 155 artikla; neuvoston asetuksen (ETY) N:o 404/93 16 artiklan 3 kohta, 19 artiklan 1 kohta ja 27 artikla; komission asetukset (EY) N:o 2791/94 ja (EY) N:o 510/95)

2 Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Perustelut - Perusteluvelvollisuuden laajuus

(EY:n perustamissopimuksen 190 artikla)

Tiivistelmä

3 Komissio on pätevästi nojautunut banaanien tuontia koskevan vuoden 1994 ja vuoden 1995 ensimmäisen neljänneksen tariffikiintiön lisämäärän poikkeuksellisesta myöntämisestä hirmumyrsky Debbien johdosta annettujen asetusten (EY) N:o 2791/94 ja (EY) N:o 510/95 antamisessa banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (ETY) N:o 404/93 16 artiklan 3 kohtaan, jossa annetaan komissiolle yleisesti toimivalta mukauttaa 27 artiklan mukaista hallintokomiteamenettelyä noudattaen kiintiö markkinointivuotena välttämättömyyssyistä ja erityisesti tuotanto- tai tuontiedellytyksiin vaikuttavien poikkeuksellisten olosuhteiden huomioon ottamiseksi. Kyseisessä säännöksessä sallitaan poikkeaminen asetuksen (ETY) N:o 404/93 19 artiklan 1 kohdan mukaisesta jakoperusteesta mukautetun määrän osalta, koska tämän jakoperusteen soveltaminen johtaisi ylimääräisten tuontioikeuksien myöntämiseen sellaisille taloudellisille toimijoille, jotka eivät ole kärsineet poikkeuksellisista olosuhteista, eikä se auttaisi näistä tapahtumista kärsineiden toimijoiden erityistä tilannetta.

Edellä mainitun asetuksen 16 artiklan 3 kohdassa komissiolle näin myönnetty toimivalta ei ole laajempi kuin mitä sille voidaan EY:n perustamissopimuksen 155 artiklan neljännen luetelmakohdan mukaan myöntää. Maataloutta koskevissa asioissa komissiolla on toimivalta antaa kaikki perussäädösten toteuttamisen kannalta välttämättömät tai hyödylliset soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt sillä edellytyksellä, että ne eivät ole ristiriidassa perussäädösten toteuttamisen tai soveltamista koskevien neuvoston säädösten kanssa, kuten ne eivät nyt käsiteltävänä olevassa asiassa ole.

4 Perustamissopimuksen 190 artiklan mukainen perusteluvelvollisuus määräytyy kyseisen säädöksen, päätöksen tai muun toimenpiteen luonteen mukaan. Siinä on selkeästi ja yksiselitteisesti ilmaistava yhteisön toimielimen tekemän toimen perustelut siten, että henkilöille, joita toimenpide koskee, selviää sen syyt ja että yhteisöjen tuomioistuin voi valvoa toimenpiteen laillisuutta. Kuitenkaan ei voida vaatia, että toimen perusteluissa esitettäisiin kaikki asiaan liittyviä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevat yksityiskohdat, koska kyseinen toimi kuuluu järjestelmälliseen kokonaisuuteen, josta se on osa.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Yhteisön oikeus - Yhteisön oikeuden periaatteet - Yhdenvertainen kohtelu - Kansalaisuuteen perustuva syrjintä - Maantieliikenne - Sosiaalilainsäädännön rikkomisesta määrätyt seuraamukset - Kansallinen täytäntöönpanosäännös, jonka mukaan rikkomukseen syyllistyneellä on mahdollisuus valita, että rikosoikeudellista menettelyä jatketaan häntä vastaan sen sijaan, että hän maksaisi välittömästi tietyn rahasumman - Se, että velvollisuus asettaa vakuus erikseen jokaista rikkomusta kohti sillä uhalla, että muutoin ajoneuvo takavarikoidaan, koskee ainoastaan henkilöä, jolla ei ole asuinpaikkaa kyseisessä valtiossa, ei ole sallittua

(EY:n perustamissopimuksen 6 artikla; neuvoston asetukset (ETY) N:o 3820/85 ja (ETY) N:o 3821/85)

Tiivistelmä

Tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamista koskevan neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 ja tieliikenteen valvontalaitteita koskevan neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3821/85 täytäntöönpanemiseksi annettu sellainen kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan ainoastaan henkilöillä, joilla ei ole asuinpaikkaa kyseisessä valtiossa ja jotka eivät valitse säännösten rikkomustapauksessa välitöntä maksua vaan haluavat jatkaa normaalia heitä vastaan käytävää rikosoikeudellista menettelyä, on velvollisuus tallettaa kutakin rikkomusta kohti tietynsuuruinen rahasumma mahdollisen sakon ja oikeudenkäyntikulujen maksamisen vakuudeksi, kun tämä rahasumma on suurempi kuin summa, joka on maksettava siinä tapauksessa, että se päätetään maksaa välittömästi, sillä uhalla, että muutoin heidän ajoneuvonsa takavarikoidaan, on perustamissopimuksen 6 artiklan vastaista.

