Yhdistetyt asiat T-415/05, T-416/05 ja T-423/05

Helleenien tasavalta ym.

vastaan

Euroopan komissio

Valtiontuki – Ilmailuala – Kreikan kansallisen lentoyhtiön rakenneuudistukseen ja yksityistämiseen myönnetty tuki – Päätös, jolla tuki julistetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja jolla se määrätään perittäväksi takaisin – Kahden yhtiön välinen taloudellinen jatkumo – Tuen tosiasiallisen saajan yksilöinti sen takaisin perimiseksi – Yksityistä toimijaa koskeva peruste – Tuen soveltuvuus yhteismarkkinoille – Perusteluvelvollisuus

Tuomion tiivistelmä

1. Oikeudenkäyntimenettely – Väliintulo – Tutkittavaksi ottamisen edellytykset – Väliintulointressi – Käsite

(Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 40 artiklan toinen kohta)

2. Valtiontuki – Sääntöjenvastaisen tuen takaisin periminen – Velallisen yksilöinti varoja luovutettaessa – Yrityksen ”taloudellista jatkumoa” koskeva arviointiperuste

(EY 88 artiklan 2 kohta)

3. Valtiontuki – Sääntöjenvastaisen tuen takaisin periminen – Takaisin perittävän määrän laskeminen ja palauttamismääräysten adressaattien määrittäminen – Jäsenvaltion kohtaamat vaikeudet – Komission ja jäsenvaltion keskinäistä yhteistyötä koskeva velvoite

(EY 10 artikla ja EY 88 artiklan 2 kohta)

4. Valtiontuki – Käsite – Arviointi yksityisen sijoittajan näkökulmasta – Arviointi pitäen silmällä riidanalaisen toimenpiteen kaikkia merkityksellisiä seikkoja ja sen asiayhteyttä

(EY 87 artiklan 1 kohta)

5. Valtiontuki – Käsite – Valtiontuen saajille myönnetty etu – Tarve ottaa huomioon toimenpiteen vaikutukset tuensaajan saaman edun määrittämiseksi

(EY 87 artiklan 1 kohta)

6. Valtiontuki – Käsite – Yksityistä sijoittajaa koskevan arviointiperusteen soveltaminen – Tuki, joka on saatu lentokoneiden alivuokrauksesta maksettuina vuokrina, jotka alittavat pääsopimusten perusteella maksetut vuokrat

(EY 87 artiklan 1 kohta )

7. Valtiontuki – Komission suorittama tutkinta – Uusi tuki – Todistustaakan jakautuminen komission ja jäsenvaltion kesken – Edellytys – Kunkin tahon menettelyllisten velvollisuuksien noudattaminen

(EY 10 artikla, EY 87 artiklan 1 kohta ja EY 88 artiklan 2 ja 3 kohta)

8. Valtiontuki – Komission suorittama tutkinta – Huolellinen ja puolueeton tutkiminen – Mahdollisuus tehdä päätös käytettävissä olevien tietojen perusteella – Edellytykset

(EY 10 artikla, EY 87 artiklan 1 kohta ja EY 88 artikla)

9. Valtiontuki – Kilpailua rajoittava vaikutus – Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan – Talouden alan vapauttaminen yhteisön tasolla

(EY 87 artiklan 1 kohta)

10. Valtiontuki – Sääntöjenvastaisen tuen takaisin periminen – Ulkopuolisen tahon, jota asia koskee, mahdollisen perustellun luottamuksen suojelu – Edellytykset ja rajoitukset

(EY 88 artiklan 2 ja 3 kohta)

11. Valtiontuki – Komission päätös, jolla valtiontuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja jolla se määrätään palautettavaksi – Velvollisuus perustella palautettavan määrän laskentatapa

12. Yhteisön oikeus – Periaatteet – Puolustautumisoikeudet – Soveltaminen komission vireille panemissa hallinnollisissa menettelyissä – Ulottuvuus

1. Kun väliintulijalla on valtiontukien alalla myönnetty olevan Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 40 artiklan toisessa kohdassa tarkoitettu välitön ja tosiasiallinen intressi asian ratkaisuun siitä syystä, että se oli yhtäältä ollut kilpailuasemassa suhteessa tuensaajiin ja että se oli toisaalta aktiivisesti osallistunut sille suotuisan, tuen yhteensoveltumattomuuden toteavan riidanalaisen päätöksen tekemiseen johtaneeseen muodolliseen tutkintamenettelyyn, se säilyttää kyseisen välittömän ja tosiasiallisen intressin niin kauan kuin tuensaajilla myönnetään olevan intressi vaatia kyseisen päätöksen kumoamista. Väliintulija nimittäin säilyttää vastaavan intressin osallistua oikeudenkäyntiin komission vaatimuksia tukevana väliintulijana tämän päätöksen laillisuutta puolustaakseen, vaikka vain esittääkseen vahingonkorvausvaatimuksia – ja nostaakseen tämän jälkeen mahdollisia kanteita – jotka perustuvat siihen, että kilpailuajanjakson aikana on myönnetty sääntöjenvastaista tukea, josta on aiheutunut sille vahinkoa.

(ks. 64 kohta)

2. Kun tuki on maksettu vaikeuksissa olevalle yhtiölle, joka on siirtänyt tiettyjä omaisuuseriä liiketoimintansa erottamisesta syntyneelle uudelle yhtiölle, uutta yhtiötä voidaan pitää tosiasiallisena tuensaajana, jos näiden kahden yhtiön välillä on taloudellinen jatkumo. Jos näiden kahden yhtiön välillä ei sitä vastoin ole taloudellista yhteyttä, vanhalle yhtiölle erottamisen jälkeen myönnettyä tukea ei voida periä takaisin uudelta yhtiöltä pelkästään siitä syystä, että tämä yhtiö saisi siitä välillistä etua.

Arvioitaessa, voidaanko velvollisuus periä vaikeuksissa olevalle yhtiölle maksettu tuki takaisin ulottaa sellaiseen uuteen yhtiöön, jolle tämä vanha yhtiö on siirtänyt tiettyjä omaisuuseriä, kun tämän siirron johdosta voidaan todeta, että näiden kahden yhtiön välillä on taloudellinen jatkumo, seuraavat seikat voidaan ottaa huomioon: siirron kohde (varat ja velat, henkilöstön jatkuvuus, yhteensidotut varat), siirron hinta, ostajayrityksen ja alkuperäisen yrityksen osakkaiden tai omistajien henkilöllisyys, siirron toteuttamisajankohta (sijoittuuko se tutkimusten, menettelyn aloittamisen tai lopullisen päätöksen jälkeen) tai vielä toimenpiteen taloudelliset perusteet. Tuen tosiasiallisen saajan yksilöinnille asetetut arviointiperusteet ovat joka tapauksessa objektiivisia.

Tuen takaisinperintävelvollisuuden tavoitteena on palauttaa vääristymätön kilpailutilanne asianomaisella talouden alalla eikä mahdollistaa sitä, että viranomaiset voisivat periä saatavansa. Omaisuuden siirtotoimenpiteen taloudellista logiikkaa on näin ollen tutkittava asianomaiselle talouden alalle palautettavan vääristymättömän kilpailutilanteen kannalta katsoen.

(ks. 104–106, 135, 146 ja 148 kohta)

3. Komissiolla ei ole tuen yhteensoveltumattomuuden toteavassa päätöksessä, jossa tuki määrätään perittäväksi takaisin, velvollisuutta täsmentää, missä määrin kukin yritys oli hyötynyt kyseisestä tuesta. Asianomaisen jäsenvaltion pitää päättää, minkä suuruinen määrä kunkin näistä yrityksistä on maksettava perittäessä tukea takaisin. Riittää, että komission päätökseen sisältyvät ne seikat, joiden avulla sen adressaatti voi itse määritellä tämän määrän ilman kohtuuttomia vaikeuksia. Siinä tapauksessa, että jäsenvaltiolle aiheutuu ennalta-arvaamattomia ongelmia, se voi saattaa kyseiset ongelmat komission arvioitaviksi, jolloin sen ja jäsenvaltion on muun muassa EY 10 artiklassa ilmaistun vilpittömän yhteistyön velvoitteen mukaisesti pyrittävä ratkaisemaan kyseiset ongelmat perustamissopimuksen määräyksiä ja muun muassa valtiontukisääntöjä noudattaen.

(ks. 126 ja 315–318 kohta)

4. Komission on aina riidanalaisia toimenpiteitä EY 87 artiklan kannalta arvioidessaan tutkittava kaikki merkitykselliset seikat ja niiden asiayhteys etenkin silloin, kun se soveltaa yksityisen sijoittajan käyttäytymiseen perustuvaa arviointiperustetta. Komissiolla on velvollisuus tarkistaa kaikkien asian kannalta merkityksellisten seikkojen perusteella, täyttyvätkö EY 87 artiklan 1 kohdan soveltamisedellytykset.

Vaikka komissiolla on oikeus ottaa huomioon riidanalaisten toimenpiteiden asiayhteys, esimerkiksi se, että tuki on myönnetty rakenneuudistuksen ja yksityistämisen yhteydessä, se ei silti ole vähemmän velvollinen tutkimaan yksityisen sijoittajan käyttäytymiseen perustuvan arviointiperusteen nojalla, vastasivatko riidanalaiset toimenpiteet markkinataloudessa käytettäviä normaaleja liiketoimia.

Edes silloin, kun kyseinen toimenpide seuraa valtiontukena pidettyjä samanlaisia toimenpiteitä, tämä olosuhde ei estä a priori pitämästä myöhempää toimenpidettä sellaisena toimenpiteenä, joka täyttää markkinatalouden ehdoin toimivan yksityisen sijoittajan käyttäytymiseen perustuvan arviointiperusteen. Unionin tuomioistuinten on joka tapauksessa tarkistettava, voitiinko tämä toimenpide asian kannalta merkitykselliset seikat huomioiden järkevästi erottaa aikaisemmista tukitoimenpiteistä ja voitiinko sitä yksityisen sijoittajan käyttäytymiseen perustuvaa arviointiperustetta sovellettaessa pitää itsenäisenä sijoituksena.

(ks. 172–177 kohta)

5. EY 87 artiklan 1 kohdasta seuraa, että tuen käsite on objektiivinen käsite, jonka kannalta merkittävää on ainoastaan se, annetaanko valtion toimenpiteellä jokin etu yhdelle tai useammalle yritykselle. Määritettäessä, voivatko kyseiset toimenpiteet olla valtiontuki, on ensisijaisesti otettava huomioon tuen vaikutukset tukea saaviin yrityksiin eikä tukea myöntävien julkisten tai yksityisten elinten tilannetta.

(ks. 211 ja 212 kohta)

6. Yksityisen sijoittajan käyttäytymiseen perustuvaa arviointiperustetta sovellettaessa on määritettävä, saako edunsaajayritys kyseisistä toimenpiteistä sellaista taloudellista etua, jota se ei olisi saanut normaalein markkinaehdoin. Se, että toimenpide on tuen myöntävän julkisen vallan käyttäjän tai julkisen yrityksen kannalta järkevä, ei riitä tekemään tästä menettelystä yksityisen sijoittajan käyttäytymiseen perustuvan arviointiperusteen mukaista.

Tuesta, joka myönnettiin lentokoneiden alivuokrauksesta maksettuina vuokrina, jotka alittivat pääsopimusten perusteella maksetut vuokrat, on todettava, että maksettuja riidanalaisia vuokria on yksityisen sijoittajan käyttäytymiseen perustuvaa arviointiperustetta sovellettaessa tarpeen verrata markkinoilla maksettaviin vuokriin. Komissiolla on velvollisuus yksityisen sijoittajan käyttäytymiseen perustuvan arviointiperusteen mukaisesti tarkistaa, olivatko vuokrat todellakin alhaisempia kuin vuokrat, jotka alivuokralaisena ollut yritys olisi kyseisenä aikana maksanut normaalissa markkinatilanteessa.

(ks. 213 ja 214 kohta)

7. Komission on näytettävä toteen uuden tuen myöntäminen. EY 88 artiklan 2 ja 3 kohdan määräyksistä seuraa, että jollei tällaista näyttöä esitetä, uusia toimenpiteitä ei voida pitää EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtiontukena.

Tämän selvitysvastuun jakautumista koskevan säännön soveltaminen edellyttää, että komissio ja asianomainen jäsenvaltio noudattavat menettelyllisiä velvollisuuksiaan, kun kyseinen toimielin käyttää toimivaltaansa saadakseen jäsenvaltion toimittamaan sille kaikki tarvittavat tiedot.

Selvitysvastuu siitä, että tuki soveltuu EY 87 artiklan 1 kohdasta poiketen yhteismarkkinoille, on sitä vastoin pääsääntöisesti asianomaisella jäsenvaltiolla, jonka on näytettävä toteen, että tämän poikkeuksen edellytykset täyttyvät.

(ks. 224, 225 ja 329 kohta)

8. Komissiolla on oikeus tehdä päätös käytettävissä olevien tietojen perusteella, jos jäsenvaltio EY 10 artiklaan perustuvan yhteistyövelvollisuutensa vastaisesti jättää toimittamatta komissiolle tiedot, joita tämä on pyytänyt siltä joko tutkiakseen, miten uutta tai muutettua tukea on luonnehdittava ja soveltuuko se yhteismarkkinoille, tai varmistuakseen siitä, että aikaisemmin hyväksyttyä tukea käytetään sääntöjenmukaisesti. Ennen tällaisen päätöksen tekemistä komission on kuitenkin kehotettava jäsenvaltiota toimittamaan sille sen asettaman määräajan kuluessa kaikki asiakirjat ja tiedot, jotka ovat tarpeen, jotta komissio voisi käyttää valvontavaltaansa. Ainoastaan siinä tapauksessa, että jäsenvaltio komission määräyksestä huolimatta jättää toimittamatta pyydetyt tiedot, komissiolla on oikeus lopettaa menettely ja tehdä päätös käytettävissään olevien tietojen perusteella. Asianomaisella jäsenvaltiolla ja komissiolla on nämä menettelylliset velvollisuudet, jotta komissio voisi käyttää valvontavaltaansa riittävän selvien ja täsmällisten tietojen perusteella niin, että samalla taataan, että asianomaisen jäsenvaltion oikeutta tulla kuulluksi kunnioitetaan. Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen missä tahansa menettelyssä, jota käydään tiettyä henkilöä vastaan ja joka saattaa johtaa tälle vastaiseen toimeen, on unionin oikeuden perustavanlaatuinen periaate, ja se on varmistettava myös nimenomaisen sääntelyn puuttuessa.

Jäsenvaltiota ei voida moittia siitä, ettei se ole antanut komissiolle riittäviä tietoja, kun muodollisen tutkintamenettelyn aloittamispäätöksessä ei ole alustavasti arvioitu riidanalaisia toimenpiteitä sen selvittämiseksi, sisälsivätkö ne tukea, kun hallinnollisessa menettelyssä ei ole millään tavoin nimenomaisesti kyseenalaistettu kyseisiä toimenpiteitä ja kun siitä, vastasivatko nämä toimenpiteet markkinahintoja, ei ole pyydetty tietoja.

