ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 24 päivänä maaliskuuta 1997. - British Coal Corporation vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Väliintulo - Luottamuksellisuus. - Asia T-367/94.



Oikeustapauskokoelma 1997 sivu II-00469



Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely - Asian selvittämistoimet - Asiakirjan esittämispyyntö - Pyynnön hylkääminen - Asiakirja, joka ei ole riidan kohteen kannalta merkityksellinen

(EHTY:n tuomioistuimen perussäännön 23 artikla; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 64 artiklan 3 kohdan d alakohta ja 65 artiklan b alakohta)

Tiivistelmä

Jotta luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö voi esiintyä väliintulijana EHTY:n tuomioistuimen perussäännön 34 artiklan nojalla, jota perussäännön 46 artiklan mukaan sovelletaan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen, hänen etunsa asian ratkaisun suhteen ei voi perustua välilliseen intressiin, joka johtuu tilanteiden samankaltaisuudesta, vaan se on sen sijaan määriteltävä nimenomaan kanteen kohteen mukaan, sellaisena kuin tämä kohde määräytyy asianosaisten vaatimusten perusteella.

Näin ollen silloin kun komissiolle tehty valitus koskee sekä hiilentuottajaa sillä perusteella, että sen perimät lupamaksut ovat EHTY:n perustamissopimuksen 4 artiklan d alakohdan, 65 artiklan ja 66 artiklan 7 kohdan vastaisia, että hiilenostajaa sillä perusteella, että se on rikkonut EHTY:n perustamissopimuksen 63 artiklaa ja EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklaa hintasyrjinnällä, niin kun sekä menettelyt, joita väitetään noudatetun, ovat erilaiset, että myös sovellettavat oikeussäännöt ovat erilaiset, tällöin ainoastaan hiilenostajan seuraajana olevilla oikeushenkilöillä voidaan katsoa olevan välitön ja aktualisoitunut intressi esiintyä väliintulijoina tuottajan nostaman sellaisen kanteen käsittelyn yhteydessä, jolla pyritään saamaan kumotuksi komission hiljainen kieltäytyminen hylkäämästä valitusta.

Sen sijaan on katsottava, että valituksen tekijällä on välitön ja aktualisoitunut intressi asian ratkaisun suhteen, joten sillä on oikeus esiintyä väliintulijana, koska kanteella pyritään saamaan sille suotuisa päätös kumotuksi.
Ordonnance du Tribunal de première instance (cinquème chambre) du 17 päivänä syyskuuta 1998. - Eugénio Branco vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Oikeudenkäyntikulujen vahvistaminen. - Asia T-271/94 (92).



Oikeustapauskokoelma 1998 sivu II-03761



Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely - Oikeudenkäyntikulut - Oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistaminen - Korvattavien oikeudenkäyntikulujen käsite - Huomioon otettavat seikat - Muiden kuin asianajajien matka- ja oleskelukulut - Taloustieteilijän palkkiot - Korvaamisedellytykset

(Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 91 artiklan b kohta ja 92 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

Yhteisöjen tuomioistuimilla ei ole toimivaltaa vahvistaa niiden palkkioiden määrää, jotka asianosaisten on maksettava omille asianajajilleen, vaan se määrä, jonka osalta asianosaisen, joka on velvoitettu korvaamaan oikeudenkäyntikulut, on ne korvattava. Koska asianajajien palkkioiden määrää koskevia yhteisön oikeuden säännöksiä ei ole, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on vapaasti arvioitava asiassa esille tulleita seikkoja ottaen huomioon oikeudenkäynnin kohde ja luonne, sen merkitys yhteisön oikeuden kannalta, kuten myös asian vaikeusaste, riita-asian oikeudenkäynnin asiamiehille tai avustajille aiheuttaman työn määrä ja oikeudenkäynnin taloudellinen merkitys asianosaisille.

Muiden kuin asianajajan matka- ja oleskelukulut ovat korvattavia kuitenkin ainoastaan, jos näiden henkilöiden läsnäolo on välttämätöntä oikeudenkäyntimenettelyssä. Hakijan palkkaaman taloustieteilijän palkkioita on pidettävä välttämättöminä kustannuksina vain, jos taloustieteilijän toimenpiteet olivat olleet välttämättömiä.