Vaikka tapauksessa, jossa ei ole olemassa sellaisia keinoja, joilla rikostuomioiden täytäntöönpano jäsenvaltioiden välillä olisi varmistettu, erilainen kohtelu rikkomukseen syyllistyneiden henkilöiden asuinpaikan perusteella voidaan perustella objektiivisesti, ja vaikka sellaisia henkilöitä koskevalla rahavakuuden maksuvelvollisuudella, joilla ei ole asuinpaikkaa kyseisessä valtiossa, on tarkoitus estää se, että he voisivat vapautua seuraamuksesta, jäsenvaltion valitsemat seuraamukset yhteisön oikeuden rikkomisesta eivät saa ylittää sitä, mikä on välttämätöntä niillä tavoitellun päämäärän toteuttamiseksi. Näin on kuitenkin silloin, kun useita rikkomuksia todetaan samanaikaisesti ja ne mainitaan samassa asiakirjassa ja kun vakuus vaaditaan erikseen jokaista rikkomusta kohti sellaiselta rikkomukseen syyllistyneeltä, jolla ei ole asuinpaikkaa kyseisessä valtiossa sillä uhalla, että muussa tapauksessa ajoneuvo takavarikoidaan, vaikka nämä rikkomukset ovat kaikki saman rikkomukseen syyllistynyttä vastaan käytävän menettelyn kohteina.
Yhteisön oikeuden säännöstä on tulkittava vertailemalla eri kieliversioita. Jos kieliversiot eroavat toisistaan, niiden yhdenmukainen tulkinta edellyttää lisäksi, että kyseistä säännöstä tulkitaan sen säädöksen systematiikan ja tarkoituksen perusteella, jonka osa säännös on.

Lisäksi samaa käsitettä on tulkittava siten, että siihen kuuluu uuden penkereen rakentamisen lisäksi olemassa olevan penkereen muuttaminen siirtämällä, vahvistamalla tai leventämällä, penkereen korvaaminen samalle paikalle rakennettavalla penkereellä, vaikkei se olisi rakenteeltaan vahvempi tai leveämpi kuin poistettu penger, tai muuttaminen jollakin muulla tavalla, joka on yhdistelmä useammasta tällaisesta vaihtoehdosta.

Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY 4 artiklan 2 kohdassa säädetään, että liitteessä II mainittuihin luokkiin kuuluvat hankkeet arvioidaan, jos jäsenvaltiot toteavat niiden laadun sitä vaativan, ja että tätä varten jäsenvaltiot voivat erityisesti määritellä, että tietyntyyppiset hankkeet on arvioitava tai niille on vahvistettava arviointiperusteet ja/tai rajat, jotka ovat tarpeen päätettäessä, mitkä hankkeet on arvioitava. Tätä säännöstä ja liitteessä II olevan 10 kohdan e alakohtaa, jossa säädetään kanavointi- ja tulvasuojeluhankkeista, on tulkittava siten, että jos jäsenvaltio sen määrittämiseksi, onko pengerryshankkeesta tehtävä ympäristövaikutusten arviointi, vahvistaa kriteerit ja/tai rajat sellaisiksi, että käytännössä kaikki penkereitä koskevat hankkeet jäävät ennalta ympäristövaikutusten arvioinnin ulkopuolelle, jäsenvaltio ylittää direktiivin 2 artiklan 1 kohdan ja 4 artiklan 2 kohdan mukaan sille kuuluvan harkintavallan rajat, paitsi jos kokonaisarvioinnin perusteella voitiin katsoa, että millään näistä hankkeista ei todennäköisesti ole merkittäviä ympäristövaikutuksia.

Lisäksi jos hankkeeseen liittyvää lupapäätöstä koskevaa kumoamiskannetta käsittelevällä tuomioistuimella on kansallisen oikeuden mukaan velvollisuus tai mahdollisuus tutkia viran puolesta sellaiseen pakottavaan kansalliseen oikeussääntöön perustuvat oikeudelliset perusteet, joihin asianosaiset eivät ole vedonneet, sen on tutkittava toimivaltansa rajoissa viran puolesta, ovatko jäsenvaltion lakiasäätävät tai hallinnolliset viranomaiset pysyneet niille direktiivin 2 artiklan 1 kohdan ja 4 artiklan 2 kohdan mukaan kuuluvan harkintavallan rajoissa, ja kansallisen tuomioistuimen on otettava tämä huomioon käsitellessään kumoamiskannetta. Jos tämän harkintavallan rajat on ylitetty eikä kansallisia oikeussääntöjä siksi voida soveltaa, jäsenvaltion viranomaisten on toimivaltansa rajoissa ryhdyttävä kaikkiin tarvittaviin yleis- tai erityistoimenpiteisiin sen varmistamiseksi, että tutkitaan, voiko hankkeilla olla merkittäviä ympäristövaikutuksia, ja jos näin on, että hankkeiden ympäristövaikutukset arvioidaan.