18

Tässä tilanteessa Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság on päättänyt lykätä asian ratkaisemista ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset: ”1) Onko [SEUT] 56 artiklaa, syrjintäkiellon periaatetta ja edellytystä, jonka mukaan jäsenvaltion on onnenpelitoimintaa rajoittaessaan toimittava johdonmukaisesti ja järjestelmällisesti, kun jäsenvaltio ilmoittaa kyseisen lainsäädännön tavoitteeksi peliriippuvuuden torjumisen ja kuluttajien suojelun, tulkittava siten, että niiden vastainen on internetissä ja muualla kuin internetissä järjestettävää urheilu- ja hevoskilpailuvedonlyöntiä koskeva jäsenvaltion monopoli, kun yksityiset palvelujen tarjoajat ovat valtion suorittamasta markkinoiden uudelleenjärjestelystä lähtien toimiluvan saatuaan voineet järjestää Unkarissa fyysisesti sijaitsevissa kasinoissa huomattavan riippuvuusvaaran aiheuttavia muita verkossa tai muuten pelattavia onnenpelejä (kasinopelit, korttipelit, raha-automaatit, verkossa pelattavat kasinopelit, verkossa pelattavat korttipelit)? 2) Onko SEUT 56 artiklaa, syrjintäkiellon periaatetta ja edellytystä, jonka mukaan jäsenvaltion on onnenpelitoimintaa rajoittaessaan toimittava johdonmukaisesti ja järjestelmällisesti, tulkittava siten, että kyseistä määräystä on rikottu eikä mainittua edellytystä ole noudatettu, jos voidaan osoittaa, että peliriippuvuuden torjuntaan ja kuluttajien suojeluun liittyvällä lain tavoitteella perustellusta markkinoiden uudelleenjärjestelystä todellisuudessa seuraa, että kasinoiden lukumäärä, kasinoilta vuosittain kannettavan rahapeliveron määrä, kasinoiden toimilupamaksuista saatavien tulojen arvioitu tuotto valtion budjettiin, pelaajien ostamien pelipolettien määrä ja raha-automaattien pelioikeuksiin käytetyt rahamäärät ovat jatkuvassa kasvussa valtion suorittamasta markkinoiden uudelleenjärjestelystä lähtien? 3) Onko SEUT 56 artiklaa, syrjintäkiellon periaatetta ja edellytystä, jonka mukaan jäsenvaltion on onnenpelitoimintaa rajoittaessaan toimittava johdonmukaisesti ja järjestelmällisesti, tulkittava siten, että kyseistä määräystä on rikottu eikä mainittua edellytystä ole noudatettu, jos voidaan osoittaa, että valtion monopolin käyttöönotolla ja yksityisille palvelujen tarjoajille annetulla luvalla onnenpelien järjestämiseen eli toimenpiteillä, joita on perusteltu kyseisen lainsäädännön perustavoitteilla, joita ovat peliriippuvuuden torjunta ja kuluttajien suojelu, on myös valtion muiden budjettimenojen ja julkisten tehtävien rahoittamiseen liittyvä talouspoliittinen tavoite eli pelitoiminnasta saatujen nettotulojen lisääminen ja huomattavan suuren voiton saaminen kasinomarkkinoilla mahdollisimman lyhyessä ajassa? 4) Onko SEUT 56 artiklaa, syrjintäkiellon periaatetta ja edellytystä, jonka mukaan jäsenvaltion on onnenpelitoimintaa rajoittaessaan toimittava johdonmukaisesti ja järjestelmällisesti, tulkittava siten, että kyseistä määräystä on rikottu eikä mainittua edellytystä ole noudatettu tai että palvelujen tarjoajia kohdellaan perusteettomasti eri tavoin, jos voidaan osoittaa, että jäsenvaltio perustelee tiettyjen verkossa pelattavien onnenpelien jäämistä tämän valtion monopolin alaisuuteen samalla pakottavalla syyllä, johon se vetoaa samaan aikaan kuin se asettaa saataville yhä enemmän toimilupia muiden onnenpelien järjestämistä varten? 5) Onko SEUT 56 artiklaa ja syrjintäkiellon periaatetta tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että toimiluvan verkossa pelattavien kasinopelien järjestämiseen voivat saada yksinomaan sellaiset palvelujen tarjoajat, jotka harjoittavat toimintaansa Unkarissa fyysisesti sijaitsevissa kasinoissa (konsessiolla), ja että sellaisille palvelujen tarjoajille, joilla ei ole Unkarissa fyysisesti sijaitsevaa kasinoa – mukaan lukien ne palvelujen tarjoajat, joilla on fyysinen kasino toisessa jäsenvaltiossa – ei myönnetä toimilupaa? 