Koska vahvistaessaan oikeudenkäyntikulujen määrää tuomioistuin ottaa huomioon kaikki määräyksen antamiseen saakka asiaan liittyneet seikat, ei ole syytä erikseen lausua niiden oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta, jotka ovat aiheutuneet asianosaisille myös oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistamista koskevasta oikeudenkäyntimenettelystä.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Oikeudenkäyntimenettely - Oikeudenkäyntikulut - Oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistaminen - Huomioon otettavat seikat

(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 91 artikla)

2 Oikeudenkäyntimenettely - Oikeudenkäyntikulut - Oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistaminen - Korvattavat oikeudenkäyntikulut - Korvattavien oikeudenkäyntikulujen käsite - Huomioon otettavat seikat

(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 91 artikla)

Tiivistelmä

3 Yhteisöjen tuomioistuimilla ei ole toimivaltaa vahvistaa niiden oikeudenkäyntikulujen määrää, jotka asianosaisten on suoritettava omille asianajajilleen, vaan niiden on vahvistettava, mihin määrään asti oikeudenkäyntikulujen maksamisesta vastuussa olevan asianosaisen on ne korvattava. Tästä syystä yhteisöjen tuomioistuinten ei tarvitse ottaa huomioon kansallisia asianajajien palkkiosääntöjä eikä mahdollista sopimusta asiasta.

Koska yhteisön oikeudessa ei ole asianajopalkkioita koskevia säännöksiä, yhteisöjen tuomioistuinten on arvioitava vapaasti kysymyksessä olevia seikkoja ottaen huomioon oikeudenkäynnin kohde ja luonne, sen merkitys yhteisön oikeuden kannalta sekä asian vaikeusaste, oikeudenkäynnistä asian hoitaneelle asianajajalle aiheutuneen työn määrä ja se taloudellinen intressi, joka riita-asialla on asianosaisten kannalta.

4 Se, että asia on merkittävä yhteisön oikeuden kannalta, koska siihen sisältyy uusia ja merkittäviä oikeuskysymyksiä ja monitahoisia tosiseikkoja koskevia kysymyksiä, saattaa olla hyväksyttävä peruste korkeille palkkioille ja sille, että asianosaista edustaa usea asianajaja. Koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ottaa korvattavia oikeudenkäyntikuluja vahvistaessaan huomioon kaikki asiaan liittyvät seikat ratkaisun antamispäivään saakka, ei ole tarpeen antaa eri ratkaisua oikeudenkäyntikuluista, joita asianosaisille on aiheutunut oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistamista koskevasta oikeudenkäynnistä.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettuensimmäinen jaosto) määräys 6 päivänä helmikuuta 1995. - Etienne Tête ym. vastaan Euroopan investointipankki. - Oikeudenkäyntikulujen vahvistaminen. - Asia T-460/93 DEPE.



Oikeustapauskokoelma 1995 sivu II-00229



Tiivistelmä



Avainsanat

1 Menettely - Oikeudenkäyntikulut - Korvattavat oikeudenkäyntikulut - Käsite - Asianosaisille asian käsittelystä aiheutuneet välttämättömät kustannukset - Yhteisön toimielintä edustavan asiamiehen kustannukset

(Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 91 artiklan b alakohta)

2 Menettely - Oikeudenkäyntikulut - Oikeudenkäyntikulujen vahvistaminen - Korvattavat oikeudenkäyntikulut - Käsite - Huomioonotettavat seikat

(Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 91 artiklan b alakohta)

Tiivistelmä

3 Kun yhteisöjen toimielin käyttää hyväkseen yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön (ETY) 17 artiklan ensimmäisen kohdan mukaista mahdollisuutta käyttää asiamiehensä apuna asianajajaa käsiteltäessä tiettyä asiaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, tällaisen asianajajan palkkio on osa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 91 artiklan b alakohdassa tarkoitettuja asian käsittelystä aiheutuneita välttämättömiä kustannuksia.