Näin ollen komission pitää sen velvoitteensa mukaisesti, jonka mukaan sen on tutkittava asia huolellisesti ja puolueettomasti, jotta valtiontukeen liittyvät perustavanlaatuiset perustamissopimuksen määräykset tulisivat asianmukaisesti sovelletuiksi, jatkaa tutkintaansa ja syventää tutkimustaan todetakseen muun muassa, ovatko kyseiset toimenpiteet yksityisen sijoittajan käyttäytymiseen perustuvan arviointiperusteen mukaisia. Tässä tarkoituksessa sen on joko osoitettava jäsenvaltiolle välipäätös lisätietojen saamiseksi erittelemällä vaadittavat tiedot tai toimitettava täydentävä asiantuntijatutkimus.

(ks. 226, 229, 240, 246, 248 ja 249 kohta)

9. Perustellakseen sen, että jokin toimenpide katsotaan valtiontueksi, komissiolla on EY 87 artiklan 1 kohdan nojalla velvollisuus näyttää toteen kilpailun vääristymisen uhka, ja näin on silloin, kun kyseinen toimenpide vahvistaa saajayrityksen asemaa suhteessa muihin yrityksiin, jotka kilpailevat sen kanssa yhteisön vapauttamistoimien kohteena olevalla alalla.

(ks. 312 kohta)

10. Edes takauksina myönnetty valtiontuki ei voi olla perustana ulkopuolisten perustellulle luottamukselle näiden takausten sääntöjenmukaisuuteen, jos se on myönnetty EY 88 artiklan 3 kohdan määräyksiä rikkoen. Ulkopuolisten asianomaisten on näet osoitettava vaadittavaa varovaisuutta ja huolellisuutta ja varmistauduttava siitä, että valtiontukea koskevia yhteisön sääntöjä on noudatettu.

(ks. 354 kohta)

11. Päätöstä, jolla tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja jossa ei ole täsmällisiä tietoja kyseisestä tukitoimenpiteestä mutta jonka nojalla riidanalaisen tuen määrä on kuitenkin mahdollista määrittää riidanalaisen päätöksen perusteluissa, joiden erottamaton osa päätösosa on, olevien riittävän täsmällisten tietojen perusteella, ei voida pitää riittämättömästi perusteltuna. Määrän määrittäminen kuuluu nimittäin joka tapauksessa jäsenvaltion viranomaisille, kun ne panevat riidanalaista päätöstä täytäntöön vilpittömässä yhteistyössä komission kanssa

(ks. 388 kohta)

12. Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen missä tahansa menettelyssä, jota käydään tiettyä henkilöä vastaan ja joka saattaa johtaa tälle vastaiseen toimeen, on unionin oikeuden perustavanlaatuinen periaate, ja se on varmistettava myös nimenomaisen sääntelyn puuttuessa. Kun komissio valtiontukien alalla arvioi jotakin toimenpidettä EY 87 artiklan määräyksiin nähden, se voi käyttää perustana ulkopuolisilta saamiaan tietoja vasta sen jälkeen, kun asianomaiselle jäsenvaltiolle on annettu tilaisuus esittää näitä tietoja koskevat huomautuksensa.

Kyseisen jäsenvaltion puolustautumisoikeuksia ei loukata pelkästään sillä, ettei sille ole ilmoitettu kertomusta, joka perustuu yksinomaan komission asiantuntijoiden valtiontuen saajilta paikan päällä tehdyissä tarkastuksissa keräämiin tietoihin ja joka ei sisällä sellaisia tosiseikkoihin liittyviä tietoja, joista jäsenvaltion omistuksessa kokonaan olevat riidanalaisen tuen saajat eivät tienneet.

(ks. 399–401 kohta)

UNIONIN YLEISEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto)

13 päivänä syyskuuta 2010 ( )

Valtiontuki – Ilmailuala – Kreikan kansallisen lentoyhtiön rakenneuudistukseen ja yksityistämiseen myönnetty tuki – Päätös, jolla tuki julistetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja jolla se määrätään perittäväksi takaisin – Kahden yhtiön välinen taloudellinen jatkumo – Tuen tosiasiallisen saajan yksilöinti sen takaisin perimiseksi – Yksityistä toimijaa koskeva peruste – Tuen soveltuvuus yhteismarkkinoille – Perusteluvelvollisuus

Yhdistetyissä asioissa T‑415/05, T‑416/05 ja T‑423/05,

Helleenien tasavalta, asiamiehinään A. Samoni-Rantou ja P. Mylonopoulos,

kantajana asiassa T‑415/05,

Olympiakes Aerogrammes AE, kotipaikka Kallithéa (Kreikka), edustajanaan asianajaja V. Christianos,

kantajana asiassa T‑416/05,

Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE, kotipaikka Ateena (Kreikka), edustajinaan asianajajat P. Anestis ja S. Mavroghenis, solicitor S. Jordan, solicitor M. T. Soames sekä asianajaja D. Geradin,

kantajana asiassa T‑423/05,

vastaan

Euroopan komissio, asiamiehinään D. Triantafyllou ja T. Scharf,

vastaajana,

jota tukee

Aeroporia Aigaiou Aeroporiki AE, kotipaikka Ateena, edustajanaan N. Keramidas ja asiassa T‑416/05 myös asianajajat N. Korogiannakis, I. Dryllerakis ja E. Dryllerakis,

väliintulijana asioissa T‑416/05 ja T‑423/05,

joissa vaaditaan Olympiaki Aeroporia Ypiresies AEL:lle [C 11/2004 (ex NN 4/2003) – Olympiaki Aeroporia – Rakenneuudistus ja yksityistäminen] myönnetystä valtiontuesta 14.9.2005 tehdyn komission päätöksen K(2005) 2706 lopullinen kumoamista,

UNIONIN YLEINEN TUOMIOISTUIN (kuudes jaosto),

toimien kokoonpanossa: presidentti M. Jaeger sekä tuomarit A. W. H. Meij (esittelevä tuomari) ja L. Truchot,

kirjaaja: hallintovirkamies K. Pocheć,

ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä ja 14.6.2010 pidetyssä istunnossa esitetyn,

on antanut seuraavan

tuomion

Asian tausta

1 Komissio teki 14.9.2005 päätöksen K(2005) 2706 lopullinen Olympiaki Aeroporia Ypiresies AEL:lle [C 11/2004 (ex NN 4/2003) – Olympiaki Aeroporia – Rakenneuudistus ja yksityistäminen] myönnetystä valtiontuesta (jäljempänä riidanalainen päätös).

2 Kokonaan valtion omistuksessa olleen Olympiaki Aeroporia AE (Olympic Airways) -nimisen lentoyhtiön, josta vuoden 2003 joulukuussa tuli Olympiaki Aeroporia Ypiresies (Olympic Airways Services) (jäljempänä OA), yksityistämisen helpottamisesta, lain 2668/1998 muuttamisesta, harmonisoinnista direktiivin 2002/39/EY kanssa, Kreikan postijärjestelmään liittyvien kysymysten ratkaisemisesta ja muista toimenpiteistä 9.9.2003 annetun Kreikan lain 3185/2003 (FEK A’ 229/26.9.2003; jäljempänä laki 3185/2003) 27 §:ssä, jonka otsikko on ”Olympiaki Aeroporia -konsernin muuttaminen”, säädetään muun muassa, että ”Olympiaki Aeroporia -konsernin yhtiöt muutetaan siten, että niiden lentoliikennetoimintaan kuuluvat osat, osastot tai yksiköt erotetaan ja sulautetaan johonkin konsernin olemassa olevista yhtiöistä”.

3 OA:n ja sen tytäryhtiö Olympiaki Aeroploïa AE:n (Olympic Aviation) lentoliikennetoiminnat erotettiin lain 3185/2003 27 §:n nojalla ja ryhmiteltiin uudelleen ”sulauttaen” ne OA:n toiseen tytäryhtiöön, Makedonikes Aerogrammes AE:hen (Macedonian Airways), jonka nimeksi tuli Olympiakes Aerogrammes AE (Olympic Airlines, jäljempänä NOA). Asiakirja-aineiston asiakirjoista ilmenee, että uusi lentoyhtiö NOA perustettiin 11.12.2003 ja että se aloitti toimintansa 12.12.2003, minkä asianosaiset ovat istunnossa vahvistaneet. OA lopetti tuona ajankohtana kaiken lentoliikennetoiminnan ja säilytti maahuolinta-, huolto- ja koulutuspalvelut. Uuden lentoyhtiö NOA:n koko pääoma siirtyi suoraan Helleenien tasavallalle.

4 OA:n taloudellinen tilanne ja tälle yhtiölle sekä uudelle lentoyhtiö NOA:lle annettu julkinen rahoitustuki ovat olleet useiden komission päätösten kohteina.

Päätös 2003/372/EY

5 Komissio teki 11.12.2002 päätöksen 2003/372/EY Kreikan Olympic Airways -yhtiölle myöntämästä tuesta (EUVL 2003, L 132, s. 1; jäljempänä 11.12.2002 tehty päätös), jossa se julisti vuosina 1994, 1998 ja 2000 hyväksytyt OA:n rakenneuudistustuet ja uuden sääntöjenvastaisen tuen yhteismarkkinoille soveltumattomiksi. Rakenneuudistustuen osalta tämä päätös perustui muun muassa toteamukseen, jonka mukaan suurinta osaa OA:ta koskevan vuoden 1998 rakenneuudistussuunnitelman tavoitteista, jolla oli pyritty palauttamaan yhtiön toimintakyky keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä, ei ollut saavutettu eikä hyväksymispäätöksissä asetettuja edellytyksiä ollut täysin noudatettu. Helleenien tasavaltaa kehotettiin 11.12.2002 tehdyn päätöksen 3 artiklassa perimään takaisin osa maksetusta rakenneuudistustuesta, eli 41 miljoonan euron suuruinen määrä, sekä uusi sääntöjenvastainen tuki, jotka julistettiin yhteismarkkinoille soveltumattomiksi.

6 11.12.2002 tehdyn päätöksen 1 artiklan ensimmäisen kohdan b alakohdassa todetaan, että Kreikan OA:lle uusina lainavakuuksina myöntämä 378 miljoonan Yhdysvaltain dollarin (USD) rakenneuudistustuki, joka piti käyttää lainoihin uusien ilma-alusten ostamiseksi ja investointeihin OA:n toimintojen siirtämiseksi uudelle Spatan lentokentälle, ei sovellu yhteismarkkinoille.

7 Yhteisöjen tuomioistuin totesi asiassa C-415/03, komissio vastaan Kreikka, 12.5.2005 antamassaan tuomiossa (Kok., s. I-3875, jäljempänä 12.5.2005 annettu tuomio), että Helleenien tasavalta ei ollut noudattanut 11.12.2002 tehdyn päätöksen 3 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ollut tuon päätöksen 3 artiklan mukaisesti säädetyssä määräajassa toteuttanut kaikkia tarvittavia toimenpiteitä yhteismarkkinoille soveltumattomaksi katsotun tuen takaisin perimiseksi, lukuun ottamatta kansalliselle sosiaaliturvaviranomaiselle (IKA) maksettavia sosiaaliturvamaksuja.

8 Kyseisessä tuomiossa otettiin muun muassa (32–34 kohta) huomioon, että komission antamista tiedoista, joita Kreikan viranomaiset eivät olleet kiistäneet, ilmeni, että Helleenien tasavalta oli siirtänyt OA:n kaikkein tuottavimman omaisuuden velattomana NOA:lle, jonka tämä jäsenvaltio myöskin omisti ja joka yleisesti sovellettavasta oikeudesta ja kauppaoikeudellisista velvoitteista poiketen sai erityistä suojaa velkojia vastaan. Tuomiossa katsottiin erityisesti, tämä oikeudellinen rakennelma aiheutti sen, ettei myönnetyn tuen takaisinperintä ollut kansallisen oikeuden mukaan mahdollista ja että sillä estettiin 11.12.2002 tehdyn päätöksen tosiasiallinen täytäntöönpano ja tuen takaisinperintä.

9 OA:n nostettua kumoamiskanteen 11.12.2002 tehdystä päätöksestä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi asiassa T-68/03, Olympiaki Aeroporia Ypiresies vastaan komissio, 12.9.2007 antamallaan tuomiolla (Kok., s. II-2911) tämän päätöksen siltä osin kuin se koski sitä, että yhtäältä lentokenttäverojen, jotka OA oli velvollinen maksamaan Ateenan kansainväliselle lentoasemalle (AIA), ja toisaalta arvonlisäveron, jonka OA oli velvollinen maksamaan polttoaineesta ja varaosista, jatkuvaan laiminlyöntiin ei ollut puututtu. Kanne hylättiin muun uuden sääntöjenvastaisen tuen ja rakenneuudistustuen osalta.

10 Koska komissio katsoi, ettei Helleenien tasavalta ollut toteuttanut 12.5.2005 annetun tuomion täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä, se nosti EY 228 artiklan nojalla jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteen. Yhteisöjen tuomioistuin totesi asiassa C-369/07, komissio vastaan Kreikka, 7.7.2009 antamassaan tuomiossa (68, 72, 109, 143 ja 145 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa), että kuittaustoimi voi lähtökohtaisesti olla asianmukainen keino periä valtiontuki takaisin, mikäli tällaisesta velvoitteen lakkaamisesta säädetään kansallisessa oikeusjärjestyksessä. Lisäksi se katsoi, että kyseisen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan oikeudenkäynnin kannalta oli todettava – sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön valtiontukisääntöjen soveltamista –, että Kreikka oli osoittanut, että OA:lla oli 601 289 003 euron suuruinen erääntynyt saatava, joka perustui 6.12.2006 annettuun välitystuomioon, jolla Helleenien tasavalta oli tuomittu maksamaan OA:lle tiettyjä korvauksia. Yhteisöjen tuomioistuin totesi, että summa oli selvästi suurempi kuin kaikki 11.12.2002 tehdyn päätöksen nojalla takaisin perittävät tukimäärät mutta ettei Helleenien tasavalta ollut osoittanut oikeudellisesti riittävällä tavalla, että tuossa päätöksessä tarkoitettu uusi sääntöjenvastainen tuki olisi palautettu. Näin ollen yhteisöjen tuomioistuin määräsi sen maksettavaksi sekä uhkasakon että kiinteämääräisen hyvityksen.

Riidanalainen päätös

11 Kreikan viranomaiset ilmoittivat 3.3.2003 päivätyllä kirjeellä komissiolle OA:n yksityistämismenettelyn vaiheesta. Kyseisten viranomaisten ja komission välillä käytiin vuonna 2003 kirjeenvaihtoa, joka koski OA-lentoyhtiön rakenneuudistusta yksityistämiseksi.

12 Koska mahdollista valtiontukea ei ollut virallisesti ilmoitettu, komissio teki 8.9.2003 päätöksen, jolla se kehotti Helleenien tasavaltaa toimittamaan sille kaikki ne tiedot, jotka tarvittiin tutkittaessa EY 87 artiklan valossa OA-lentoyhtiön rakenneuudistukseen ja yksityistämiseen liittyviä sellaisia toimenpiteitä, joihin saattoi sisältyä tukea.

13 Kilpaileva lentoyhtiö Aeroporia Aigaiou Aeroporiki AE (Aegean Airlines, jäljempänä Aeroporia Aigaiou tai väliintulija) kanteli 25.9.2003 komissioon OA:n yksityistämismenettelystä.

14 Kreikan viranomaiset toimittivat 29.9.2003 päivätyllä kirjeellä komissiolle lain 3185/2003 ja vastauksen tietojensaantipyyntöön. Komissio ilmoitti 31.10.2003 päivätyllä kirjeellä Kreikan viranomaisille, että tietyt tiedot yhä puuttuivat.

