4

Asian tausta ja riidanalaisen päätöksen sisältö esitetään tiivistetysti valituksenalaisen tuomion 1–15 kohdassa seuraavasti: ”1. Väliintulijat – – Prantner ja – – Giersch tekivät 7.10.2013 Euroopan unionin teollisoikeuksien virastolle [EUIPO] EU-tavaramerkin rekisteröintiä koskevan hakemuksen asetuksen [N:o 207/2009] nojalla. 2. Tavaramerkki, jonka rekisteröintiä haettiin, on seuraava kuviomerkki: 3. Tavarat ja palvelut, joita varten rekisteröintiä haettiin, kuuluvat tavaroiden ja palvelujen kansainvälistä luokitusta tavaramerkkien rekisteröimistä varten koskevaan 15.6.1957 tehtyyn Nizzan sopimukseen, sellaisena kuin se on tarkistettuna ja muutettuna, pohjautuvan luokituksen luokkiin 16, 39 ja 43, ja ovat seuraavat: – luokka 16: ’Painotuotteet; valokuvat; paperikauppatavarat; pakkaustarvikkeet; julkaisut; kirjat; oppaat; lehtiset; tiedotuskirjeet; albumit; sanomalehdet; viikko- ja aikakauslehdet; liput; kupongit; matkakupongit ja ‑asiakirjat; passit; etiketit; julisteet; postikortit; kalenterit; päivyrit ja päiväkirjat; opetusmateriaalit’ – luokka 39: ’Kuljetuspalvelut; matkojen järjestäminen; matkoja koskeva tiedottaminen; ajoneuvojen pysäköintitilojen antaminen käyttöön; tavaroiden, henkilöiden ja matkustajien kuljettaminen maitse, meritse ja rautateitse; lentoyhtiö- ja huolintapalvelut; lentokentän selvityspalvelut; matkustajien ja tavaroiden kuljetusten järjestäminen sekä maitse ja meritse tehtävät matkat; lentoyhtiöpalvelut; matkatavaroiden rekisteröinti; rahdin käsittely ja rahtipalvelut; risteilyjen, retkien ja lomien järjestäminen ja hallinnointi ja niihin liittyvien rakenteiden luovuttaminen käyttöön; lentokoneiden charter-palvelut; lentokoneiden, henkilökohtaisten ajoneuvojen ja veneiden vuokraaminen; taksipalvelut; bussipalvelut; kuljettajapalvelut; linja-autolla tehtäviin kuljetuksiin liittyvät palvelut; junapalvelut; lentokenttäyhteyspalvelut; lentokenttien pysäköintipalvelut; ilma-alusten pysäköintipalvelut; matkustajien saattaminen; matkatoimistopalvelut; kaikkiin edellä mainittuihin palveluihin liittyvät neuvonta-, konsultaatio- ja tiedotuspalvelut; kuljetuspalveluja koskevien tietojen antaminen; matkoja koskevien tietojen laittaminen saataville verkkoon; matkojen varaaminen automatisoitujen tietopankkien tai internetin kautta’ – luokka 43: ’Ravitseminen ja juomien anniskelu, tilapäismajoitus; ravintola- ja baaripalvelut; catering-palvelut; lomamajoituspalvelut; ravintoloiden ja lomamajoitusten varauspalvelut; hotelli- ja/tai ravintolapalvelut; hotellin käyttöä koskevat varauspalvelut’. 4. EU-tavaramerkkiä koskeva hakemus julkaistiin 26.11.2013 Euroopan unionin tavaramerkkilehdessä nro 225/2013. 5. Kantaja eli FTI Touristik – – teki 26.2.2014 asetuksen N:o 207/2009 41 artiklan (josta on tullut asetuksen 2017/1001 46 artikla) nojalla väitteen edellä 3 kohdassa tarkoitettuja tavaroita ja palveluja varten haetun tavaramerkin rekisteröintiä vastaan. 