4 Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimella ei ole työjärjestyksen 91 artiklan mukaan toimivaltaa vahvistaa sitä palkkiota, jonka asianosaiset maksavat omille asianajajilleen, vaan se voi ainoastaan täsmentää, minkä suuruisina asian hävinnyt asianosainen voidaan velvoittaa korvaamaan vastapuolen asianajajan palkkio. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ei siten tarvitse ottaa huomioon kansallista palkkiotaulukkoa, jossa vahvistetaan asianajajien palkkiot, tai asianosaisten ja heidän asiamiestensä tai avustajansa tekemää palkkiota koskevaa sopimusta.

Koska yhteisöoikeudessa ei ole palkkiota koskevia sääntöjä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on vapaasti harkittava korvattavan palkkion suuruus, ottaen huomioon riidanalaisen asian kohde, luonne ja merkitys yhteisöoikeuden kannalta, ratkaistavien asioiden vaikeus, asiamiehille ja avustajille asian käsittelystä aiheutuvan työn määrä ja asian taloudellinen merkitys asianosaisille.

Koska yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on ottanut korvattavia oikeudenkäyntikuluja vahvistaessaan huomioon kaikki asiasta tuomion julistamiseen mennessä aiheutuneet kulut, asianosaisille oikeudenkäyntikulujen vahvistamisesta aiheutuneita oikeudenkäyntikuluja ei vahvisteta erikseen.
89

On todettava, että toinen kanneperuste, jossa on kyse kantajan menettelyllisten oikeuksien turvaamisesta sen vuoksi, että komissio ei aloittanut muodollista tutkintamenettelyä huolimatta väitetyistä vakavista epäilyistä, on todellisuudessa esitetty toissijaisena siltä varalta, että unionin yleinen tuomioistuin ei tutkisi sitä, onko tukea sellaisenaan arvioitu oikein. Vakiintuneesta oikeuskäytännöstä näet ilmenee, että tällaisella kanneperusteella pyritään siihen, että asianomaisen osapuolen tässä ominaisuudessaan SEUT 263 artiklan nojalla nostama kanne voidaan ottaa tutkittavaksi, mitä oikeutta hänellä ei muutoin olisi (ks. vastaavasti tuomio 24.5.2011, komissio v. Kronoply ja Kronotex, C‑83/09 P, EU:C:2011:341, 48 kohta ja tuomio 27.10.2011, Itävalta v. Scheucher-Fleisch ym., C‑47/10 P, EU:C:2011:698, 44 kohta). Koska toinen kanneperuste, joka liittyy siihen, onko tukea sellaisenaan arvioitu oikein, on kuitenkin tutkittu, se on vailla sille ilmoitettua tarkoitusta.
230

Lisäksi erään parlamentin toimittaman tutkimuksen (Singanayagam, A., Hakki, S., Dunning, J. ym., ”Community transmission and viral load kinetics of the SARS-CoV-2 delta (B.1.617.2) variant in vaccinated and unvaccinated individuals in the UK: a prospective, longitudinal, cohort study”, Lancet Infc. Dis. 2022, 29.10.2021, s. 183–195) mukaan rokotus vähentää riskiä saada riidanalaisen päätöksen tekoajankohtana Euroopassa vallinneen virusmuodon eli deltavariantin aiheuttama tartunta, koska se sekä alentaa riskialttiissa kontaktissa olleen rokotetun henkilön todennäköisyyttä saada tartunta että vähentää tartunnan saaneen rokotetun henkilön tartuttavuuden intensiteettiä ja kestoa.
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Sanamerkki H/2 CAPITAL PARTNERS ja kuviomerkki HCapital (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 29–33, 68, 78, 86, 93, 95 ja 96 kohta)
10.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman laajalti tunnetun tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki – Aikaisemman laajalti tunnetun tavaramerkin tuottaman suojan ulottaminen tavaroihin tai palveluihin, jotka eivät ole samankaltaisia – Näyttö, joka haltijan on esitettävä – Tuleva muu kuin hypoteettinen vaara epäoikeutetusta hyväksikäytöstä tai haitan aiheuttamisesta (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta) (ks. 77 kohta)
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 19–23 kohta)
81

On todettava ensinnäkin, että tämän tutkimuksen otsikkona on ”Chronic inhalation exposure of wistar rats and two different strains of mice to diesel engine exhaust, carbon black and titanium dioxide” (Wistar-kannan rottien ja kahden eri hiirikannan krooninen altistus hengitysteitse dieselmoottorien pakokaasulle, nokimustalle ja titaanidioksidille) ja sen tarkoituksena oli rottien ja hiirien altistaminen hengitysteitse dieselmoottorien pakokaasulle, hiilimustalle ja titaanidioksidille.
46

Aluksi on huomautettava, että vaikka komissio on usean kantajan ensimmäisen kanneperusteen toisessa osassa esittämän väitteen osalta riitauttanut sen, että kyseiset väitteet täyttävät tutkittavaksi ottamisen edellytykset tai että niillä olisi merkitystä, sillä perusteella, että ne eivät koske riidanalaisissa päätöksissä sovellettua poikkeusta tai että ne on esitetty epäasianmukaisesti vasta kantajan vastauskirjelmässä, näin ei välttämättä ole niiden väitteiden osalta, jotka koskevat päätöksentekomenettelyn meneillään olemista ja jotka on esitetty lyhyesti edellä 44 kohdassa. Komissio on nimittäin todennut asiassa T-371/20 esitettyä kanteen tarkistamista koskevaa kirjelmää koskevissa huomautuksissaan, että tällaisia väitteitä esitettiin kyseisessä kanteen tarkistamista koskevassa kirjelmässä ja että ne koskivat poikkeusta, joihin riidanalaisissa päätöksissä on vedottu, ja samalla komissio on todennut, että ”lukuun ottamatta kanteen tarkistamista koskevan kirjelmän kohtia, joissa [on viitattu] siihen, onko päätöksentekomenettely meneillään, kantaja ei [ole tarkistanut] kanneperusteitaan vastaamaan uutta oikeusperustaa, johon on vedottu [ensimmäisessä riidanalaisessa päätöksessä]”. Onkin todettava, että asiassa T-371/20 nämä väitteet on esitetty kanteen tarkistamista koskevassa kirjelmässä. Kyseiset väitteet on lisäksi esitetty samanlaisina asian T-554/20 kannekirjelmässä. Näin ollen komission myöhemmät väitteet, jotka se on esittänyt muun muassa vastineissaan ja istunnossa ja joiden mukaan kyseiset väitteet on mahdollisesti jätettävä tutkimatta tai ne ovat tehottomia tai joiden mukaan kantaja ei kiistä sitä, että kyseinen päätöksentekomenettely on meneillään, on hylättävä perusteettomina.
154

Niiden tekojen osalta, jotka tehtiin 1.1.2016 jälkeen, komissio on korostanut, että asetuksen N:o 966/2012, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2015/1929, 106 artiklan 14 kohdan c alakohdassa säädettiin, että poissulkemisen kesto ei saa ylittää kolmea vuotta, kun kyse on mainitun asetuksen 106 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetusta ammatin harjoittamiseen liittyvästä vakavasta virheestä, ja viisi vuotta, kun kyse on saman asetuksen 106 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetusta korruptiosta.
77