6) Onko SEUT 56 artiklaa ja syrjintäkiellon periaatetta tulkittava siten, että ne ovat esteenä menettelylle, jossa jäsenvaltio joko julkaisemalla tarjouskilpailun kasinokonsession myöntämiseksi fyysisesti olemassa olevassa kasinossa harjoitettavaa toimintaa varten tai sallimalla luotettavan onnenpeliyrittäjän esittää tarjouksen toimiluvan saamiseksi periaatteessa takaa mahdollisuuden siihen, että kuka tahansa – myös toiseen jäsenvaltioon sijoittautunut – laissa asetetut edellytykset täyttävä palvelujen tarjoaja voi saada konsessio-oikeuden Unkarissa sijaitsevan kasinon toiminnan harjoittamista varten ja sen saatuaan luvan harjoittaa verkossa toimivan kasinon toimintaa, mutta jossa asianomainen jäsenvaltio ei aloita julkista ja läpinäkyvää tarjouskilpailumenettelyä konsession myöntämiseksi eikä palvelujen tarjoajalla käytännössä ole mahdollisuutta esittää oma-aloitteisesti tarjousta ja jossa jäsenvaltion viranomaiset tämän vuoksi toteavat kyseisen tarjoajan tarjonneen palveluja luvatta ja siis lainvastaisesti ja määräävät tälle hallinnollisena pidettävän seuraamuksen? 7) Onko SEUT 56 artiklaa, syrjintäkiellon periaatetta ja edellytystä, jonka mukaan lupajärjestelmän on oltava läpinäkyvä, objektiivinen ja julkinen, tulkittava siten, että ne ovat esteenä menettelylle, jossa jäsenvaltio ottaa käyttöön tiettyjä onnenpelipalveluja koskevien konsessioiden myöntämiseen liittyvän tarjouskilpailujärjestelmän ja jossa konsessiot myöntävä elin voi tarjouskilpailun aloittamisen sijasta tehdä konsessiosopimuksen myös tiettyjen luotettavien onnenpeliyritysten kanssa sen sijaan, että se konsessioiden myöntämistä koskevan yhden ainoan tarjouskilpailun julkaisemisella antaisi kaikille palvelujen tarjoajille mahdollisuuden ottaa samoilla edellytyksillä osaa kyseiseen kilpailuun? 8) Jos seitsemänteen kysymykseen vastataan kieltävästi ja jos jäsenvaltio voi ottaa käyttöön useanlaisia menettelyjä saman konsession saamiseksi, onko jäsenvaltion SEUT 56 artiklaa sovellettaessa taattava näiden menettelyjen vastaavuus kyseistä perusvapautta koskevien unionin oikeuden säännösten ja määräysten tehokkuuden varmistamiseksi, kun edellytys, jonka mukaan lupajärjestelmän on oltava läpinäkyvä, objektiivinen ja julkinen, sekä yhdenvertaisen kohtelun periaate otetaan huomioon? 9) Vaikuttaako kuudenteen, seitsemänteen ja kahdeksanteen kysymykseen annettaviin vastauksiin se, ettei konsession myöntämistä koskevaa päätöstä voida kummassakaan tapauksessa saattaa tuomioistuimen tutkittavaksi eikä siihen ole muutakaan tehokasta muutoksenhakukeinoa? 10) Onko SEUT 56 artiklaa, SEU 4 artiklan 3 kohdan mukaista vilpittömän yhteistyön periaatetta, jäsenvaltioiden institutionaalista ja menettelyllistä itsemääräämisoikeutta, kun niitä tarkastellaan perusoikeuskirjan 47 ja 48 artiklan valossa, ja niistä johtuvia vaatimuksia, joiden mukaan jokaisella on oltava oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja oikeus puolustautua, tulkittava siten, että pääasiaa käsittelevä kansallinen tuomioistuin voi unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä ilmeneviä, unionin oikeudessa asetettuja edellytyksiä tutkiessaan ja kyseisen jäsenvaltion säätämien rajoitusten tarpeellisuutta ja oikeasuhteisuutta tarkastellessaan myös omasta aloitteestaan määrätä ja toimittaa tutkimuksen ja todistelumenettelyn silloinkin, kun jäsenvaltion kansallisissa prosessisäännöksissä ei anneta sille tällaista toimivaltaa? 11) Onko SEUT 56 artiklaa, kun sitä tarkastellaan perusoikeuskirjan 47 ja 48 artiklan valossa ja ottaen huomioon niistä johtuvat vaatimukset, joiden mukaan jokaisella on oltava oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja oikeus puolustautua, tulkittava siten, ettei pääasiaa käsittelevä kansallinen tuomioistuin voi unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä ilmeneviä, unionin oikeudessa asetettuja edellytyksiä tutkiessaan ja kyseisen jäsenvaltion säätämien rajoitusten tarpeellisuutta ja oikeasuhteisuutta tarkastellessaan asettaa selvitysvastuuta rajoitusten kohteena olevalle palvelujen tarjoajalle, vaan kyseisen jäsenvaltion ja käytännössä riidanalaisen päätöksen tehneen viranomaisen on perusteltava ja näytettävä toteen se, että kyseessä oleva kansallinen lainsäädäntö on sopusoinnussa unionin oikeuden kanssa ja täyttää tarpeellisuutta ja oikeasuhteisuutta koskevat edellytykset, ja että tällaisen näytön puuttumisesta seuraa jo sellaisenaan, että kyseessä olevalla kansallisella lainsäädännöllä rikotaan unionin oikeutta? 12) Onko SEUT 56 artiklaa, kun otetaan myös huomioon perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdan mukainen oikeus hyvään hallintoon, perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukainen oikeus tulla kuulluksi, perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukainen perusteluvelvollisuus ja SEU 4 artiklan 3 kohdan mukainen vilpittömän yhteistyön periaate sekä jäsenvaltion institutionaalista ja menettelyllistä itsemääräämisoikeutta koskeva periaate, tulkittava siten, etteivät nämä edellytykset täyty, jollei jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen kansallisen säännöksen perusteella ilmoita onnenpelipalvelujen tarjoajalle hallinnollisen seuraamusmenettelyn aloittamisesta ja jollei se hallinnollisen menettelyn myöhemmässä vaiheessa pyydä palvelujen tarjoajalta lausuntoa siitä, ovatko jäsenvaltion säännökset sopusoinnussa unionin oikeuden kanssa, ja sitä hankkimatta määrää yksiasteisessa menettelyssä kansallisessa oikeudessa hallinnollisena pidettävän seuraamuksen antamatta päätöksen perusteluissa yksityiskohtaista kuvausta kansallisen säännöstön unionin oikeuden mukaisuudesta ja sitä tukevasta näytöstä? 13) Täyttyvätkö SEUT 56 artiklassa, perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdassa ja 2 kohdan a ja c alakohdassa sekä 47 ja 48 artiklassa asetetut edellytykset sekä niistä johtuva vaatimus, jonka mukaan jokaisella on oltava oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja oikeus puolustautua, jos onnenpelipalvelujen tarjoajalla on mahdollisuus riitauttaa kansallisen lainsäädännön unionin oikeuden mukaisuus yksinomaan – ja ensimmäistä kertaa – kansallisessa tuomioistuimessa? 14) Onko SEUT 56 artiklaa ja jäsenvaltion velvollisuutta oikeuttaa tai perustella palvelujen tarjoamisen vapauden rajoittaminen tulkittava siten, ettei jäsenvaltio ole noudattanut kyseistä velvollisuutta, jos ajankohtana, jona kyseisestä rajoituksesta päätettiin, ei ollut olemassa rajoituksen yleisen järjestyksen mukaisuutta tukevaa merkityksellistä ja pätevää tutkimusta, eikä sitä edelleenkään ole? 15) Kun määrättävissä olevan hallinnollisen seuraamusmaksun määrää koskeva lainsäädäntökehys, kyseisen seuraamusmaksun kohteena olevan toiminnan luonne ja erityisesti kyseisen toiminnan suhde yleiseen järjestykseen ja yleiseen turvallisuuteen sekä seuraamusmaksun repressiivinen tarkoitus otetaan huomioon, voidaanko perusoikeuskirjan 47 ja 48 artiklan perusteella katsoa, että kyseinen hallinnollinen seuraamusmaksu on ’rangaistuksenluonteinen’, ja vaikuttaako tämä seikka yhdenteentoista, kahdenteentoista, kolmanteentoista ja neljänteentoista kysymykseen annettaviin vastauksiin? 16) Onko SEUT 56 artiklaa tulkittava siten, että jos ennakkoratkaisua pyytävän tuomioistuimen on edeltäviin kysymyksiin annettujen vastausten perusteella vahvistettava kyseisten säännösten ja niiden soveltamisen lainvastaisuus, käsiteltävässä asiassa on todettava, että SEUT 56 artiklan vastaisten kansallisten säännösten perusteella määrätty seuraamus on sekin unionin oikeuden vastainen?”