6. Väite perustui aikaisempaan EU-tavaramerkiksi rekisteröityyn kuviomerkkiin, joka oli seuraavanlainen: ja joka kattaa luokkiin 16, 39, 41 ja 43 kuuluvat tavarat ja palvelut ja vastaa kunkin luokan osalta seuraavaa kuvausta: – luokka 16: ’Painotuotteet, erityisesti katalogit, esitteet, tiedotusmateriaali; toimistotuotteet (lukuun ottamatta kalusteita); luokkaan 16 kuuluva ohje- ja opetusmateriaali; karttapallot, kartastot; paperi, pahvi ja näistä materiaaleista tehdyt tuotteet (luokkaan 16 kuuluvat); paperitarvikkeet; muoviset pakkausmateriaalit, mukaan lukien luokkaan 16 kuuluvat muovikassit, muovitaskut, erityisesti matkustusasiakirjoille tarkoitetut’; – luokka 39: ’Kuljetus, mukaan lukien kuljetusvälineiden välittäminen ja vuokraaminen; matkojen suunnitteluun, järjestämiseen, varaamiseen ja välittämiseen liittyvä toiminta, myös sähköisten laitteistojen avulla; turismipalvelut; kaupunkikierrosten toteuttaminen, matkustajien saattopalvelut; kuljetusta ja matkoja koskeva tiedottaminen, myös sähköisten laitteistojen avulla’; – luokka 41: ’Opetus; koulutus; juontaminen ja viihdyttäminen; urheilu- ja kulttuuritoiminta; vapaa-ajan palvelut; painotuotteiden ja niihin liittyvien sähköisten mediatuotteiden julkaiseminen ja editointi (mukaan lukien CD-ROM ‑levyt ja interaktiiviset CD-levyt); elokuvien, videotallenteiden, elokuva-, radio-, ja televisiolaitteiden ja urheiluvälineiden vuokraaminen; konferenssien, kongressien, symposiumien, kokousten ja seminaarien järjestäminen ja toteuttaminen’; – luokka 43: ’Majoituspaikkojen varaaminen; majoituspalvelut; ravitsemispalvelut ja tilapäiseen majoittamiseen liittyvät palvelut; ravintoloiden ja hotellien tilapäiseen majoittamiseen ja ravitsemiseen liittyvien palvelujen välittäminen, mukaan lukien asuntojen ja loma-asuntojen välittäminen’. 7. Väitteen tueksi vedottiin asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa (josta on tullut asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) mainittuun perusteeseen. 8. Väiteosasto teki 3.2.2015 päätöksen, jolla se hyväksyi väitteen ja hylkäsi tavaramerkin rekisteröimistä koskevan hakemuksen kaikkien kyseisten tavaroiden ja palvelujen osalta. 9. Väliintulijat valittivat 26.2.2015 EUIPO:ssa väiteosaston päätöksestä asetuksen N:o 207/2009 58–64 artiklan (joista on tullut asetuksen 2017/1001 66–71 artikla) mukaisesti. 10. EUIPO:n viides valituslautakunta vahvisti väiteosaston päätöksen [riidanalaisella päätöksellä]. 11. EUIPO:n viides valituslautakunta totesi ensiksi riidanalaisen päätöksen 19 kohdassa, että kyseiset tavarat ja palvelut oli tarkoitettu sekä suurelle yleisölle että erikoistuneelle yleisölle ja että oli asianmukaista pitää lähtökohtana yleisöä, jonka tarkkavaisuuden taso oli kahdesta mainitusta alempi, eli keskimäärin tarkkaavaista suurta yleisöä. Valituslautakunta katsoi tämän jälkeen riidanalaisen päätöksen 20 kohdassa, että sekaannusvaaran arvioimisen kannalta relevantti alue oli koko Euroopan unioni, minkä jälkeen se täsmensi, että väite olisi ollut hyväksyttävä siinäkin tapauksessa, että sekaannusvaara olisi ollut olemassa ainoastaan yhdessä jäsenvaltiossa. 