Kyseisen asetuksen 17 artiklan 1–4 kohdassa säädetään vielä seuraavaa: ”1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 2 artiklan mukaisesti todettuja maksuja vastaavat määrät asetetaan komission käytettäviksi tämän asetuksen mukaisesti. 2. Jäsenvaltiot vapautetaan velvollisuudesta asettaa komission käyttöön määrät, jotka vastaavat todettuja maksuja, joita ei ole voitu periä joko: a) ylivoimaisen esteen vuoksi; tai b) jäsenvaltioista riippumattomista muista syistä. Toimivaltaisen hallintoviranomaisen on annettava päätös, jossa todettuja maksuja vastaavat määrät julistetaan sellaisiksi, että niitä ei voi periä, ja jossa todetaan perinnän mahdottomuus. Todettujen maksujen määrien katsotaan olevan sellaisia, että niitä ei voi periä, viimeistään viiden vuoden kuluttua siitä päivästä, jona määrä on todettu 2 artiklan mukaisesti, tai jos niiden osalta on haettu muutosta hallinto- tai oikeusteitse, siitä päivästä, jona lopullinen päätös annettiin tiedoksi tai julkaistiin. – – Määrät, jotka on julistettu tai katsottu sellaisiksi, että niitä ei voi periä, poistetaan lopullisesti 6 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetusta erillisestä kirjanpidosta. Ne mainitaan saman artiklan 4 kohdan b alakohdassa tarkoitetun neljännesvuosittaisen katsauksen liitteessä ja tarvittaessa myös artiklan 5 kohdassa tarkoitetussa neljännesvuosittaisessa katsauksessa. 3. Jos tällaisten todettujen maksujen määrä on yli 50000 euroa, jäsenvaltioiden on ilmoitettava kolmen kuukauden kuluessa 2 kohdassa mainitun hallinnollisen päätöksen antamisesta tai samassa kohdassa tarkoitetusta erääntymispäivästä komissiolle tiedot tapauksista, joissa 2 kohtaa on sovellettu. – – Ilmoitus tehdään käyttäen mallia, jonka komissio on laatinut 20 artiklassa tarkoitettua komiteaa kuultuaan. Ilmoituksessa on oltava kaikki tarpeelliset tiedot, joiden perusteella voidaan tutkia 2 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetut syyt, joiden vuoksi asianomainen jäsenvaltio ei ole kyennyt asettamaan komission käyttöön kyseistä määrää, sekä toimenpiteet, jotka jäsenvaltio on toteuttanut perinnän suorittamiseksi. 4. Komissiolla on kuusi kuukautta aikaa edellä 3 kohdassa säädetyn ilmoituksen vastaanottamisesta esittää huomautuksensa jäsenvaltiolle, jota asia koskee. – –”
17

Nyt käsiteltävän oikeusriidan kohteena on valituslautakunnan 2.4.2020 tekemä päätös, jossa se lausui kantajan esittämän väiteperusteen olemassaolosta. Suhteellisen väiteperusteen olemassaoloa on kuitenkin arvioitava viimeistään sen hetken kannalta, jona EUIPO antaa ratkaisun väitteestä. Unionin yleinen tuomioistuin on nimittäin hiljattain katsonut, että väitteen perustana olevan aikaisemman tavaramerkin on oltava pätevä paitsi haetun tavaramerkin rekisteröintihakemuksen julkaisuhetkellä myös hetkellä, jolloin EUIPO antaa ratkaisun väitteestä (tuomio 14.2.2019, Beko v. EUIPO – Acer (ALTUS), T‑162/18, ei julkaistu, EU:T:2019:87, 41 kohta). On kuitenkin olemassa vastakkainen oikeuskäytäntö, jonka mukaan suhteellisen väiteperusteen olemassaoloa on arvioitava sen EU-tavaramerkin rekisteröintihakemuksen jättämishetken kannalta, jota vastaan aikaisemman tavaramerkin perusteella on tehty väite (tuomio 17.10.2018, Golden Balls v. EUIPO – Les Éditions P. Amaury (GOLDEN BALLS), T-8/17, ei julkaistu, EU:T:2018:692, 76 kohta; tuomio 30.1.2020, Grupo Textil Brownie v. EUIPO – The Guide Association (BROWNIE), T-598/18, EU:T:2020:22, 19 kohta ja tuomio 23.9.2020, Bauer Radio v. EUIPO – Weinstein (MUSIKISS), T-421/18, EU:T:2020:433, 34 kohta). Viimeksi mainitun oikeuskäytännön mukaan sillä seikalla, että aikaisempi merkki voi menettää asemansa rekisteröimättömänä tavaramerkkinä tai muuna liike-elämässä käytettynä merkkinä, jonka vaikutusalue on laajempi kuin paikallinen kyseisen ajankohdan jälkeisenä ajankohtana muun muassa sen vuoksi, että jäsenvaltio, jossa tavaramerkki saa suojaa, mahdollisesti eroaa, ei lähtökohtaisesti ole merkitystä väitteen lopputuloksen kannalta (ks. analogisesti tuomio 30.1.2020, BROWNIE, T-598/18, EU:T:2020:22, 19 kohta).
64

Tästä seuraa, ettei kantaja voi myöskään perustellusti väittää, että kyseessä oleva toimenpide on myönnetty SAS:lle sillä perusteella, että SAS:llä on Tanskan kuningaskunnan myöntämä lentoliikenteen harjoittamisen yhteisistä säännöistä yhteisössä 24.9.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1008/2008 (EUVL 2008, L 293, s. 3) 3 artiklassa tarkoitettu liikennelupa. Komissio on tosin katsonut riidanalaisen päätöksen kohdassa, jonka otsikko on ”Tuensaaja”, että SAS on ainoa lentoyhtiö, jolla on Tanskan kuningaskunnan myöntämä liikennelupa, joka on ”olennaisen tärkeä yhteyksien varmistamiseksi [kyseisen jäsenvaltion] alueelle, alueelta ja alueella”. On kuitenkin huomautettava, että koska kyseessä olevan toimenpiteen tavoitteena ei ole varmistaa Tanskan yhteyksiä, tätä komission näkökohtaa ei voida tulkita siten, että sen tarkoituksena on oikeuttaa se, että kyseessä olevan toimenpiteen oli tarkoitus hyödyttää vain SAS:ää.
6.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Sanamerkit MAIMAI MADE IN ITALY ja YAMAMAY (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 116, 133 ja 140 kohta)
10.

Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Kongon demokraattista tasavaltaa koskevat rajoittavat toimenpiteet – Oikeusvaltiota loukkaavien tai vakavina ihmisoikeusloukkauksina pidettäviin tekoihin osallistuvien henkilöiden maahantulon ja kauttakulun kieltäminen ja varojen jäädyttäminen – Yksityis- ja perhe-elämän suojaa koskevan oikeuden rajoittaminen – Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen – Ei ole (SEU 21 artiklan 2 kohdan b ja c alakohta ja SEU 29 artikla; Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7 artikla ja 52 artiklan 1 kohta; neuvoston päätöksen 2010/788/YUTP, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä (YUTP) 2019/2109, 4 artiklan 1, 2 ja 7 kohta ja liite II; neuvoston asetusten N:o 1183/2005 ja 2019/2101 liite) (ks. 179–185 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 10.11.2021 – Monster Energy vastaan EUIPO – Frito-Lay Trading Company (MONSTER ja MONSTER ENERGY)

(yhdistetyt asiat T-758/20 ja T-759/20)

(EU-tavaramerkki – Menettämismenettely – EU-sanamerkit MONSTER ja MONSTER ENERGY – Tavaramerkkien tosiasiallinen käyttö – Käyttö niille tavaroille, joita varten tavaramerkit on rekisteröity – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 58 artiklan 1 kohdan a alakohta))

1. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Menettämisperusteet – Tavaramerkkiä ei ole käytetty tosiasiallisesti – Käyttönäyttö – Todistustaakka (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohta) (ks. 26 kohta)

2. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Menettämisperusteet – Tavaramerkkiä ei ole käytetty tosiasiallisesti – Käyttönäyttö – Tosiasiallinen käyttö – Käsite – Arviointiperusteet – Konkreettisen ja objektiivisen näytön vaatimus (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohta) (ks. 27–30 kohta)

3. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Menettämisperusteet – Tavaramerkkiä ei ole käytetty tosiasiallisesti – Sanamerkit MONSTER ja MONSTER ENERGY (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 51 artikla 1 kohdan a alakohta) (ks. 52, 53, 57, 63 ja 70 kohta)

Aihe

Kaksi kannetta EUIPO:n toisen valituslautakunnan 5.10.2020 tekemistä päätöksistä (asiat R 2927/2019-2 ja R 2928/2019-2), jotka koskevat Frito-Lay Trading Companyn ja Monster Energyn välistä kahta menettämismenettelyä

Ratkaisu

1) Kanteet hylätään.