Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetun asetuksen N:o 73/2009 7 artiklan 1 kohtaa, 10 artiklan 1 kohtaa ja 121 artiklaa on tulkittava niin, että käsite ”muissa jäsenvaltioissa kuin uusissa jäsenvaltioissa sovellettava suorien tukien taso” on ymmärrettävä siten, että mainittu taso oli vuoden 2012 osalta yhtä suuri kuin 90 prosenttia kaikkien suorien tukien tasosta, ja käsite ”suorien tukien taso uusissa jäsenvaltioissa” siten, että viimeksi mainittu taso oli vuoden 2012 osalta yhtä suuri kuin kyseinen taso Euroopan yhteisön, sellaisena kuin se oli 30.4.2004, jäsenvaltioissa. Viittaus asetuksen N:o 73/2009 10 ja 121 artiklassa tarkoitettuun muissa jäsenvaltioissa kuin uusissa jäsenvaltioissa sovellettavaan suorien tukien tasoon näet sisällytettiin unionin oikeuteen Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista tehdyllä asiakirjalla suorien tukien asteittaisen käyttöönoton sääntelemiseksi uusissa jäsenvaltioissa. Koska näissä kahdessa jäsenvaltioiden ryhmässä suorien tukien tasojen välillä oleva yhteys seuraa kyseisestä liittymisasiakirjasta eli näin ollen primaarioikeuden määräyksistä, sitä on pidettävä selvänä asiantilana asetusta N:o 73/2009 tulkittaessa siltä osin kuin asetus heijastaa kyseisen liittymisasiakirjan liitteen II määräyksiä.

Näin ollen ei voida hyväksyä perusteluja, joilla pyritään riitauttamaan asetuksen N:o 73/2009 10 artiklassa tarkoitettu muissa jäsenvaltioissa kuin uusissa jäsenvaltioissa sovellettavan suorien tukien tason ja uusissa jäsenvaltioissa sovellettavan suorien tukien tason vastaavuus sen vuoksi, ettei alle 5000 euron määräisiin suoriin tukiin sovellettu tuen mukauttamista ja että tämän seurauksena vuoden 2012 osalta maksettujen suorien tukien määrä muissa jäsenvaltioissa kuin uusissa jäsenvaltioissa on 10 prosentin mukauttamisesta huolimatta tosiasiassa suurempi kuin 90 prosentin taso – mikä oli muodollisesti saavutettu taso uusissa jäsenvaltioissa – suorien tukien kokonaismäärästä. Koska sovellettava suorien tukien taso oli ennen tukien mukauttamista 100 prosenttia riippumatta eri jäsenvaltioissa tosiasiallisesti maksettujen tukien määristä, asetuksen N:o 73/2009 7 artiklan 1 kohdassa säädettyä 10 prosentin yleistä mukauttamista on nimittäin pidettävä kyseisen asetuksen 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna vähennyksenä, joka on otettava huomioon sovellettavien suorien tukien tasojen vastaavuuden toteamiseksi. Näiden laskelmien nimellisten vaikutusten huomioon ottaminen sitä vastoin herättää kysymyksen paitsi alle 5000 euroa tukea saavien viljelijöiden lukumäärästä yhtäältä muissa jäsenvaltioissa kuin uusissa jäsenvaltioissa ja toisaalta uusissa jäsenvaltioissa myös kysymyksen vastaavasti maksettujen hehtaarikohtaisten suorien tukien määrien välillä olevasta huomattavasta erosta, joka tekee absoluuttisen vertailun näissä kahdessa jäsenvaltioiden ryhmässä maksettujen tukien välillä täten mahdottomaksi. Tällaiset seikat voidaan kuitenkin välttää valitsemalla sovellettavaa suorien tukien tasoa koskeva abstrakti kriteeri.

(ks. 53 ja 59–63 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)