15 Komissio uudisti 15.12.2003 päivätyssä kirjeessä tietojensaantipyyntönsä. Helleenien tasavalta toimitti nämä tiedot 18. ja 19.12.2003 päivätyissä kirjeissä. Komissio pyysi 15.1.2004 päivätyssä kirjeessä Kreikan viranomaisilta lisätietoja, ja nämä vastasivat 15. ja 16.1.2004 päivätyillä kahdella kirjeellä.

16 Komissio aloitti 16.3.2004 tehdyllä päätöksellä niitä Olympic Airways -konsernin rakenneuudistukseen ja yksityistämiseen liittyneitä toimenpiteitä koskevan, EY 88 artiklan 2 kohdassa määrätyn muodollisen tutkintamenettelyn, jotka Helleenien tasavalta oli toteuttanut OA:n ja NOA:n suhteen 11.12.2002 tehdyn päätöksen tekemisen jälkeen (EUVL C 192, s. 2).

17 Komissio totesi kyseisessä päätöksessä muun muassa, että Olympic Airways -konserni oli lentoliikennetoiminnat erotettuaan ja ryhmiteltyään ne uudelleen uudessa NOA-yhtiössä lopettanut lentoliikennetoiminnat ja että se säilytti maahuolinta-, ylläpito- ja koulutuspalvelut. Se totesi, etteivät Kreikan viranomaiset tuossa vaiheessa aikoneet asettaa OA:ta selvitystilaan, vaikka omat varat olivat olleet negatiiviset kahtena peräkkäisenä vuotena. Kreikan viranomaisten mukaan joulukuussa 2003 aloitetun rakenneuudistusmenettelyn piti kestää neljästä viiteen vuotta, ja sen piti mahdollistaa OA:n velkojen merkittävän osan vähittäinen häviäminen. OA asetettaisiin selvitystilaan, kun kaikki sen osastot ja muut varat, kuten rakennukset, koneet, käyttämättömät lentokoneet ja kaikki muu materiaali, olisi myyty.

18 Komissio katsoi 16.3.2004 tehdyssä päätöksessä, että tietyt OA:lle myönnetyt edut näyttivät olevan yhteismarkkinoille soveltumatonta valtiontukea. Se korosti myös, että Olympic Airways -konsernin lentoliikennetoiminnan alaan kuuluva omaisuus oli siirretty uudelle NOA-lentoyhtiölle ja että Olympic Airways -konsernin vastuulle jäivät huomattavat velat eikä lisäksi yksikään OA:n velkoja voisi esittää vaatimuksia NOA:lle. Lopuksi komissio totesi, että aloittamassaan tutkintamenettelyssä se lähti liikkeelle siitä ”periaatteesta, että kaikki konserniin kuuluvat yhtiöt – [NOA] mukaan lukien – ovat vain yhtä ja samaa yritystä”.

19 Helleenien tasavalta lähetti 11.6.2004 päivätyllä kirjeellä komissiolle 16.3.2004 tehtyä päätöstä koskevat huomautuksensa.

20 Aeroporia Aigaiou esitti huomautuksensa niille ulkopuolisille, joita asia koskee, asetetussa määräajassa sen jälkeen, kun edellä mainittu päätös oli julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

21 Komissio ilmoitti Helleenien tasavallalle 11.10.2004 päivätyllä kirjeellään [EY 88] artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1) 11 artiklan 1 kohdan mukaisesti aikomuksestaan tehdä päätös, jossa tämä määrättäisiin keskeyttämään kaikki tukitoimenpiteet siihen saakka, kunnes päätös niiden yhteensoveltuvuudesta perustamissopimuksen kanssa voitaisiin tehdä. Helleenien tasavalta vastasi 26.10.2004 päivätyllä kirjeellä.

22 Tämän vastauksen jälkeen Kreikan viranomaiset tiedottivat kirjein tai kokouksissa säännöllisesti komissiolle NOA:n ja OA:n yksityistämismenettelyn vaiheista.

23 Moore Stephens -niminen konsulttiyritys toimitti komission pyynnöstä 9. ja 26.5.2005 tutkimuksen OA:n ja NOA:n toimitiloissa. Sen 19.7.2005 päivätyn kertomuksen otsikko on ”Tutkimus Olympic Airways / Olympic Airlines -konsernin rakenneuudistuksesta ja yksityistämisestä koskeva”. Kertomuksesta ilmenee, että tutkimuksella pyrittiin vastaamaan muun muassa siihen, oliko Olympic Airways -konsernin rakenneuudistus ja NOA:n perustaminen vain oikeudellinen järjestely, jolla pyrittiin siirtämään omaisuus ja toiminnot uudelle oikeudelliselle yksikölle ja pitämään velat vanhalla yksiköllä, ja olivatko OA ja NOA tämän rakenneuudistuksen aloittamisen jälkeen saaneet suoraa tai välillistä valtiontukea.

24 Komissio teki 14.9.2005 riidanalaisen päätöksen, jolla todettiin, että NOA:lle oli myönnetty valtiontuki vuokrana, joka maksettiin tämän yhtiön alivuokrattua lentokoneita OA:lta tai Helleenien tasavallalta ja joka oli alhaisempi kuin viimeksi mainittujen päävuokrasopimusten perusteella maksamat vuokrat (riidanalaisen päätöksen 1 artiklan 1 kohta). Lisäksi komissio totesi kyseisessä päätöksessä, että OA:lle oli myönnetty kolmeen ryhmään kuuluvaa valtiontukea. Ensimmäinen liittyi siihen, että OA:lle oli maksettu ennenaikaisesti NOA:lle erottamisen yhteydessä siirretyn lentoliikennetoimintasektorin omaisuuden yliarvostettu määrä (riidanalaisen päätöksen 1 artiklan 2 kohta). Toinen tukiryhmä muodostui siitä, että OA:lle oli maksettu 8,2 miljoonan euron suuruinen summa ja että tiettyjä 11.12.2002 tehdyssä päätöksessä tarkoitettuja valtiontakauksia oli realisoitu ja että niitä oli muutettu (riidanalaisen päätöksen 1 artiklan 3 kohta). Kolmas ryhmä liittyi siihen, että Kreikan viranomaiset eivät olleet puuttuneet siihen, ettei OA maksanut verovelkoja eikä sosiaaliturvamaksuja (riidanalaisen päätöksen 1 artiklan 4 kohta).

25 Riidanalaisen päätöksen päätösosa kuuluu seuraavasti:

”1 artikla

1. Se, että [OA] ja [Helleenien tasavalta] ovat suostuneet siihen, että NOA maksoi niille lentokoneiden alivuokrauksesta päävuokrasopimuksen perusteella maksettua vuokraa alhaisemman vuokran, josta aiheutui [OA:lle] vuonna 2004 noin 37 miljoonan euron tappiot ja valtiolle vuoden 2005 toukokuuhun mennessä noin 2,75 miljoonan euron tappiot, on [NOA:lle] annettu sääntöjenvastainen valtiontuki, joka ei sovellu yhteen perustamissopimuksen kanssa.

2. [Helleenien tasavalta] on myöntänyt [OA:lle] sääntöjenvastaisen ja yhteensoveltumattoman valtiontuen, jonka määrä vastaa [NOA:n] omaisuuden liikearvoa viimeksi mainitun perustamisajankohtana. Komissio arvioi tämän tuen määrän alustavasti 91,5 miljoonaksi euroksi.

3. Se, että [Helleenien tasavalta] on maksanut [OA:lle] toukokuun 2004 ja maaliskuun 2005 välisenä aikana yhteensä noin 8 miljoonan euron suuruiset määrät, ja se, että [Helleenien tasavalta] on tämän lisäksi maksanut muutamia laina- ja rahoitusleasing-eriä [OA:n] puolesta, on [OA:lle] annettu sääntöjenvastainen valtiontuki, joka ei sovellu yhteen perustamissopimuksen kanssa, koska näillä maksuilla ei ole pelkästään pantu täytäntöön [11.12.2002] tehdyn päätöksen 1 artiklan [ensimmäisen kohdan] b alakohdassa tarkoitettuja takauksia siihen liittyvine edellytyksineen.

4. [OA:lle] annettuna sääntöjenvastaisena valtiontukena, joka ei sovellu yhteen perustamissopimuksen kanssa, on pidettävä sitä, että [Helleenien tasavalta] ei puuttunut siihen, että [OA] jatkuvasti laiminlöi valtiolle maksettavat verot ja sosiaaliturvamaksut, joiden määrä oli noin 354 miljoonaa euroa joulukuun 2002 ja joulukuun 2004 väliseltä ajalta.

2 artikla

1. [Helleenien tasavallan] on perittävä takaisin 1 artiklassa tarkoitettu tuki sen saajilta.

2. Takaisinperinnän on tapahduttava viipymättä kansallisen lainsäädännön menettelyjen mukaisesti, mikäli lainsäädäntö mahdollistaa päätöksen välittömän ja tehokkaan täytäntöönpanon. Takaisin perittävän tuen on sisällettävä korot siitä päivästä, kun tuki asetettiin edunsaajan käytettäväksi, takaisinmaksupäivään saakka. Korot lasketaan aluetukien tuki-ekvivalentin laskennassa käytettävän peruskoron mukaan.

3 artikla

[Helleenien tasavallan] on välittömästi keskeytettävä kaikenlaisen lisätuen myöntäminen [OA:lle] ja [NOA:lle].

4 artikla

[Helleenien tasavallan] on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta sen 2 ja 3 artiklan noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet.”

26 Riidanalainen päätös annettiin tiedoksi Helleenien tasavallalle 15.9.2005.

27 Yhteisöjen tuomioistuin totesi komission EY 88 artilan 2 kohdan nojalla vireille panemassa asiassa C-419/06, komissio vastaan Kreikka, 14.2.2008 antamassaan tuomiossa (ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa), ettei Helleenien tasavalta ollut noudattanut riidanalaisen päätöksen 2–4 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ollut määräajassa toteuttanut kaikkia toimenpiteitä, jotka olivat tarpeen riidanalaisella päätöksellä sääntöjenvastaisiksi ja yhteismarkkinoille soveltumattomiksi todettujen tukien poistamiseksi ja niiden perimiseksi takaisin tuensaajilta.

Oikeudenkäynti ja asianosaisten vaatimukset

28 Kantajat, Helleenien tasavalta, NOA ja OA, nostivat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon 25.11.2005 jättämillään kannekirjelmillä nyt käsiteltävät kanteet.

29 Asian T-416/05 kantaja vaati ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon 4.2.2006 jättämässään erillisessä asiakirjassa, että riidanalaisen päätöksen 2 artiklan täytäntöönpanoa lykättäisiin tämän päätöksen 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tuen osalta. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti hylkäsi tämän vaatimuksen asiassa T-416/05 R, Olympiakes Aerogrammes vastaan komissio, 26.6.2006 antamallaan määräyksellä (ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa).

30 Asian T-423/05 kantaja vaati ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon 19.6.2006 jättämässään erillisessä asiakirjassa, että riidanalaisen päätöksen 2 artiklan täytäntöönpanoa lykättäisiin tämän päätöksen 1 artiklan 2–4 kohdassa tarkoitetun tuen osalta. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti hylkäsi tämän vaatimuksen asiassa T-423/05 R, Olympiaki Aeroporia Ypiresies vastaan komissio, 29.1.2007 antamallaan määräyksellä (ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa).

31 Kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen jaostojen kokoonpanoa muutettiin, esittelevä tuomari määrättiin kuudenteen jaostoon, jonka käsiteltäväksi nyt käsiteltävät asiat tämän vuoksi siirrettiin.

32 Asian T-416/05 kantaja vaati ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon 16.8.2006 jättämässään hakemuksessa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 48 artiklan 2 kohdan ensimmäisen ja toisen kohdan nojalla, että komission vastauksessa esitetyt perusteet, joiden tämä kantaja väitti olevan uusia, jätettäisiin tutkimatta. Se vaati, että unionin yleinen tuomioistuin jättää nämä perusteet tutkimatta ja, toissijaisesti, että se myöntää kantajalle lisäaikaa niihin vastaamista varten. Komissio esitti tätä hakemusta koskevat kirjalliset huomautuksensa.

33 Aeroporia Aigaiou toimitti asiassa T-416/05 2.5.2006 kirjaamoon asiakirjan, jolla se pyysi saada osallistua oikeudenkäyntiin tukeakseen komission vaatimuksia.

34 NOA vaati 14.7.2006 päivätyssä asiakirjassa, että tämä väliintulohakemus hylättäisiin. Se esitti samana päivänä jättämässään erillisessä asiakirjassa vaatimuksen siitä, että riidanalaista päätöstä käsiteltäisiin kokonaisuudessaan luottamuksellisesti Aeroporia Aigaiouun nähden niin kauan, kun tämän päätöksen ei-luottamuksellista versiota ei olisi julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ja että luottamuksellisesti käsiteltäisiin tiettyjä kannekirjelmään, vastaukseen ja niiden liitteisiin sisältyviä tietoja.

35 Kuudennen jaoston puheenjohtaja hyväksyi 6.6.2008 antamallaan määräyksellä Aeroporia Aigaioun osallistumisen oikeudenkäyntiin komission vaatimuksia tukevana väliintulijana. Tässä määräyksessä määrättiin, että väliintulijalle oli työjärjestyksen 116 artiklan 2 kohdan määräysten mukaisesti annettava tiedot oikeudenkäyntiasiakirjojen ei-luottamuksellisesta versiosta, ja siinä asetettiin määräaika väliintulokirjelmän esittämiselle, mikä ei kuitenkaan estänyt sen mahdollista myöhempää täydentämistä sen jälkeen, kun luottamuksellista käsittelyä koskevan hakemuksen perusteltavuudesta olisi päätetty.

36 Väliintulija kiisti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon 25.6.2008 jättämässään erillisessä asiakirjassa NOA:n vaatimuksen luottamuksellisesta käsittelystä. Se vaati täydellisiä tietoja kaikista oikeudenkäyntiasiakirjoista ja ilmoitti, että se aikoisi esittää väliintulokirjelmän sille toimitettujen asiakirjojen ei-luottamuksellisten versioiden perusteella. Tämä väliintulokirjelmä jätettiin 22.7.2008.

37 Asian T-416/05 kantaja luopui unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon 8.3.2010 jättämällään kirjeellä, jolla se vastasi luottamuksellista käsittelyä koskevaan hakemukseen liittyviin unionin yleisen tuomioistuimen kysymyksiin, tästä hakemuksesta, koska se oli yksityistämismenettelyn päätteeksi asetettu erityiseen selvitystilaan ja lopettanut kaiken liiketoimintansa. Väliintulijaa kehotettiin esittämään lisähuomautuksensa.

38 Aeroporia Aigaiou jätti asiassa T-423/05 17.5.2006 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon asiakirjan, jossa se pyysi saada osallistua oikeudenkäyntiin tukeakseen komission vaatimuksia. Kantaja vaati 28.7.2006 päivätyssä asiakirjassa tämän väliintulohakemuksen hylkäämistä. Samana päivänä jättämällään erillisellä asiakirjalla se vaati, että asia käsiteltäisiin luottamuksellisesti Aeroporia Aigaiouhan nähden.

39 Kuudennen jaoston puheenjohtaja hyväksyi 6.6.2008 antamallaan määräyksellä Aeroporia Aigaioun osallistumisen oikeudenkäyntiin asiassa T-423/05 komission vaatimuksia tukevana väliintulijana. Määräyksessä määrättiin, että väliintulijalle oli työjärjestyksen 116 artiklan 6 kohdan määräysten mukaisesti toimitettava suullista käsittelyä varten laadittu kertomus, jotta se voisi esittää mahdolliset huomautuksensa istunnossa.

40 Asian T-423/05 kantaja jätti 10.5.2010 unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon kirjeen, jossa se vastasi unionin yleisen tuomioistuimen kysymykseen, joka koski muun muassa sen vaatimusta luottamuksellisesta käsittelystä ja jossa se luopui tästä vaatimuksesta, koska se oli asetettu erityiseen selvitystilaan yksityistämismenettelynsä päätteeksi.

41 Unionin yleisen tuomioistuimen kuudennen jaoston puheenjohtaja määräsi 18.5.2010 antamallaan määräyksellä kaikkia asianosaisia kuultuaan asiat T-415/05, T-416/05 ja T-423/05 yhdistettäviksi suullista käsittelyä ja tuomion antamista varten.

42 Koska tuomari Tchipev oli estynyt osallistumasta asian käsittelyyn, unionin yleisen tuomioistuimen presidentti nimesi unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 32 artiklan 3 kohdan mukaisesti toisen tuomarin täydentämään jaoston kokoonpanoa.

43 Asian T-415/05 kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

– kumoaa riidanalaisen päätöksen kokonaan tai osittain

– velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

44 Asian T-416/05 kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

– kumoaa riidanalaisen päätöksen 1 artiklan 1 ja 4 kohdan sekä 2 artiklan sitä koskevilta osiltaan

– velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

45 Asian T-423/05 kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

– kumoaa riidanalaisen päätöksen kokonaan tai osittain sille myönnetyksi väitettyä tukea koskevilta osiltaan

– velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

46 Komissio vaatii Aeroporia Aigaioun (asiat T-416/05 ja T-423/05) tukemana, että unionin yleinen tuomioistuin

– hylkää kanteen

– velvoittaa kantajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

47 Unionin yleinen tuomioistuin (kuudes jaosto) päätti esittelevän tuomarin kertomuksen perusteella aloittaa suullisen käsittelyn ilman edeltäviä asian selvittämistoimia. Asianosaisia kehotettiin prosessinjohtotoimena vastaamaan unionin yleisen tuomioistuimen kirjallisiin kysymyksiin ja esittämään tiettyjä asiakirjoja. Ne ovat noudattaneet näitä pyyntöjä.

48 Asianosaisten lausumat ja vastaukset unionin yleisen tuomioistuimen esittämiin kysymyksiin kuultiin 14.6.2010 pidetyssä istunnossa.

49 Helleenien tasavalta, joka oli pyytänyt asian T-415/05 antamista suuren jaoston ratkaistavaksi, on istunnossa vahvistanut peruuttaneensa tämän pyynnön.

Oikeudellinen arviointi

A Kantajien oikeussuojan tarpeen katoaminen

1. Asianosaisten lausumat

50 Komissio on unionin yleisen tuomioistuimen pyyntöön vastatessaan kirjallisissa huomautuksissaan kiistänyt, että asioiden T-416/05 ja T-423/05 kantajilla, NOA:lla ja OA:lla, olisi edelleen oikeussuojan tarve, koska ne oli yksityistämismenettelyn päätteeksi asetettu selvitystilaan.

51 Komissio on myös väittänyt, ettei Helleenien tasavallalla ole asiassa T-415/05 enää oikeussuojan tarvetta, koska riidanalaisessa päätöksessä tarkoitettu tuki on maksettu takaisin.

52 Komissio on tässä suhteessa väittänyt, että Helleenien tasavallan, joka on NOA:n ja OA:n ainoa osakkeenomistaja ja niiden jollei ainoa, niin ainakin pääasiallinen velkoja, oikeussuojan tarve oli täysin tyydytetty riidanalaisen tuen takaisinperinnällä. Riidanalaisen päätöksen kumoaminen ei näin ollen tarjoaisi mitään lisää. Minkään seikan nojalla ei ole mahdollista ajatella, että sen jälkeen kun nämä yhtiöt ovat maksaneet Helleenien tasavallan etuoikeutetut saatavat, muiden velkojien mahdolliset saatavat voitaisiin vielä maksaa.

53 Helleenien tasavalta on istunnossa ja NOA sekä OA ovat niin unionin yleisen tuomioistuimen kysymyksiin antamissaan kirjallisissa vastauksissa kuin istunnossakin kiistäneet nämä komission lausumat. Ne ovat istunnossa muun muassa korostaneet, että henkilöstöön liittyvillä saatavilla ja kiinnityssaatavilla oli parempi etuoikeus kuin valtion saatavilla.

54 Asioiden T-416/05 ja T-423/05 väliintulija on unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-416/05 esittämään kirjalliseen kysymykseen vastatessaan ja edellä mainituissa asioissa pidetyssä istunnossa väittänyt, että sillä on edelleen intressi osallistua oikeudenkäyntiin komission vaatimuksia tukevana väliintulijana kantajina olevien yhtiöiden tultua asetetuksi selvitystilaan.

55 NOA unionin yleisen tuomioistuimen esittämään kirjalliseen kysymykseen vastatessaan ja istunnossa sekä OA istunnossa ovat kiistäneet Aeroporia Aigaioun väliintulointressin olemassaolon.

2. Unionin yleisen tuomioistuimen arviointi asiasta

56 Kanteen tutkittavaksi ottamista koskevat edellytykset kuuluvat ehdottomiin prosessinedellytyksiin, jotka Euroopan unionin tuomioistuimet voivat milloin tahansa tutkia viran puolesta (ks. yhdistetyt asiat T‑228/00, T‑229/00, T‑242/00, T‑243/00, T‑245/00–T‑248/00, T‑250/00, T‑252/00, T‑256/00–T‑259/00, T‑265/00, T‑267/00, T‑268/00, T‑271/00, T‑274/00–T‑276/00, T‑281/00, T‑287/00 ja T‑296/00, Gruppo ormeggiatori del porto di Venezia ym., v. komissio, määräys 10.3.2005, Kok., s. II‑787, 22 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Kun otetaan huomioon asianosaisten lausumat, nyt käsiteltävässä asiassa on syytä tarkistaa, voivatko kantajat ajaa kannettaan NOA:n ja OA:n tultua asetetuiksi selvitystilaan ja kyseisen tuen tultua maksetuksi takaisin.

57 Helleenien tasavallan nostaman kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytysten puuttumista (asia T-415/05) koskevasta väitteestä on ensinnäkin todettava, että hyvin vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan EY 230 artiklassa erotetaan selvästi toisistaan toisaalta yhteisön toimielinten ja jäsenvaltioiden oikeus sekä toisaalta luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden oikeus nostaa kumoamiskanne, koska tämän artiklan toisessa kohdassa määrätään jäsenvaltioiden oikeudesta riitauttaa kumoamiskanteella komission päätösten laillisuus, ilman että tämän oikeuden käyttäminen edellyttäisi erityisen asiavaltuuden osoittamista. Jäsenvaltion ei siis tarvitse esittää näyttöä siitä, että komission toimella, jonka se riitauttaa, on siihen kohdistuvia oikeudellisia vaikutuksia, jotta sen kanne voitaisiin ottaa tutkittavaksi. Komission toimi voi kuitenkin olla kumoamiskanteen kohteena ainoastaan, jos toimella on tarkoitus saada aikaan oikeusvaikutuksia (asia C-208/99, Portugali v. komissio, määräys 27.11.2001, Kok., s. I‑9183, 22–24 kohta; ks. myös vastaavasti yhdistetyt asiat T‑425/04, T‑444/04, T‑450/04 ja T‑456/04, Ranska ym. v. komissio, 118–120 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).

58 Komissio katsoo riidanalaisessa päätöksessä NOA:han ja OA:han kohdistuneet riidanalaiset toimet valtiontueksi ja julistaa ne yhteismarkkinoille soveltumattomiksi.

59 Tästä seuraa, että kyseisestä päätöksestä aiheutuu sitovia oikeusvaikutuksia ja että se näin ollen on kannekelpoinen toimi.

60 Helleenien tasavallan, joka kiistää muun muassa sen, että riidanalaisia toimia voitaisiin pitää valtiontukena, riidanalaisesta päätöksestä nostama kumoamiskanne on näin ollen jo pelkästään sen ominaisuuden perusteella, että tämä tasavalta on jäsenvaltio, otettava tutkittavaksi, ja se voi tästä syystä jo pelkästään tässä ominaisuudessa ajaa tätä kannetta.

61 NOA:n (asia T-416/05) ja OA:n (asia T-423/05) oikeussuojan tarvetta koskevasta väitteestä on toiseksi muistutettava, että oikeuskäytännön mukaan kantajan oikeussuojan tarpeen on kestettävä tuomioistuimen tuomion antamiseen asti. Kanteesta ei näet ole tarpeen lausua enää silloin, kun kantaja on menettänyt kokonaan henkilökohtaisen intressinsä riidanalaisen toimen kumoamiseen oikeudenkäynnin aikana tapahtuneen seikan vuoksi, minkä vuoksi tämän toimen kumoamisella sinänsä ei voi enää olla oikeusvaikutuksia kantajalle (asia T-301/01, Alitalia v. komissio, tuomio 9.7.2008, Kok., s. II‑1753, 37 kohta ja asia T-42/06, Gollnisch v. parlamentti, tuomio 19.3.2010, 61 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).

62 Nyt käsiteltävässä asiassa on riittävää todeta, että kantajina olevat yhtiöt – jotka ovat unionin yleisen tuomioistuimen esittämiin kirjallisiin kysymyksiin vastatessaan todenneet maksaneensa kyseisen tuen takaisin riidanalaisen päätöksen mukaisesti – väittävät aivan oikein, että niillä on henkilökohtainen ja yhä olemassa oleva intressi kanteidensa ajamiseen, koska jos riidanalainen päätös kumotaan, Helleenien tasavallalla on velvollisuus palauttaa niille takaisin maksetut määrät, jotka tullaan merkitsemään niiden selvitystilan aikana laadittavien taseiden vastaaviin.

63 Tästä seuraa, että nyt käsiteltävänä olevat kanteet on otettava tutkittaviksi.

64 Lisäksi siitä kysymyksestä, onko Aeroporia Aigaioulla asioissa T-416/05 ja T-423/05 edelleen Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 40 artiklan toisessa kohdassa tarkoitettu välitön ja tosiasiallinen intressi asioiden ratkaisuun, on riittävää muistuttaa, että sillä on edellä mainitussa asiassa Olympiakes Aerogrammes vastaan komissio annetussa määräyksessä (28 kohta) ja edellä mainitussa asiassa Olympiaki Aeroporia Ypiresies vastaan komissio annetussa määräyksessä (23 kohta), joilla Aeroporia Aigaiou on hyväksytty komission vaatimuksia tukevaksi väliintulijaksi, katsottu olevan tällainen välitön ja tosiasiallinen intressi siitä syystä, että väliintulija oli yhtäältä ollut kilpailuasemassa suhteessa riidanalaisessa päätöksessä tarkoitettuihin tuensaajiin OA:han ja NOA:han ja että se oli toisaalta aktiivisesti osallistunut sille suotuisan riidanalaisen päätöksen tekemiseen johtaneeseen muodolliseen tutkintamenettelyyn. Niin kauan kuin NOA:lla ja OA:lla myönnetään olevan intressi vaatia riidanalaisen päätöksen kumoamista jopa niiden selvitystilaan asettamisen jälkeen, niin kauan Aeroporia Aigaiou säilyttää vastaavan intressin osallistua oikeudenkäyntiin komission vaatimuksia tukevana väliintulijana tämän päätöksen laillisuutta puolustaakseen, vaikka vain esittääkseen vahingonkorvausvaatimuksia – ja nostaakseen tämän jälkeen mahdollisia kanteita – jotka perustuvat siihen, että edellä mainitun kilpailuajanjakson aikana on myönnetty sääntöjenvastaista tukea, josta on aiheutunut sille vahinkoa.

65 On siis myönnettävä, että Aeroporia Aigaiou on väliintulijana säilyttänyt intressin käsiteltävien asioiden ratkaisuun.

B Asiakysymys

66 Kantajat kiistävät komission väitteet, joiden mukaan ensinnäkin OA:n ja NOA:n välillä on taloudellinen jatkumo, joten tuki voidaan periä takaisin (asiat T‑415/05 ja T‑416/05), toiseksi NOA:lle on myönnetty valtiontukea (asiat T-415/05 ja T‑416/05) ja kolmanneksi OA:lle on myönnetty valtiontukea (asiat T‑415/05, T‑416/05 ja T‑423/05). Ne väittävät neljänneksi, ettei jäsenvaltiolle ole annettu oikeutta tulla kuulluksi (asiat T-415/05 ja T-423/05), viidenneksi, että suhteellisuusperiaatetta on loukattu (asiat T-415/05 ja T-416/05), ja kuudenneksi, että ne bis in idem -periaatetta on loukattu (asiat T-415/05 ja T‑423/05).

67 Ennen näiden eri väitteiden tarkastelua on aluksi todettava, että asiassa T-416/05 kantajana oleva NOA on vaatinut, että komission väitetyt uudet perusteet on jätettävä tutkimatta (ks. edellä 32 kohta). Näiden väitteiden tutkittavaksi ottamista arvioidaan tutkittaessa perusteita, joihin ne liittyvät (ks. jäljempänä 116, 117, 129–131, 208 ja 409 kohta).

1. OA:n ja NOA:n välisen taloudellisen jatkuvuuden huomioon ottaminen perittäessä tukea takaisin (asiat T-415/05 ja T-416/05)

a) Asianosaisten lausumat

68 Helleenien tasavalta ja NOA kiistävät komission toteamuksen, joka liittyy kyseisen tuen saajien yksilöintiin perittäessä tukea takaisin ja jonka mukaan OA:n ja NOA:n välillä oli taloudellinen jatkumo, koska tätä toteamusta voitaisiin – kun riidanalaisen päätöksen 1 artiklan 4 kohtaa ja sen 2 artiklaa luetaan yhdessä – tulkita siten, että OA:lle 11.12.2002 tehdyn päätöksen jälkeen ja ennen erottamista myönnetty tuki on perittävä takaisin NOA:lta.

69 Kantajat katsovat ensinnäkin, että koska riidanalaisen päätöksen päätösosassa ei ole selvää ja täsmällistä takaisinperintämääräystä EY 88 artiklan ja asetuksen N:o 659/1999 14 artiklan mukaisesti, tästä päätöksestä ei johdu minkäänlaista velvollisuutta periä tämä tuki takaisin NOA:lta.

70 Helleenien tasavalta väittää, että komission epätäsmällisyys sekä riidanalaisessa päätöksessä että kirjelmissä, joissa on ristiriitaisuuksia, johtaa pohtimaan niitä syitä, joiden vuoksi riidanalaiseen päätökseen on sisällytetty (178 ja 183 perustelukappale) edellä mainittu toteamus siitä, että NOA on OA:n seuraaja perittäessä tukea takaisin, ja tämän toteamuksen ulottuvuutta, vaikka komissio myöntää vastineessaan, että toteamus koskee yksinomaan 11.12.2002 tehtyä päätöstä eikä siitä aiheudu oikeudellista seurausta riidanalaiselle päätökselle, ja se vetoaa oikeussuojan tarpeensa puuttumiseen tältä osin.

71 Näin ollen on välttämätöntä selvittää oikeusvarmuuden periaatteen mukaisesti, määrätäänkö riidanalaisessa päätöksessä, että NOA:lla saattaa olla velvollisuus maksaa takaisin muun muassa riidanalaisen päätöksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu tuki, jotta unionin yleinen tuomioistuin voisi tässä oikeudenkäynnissä hyvissä ajoin ratkaista kysymyksen siitä, onko NOA OA:n seuraaja perittäessä tukea takaisin.

72 Toiseksi Helleenien tasavalta ja NOA väittävät, että komission riidanalaisessa päätöksessä (183 perustelukappale) esittämässä toteamuksessa, jonka mukaan NOA:ia on pidettävä OA:n seuraajana ainakin perittäessä takaisin lentoliikennetoiminta-alojen erottamista edeltävää tukea, on ilmeinen arviointivirhe eikä sitä ole perusteltu.

73 Kantajat myöntävät, että oikeuskäytännön mukaan komissio voi joutua vaatimaan, ettei takaisinperintä koske ainoastaan alkuperäistä yritystä vaan myös yritystä, joka mahdollisesti jatkaa alkuperäisen yrityksen toimintaa haltuunsa siirrettyjä tuotantovälineitä käyttäen, kun näiden kahden yrityksen välillä on taloudellisen toiminnan jatkumo (yhdistetyt asiat C-328/99 ja C-399/00, Italia ja SIM 2 Multimedia v. komissio, tuomio 8.5.2003, Kok., s. I‑4035, 77 kohta). Tästä oikeuskäytännöstä ilmenee niiden mukaan kuitenkin, että tuen takaisin periminen on ensinnäkin vain pelkkä mahdollisuus ja että toiseksi jonkin taloudelliseen jatkuvuuteen liittyvän seikan on oltava olemassa.

74 Taloudellisissa vaikeuksissa olevan yhtiön mahdollisuutta toteuttaa tervehdyttämistoimenpiteitä ei pitäisi lähtökohtaisesti sulkea pois etenkään niiden vaatimusten perusteella, jotka liittyvät yhteismarkkinoille soveltumattoman tuen takaisin perimiseen (em. yhdistetyt asiat Italia ja SIM 2 Multimedia v. komissio, tuomion 77 kohta). Toisin kuin komissio väittää, aikomus kiertää takaisinmaksuvelvollisuus otetaan huomioon luovutus- ja muuttamisliiketoimen taloudellista logiikkaa tutkittaessa (em. yhdistetyt asiat Italia ja SIM 2 Multimedia v. komissio, tuomion 17 kohta ja asia T-324/00, CDA Datenträger Albrechts v. komissio, tuomio 19.10.2005, Kok., s. II‑4309, 102–104 kohta).

75 Kantajat muistuttavat tässä suhteessa, että se seikka, että tuensaajayritys siirtää osan omaisuudestaan ulkopuoliselle oikeushenkilölle varmistaakseen sille mahdollisuuden kehittyä ilman sen toiminnan tämän osa-alueen harjoittamista uhkaavaa oikeudellista ja taloudellista epävarmuutta, ei kuitenkaan sinänsä osoita tahtoa välttää takaisinperimismääräyksen seuraukset (em. asia CDA Datenträger Albrechts v. komissio, tuomion 98 kohta).

76 Nyt käsiteltävässä tapauksessa ratkaiseva arviointiperuste on edellä mainitun oikeuskäytännön mukaan näin ollen se, että muutos oli ollut tehokkaampaan takaisinperintään liittyvän taloudellisen logiikan sanelema eikä sillä pyritty kiertämään takaisinperintämääräyksen vaikutuksia.

77 Olympic Airways -konsernin rakenneuudistusta ja yksityistämistä koskevan laajemman suunnitelman yhteydessä tapahtuneella lentoliikennetoimintojen erottamisella oli pyritty siihen, että tämä ala myytäisiin mahdollisimman suurella voitolla. Uuden lentoyhtiön NOA:n arvo oli paljon suurempi kuin siirrettyjen omaisuuserien pelkkä summa. Sitä korotti muun muassa luotettava ja joustava lentokalusto, erittäin hyvin koulutettu henkilöstö, kotimaan markkinoihin liittyvä tietämys ja kokemus, kaupallinen maine ja luotettavuus, yhteistyökumppaneiden verkosto, yhteistyösopimukset sekä lähtö- ja saapumisajat.

78 Tämän vuoksi kantajat katsovat, että yksityisen sijoittajan käyttäytymiseen perustuvan arviointiperusteen mukaisesti laissa 3185/2003 säädetty muutos on ollut Olympic Airways -konsernin yksityistämiseen liittyvän taloudellisen logiikan sanelema, jotta tuki saataisiin tehokkaammin perittyä takaisin, eikä sillä pyritty kiertämään takaisinperintämääräyksen vaikutuksia. Yritettyään nimittäin tuloksettomasti yksityistää OA:n Helleenien tasavalta oli valinnut menettelyn, jossa konsernin eri liiketoiminnot erotettiin toisistaan, jotta ne olisi voitu yksityistää erikseen mahdollisimman suurella voitolla. Tässä suhteessa NOA kiistää etenkin komission riidanalaisessa päätöksessä (178 perustelukappale) esittämän toteamuksen, jonka mukaan Helleenien tasavallan aikomuksena tätä konsernia muutettaessa oli mahdollistaa lentoliikennetoimintojen jatkuminen.

79 Helleenien tasavalta ja NOA väittävät, että nyt käsiteltävässä asiassa, samoin kuin edellä mainitussa asiassa CDA Datenträger Albrechts vastaan komissio, mitään ei ole vähennetty osan omaisuudestaan menettäneen yhtiön – tässä tapauksessa OA:n – omaisuudesta, sillä samanarvoinen osa sen veloista on siirretty. Komissio on sitä paitsi myöntänyt, että NOA:lle oli siirretty 145 miljoonan euron suuruiset velat (riidanalaisen päätöksen 117 perustelukappale).

80 Lisäksi – ja toisin kuin komissio toteaa riidanalaisessa päätöksessä (179 perustelukappale) – OA:n omaisuuserien siirtämisellä NOA:lle ei ollut riistetty OA:n tuloja. OA nimittäin jatkaa toimintaansa maahuolinta-, ylläpito- ja korjaus-, ravintola-, tietotekniikka- ja polttoainetoimitusten aloilla. OA sai hyvin merkittäviä tuloja NOA:lta kaupallisluonteisia liiketoimia koskevien ehtojen nojalla.

81 Näin ollen komission väite, jonka mukaan NOA:n perustaminen on saman konsernin sisällä tapahtunut keinotekoinen uudelleenjärjestely, on virheellinen. Helleenien tasavalta omistaa lain 3185/2003 perusteella NOA:n osakkeita ainoastaan sen yksityistämistarkoitusta varten. Koska lisäksi NOA ei ollut saanut mitään etua osan OA:n omaisuudesta saavana yhtiönä ja koska OA jatkaa toimintaansa, näiden kahden yhtiön välillä ei ole sellaista taloudellista jatkuvuutta, joka oikeuttaisi OA:n saaman tuen perimisen takaisin NOA:lta (asia C-277/00, Saksa v. komissio, tuomio 29.4.2004, Kok., s. I‑3925, 81 kohta).

82 Toisin kuin komissio väittää, Helleenien tasavalta ei ollut 2.6.2005 päivätyssä kirjeessään myöntänyt, että NOA oli OA:n seuraaja. Se oli myöntänyt ainoastaan, että jollei tukea voitaisi kokonaisuudessaan periä takaisin OA:lta sen jälkeen, kun tämän yhtiön selvitystilasta saatava tuotto olisi käytetty, takaisinperintävelvollisuus voitaisiin panna täytäntöön OA:n seuraajayhtiöissä, jos yhteisön oikeuskäytännössä asetetut edellytykset valtiontuen takaisinperintävelvollisuuden siirtymiselle täyttyvät. Tässä tapauksessa ne eivät täyty. Koska NOA:n yksityistämismenettelyn päättyminen oli lähellä, Kreikan viranomaiset olivat edellä mainitussa kirjeessä nimenomaisesti viitanneet edellytykseen, joka liittyy kohtuulliseen markkinahintaan tapahtuvaan myyntiin.

83 Kun komissio vastineessaan (76 kohta) väittää, että riidanalaisen päätöksen kohteena ei ollut itse muuttaminen ja ettei sitä siis tarvinnut tarkastella yksityiskohtaisesti sen arvioimiseksi, oliko NOA OA:n seuraaja, se myöntää, ettei se ollut ottanut huomioon tämän muuttamisen taloudelliseen logiikkaan liittyvää perustavanlaatuista arviointiperustetta.

84 Tästä seuraa, että ne perustelut, joihin nojautuu riidanalaisessa päätöksessä oleva toteamus, jonka mukaan NOA on OA:n seuraaja perittäessä tukea takaisin, eivät riitä, koska komissio on jättänyt tutkimatta NOA:n perustamismenettelyn taloudellisen logiikan OA:n rakenneuudistukseen ja yksityistämiseen liittyvänä seikkana, tarkoituksenaan mahdollistaa, että mahdollisimman suuri osa lainvastaisesti maksetusta tuesta saataisiin perityksi takaisin.

85 Lopuksi Helleenien tasavalta ja NOA kiistävät komission 12.5.2005 annetusta tuomiosta esittämän tulkinnan. Ne toteavat, että tuossa tuomiossa lausuttiin ainoastaan lain 3185/2003 oikeudellisista ja taloudellisista seurauksista 11.12.2002 tehdyn päätöksen täytäntöönpanoon. Siinä ei lausuttu niistä aikomuksista, jotka olivat sanelleet päätöksen erottaa lentoliikennetoiminta-ala, ei tämän rakenneuudistuksen yhteensoveltuvuudesta EY 87 artiklan kanssa eikä siitä, oliko NOA:ta pidettävä OA:n seuraajana perittäessä takaisin 11.12.2002 tehdyssä päätöksessä tarkoitettua tukea. Yhteisöjen tuomioistuin ei ollut voinut tuossa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevassa asiassa myöskään tutkia, olisiko NOA OA:n seuraaja perittäessä tukea takaisin, sillä NOA:ia ei vielä tuon kanteen nostamishetkellä 2.10.2003 ollut perustettu.

86 Edellä mainitussa 12.5.2005 annetussa tuomiossa todettiin yksinomaan, että OA:n omaisuuden osien siirtämisestä NOA:lle seurasi, että OA:lle myönnetyn tuen takaisinperintä kävi kansallisen oikeuden nojalla mahdottomaksi. Tähän päätelmään oli kuitenkin päädytty katsomalla, että OA:n ”koko varallisuus” oli siirretty ”velattomana” (tuomion 33 kohta). Tämä ei pitänyt paikkaansa, sillä komissio oli sittemmin myöntänyt, että OA oli säilyttänyt merkittäviä omaisuuseriä ja että se oli siirtänyt suuren osan veloista NOA:lle. Komissio muotoili näin ollen uudelleen yhteisöjen tuomioistuimen 12.5.2005 annetussa tuomiossa esittämiä perusteluja ja vääristeli niitä väittämällä tämän todenneen, että kannattavin omaisuus oli siirretty NOA:lle.

87 Kaikista näistä syistä komission vaatimukset, jotka liittyvät OA:n ja NOA:n välisen taloudellisen jatkuvuuden toteamiseen, ovat virheellisiä ja vailla perusteluja.

88 Komissio esittää ensiksi oman tulkintansa riidanalaisesta päätöksestä. Asioissa T-415/05 ja T-416/05 antamissaan vastineissa se ehdottaa aluksi, että toisin kuin 12.5.2005 annetussa tuomiossa, riidanalaisessa päätöksessä ei käsitellä kysymystä siitä, peritäänkö OA:lle myönnetty tuki takaisin NOA:lta. Komissio päättelee tästä, että Helleenien tasavalta ja NOA eivät ole osoittaneet, että niillä olisi edelleenkin tarve nostaa kanne tämän päätöksen niistä perusteluista, jotka liittyvät siihen, että NOA:ta on pidetty OA:n seuraajana.

89 Vastauskirjelmissään komissio puolustaa kuitenkin näkemystä, jonka mukaan riidanalaisen päätöksen 2 artiklasta, kun sitä tulkitaan yhdessä tämän päätöksen perustelujen kanssa, ilmenee selvästi, että ainakin OA:lle ennen erottamista myönnetty riidanalainen tuki on perittävä takaisin tältä yhtiöltä ja tämän lisäksi myös NOA:lta. Se myöntää näin ollen Helleenien tasavallan ja NOA:n tarpeen riitauttaa velvollisuus periä OA:lle myönnetty tuki takaisin NOA:lta.

90 Komissio selittää tätä kannan muutosta sillä, että sille ilmoitettiin NOA:n täsmällinen perustamispäivä mainitsemalla vasta asiassa T-416/05 annetussa vastauksessa 13.12.2003 tämän yhtiön perustamis- ja toiminnan aloittamispäivänä.

91 Tätä täsmällistä päivämäärää koskeva todiste ”aktivoi” komission useaan otteeseen esittämän ”varauman”, joka koski erottamista edeltävän tuen tosiasiallisen saajan yksilöintiä.

92 OA:lle erottamisen jälkeen maksettu riidanalainen tuki voidaan ja pitää periä takaisin myös NOA:lta, jos riidanalaista päätöstä täytäntöön pantaessa osoittautuisi, että siitä saatava hyöty oli siirretty NOA:lle. Komissio väittää tästä, että OA siirsi NOA:lle Helleenien tasavallan sille myöntämästä tuesta saadun edun alivuokraamalla uudelle lentoyhtiölle lentokoneita vuokrin, jotka olivat alhaisemmat kuin sen itse pääasiallisille vuokranantajilleen maksamat vuokrat.

93 Komissio täsmentää, että palauttamisvelvollisuuden jakautumisesta OA:n ja NOA:n välillä on päätettävä pantaessa täytäntöön riidanalaista päätöstä.

94 Toiseksi komissio kiistää asioissa T-415/05 ja T-416/05 kantajien lausumat, joilla pyritään osoittamaan, ettei NOA ole OA:n seuraaja perittäessä takaisin riidanalaista tukea. Se toteaa, että perimällä tuki takaisin sen saaneelta, taloudellista toimintaa harjoittavalta yhtiöltä pyritään palauttamaan ennalleen terveen kilpailun edellytykset.

95 Aeroporia Aigaiou, joka on komission vaatimuksia tukeva väliintulija asiassa T-416/05, toteaa, että kysymys OA:n ja NOA:n välisen taloudellisen jatkumon olemassaolosta on ratkaistu 12.5.2005 annetulla tuomiolla.

b) Unionin yleisen tuomioistuimen arviointi asiasta

96 Aluksi on syytä todeta, ettei komissio unionin yleisen tuomioistuimen istunnossa esittämään kysymykseen vastatessaan ole vahvistanut OA:n väitettä, jonka se on esittänyt unionin yleisen tuomioistuimen kirjalliseen kysymykseen antamassaan vastauksessa ja uudistanut istunnossa ja jonka mukaan tämä yhtiö oli riidanalaisen päätöksen 2 artiklan mukaisesti maksanut takaisin sille maksetun riidanalaisen tuen koko määrän korkoineen. Komissio on näet esittänyt tuen koko määrän takaisinmaksua koskevia varaumia mutta todennut kylläkin, että kun otetaan huomioon OA:n ja NOA:n selvitystila, se ei vaatisi Helleenien tasavaltaa perimään OA:lle myönnettyä riidanalaista tukea takaisin NOA:lta.

97 Helleenien tasavalta ja NOA ovat puolestaan todenneet istunnossa pysyvänsä niissä vaatimuksissaan, jotka ne ovat esittäneet vastustaessaan sitä, että NOA:ia pidettäisiin OA:n seuraajana perittäessä takaisin OA:lle maksettua tukea.

98 Tässä yhteydessä on todettava, että sen jälkeen, kun ensin on päätetty, mikä OA:n saama tuki komissiolla saattaa olla velvollisuus periä takaisin NOA:lta, on toiseksi määritettävä, mikä on riidanalaisen päätöksen oikeudellinen ulottuvuus siltä osin kuin siinä todetaan, että NOA on OA:n seuraaja perittäessä tukea takaisin, ennen kuin kolmanneksi arvioidaan, onko takaisinperintävelvollisuuden ulottaminen NOA:han perusteltua.

Mikä OA:n saama tuki komissiolla saattaa olla velvollisuus periä takaisin NOA:lta

99 Kuten 12.5.2005 annetussa tuomiossa (32 kohta) on todettu, tutkimus, jossa itse rakenneuudistustoimenpiteitä tarkastellaan EY 87 artiklan soveltamisedellytyksiä silmällä pitäen, on erotettava siitä täysin itsenäisestä kysymyksestä, voidaanko NOA:ta pitää OA:n seuraajana lentoliikennetoiminnoissa perittäessä takaisin OA:lle ennen erottamista myönnettyä tukea. Mainittuun tuomioon aiheen antaneessa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevassa kanteessa arvioitiin yksin näistä rakenneuudistustoimenpiteistä aiheutuvia oikeudellisia ja taloudellisia seurauksia 11.12.2002 tehdyn päätöksen täytäntöönpanolle.

100 Tietojen antamista koskevasta välipäätöksestä ja 16.3.2004 tehdystä päätöksestä aloittaa EY 88 artiklan 2 kohdassa määrätty menettely ilmenee, että komissio tutki tässä asiassa kaikki ne Olympic Airways -konsernin rakenneuudistukseen ja yksityistämiseen liittyneet toimenpiteet, joihin saattoi sisältyä valtiontukea (ks. edellä 12 kohta ja 16–18 kohta).

101 Rakenneuudistustoimenpiteitä ei kuitenkaan ole riidanalaisessa päätöksessä tutkittu sellaisinaan siltä kannalta katsoen, minä niitä on EY 87 artiklan 1 kohdan soveltamisedellytykset huomioiden pidettävä. Komissio arvioi niiden luonnetta ja muun muassa OA:n ja NOA:n välistä sidossuhdetta yksinomaan yhtäältä korostaakseen, että OA:n ja NOA:n välillä on taloudellinen jatkumo perittäessä takaisin riidanalaista tukea, ja toisaalta määritelläkseen tutkittavina olleet toimenpiteet niiden asiayhteydessä (ks. jäljempänä mm. 164–178 kohta).

102 Tuen takaisinperinnästä on tarkemmin ottaen todettava, että komission piti riidanalaisessa päätöksessä tutkia yksinomaan, oliko OA:n ja NOA:n välillä tapahtunut seuraanto tämän päätöksen kohteena olevaa, OA:n saamaa uutta tukea takaisin perittäessä. 11.12.2002 tehdyssä päätöksessä tarkoitetun tuen tosiasialliset saajat on tuohon päätökseen sisältyneen takaisinperintämääräyksen täytäntöönpanon kannalta katsoen näet määritetty 12.5.2005 annetussa tuomiossa (ks. edellä 7, 8 ja 99 kohta).

103 Lisäksi on syytä todeta, että kysymys, joka koskee NOA:n ja OA:n välistä seuraantoa perittäessä tukea takaisin, voidaan tässä tapauksessa esittää vain OA:lle ennen lentoliikennetoimintojen erottamista ja NOA:n perustamista myönnetyn tuen osalta.

104 Jos näiden kahden yhtiön välillä on taloudellinen jatkumo, NOA:ta voidaan pitää tosiasiallisena tuensaajana sen lentoliikennetoiminta-alalle myönnetyn tuen osalta, joka oli myönnetty vanhalle OA-lentoyhtiölle ennen näiden toimintojen siirtymistä NOA:lle.

105 Sitä vastoin – ja toisin kuin komissio väittää vastauksissaan (ks. edellä 92 kohta) – OA:lle erottamisen jälkeen myönnettyä riidanalaista tukea ei saada periä takaisin NOA:lta pelkästään siitä syystä, että tämä yhtiö saisi siitä välillistä etua. Vaikka näet katsottaisiinkin, että – kuten komissio väittää – OA:lle erottamisen jälkeen myönnetty valtiontuki oli mahdollistanut sen, että tämä yhtiö saattoi puolestaan myöntää uudelle NOA-yhtiölle etuja, joita se ei olisi saanut normaaleissa markkinaolosuhteissa, mitä ei ole näytetty toteen, tämän seikan perusteella ei yksinään voida katsoa, että NOA on OA:lle myönnetyn tuen tosiasiallinen saaja.

106 Vaikka nämä kaksi yhtiötä, OA ja NOA – joiden oikeudellista ja taloudellista itsenäisyyttä komissio ei riidanalaisessa päätöksessä kiistä – eivät erottamisen jälkeen muodostaneet taloudellista kokonaisuutta, komission tehtäviin kuului joka tapauksessa selvästi yksilöidä OA:n NOA:lle myöntämä etu ja arvioida sitä erikseen EY 87 artiklan 1 kohdan soveltamisedellytyksiin nähden (ks. vastaavasti asia C-222/04, Cassa di Risparmio di Firenze ym., tuomio 10.1.2006, Kok., s. I‑289, 112–114 kohta ja yhdistetyt asiat T-371/94 ja T-394/94, British Airways ym. v. komissio, tuomio 25.6.1998, Kok., s. II‑2405, 313 ja 314 kohta). Näin komissio onkin riidanalaisessa päätöksessä menetellyt NOA:lle lentokoneiden alivuokrauksesta maksettavina alhaisina vuokrina myönnetyn tuen osalta (ks. jäljempänä 154–253 kohta).

107 Tästä seuraa, että käsiteltävässä asiassa – kuten kantajat ehdottavat – kysymys siitä, onko NOA OA:n seuraaja perittäessä takaisin riidanalaista tukea, voidaan esittää yksinomaan sen tuen osalta, joka OA:lle väitetään myönnetyn siten, ettei siihen, että tämä yhtiö ei maksanut riidanalaisen päätöksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja verovelkoja eikä sosiaaliturvamaksuja, puututtu, siltä osin kuin tämä tuki edelsi erottamista. OA:lle myönnetty muu tuki, joka mainitaan tämän päätöksen 1 artiklan 2 ja 3 kohdassa, on myönnetty erottamisen jälkeen.

108 Tästä on syytä todeta hetimmiten, että ne kanneperusteet, jotka kantajat esittävät asioissa T-415/05 ja T-423/05 saadakseen riidanalaisen päätöksen 1 artiklan 4 kohdan kumotuksi, on hylättävä, kuten unionin yleinen tuomioistuin jäljempänä tulee osoittamaan (ks. 378–394 kohta).

109 Näin ollen on syytä tutkia riidanalaisessa päätöksessä olevan toteamuksen, joka liittyy OA:n ja NOA:n väliseen taloudelliseen jatkumoon perittäessä takaisin kyseisen päätöksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua tukea, oikeudellinen ulottuvuus siltä osin kuin tämä tuki oli myönnetty ennen 11.12.2003.

Riidanalaisen päätöksen oikeudellinen ulottuvuus siltä osin, kuin siinä todetaan NOA:n olevan OA:n seuraaja perittäessä takaisin riidanalaista tukea.

110 Aluksi on syytä todeta, että koska riidanalainen päätös on tehty 14.9.2005, komissiolla oli sen tekoajankohtana käytettävissään kaikki ne tiedot, jotka tarvittiin, jotta itse päätöksessä olisi voitu yksilöidä ne tuensaajat, joilta kyseinen tuki piti periä takaisin. Nyt käsiteltävän asian olosuhteet eroavat tässä suhteessa olosuhteista, jotka komissio tutki ennen Olympic Airways -konsernin rakenneuudistusta ja NOA:n perustamista (joulukuussa 2003) 11.12.2002 tehdyssä päätöksessä.

111 Komissio ei kuitenkaan riidanalaisen päätöksen päätösosassa nimenomaisesti mainitse, että NOA olisi tosiasiallisesti saanut osan siitä OA:lle myönnetystä tuesta, jota tarkoitetaan tämän päätöksen 1 artiklan 4 kohdassa.

112 Komissio määrää nimittäin riidanalaisen päätöksen 2 artiklassa pelkästään, että Helleenien tasavallan on perittävä tämän päätöksen 1 artiklassa tarkoitettu tuki takaisin sen ”saajilta”. Riidanalaisen päätöksen 1 artiklan 4 kohta koskee nimenomaisesti OA:n saamaa sääntöjenvastaista tukea, joka myönnettiin siten, ettei Helleenien tasavalta ollut puuttunut siihen, ettei tämä yhtiö ollut maksanut verovelkoja eikä sosiaaliturvamaksuja valtiolle, eikä siinä viitata NOA:iin tämän tuen osan tosiasiallisena saajana.

113 Edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Kreikka 14.2.2008 annetussa tuomiossa, jossa todettiin, ettei Helleenien tasavalta ollut noudattanut riidanalaiseen päätökseen perustuvia velvoitteitaan, yhteisöjen tuomioistuin ei pitänyt tarpeellisena tutkia mm. sitä, oliko NOA tuossa päätöksessä katsottu OA:n seuraajaksi perittäessä takaisin 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua riidanalaista tukea. Yhteisöjen tuomioistuin näet tarkisti tuen osalta ainoastaan, sisältyikö riidanalaiseen päätökseen tietoja, joiden nojalla asianomaisten kansallisten viranomaisten olisi itse ilman liiallisia vaikeuksia mahdollista määrittää takaisin perittävät määrät (tuomion 42–44 kohta).

114 Unionin yleisen tuomioistuimen on tässä yhteydessä, kuten kantajat toteavat, tulkittava riidanalaisen päätöksen sisältöä siltä osin kuin se koskee mahdollista velvollisuutta periä riidanalaisen päätöksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu tuki takaisin NOA:lta.

115 Ennen sitä on todettava, että komissio on asioissa T-415/05 ja T-416/05 antamissaan vastauksissa perustellut riidanalaista päätöstä koskevia ristiriitaisia kannanottojaan sillä, että se oli epävarma NOA:n tarkasta perustamisajankohdasta (ks. edellä 90 kohta).

116 NOA on asiassa T-416/05 vedonnut siihen, että nämä väitettyyn epävarmuuteen NOA:n tarkasta perustamisajankohdasta liittyvät komission perustelut ovat uusia eikä niitä näin ollen voida ottaa tutkittaviksi (ks. edellä 34 kohta).

117 Tässä on riittävää todeta, ettei näillä komission perusteluilla missään tapauksessa ole merkitystä. Ehdottipa vastaajana oleva toimielin tässä asiassa millaisia tulkintoja tahansa, riidanalaisen päätöksen lopullinen tulkitseminen kuuluu unionin yleiselle tuomioistuimelle. Näin ollen komission riidanalaisen päätöksen tulkintaa koskevilla ristiriitaisilla kannanotoilla ja vetoamisella NOA:n tarkkaan perustamisajankohtaan liittyneeseen epävarmuuteen komission kannan muuttumisen selittämiseksi ei ole merkitystä eikä niillä voida loukata kantajien puolustautumisoikeuksia (asia T-228/97, Irish Sugar v. komissio, tuomio 7.10.1999, Kok., s. II-2969, 30 kohta). Lisäksi on syytä todeta, että virallisen tutkintamenettelyn aloittamisesta 16.3.2004 tehdyssä päätöksessä (110 kohta) ja riidanalaisessa päätöksessä (6 kohta) todetaan nimenomaisesti, että NOA perustettiin 12.12.2003. Kantajat ovat istunnossa vahvistaneet, että NOA aloitti toimintansa tuona ajankohtana. Vaikka komissiolle ei hallinnollisessa menettelyssä ilmoitettukaan NOA:n täsmällistä perustamisajankohtaa, joka oli 11.12.2003, tämä seikka ei tässä yhteydessä ollut sellainen, että se olisi vaikuttanut riidanalaisen päätöksen sisältöön – ja näin ollen sen tulkintaan – siltä osin kuin kyse oli NOA:n mahdollisesta nimeämisestä OA:n seuraajaksi riidanalaisen tuen takaisin perimiseksi.

118 Riidanalaisen päätöksen 2 artiklan tulkitsemiseksi on muistutettava, että oikeuskäytännön mukaan valtiontukialalla tehdyn päätöksen päätösosa ja perustelut liittyvät erottamattomasti toisiinsa, joten päätösosaa tulkittaessa on tarvittaessa otettava huomioon päätöksen tekemiseen johtaneet syyt (ks. asia C-355/95 P, TWD v. komissio, tuomio 15.5.1997, Kok., s. I‑2549, 21 kohta ja em. 12.5.2005 annettu tuomio, 41 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).

119 Nyt käsiteltävässä asiassa on näin ollen tarkistettava, voidaanko riidanalaisen päätöksen 2 artiklaa tämän päätöksen perustelujen valossa tulkita siten, että siinä tarkoitetaan ”1 artiklassa tarkoitetun tuen saajien” muassa NOA:ia kyseisen päätöksen 1 artiklan 4 kohdassa mainitun, OA:lle myönnetyn riidanalaisen tuen tosiasiallisena saajana.

120 Komissio on Olympic Airways -konsernin rakenneuudistuksen luonnetta ”tuen arvioinnin” yhteydessä tutkiessaan (riidanalaisen päätöksen 178–183 ja 6 kohta) tarkastellut yksityiskohtaisemmin niitä rakenneuudistuksen tapoja, jotka yhteisöjen tuomioistuin jo oli ottanut huomioon 12.5.2005 antamassaan tuomiossa. Komissio esittää tuohon tuomioon tukeutumalla riidanalaisen päätöksen 183 perustelukappaleessa seuraavan päätelmän:

”On siis selvää, että vaikka OA:n vuoden 2003 rakenneuudistuksessa – josta NOA on lähtöisin – päädyttiin perustamaan erillinen oikeudellinen yksikkö, siihen ryhdyttiin kuitenkin [11.12.]2002 tehtyyn päätökseen perustuvan tuen takaisinperinnän välttämiseksi, ja että NOA on OA:n seuraaja ainakin ennen erottamista myönnettyä tukea takaisin perittäessä.”

121 Osoittaakseen, että NOA oli OA:n seuraaja perittäessä takaisin OA:lle myönnettyä riidanalaista tukea, komissio kehitteli siis vain sellaisia seikkoja, joita yhteisöjen tuomioistuin oli 12.5.2005 antamassaan tuomiossa käyttänyt perustana päätelmälleen, jonka mukaan OA:n ja NOA:n välillä oli taloudellinen jatkumo perittäessä takaisin 11.12.2002 tehdyssä päätöksessä tarkoitettua tukea. Näiden seikkojen nojalla komissio katsoi nimenomaisesti riidanalaisen päätöksen 183 perustelukappaleessa, että takaisinperintävelvollisuus oli ulotettava NOA:han erityisesti sen tuen osalta, joka OA:lle oli myönnetty ennen erottamista.

122 Arvioidessaan NOA:lle myönnetyn tuen yhteensoveltuvuutta komissio muistutti riidanalaisessa päätöksessä (216 ja 217 perustelukappale), että koska NOA oli OA:n seuraaja perittäessä tukea takaisin, NOA:lle myönnettyä uutta tukea ei voitu katsoa yhteismarkkinoille soveltuvaksi niin kauan kun ennen erottamista myönnettyä tukea ei ollut peritty takaisin.

123 Tästä riidanalaisessa päätöksessä tehdystä tutkimuksesta ilmenee, että – vaikka onkin valitettavaa, ettei komissio tämän päätöksen päätösosassa maininnut nimeltä niitä tuensaajia, joilta 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu, ennen erottamista myönnetty tuki oli perittävä takaisin – tämän päätöksen perustelujen nojalla NOA on helppo tunnistaa OA:n seuraajaksi perittäessä tätä tukea takaisin.

124 Riidanalaisen päätöksen 2 artiklasta yhdessä kyseisen päätöksen edellä mainittujen perustelujen kanssa ja etenkin 12.5.2005 annetun tuomion valossa ilmenee tässä yhteydessä selvästi, että sen lisäksi, että komissio asetti Helleenien tasavallalle velvollisuuden periä OA:lle ennen erottamista myönnetty tuki takaisin tältä yhtiöltä, se piti periä takaisin tarvittaessa myös NOA:lta.

125 Riidanalaisen päätöksen 2 artiklaa, jossa määrätään perimään takaisin tämän päätöksen 1 artiklassa tarkoitettu tuki, on näin ollen tulkittava siten, että siinä annetaan määräys periä ennen erottamista myönnetty tuki takaisin OA:lta tai NOA:lta ja että palauttamisvelvollisuuden jakautumisesta näiden kahden yhtiön välillä päätettäisiin kyseistä päätöstä täytäntöönpantaessa.

126 Palauttamisvelvollisuuden jakautumisesta tuensaajien välillä on syytä muistuttaa, että komissiolla ei ole tuen yhteensoveltumattomuuden toteavassa päätöksessä, jossa tuki määrätään perittäväksi takaisin, velvollisuutta täsmentää, missä määrin kukin yritys oli hyötynyt kyseisestä tuesta. Asianomaisen jäsenvaltion pitää päättää, minkä suuruinen määrä kunkin näistä yrityksistä on maksettava perittäessä tukea takaisin. Siinä tapauksessa, että jäsenvaltiolle aiheutuu ennalta-arvaamattomia ongelmia, se voi saattaa kyseiset ongelmat komission arvioitaviksi, jolloin sen ja jäsenvaltion on muun muassa EY 10 artiklassa ilmaistun vilpittömän yhteistyön velvoitteen mukaisesti pyrittävä ratkaisemaan kyseiset ongelmat (ks. vastaavasti yhdistetyt asiat T-111/01 ja T-133/01, Saxonia Edelmetalle ja ZEMAG v. komissio, tuomio 11.5.2005, Kok., s. II‑1579, 124 kohta).

127 Ratkaisu vahvistetaan 12.5.2005 annetulla tuomiolla, jossa yhteisöjen tuomioistuin korostaen sitä puhtaasti taloudellista arviointiperustetta, joka liittyy vääristymättömän kilpailutilanteen palauttamiseen kyseisellä alalla, myöntää hiljaisesti olevan mahdollista, että NOA:lla on yksinomaan toissijainen takaisinmaksuvelvollisuus. Yhteisöjen tuomioistuin on mainitussa tuomiossa nimittäin vain todennut jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen, ja se on jättänyt toimivaltaisten kansallisten viranomaisten ja komission tehtäväksi vilpitöntä yhteistyötä koskevan molemminpuolisen velvoitteensa puitteissa päättää, miten takaisinmaksuvelvollisuus 11.12.2002 tehdyssä päätöksessä tarkoitetun tuen osalta jakautuisi OA:n ja NOA:n välillä.

128 Kun riidanalaisesta päätöksestä edellä 123–125 kohdassa esitetty tulkinta otetaan huomioon, nyt käsiteltävässä asiassa on tutkittava sen toteamuksen perustelut ja oikeellisuus, jonka mukaan OA:n ja NOA:n välillä on taloudellinen jatkumo riidanalaisen päätöksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua, ennen erottamista myönnettyä tukea takaisin perittäessä.

Sen toteamuksen perustelujen ja oikeellisuuden arviointi, jonka mukaan OA:n ja NOA:n välillä on taloudellinen jatkumo perittäessä takaisin riidanalaista tukea.

129 Ennen kuin tutkitaan kantajien asioissa T-415/05 ja T-416/05 esittämät perustelut, jotka liittyvät perustelujen riittämättömyyteen ja ilmeiseen arviointivirheeseen, on syytä hylätä NOA:n esittämä väite, jonka mukaan komission uusia perusteita, jotka liittyvät yhtäältä Helleenien tasavallan väitettyyn haluun kiertää takaisinperintävelvollisuutta ja toisaalta NOA:n olemassaolon väitettyyn lainvastaisuuteen, ei voida ottaa tutkittaviksi (ks. edellä 34 kohta).

130 Vastauksesta ilmenee nimittäin selvästi, ettei komissio esitä uusia perusteita, jotka liittyisivät Helleenien tasavallan väitettyyn haluun kiertää takaisinperintävelvollisuutta Olympic Airways -konsernin rakenneuudistuksen ja NOA:n perustamisen vuoksi. Päinvastoin se kehittelee jo riidanalaisessa päätöksessä ja vastineessa esittämäänsä väitettä, jonka mukaan sillä, ettei Helleenien tasavallalla ollut aikomusta kiertää tätä velvollisuutta, ei ole merkitystä, koska edellä mainitulla rakenneuudistuksella estetään tuen takaisinperintä.

131 Komission perustelu, jonka mukaan 12.5.2005 annettu tuomio vaikuttaa NOA:n olemassaoloon, koska se julistetaan siinä lainvastaiseksi, liittyy asianosaisten välillä käytyihin keskusteluihin, jotka koskivat tuon tuomion oikeudellista ulottuvuutta riidanalaisen tuen tosiasiallisen saajan yksilöinnin kannalta katsoen.

132 Koska komissio OA:n ja NOA:n välistä sidossuhdetta tutkiessaan käyttää perustana muun muassa yhteisöjen tuomioistuimen 12.5.2005 annetussa tuomiossa huomioon ottamia seikkoja todetessaan, että ”NOA on OA:n seuraaja ainakin ennen erottamista myönnettyä tukea takaisin perittäessä” (riidanalaisen päätöksen 183 perustelukappale), aineelliselta kannalta on aluksi tutkittava, millainen on tuon tuomion oikeudellinen ulottuvuus nyt käsiteltävässä asiassa.

133 Päinvastoin kuin komissio on unionin yleisessä tuomioistuimessa väittänyt, tuolla tuomiolla voidaan katsoa olevan oikeusvoimavaikutus ainoastaan 11.12.2002 tehdyssä päätöksessä tarkoitetun tuen takaisinperinnän osalta, koska todettu jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen liittyi siihen, ettei juuri tuota päätöstä ollut pantu täytäntöön.

134 Toteamuksesta, joka liittyy siihen, että OA:n ja NOA:n välillä on taloudellinen jatkumo perittäessä takaisin ennen erottamista myönnettyä riidanalaista tukea, on todettava, että vaikka huomioon otettavissa olevat merkitykselliset olosuhteet ovat olennaisin osin samat niin 11.12.2002 tehdyssä päätöksessä määrätyn tuen takaisinperinnän kuin riidanalaisessa päätöksessä määrätyn, OA:lle ennen erottamista myönnetyn tuen takaisinperinnänkin osalta, kaikki seikat eivät kuitenkaan ole täysin samanlaisia. Ero on siinä, että OA:n lentoliikennetoiminta-alan omaisuuden siirtäminen NOA:lle sillä tavoin, että OA:lle myönnetty tuki oli mahdotonta periä takaisin NOA:lta, tapahtui 11.12.2002 tehdyn päätöksen tekemisen jälkeen mutta ennen sen muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista, joka johti riidanalaisen päätöksen tekemiseen 14.9.2005.

135 Ajankohta, jona omaisuus siirretään uudelle yhtiölle, kuuluu niihin arviointiperusteisiin, jotka voidaan – tapauksen mukaan eriasteisina – ottaa huomioon. Oikeuskäytännöstä ilmenee nimittäin, että arvioitaessa, voidaanko velvollisuus periä vaikeuksissa olevalle yhtiölle maksettu tuki takaisin ulottaa sellaiseen uuteen yhtiöön, jolle tämä vanha yhtiö on siirtänyt tiettyjä omaisuuseriä, kun tämän siirron johdosta voidaan todeta, että näiden kahden yhtiön välillä on taloudellinen jatkumo, seuraavat seikat voidaan ottaa huomioon: siirron kohde (varat ja velat, henkilöstön jatkuvuus, yhteensidotut varat), siirron hinta, ostajayrityksen ja alkuperäisen yrityksen osakkaiden tai omistajien henkilöllisyys, siirron toteuttamisajankohta (sijoittuuko se tutkimusten, menettelyn aloittamisen tai lopullisen päätöksen jälkeen) tai vielä toimenpiteen taloudelliset perusteet (em. yhdistetyt asiat Italia ja SIM 2 Multimedia v. komissio, tuomion 78, 80 ja 85 kohta).

136 Nyt käsiteltävässä asiassa on näin ollen syytä tutkia, voiko komissio tälle asialle ominaiset tosiseikat huomioon ottaen ja harkintavaltansa rajoja ylittämättä käyttää riidanalaisessa päätöksessä yhteisöjen tuomioistuimen 12.5.2005 antamassa tuomiossa noudattamaa ajatuksenkulkua katsoakseen, että OA:n ja NOA:n välillä on taloudellinen jatkumo riidanalaista tukea takaisin perittäessä.

137 Erityisesti omaisuuden siirtoajankohtaan liittyvästä arviointiperusteesta, jonka sisältöä ja ulottuvuutta täsmennetään jäljempänä (ks. jäljempänä 146 kohta), on tässä vaiheessa riittävää muistuttaa, että 12.5.2005 annettuun tuomioon johtaneessa asiassa vaikeuksissa olleen OA-yhtiön omaisuuserien siirtäminen uudelle NOA-yhtiölle siten, että 11.12.2002 tehdyssä päätöksessä tarkoitetun tuen periminen takaisin vanhalta yhtiöltä kävi mahdottomaksi, tapahtui tuon päätöksen tekemisen jälkeen (ks. edellä 134 kohta). Edellä mainituissa yhdistetyissä asioissa Italia ja SIM 2 Multimedia vastaan komissio (77 kohta) ja edellä mainitussa asiassa Saksa vastaan komissio (71 kohta), joihin asiassa 12.5.2005 annetussa tuomiossa kehitelty tarkastelu hiljaisesti perustuu (ks. jäljempänä 143 ja 144 kohta), komission väittämät ”kiertotoimet” oli toteutettu joko virallisen tutkintamenettelyn aikana tai ajankohtana, jona toimivaltaiset kansalliset viranomaiset tiesivät komission aikomuksesta aloittaa tutkintamenettely.

138 Nyt käsiteltävässä asiassa on syytä todeta, että Helleenien tasavallalle oli 8.9.2003 osoitettu pyyntö saada tietoja kaikista OA:n rakenneuudistukseen ja yksityistämiseen liittyvistä toimenpiteistä, joihin saattoi sisältyä tukea. Helleenien tasavalta ja OA eivät näin ollen sitäkään suuremmalla syyllä voineet NOA:ta perustettaessa olla tietämättä, että komissio saattaisi tutkia OA:lle ennen erottamista myönnetyn tuen ja että se oli jatkoa tietylle 11.12.2002 tehdyssä päätöksessä tarkoitetulle aikaisemmalle tuelle, joka oli myönnetty OA:lle siten, ettei Helleenien tasavalta ollut puuttunut verojen ja sosiaaliturvamaksujen laiminlyöntiin.

139 Kun näin ollen otetaan huomioon tosiseikkojen kannalta asiayhteyden samankaltaisuus, yhteisöjen tuomioistuimen 12.5.2005 antamassa tuomiossa esitetty tarkastelu, jonka mukaan vääristymättömän kilpailutilanteen palauttamiseksi kyseiselle talouden alalle OA:lle maksetun tuen takaisinperintävelvollisuus voitiin ulottaa NOA:han, jolle OA:n tuottavimmat tuotantotoiminnat oli siirretty, pätee yhtä lailla samoilla perusteilla nyt kyseessä olevaan, ennen erottamista myönnettyyn tukeen.

140 Tältä osin 12.5.2005 annetun tuomion tulkitsemista kantajien ehdottamin tavoin siten, ettei yhteisöjen tuomioistuin pitänyt NOA:ia OA:n seuraajana perittäessä tukea takaisin, ei voida hyväksyä.

141 Yhteisöjen tuomioistuin nimittäin hyväksyi 12.5.2005 annetussa tuomiossa (33 ja 34 kohta) komission perustelun, jonka mukaan toimenpide, jolla OA:n koko varallisuus siirrettiin velattomana NOA:lle ja jonka seurauksena entisen OA:n velkojen takaisinperintä uudelta NOA-yhtiöltä ei ollut kansallisen oikeuden mukaan mahdollista, oli ”estetty [11.12.2002 tehdyn] päätöksen – – tosiasiallinen täytäntöönpano ja sen tuen takaisinperintä, jolla [Helleenien tasavalta] oli tukenut tuon yhtiön liiketoimintaa”, ja ”tästä syystä päätöksen tavoitteen, [jona oli] palauttaa vääristymätön kilpailutilanne siviili-ilmailualalle, toteutuminen [oli] vakavasti vaarantunut”.

142 Näin yhteisöjen tuomioistuin korostamalla tarvetta palauttaa vääristymätön kilpailutilanne siviili-ilmailualalle, piti hiljaisesti NOA:ta 11.12.2002 tehdyssä päätöksessä tarkoitetun, OA:lle myönnetyn tuen tosiasiallisena saajana, koska tämä entiselle OA-lentoyhtiölle myönnetty tuki oli hyödyttänyt NOA:lle siirrettyä lentoliikennetoimintojen alaa.

143 Julkisasiamies Geelhoedin ratkaisuehdotuksen (Kok., s. I‑3878, 28–36 kohta) valossa 12.5.2005 annettu tuomio on ymmärrettävä siten, että siinä todetaan OA:n ja NOA:n välisen taloudellisen jatkumon olemassaolo lentoliikennetoimintojen alalla, kun tukea 11.12.2002 tehdyn päätöksen perusteella peritään takaisin. Näin ollen uusi NOA-lentoyhtiö saattoi lähtökohtaisesti yrityksenä, joka oli saanut tämän tuen tosiasiallisesti käyttöönsä, olla edellä mainitussa päätöksessä tarkoitetun tuen kansallisen takaisinperintämenettelyn kohteena vääristymättömän kilpailutilanteen palauttamiseksi kyseisellä talouden alalla.

144 Julkisasiamies Geelhoed perusti tarkastelunsa varsinaisesti edellä mainittuihin yhdistettyihin asioihin asiaan Italia ja SIM 2 Multimedia vastaan komissio, jossa yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että jos vaikeuksissa oleva yritys saisi saamaansa tukea koskevan muodollisen tutkintamenettelyn kuluessa perustaa tytäryhtiön, jolle se sitten siirtäisi kannattavimmat liiketoimintansa, kaikille yhtiöille annettaisiin mahdollisuus ottaa nämä varat emoyrityksen omaisuudesta perittäessä tukea takaisin, mikä voisi vaarantaa kokonaan tai osittain näiden tukien takaisin perimisen vaikutukset. Jotta voitaisiin välttää päätöksen vaikutuksen mitätöityminen ja vääristyneen markkinatilanteen jatkuminen, komissio voi joutua vaatimaan, ettei takaisinperintä koske ainoastaan alkuperäistä yritystä vaan myös yritystä, joka mahdollisesti jatkaa alkuperäisen yrityksen toimintaa haltuunsa siirrettyjä tuotantovälineitä käyttäen, kunhan tiettyjen siirtoon liittyvien ominaisuuksien perusteella voidaan todeta taloudellisen toiminnan jatkumo näiden kahden yrityksen välillä (ratkaisuehdotuksen 33 kohta).

145 Helleenien tasavallan ja NOA:n nyt käsiteltävässä asiassa esittämillä väitteillä, joilla lähtökohtaisesti kiistetään se seikka, että OA:n pääasiallinen omaisuus – lentoliikennetoiminta-alan omaisuus – siirrettiin NOA:lle suurimmaksi osaksi velattomana ja siten, että tuen takaisinperintä tältä yhtiöltä kävi mahdottomaksi, pyritään todellisuudessa kyseenalaistamaan se tarkastelu, jonka yhteisöjen tuomioistuin teki 12.5.2005 annetussa tuomiossa. Toisin kuin kantajat väittävät, tuossa tuomiossa jo huomioon otetut tärkeimmät tosiseikat ja oikeudelliset seikat ovat muuttumattomia nyt käsiteltävässä asiassa. Erityisesti on todettava, että vaikka on totta, että yhteisöjen tuomioistuin totesi tuossa tuomiossa, että lentoliikennetoiminta-alan omaisuus oli siirretty NOA:lle ”velattomana”, tämä toteamus, joka perustuu asianosaisten sille antamiin tietoihin, selittyy sillä, ettei yhteisöjen tuomioistuinta ollut sen käsiteltävänä olleessa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevassa asiassa pyydetty yksityiskohtaisesti tutkimaan kaikkia Olympic Airways -konsernin rakenneuudistustapoja etenkään NOA:lle siirrettyjen hyvin vähäisten velkojen osalta, kaikkien pitkäaikaisten velkojen ja 90 prosentin lyhytaikaisista veloista jäädessä OA:n vastuulle. Tässä yhteydessä se kantajien vetoama seikka, että OA säilytti maahuolinta-, ylläpito- ja koulutuspalvelut ja että 10 prosenttia sen lyhytaikaisista – eli alle kuukauden pituisista – veloista oli siirretty NOA:lle, kuten Moore Stephensin kertomuksesta ilmenee, ei ole sellainen, että se muuttaisi 12.5.2005 annetussa tuomiossa esitettyä tarkastelua.

146 Lisäksi on syytä korostaa, että toisin kuin kantajat väittävät, tuen tosiasiallisen saajan yksilöinnille oikeuskäytännössä asetetut arviointiperusteet ovat objektiivisia. Oikeuskäytännöstä nimittäin ilmenee, että taloudellisen jatkumon olemassaolo voidaan tuen takaisinperintää varten todeta useiden erilaisten objektiivisten seikkojen, kuten sen, ettei omaisuudesta makseta vastikkeeksi markkinaehtojen mukaista hintaa, tai sen objektiivisen seikan, että siirrolla on kierretty riidanalaisen tuen palauttamisvelvollisuutta, perusteella (ks. vastaavasti em. asia Saksa v. komissio, tuomion 86 kohta; 12.5.2005 annetun tuomion 32–34 kohta ja em. yhdistetyt asiat Italia ja SIM 2 Multimedia v. komissio, tuomion 78 kohta). Toisin kuin kantajat väittävät, edellä mainitusta asiasta CDA Datenträger Albrechts vastaan komissio ei tässä suhteessa ilmene, että tarkoituksellisuus olisi välttämätön sen toteamiseksi, että omaisuuden siirrolla on kierretty palauttamisvelvollisuutta. Samoin on todettava, että omaisuuden siirtoajankohtaan liittyvä arviointiperuste (ks. edellä 135–138 kohta) on sekin objektiivinen, eikä se edellytä kiertämistarkoitusta. Se on ymmärrettävä sen suuntaisesti, että siirtoajankohta saattaa mahdollisesti olla indisio kiertotarkoituksesta.

147 Kantajien perustelu, jonka mukaan Olympic Airways -ryhmän rakenneuudistuksen ja lentoliikennetoimintojen siirtämisen NOA:lle oli sanellut taloudellinen logiikka, jonka mukaan OA:lle myönnetyn tuen takaisinperintä olisi tehokkaampaa NOA:n yksityistämisen ansiosta, ei voi menestyä.

148 Tästä on todettava, että tuen takaisinperintävelvollisuuden tavoitteena on palauttaa vääristymätön kilpailutilanne asianomaisella talouden alalla eikä mahdollistaa sitä, että viranomaiset voisivat periä saatavansa (ks. vastaavasti em. asia Saksa v. komissio, tuomion 76 kohta). Omaisuuden siirtotoimenpiteen taloudellista logiikkaa on näin ollen tutkittava asianomaiselle talouden alalle palautettavan vääristymättömän kilpailutilanteen kannalta katsoen.

149 Näin ollen se kantajien vetoama subjektiivinen seikka, että Olympic Airways -konsernin rakenneuudistus ja NOA:n perustaminen tarkoituksin mahdollistaa juuri NOA:n yksityistäminen parhaissa olosuhteissa ja mahdollisimman suurella voitolla, jotta tuen takaisinperintä varmistettaisiin muun muassa yksityistämisestä saatavan tuoton avulla, on joka tapauksessa merkityksetön.

150 Lopuksi on todettava, että nyt käsiteltävän asian olosuhteet ovat erikoislaatuisia ja että niille on ominaista se, että OA:n rakenneuudistus ja NOA:n perustaminen olivat vain väliaikaisia toimenpiteitä, joilla pyrittiin helpottamaan yksityistämistä. Olympic Airways -konsernin lentoliikennetoiminta-alan siirtäminen NOA:lle toteutettiin yleisesti sovellettavasta oikeudesta poikkeavalla lailla, ja tämän uuden yhtiön koko pääoma siirrettiin välittömästi Helleenien tasavallalle. Koska uusi omistaja ei maksanut vastiketta niin kauan kuin lentoyhtiön yksityistäminen ei ollut päättynyt, syytä ei ollut tarkistaa, voitiinko OA:lle ennen erottamista myönnetyn tuen määrän katsoa sisältyvän markkinaehtojen mukaiseen ostohintaan (ks. vastaavasti asia C-390/98, Banks, tuomio 20.9.2001, Kok., s. I‑6117, 77 kohta ja asia C-214/07, komissio v. Ranska, tuomio 13.11.2008, Kok., s. I‑8357, 57 ja 58 kohta).

151 Kaikista näistä syistä komission toteamuksessa, jonka mukaan OA:n ja NOA:n välillä on taloudellinen jatkumo perittäessä takaisin OA:lle ennen erottamista myönnettyä riidanalaista tukea, ei voida katsoa olevan ilmeistä arviointivirhettä.

152 Riidanalainen päätös on lisäksi riittävästi perusteltu. Komissio on nimittäin OA:n ja NOA:n välistä sidossuhdetta tutkiessaan selvästi esittänyt (riidanalaisen päätöksen 178–183 perustelukappale) ne syyt, joiden vuoksi se katsoi, että etenkin 12.5.2005 annetun tuomion valossa OA:n ja NOA:n välillä on taloudellinen jatkumo perittäessä takaisin ennen erottamista myönnettyä riidanalaista tukea. Tästä on muistutettava, että toisin kuin kantajat väittävät, NOA:n perustamisen taloudellisen logiikan arviointi, jonka komissio teki nyt käsiteltävässä asiassa päättääkseen, ketkä olivat ennen erottamista myönnetyn tuen tosiasialliset saajat, on erotettava tutkinnasta, jonka kohteena oli itse rakenneuudistuksen soveltuvuus yhteismarkkinoille (ks. edellä 99 kohta). Se, ettei komissio tehnyt tällaista tutkimusta, ei näin ollen ole osoitus siitä, että riidanalainen päätös olisi riittämättömästi perusteltu.

153 Tästä seuraa, että ilmeiseen arviointivirheeseen ja perustelujen puuttumiseen liittyvät kanneperusteet on perusteettomina hylättävä.

2. NOA:lle myönnetty tuki (riidanalaisen päätöksen 1 artiklan 1 kohta) (asia T-415/05 ja asia T-416/05)

154 Helleenien tasavalta ja NOA vaativat, että riidanalainen päätös on kumottava siltä osin kuin komissio sen 1 artiklan 1 kohdassa toteaa, että NOA:lle oli myönnetty sääntöjenvastainen tuki lentokoneiden alivuokrauksesta maksettuna vuokrana, joka oli alhaisempi kuin OA:n ja Helleenien tasavallan päävuokrasopimusten perusteella maksamat vuokrat. Kantajat esittävät tältä osin kaksi kanneperustetta, joista toinen perustuu EY 87 artiklan 1 kohdan rikkomiseen ja toinen perustelujen riittämättömyyteen tai puuttumiseen, kun komissio tutki EY 87 artiklan 1 kohdan niitä soveltamisedellytyksiä, jotka liittyvät yhtäältä edun myöntämiseen yksityisen sijoittajan käyttäytymiseen perustuvaa arviointiperustetta silmällä pitäen ja toisaalta OA:n riidanalaisen menettelyn lukemiseen Helleenien tasavallan syyksi.

155 Kantajat riitauttavat aluksi sen, että komissio riidanalaisten toimenpiteiden luonnetta arvioidessaan otti huomioon OA:n ja NOA:n välisen väitetyn taloudellisen jatkumon.

a) OA:n ja NOA:n välisen taloudellisen jatkumon huomioon ottaminen riidanalaisten toimenpiteiden luonnetta arvioitaessa

Asianosaisten lausumat

156 Helleenien tasavalta ja NOA väittävät aluksi, että komissio tutki riidanalaisessa päätöksessä erikseen OA:lle ja NOA:lle myönnetyn tuen. Kun komissio vastineissaan käyttää perustana OA:n ja NOA:n välistä taloudellista jatkumoa – josta sen mukaan seurasi, ettei NOA:han kohdistuneita toimenpiteitä voitu tarkastella itsenäisesti niiden valtiontuen luonteisuutta arvioitaessa –, se yrittää korvata riidanalaisen päätöksen riittämättömät ja virheelliset perustelut uusilla perusteluilla. Näitä uusia perusteluita ei näin ollen voida ottaa tutkittaviksi.

157 Riidanalaisen päätöksen ja komission unionin yleisessä tuomioistuimessa esittämien perustelujen väliset ristiriitaisuudet eivät mahdollista päätöksen perustelujen ymmärtämistä. Niillä loukataan näin kantajien puolustautumisoikeuksia, sillä näiden on pakko kiistää kaksimielisiä ja ristiriitaisia väitteitä.

158 Oli miten oli, komission uusia perusteluja ei ole tuettu sellaisin todistein, joiden nojalla OA:n ja NOA:n välisen taloudellisen jatkumon olemassaolo voitaisiin todeta.

159 Helleenien tasavalta ja NOA katsovat tässä yhteydessä, että riidanalaisia toimenpiteitä on tutkittava toisistaan erillään suhteessa niiden adressaatteihin eikä OA:n ja NOA:n välisen väitetyn taloudellisen jatkumon perusteella.

160 Komissio, jonka väitteisiin sitä asiassa T-416/05 tukeva Aeroporia Aigaiou yhtyy, täsmentää tutkineensa erikseen kyseessä olevat toimenpiteet sijoittamalla ne siihen OA:n rakenneuudistuksen yleiseen yhteyteen, johon ne kuuluivat.

161 Se väittää, että OA:n ja NOA:n välisen taloudellisen jatkumon olemassaolo on todettu 12.5.2005 annetussa tuomiossa. Lentoliikennetoiminta-alojen erottamisella tämä ala oli vapautettu sitä rasittavista korkeista vuokrista. Näin OA, jonka tappiot Helleenien tasavalta oli lopullisesti kattanut olemalla puuttumatta OA:lla valtiolta oleviin velkoihin ja hyvittämällä erityistä tiliä, tuki NOA:n lentoliikennetoimintoja. Kyseisiä toimenpiteitä on tästä syystä arvioitava tässä taloudellisessa yhteydessä.

162 OA:n sekä NOA:n ryhmän muodollisesta muuttamisesta huolimatta jatkuneiden taloudellisten vaikeuksien ja 11.12.2002 tehdyn päätöksen ajallisen läheisyyden perusteella voidaan komission mielestä katsoa, että riidanalaisella tuella varmistetaan sen saajien toiminnan jatkuminen ja että niillä pyritään samaan päämäärään kuin aikaisemmalla tuella.

163 Väliintulija korostaa, että sitä, ovatko riidanalaiset toimenpiteet yksityisen sijoittajan käyttäytymiseen perustuvan arviointiperusteen mukaisia, on arvioitava ottamalla huomioon investoinnin tuottoaika. Tästä syystä on välttämätöntä ottaa huomioon Olympic Airways -konsernille myönnetyn tuen kaikki aikaisemmat vaiheet.

Unionin yleisen tuomioistuimen arviointi asiasta

164 Aluksi on syytä muistuttaa, että komissio toteaa riidanalaisessa päätöksessä yhtäältä, että OA:n ja NOA:n välillä on taloudellinen jatkumo perittäessä takaisin ennen erottamista myönnettyä tukea (ks. edellä 68–153 kohta) ja että se toisaalta katsoo valtiontueksi tietyt NOA:han tai OA:han kohdistuneet toimenpiteet, jotka liittyivät lailla 3185/2003 toteutettuun Olympic Airways -ryhmän yksityistämistarkoituksessa tapahtuneeseen muuttamisprosessiin.

165 Kuten edellä esitetystä ilmenee (ks. edellä mm. 99–101 kohta), nämä kaksi kysymystä ovat täysin erillisiä. Sitä kysymystä koskevilla päätelmillä, onko NOA sen ja OA:n välisen taloudellisen jatkumon vuoksi hyötynyt myös OA:lle ennen erottamista maksetusta tuesta siten, että sillä on velvollisuus maksaa se takaisin, ei ole merkitystä, kun NOA:lle sen perustamisen jälkeen suoraan myönnettyä tukea tarkastellaan EY 87 artiklan 1 kohdan valossa.

166 NOA:han kohdistuneiden uusien toimenpiteiden tarkastelu on näin ollen erotettava siitä tuen takaisinperintään liittyvästä kysymyksestä, jota tutkittiin esimerkiksi edellä mainitussa asiassa Saksa vastaan komissio (tuomion 71, 87 ja 88 kohta), jossa todettiin, että ainoastaan se seikka, että vastaperustettu tytäryhtiö jatkoi selvitystilassa olleen emoyhtiön toimintaa vuokraamalla viimeksi mainitun laitokset, ei ollut omiaan osoittamaan, että vuokralleot