YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

(toinen jaosto)

18 päivänä joulukuuta 2007

Asia C-135/06 P

Roderich Weißenfels

vastaan

Euroopan parlamentti

Muutoksenhaku – Palkkaus – Huollettavana olevasta lapsesta maksettava lisä – Muualta saatua vastaavaa lisää vastaavan summan vähentäminen – Täysi harkintavalta – Raha-asioita koskevat riidat

Aihe: Valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-33/04, Weißenfels vastaan parlamentti, 25.1.2006 antamasta tuomiosta (ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa); valituksessa vaaditaan tämän tuomion kumoamista

Ratkaisu: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion kumoaminen

Tiivistelmä

1. Henkilöstö – Kanne – Kanne vahvistavasta päätöksestä – Tutkittavaksi ottaminen, kun prekluusiota ei ole tapahtunut vahvistetun päätöksen riitauttamiseksi

(Henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artikla)

2. Henkilöstö – Kanne – Täysi harkintavalta – Henkilöstösääntöjen 91 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen raha-asioita koskevien riitojen käsite

(Henkilöstösääntöjen 91 artiklan 1 kohta)

3. Henkilöstö – Palkkaus – Perheavustukset – Huollettavana olevasta lapsesta kaksinkertaisena maksettava lisä

(Henkilöstösääntöjen 67 artiklan 2 ja 3 kohta)

1. Vahvistavaa päätöstä koskeva kanne jätetään tutkimatta vain, jos vahvistetusta päätöksestä on tullut asianomaisen kannalta lopullinen, koska hän ei ole nostanut siitä kannetta säädetyssä määräajassa. Päinvastaisessa tapauksessa hänellä on oikeus riitauttaa joko päätös, joka on vahvistettu, päätös, jolla aikaisempi päätös vahvistetaan, tai molemmat näistä päätöksistä.

Lisäksi olisi hyvän oikeudenkäytön vastaista, että kantajan olisi nostettava päätöksestä, joka koskee samaa oikeudellista kysymystä kuin aikaisempi päätös, uusi kanne ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa. Vaatimus, joka koskee tämän uuden päätöksen kumoamista ja joka on esitetty vastausvaiheessa, on siis otettava tutkittavaksi.

2. Henkilöstösääntöjen 91 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja ”raha-asioita koskevia riitoja” ovat paitsi toimihenkilöiden toimielintä vastaan nostamat vastuuta koskevat kanteet myös kaikki kanteet, joissa vaaditaan, että toimielin maksaa toimihenkilölle rahasumman, johon tämä katsoo olevansa oikeutettu henkilöstösääntöjen mukaisesti tai muun sellaisen toimen mukaisesti, jota hänen palvelussuhteeseensa sovelletaan.

Tämän seurauksena toimihenkilön vaatimus, jonka mukaan asianomaisen toimielimen on maksettava hänelle summat, jotka hänen palkastaan vähennettiin hänen mukaansa virheellisesti, sekä näiden summien lailliset korot, on raha-asiaa koskeva riita henkilöstösääntöjen 91 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

Yhteisöjen tuomioistuimelle kuuluu sille henkilöstösääntöjen 91 artiklan 1 kohdassa myönnetyn täyden harkintavallan mukaisesti kokonaisvaltaisen ratkaisun antaminen sen käsiteltäväksi saatettuihin oikeusriitoihin, eli sen on lausuttava kaikista toimihenkilön oikeuksista ja velvollisuuksista niitä tapauksia lukuun ottamatta, joissa kyseessä olevalle toimielimelle toimitetaan tuomion tietty osa täytäntöönpantavaksi yhteisöjen tuomioistuimen valvonnan alaisena ja yhteisöjen tuomioistuimen vahvistamin täsmällisin edellytyksin.

Näin ollen yhteisöjen tuomioistuinten on tarvittaessa velvoitettava toimielin maksamaan summa, johon kantaja tai valittaja on oikeutettu henkilöstösääntöjen tai jonkin muun oikeudellisen toimen mukaisesti.

3. Henkilöstösääntöjen 67 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että tässä säännöksessä tarkoitettuja vastaavia lisiä ovat vain verrattavissa olevat lisät, joilla on sama tarkoitus kuin henkilöstösääntöjen mukaisilla lisillä.

Henkilöstösääntöjen 67 artiklan 3 kohdan mukaisesti huollettavana olevasta lapsesta maksettava lisä voidaan maksaa kaksinkertaisena, kun lapsella on henkinen tai ruumiillinen vamma, joka aiheuttaa virkamiehelle suuria kustannuksia. Tästä seuraa, että rinnastettava lisä voidaan vähentää vain siitä osasta huollettavana olevasta lapsesta maksettavaa lisää, joka sen vuoksi, että lisä maksetaan kaksinkertaisena, lisätään siihen summaan, johon virkamies on joka tapauksessa oikeutettu.

Vammaisille myönnettävä luxemburgilainen erityistuki eroaa henkilöstösääntöjen mukaisesta lisästä useilta osin.

Luxemburgilaisen tuen avulla, joka myönnetään vain sen seikan perusteella, että asuinpaikka on Luxemburgissa, ja joka ei siis liity työsuhteeseen, on tarkoitus huolehtia asianmukaisin toimenpitein vammasta, joka on laissa tarkkaan määritelty. Tämä lisä myönnetään henkilöille, joiden henkisistä tai ruumiillisista toiminnoista yksi tai useampi on hoidosta, koulutuksesta tai asianmukaisesta kuntoutuksesta ja soveltuvien apuvälineiden käytöstä huolimatta heikentynyt siten, että kyseessä oleva henkilö ei tule toimeen ilman ulkopuolisen henkilön apua tai hoitoa. Tämä lisä on nimittäin selvästi tarkoitettu sellaisista kustannuksista huolehtimista varten, joita ulkopuolisen henkilön vähintäänkin osa-aikaisesta palkkaamisesta aiheutuu ja joista ei ole mahdollista vastata henkilöstösääntöjen mukaisen lisän sen osan avulla, joka vastaa tämän lisän maksamista kaksinkertaisena ja jota vastaava summa voi kulua muun muassa hoidosta, kuntoutuksesta, apuvälineistä, erityiskoulutuksesta tai asunnon mukauttamisesta aiheutuviin kustannuksiin.

Tästä seuraa, että huollettavana olevasta lapsesta maksettavan lisän sen osan, joka myönnetään henkilöstösääntöjen 67 artiklan 3 kohdan mukaisesti, ja luxemburgilaisen tuen kohde ja tarkoitus eivät ole samat ja että ne eivät näin ollen ole vastaavat henkilöstösääntöjen 67 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla.