EY 225 artiklasta, yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäisestä kohdasta ja sen työjärjestyksen 112 artiklan 1 kohdan c alakohdasta seuraa, että valituksessa on ilmoitettava täsmällisesti sekä se, miltä kaikilta osin tuomion kumoamista vaaditaan, että ne oikeudelliset perusteet ja perustelut, joihin erityisesti halutaan vedota tämän vaatimuksen tueksi. Sellainen valitus, jossa vain kerrataan tai toistetaan sanasta sanaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa jo esitetyt perusteet ja perustelut, ei täytä kyseisissä määräyksissä asetettua perusteluvelvollisuutta. Jos kuitenkin valittaja riitauttaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tekemän yhteisön oikeuden tulkinnan tai soveltamisen, ensimmäisessä oikeusasteessa tarkasteltuja oikeuskysymyksiä voidaan käsitellä uudelleen valituksen yhteydessä.

Sen arvioimiseksi, onko kyseessä tullikoodeksin 239 artiklassa tarkoitettu ilmeinen laiminlyönti, on otettava huomioon muun muassa niiden säännösten monitahoisuus, joiden noudattamatta jättäminen on johtanut tullivelan syntymiseen, sekä toimijan kokemus alalta ja hänen huolellisuutensa.

Tältä osin asia ei ensinnäkään ole erityisen monitahoinen, koska kun kyse on toimijasta, joka on hakenut tuontitullien peruuttamista tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön annetun asetuksen N:o 1196/97 voimaantulon jälkeisten tuontien osalta, mainitun asetuksen julkaisemisella lainsäädännöstä poistettiin mahdollinen monitahoisuus, joka johtui siitä, että yhdistetyn nimikkeistön riisipaperin luokittelua koskevan alanimikkeen 19059020 hollanninkielisen toisinnon sanamuodosta puuttuivat tietyt ilmaisut. Vaikka mainitun alanimikkeen hollanninkielisen toisinnon sanamuoto on voinut olla epätäsmällisempi kuin muiden kieliversioiden, on nimittäin kuitenkin niin, että luokitteluasetuksessa, joka on välittömästi sovellettava ja kaikilta osiltaan velvoittava, kuvataan täsmällisesti ja selkeästi tuotteet, jotka on luokiteltava kyseiseen alanimikkeeseen ja jotka vastaavat kyseessä olevan toimijan tuomia tuotteita.

Toiseksi ammatillisesta kokemuksesta on todettava, että toimija, joka hankkii palveluja tulliasioitsijalta, ei voi vapautua tullien kantamisesta jälkitullauksin vetoamalla kokemattomuuteensa tullimuodollisuuksien alalla. Toimijat voisivat nimittäin tarvittaessa kiertää ammatillista kokemusta koskevan vaatimuksen ottamalla järjestelmällisesti avukseen tulliasiantuntijan ja täten juuri ne toimijat, jotka toteuttavat itse tullitoimenpiteensä, asetettaisiin yhteisön tullikoodeksin 239 artiklassa säädetyssä menettelyssä epäedullisempaan asemaan. Tästä seuraa, että siltä osin kuin asioitsija toimii maahantuojan nimissä ja lukuun, asioitsijan mahdollista laiminlyöntiä koskevat seikat, mukaan luettuna tämän ammatillinen kokemus, on otettava huomioon kyseisen maahantuojan laiminlyönnin arvioimiseksi.

Kolmanneksi toimijan huolellisuudesta on todettava, että huolellinen toimija, joka on saanut tietää Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistusta luokitteluasetuksesta, ei voi tyytyä jatkamaan tavaroidensa tuontia tietyllä yhdistetyn nimikkeistön nimikkeellä pelkästään sillä perusteella, että tulliviranomainen on hyväksynyt kyseisen luokittelun. Tällaisen laiminlyönnin hyväksyminen nimittäin rohkaisisi toimijoita hyötymään tulliviranomaisten virheistä. Tulliviranomaisen tekemä virhe, joka otettiin nyt käsiteltävänä olevassa asiassa huomioon jo erityistilanteen olemassaolon arvioinnin yhteydessä, ei voi myöskään periaatteessa vapauttaa toimijaa oman laiminlyöntinsä seuraamuksista.

(ks. 40, 42, 43, 46, 53, 54, 64 ja 65 kohta)