Yhdistetyt asiat C-322/07 P, C-327/07 P ja C-338/07 P

Papierfabrik August Koehler AG ym.

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Muutoksenhaku — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Itsejäljentävän paperin markkinat — Väitetiedoksianto ja riidanalainen päätös eivät ole yhdenmukaisia — Puolustautumisoikeuksien loukkaaminen — Seuraukset — Selvitysaineiston ottaminen huomioon vääristyneellä tavalla — Osallistuminen kilpailusääntöjen rikkomiseen — Rikkomisen kesto — Asetus N:o 17 — 15 artiklan 2 kohta — Sakkojen määrän laskennasta annetut suuntaviivat — Yhdenvertaisen kohtelun periaate — Suhteellisuusperiaate — Perusteluvelvollisuus — Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käytävän oikeudenkäynnin kohtuullinen kesto”

Julkisasiamies Y. Botin ratkaisuehdotus 2.4.2009 I ‐ 7196

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 3.9.2009 I ‐ 7250

Tuomion tiivistelmä

Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen kaikissa sellaisissa menettelyissä, joissa voidaan määrätä seuraamuksia – erityisesti sakkoja tai uhkasakkoja –, on yhteisön oikeuden perusperiaate, jota on noudatettava, vaikka kyse on luonteeltaan hallinnollisesta menettelystä. Tämän periaatteen mukaan komission yritykselle, jolle se aikoo määrätä seuraamuksen kilpailusääntöjen rikkomisesta, osoittamaan väitetiedoksiantoon on sisällytettävä tätä yritystä vastaan esitetyt olennaiset seikat, kuten tosiseikat, joista yritystä moititaan, niiden oikeudellinen luonnehdinta ja todistusaineisto, johon komissio tukeutuu, jotta tämä yritys voisi esittää hyödyllisesti väitteensä ja perustelunsa sitä vastaan käydyssä hallinnollisessa menettelyssä. Tämä periaate sulkee pois sen, että voitaisiin pitää laillisena päätöstä, jolla komissio määrää yritykselle sakon kilpailun alalla ilmoittamatta sille ennakolta sitä vastaan esitettyjä väitteitä. Kun otetaan lisäksi huomioon väitetiedoksiannon merkitys, siinä on yksiselitteisesti täsmennettävä se oikeushenkilö, jolle sakot mahdollisesti määrätään, ja se on osoitettava tälle oikeushenkilölle. On myös tärkeää, että väitetiedoksiannossa ilmaistaan, missä ominaisuudessa yritystä syytetään väitetyistä tosiseikoista. On kumottava komission päätös, jossa on katsottu emoyhtiön olevan vastuussa yhtäältä sen vuoksi, että se osallistui suoraan kartellin toimintaan, ja toisaalta sen vuoksi, että yksi sen tytäryhtiöistä osallistui kartelliin, kun emoyhtiö ei ole väitetiedoksiannon perusteella voinut saada tietoonsa sen omaa suoraa osallistumista rikkomiseen koskevaa väitettä eikä myöskään niitä tosiseikkoja, jotka päätöksessä lopulta esitettiin tämän väitteen tueksi. Se, että lopullisessa päätöksessä on katsottu edellä mainitun yhtiön olevan vastuussa sen vuoksi, että se oli osallisena emoyhtiönä sen lisäksi, että se oli itse osallisena rikkomisessa, ei sulje pois mahdollisuutta, että tämä päätös perustuu menettelyihin, joiden osalta kyseinen yhtiö ei ole kyennyt puolustautumaan. Tällaisessa tilanteessa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tekee oikeudellisen virheen, kun se ei johda mitään oikeudellisia seurauksia toteamuksesta, jonka mukaan emoyhtiön puolustautumisoikeuksia ei ollut kunnioitettu. (ks. 34, 36–39, 41, 44, 45 ja 48 kohta)

Muutoksenhakuasiassa yhteisöjen tuomioistuimella ei ole toimivaltaa määrittää asian tosiseikastoa eikä lähtökohtaisesti myöskään arvioida sitä selvitystä, johon ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on asian tosiseikastoa määrittäessään tukeutunut. Silloin, kun tämä selvitys on saatu asianmukaisesti ja todistustaakkaa sekä asian selvittämistä koskevia menettelysääntöjä ja yleisiä oikeusperiaatteita on noudatettu, ainoastaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tehtävänä on arvioida sille esitetyn selvityksen näyttöarvoa. Lukuun ottamatta sitä tapausta, että tuomioistuimelle esitetty selvitys on otettu huomioon vääristyneellä tavalla, tämä arviointi ei näin ollen ole sellainen oikeuskysymys, että se sinänsä kuuluisi yhteisöjen tuomioistuimen harjoittaman valvonnan piiriin. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle esitettyjen tosiseikkojen ja selvityksen vääristyneellä tavalla huomioon ottamisen on ilmettävä asiakirja-aineistosta selvästi ilman, että on tarpeen ryhtyä uudelleen arvioimaan tätä tosiseikastoa ja selvitystä. (ks. 52, 53 ja 75 kohta)

Komissiolla on laaja harkintavalta kilpailusääntöjen rikkomisesta määrättävien sakkojen laskentamenetelmän osalta. Tähän menetelmään, jota rajaavat asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan ja EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan 5 kohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennassa annetut suuntaviivat, sisältyy joustavia osatekijöitä, joiden perusteella komissiolla on mahdollisuus käyttää omaa harkintavaltaansa asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Yhteisöjen tuomioistuimen tehtävänä on tässä yhteydessä tarkistaa, onko ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin arvioinut asianmukaisesti tämän komissiolla olevan harkintavallan käyttöä. Todetessaan, että komissio ei ole ylittänyt harkintavaltaansa jakamalla kysymyksessä olevat yritykset sen mukaan, mikä oli niiden suhteellinen merkitys kyseisillä markkinoilla, ja käyttämällä jakamisen perusteena tuotteen myynnistä saatua liikevaihtoa Euroopan talousalueella, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole loukannut yhdenvertaisen kohtelun periaatetta. Tämän menetelmän tarkoituksena on näet välttää se, että sakot vahvistetaan pelkkään kunkin yrityksen kokonaisliikevaihtoon perustuvan laskelman perusteella, eikä se siis johda epäyhdenvertaiseen kohteluun. (ks. 112, 113, 116 ja 117 kohta)

Kun kysymyksessä on muutoksenhaku ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomioon, joka koskee yhteisön kilpailusääntöjen rikkomisesta määrättäviä sakkoja, yhteisöjen tuomioistuin valvoo ensinnäkin sitä, onko ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ottanut oikeudellisesti asianmukaisella tavalla huomioon kaikki ne tekijät, jotka ovat olennaisia arvioitaessa sitä, miten vakavana tiettyä menettelytapaa on pidettävä EY 81 artiklan ja asetuksen N:o 17 15 artiklan valossa, ja toiseksi yhteisöjen tuomioistuin tutkii, onko ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin käsitellyt oikeudellisesti riittävällä tavalla kaikkia kantajan esittämiä argumentteja, joihin on vedottu sakon poistamista tai sen määrän alentamista koskevan vaatimuksen perusteeksi. Tässä yhteydessä argumentti, joka on esitetty ensimmäisen kerran yhteisöjen tuomioistuimessa, on jätettävä tutkimatta. (ks. 125 ja 128 kohta)