12. Tavaroiden ja palvelujen vertailun osalta [EUIPO:n viides] valituslautakunta hyväksyi riidanalaisen päätöksen 25 kohdassa väiteosaston päätelmän, jota ei ollut riitautettu valituslautakunnassa ja joka sisältyi riidanalaisen päätöksen 24 kohtaan ja jonka mukaan kyseiset tavarat ja palvelut olivat osaksi samanlaisia ja osaksi samankaltaisia. Valituslautakunta totesi näin ollen, että tavaramerkkihakemuksessa tarkoitetut luokkaan 16 kuuluvat tavarat olivat samanlaisia kuin samaan luokkaan myös kuuluvat aikaisemman tavaramerkin kattamat tavarat. Valituslautakunta totesi samoin, että tavaramerkkihakemuksessa tarkoitetut luokkaan 39 kuuluvat palvelut olivat samanlaisia kuin samaan luokkaan kuuluvat aikaisemman tavaramerkin kattamat palvelut, pois lukien ne palvelut, joihin kuuluivat ’ajoneuvojen pysäköintitilojen antaminen käyttöön; lentokenttien pysäköintipalvelut; ilma-alusten pysäköintipalvelut’ ja jotka katsottiin vastaaviksi kuin aikaisemman tavaramerkin palvelu ’Kuljetus’. Valituslautakunta katsoi lopuksi, että kaikki tavaramerkkihakemuksessa tarkoitetut luokkaan 43 kuuluvat palvelut olivat samanlaisia kuin aikaisemman tavaramerkin kattamat samaan luokkaan kuuluvat palvelut, pois lukien ’ravintoloiden ja lomamajoitusten varauspalvelut’, jotka olivat samankaltaisia kuin aikaisemman tavaramerkin ’ravitsemispalvelut ja tilapäiseen majoittamiseen liittyvät palvelut’. 13. [EUIPO:n viides] valituslautakunta tutki myös kyseisiä merkkejä ja katsoi riidanalaisen päätöksen 32 kohdassa, etteivät ne olleet visuaalisesti samankaltaisia. Merkkien lausuntatavan osalta valituslautakunta katsoi riidanalaisen päätöksen 33 ja 34 kohdassa, että sellaisen yleisön kannalta, joka ei tunne englannin kielen sanaa ’fly’, kyseiset merkit eivät ole samankaltaisia. Englannin kielen sanan ’fly’ tuntevien kuluttajien osalta kyse oli foneettisesta samankaltaisuudesta sillä edellytyksellä, että he yhdistivät haetun tavaramerkin sanaan ’fly’. Tällainen tapaus ei kuitenkaan vaikuttanut kovin todennäköiseltä, koska yhtäältä oli olemassa suuri ero kirjaimen ’y’ ja haetussa tavaramerkissä käytetyn tyylitellyn sydämen välillä ja koska toisaalta ei ollut tavanomaista korvata kirjainta ’y’ sydämen tunnuksella. Merkityssisällön osalta valituslautakunta katsoi riidanalaisen päätöksen 35 ja 36 kohdassa, että sellaisen yleisön kannalta, joka ei tuntenut englannin kielen sanaa ’fly’, kyseiset merkit eivät olleet samankaltaisia. Sellaisten kuluttajien kannalta, jotka tunsivat ja ymmärsivät englannin kielen sanan ’fly’, merkit olivat merkityssisällön osalta samankaltaisia sillä edellytyksellä, että he tunnistivat sanan ’fly’ haetussa tavaramerkissä. Tällainen tapaus vaikutti kuitenkin marginaaliselta samoista syistä kuin ne, jotka esitettiin foneettisen samankaltaisuuden arvioinnin yhteydessä. 14. [EUIPO:n viides] valituslautakunta katsoi riidanalaisen päätöksen 40 kohdassa, että aikaisemmalla tavaramerkillä oli sen ominaispiirteisiin perustuva keskitasoinen erottamiskyky englannin kieltä osaamattomien kuluttajien kannalta ja sen ominaispiirteisiin perustuva heikko erottamiskyky englannin kieltä osaavan yleisön kannalta. 15. Kyseisten merkkien välisen sekaannusvaaran arvioinnista [EUIPO:n viides] valituslautakunta totesi riidanalaisen päätöksen 47 kohdassa, ettei merkkien välillä ollut sekaannusvaaraa. Valituslautakunta totesi tältä osin riidanalaisen päätöksen 46 kohdassa, että koska yhteinen tekijä oli luonteeltaan puhtaasti kuvaileva, kyseisten merkkien väliset lausuntatapaan, merkityssisältöön ja ennen kaikkea ulkoasuun liittyvät erot olivat riittäviä poistamaan varmuudella sekaannusvaaran myös samanlaisten tavaroiden ja palvelujen osalta.”