Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 16.7.2014 – Saksa vastaan komissio

(asia T‑295/12)

”Valtiontuki — Eläinten ruhojen ja teurasjätteiden hävittämispalvelut — Epidemiareservin ylläpitäminen — Päätös, jossa tuet todetaan sisämarkkinoille soveltumattomiksi — Etu — Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu — Julkisen palvelun velvoitteeseen liittyvä korvaus — Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja kilpailun vääristyminen — Tuen välttämättömyys — Toissijaisuus — Perusteluvelvollisuus”

1. Kilpailu — Yritykset, jotka tuottavat yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja — Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen määritelmä — Jäsenvaltioiden harkintavalta — Rajat — Komission harjoittama valvonta, joka rajoittuu ilmeiseen virheeseen (SEUT 14 artikla, SEUT 106 artiklan 2 kohta, SEUT 107 artikla, SEUT 108 artikla ja SEUT 168 artikla; komission tiedonannon 2001/C 17/04 22 kohta) (ks. 44–46, 50–53, 175 ja 176 kohta)

2. Valtiontuki — Käsite — Epidemiareservin ylläpitokustannusten vastattavaksi ottaminen — Karjankasvattajien ja teurastamoiden taloudelliseen toimintaan olennaisesti kuuluvan kustannuksen kuuluminen kyseisen käsitteen piiriin — Saastuttaja maksaa -periaatteen soveltaminen (SEUT 106 artiklan 2 kohta ja SEUT 107 artiklan 1 kohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus N:o 1069/2009) (ks. 58–61 kohta)

3. Valtiontuki — Komission päätös — Tuomioistuinvalvonta — Ilmeinen arviointivirhe — Seikka, joka ei riitä aiheuttamaan päätöksen kumoamista — Vaatimus, joka koskee tuensaajan hyväksi koituvaa taloudellista etua (SEUT 106 artiklan 2 kohta ja SEUT 107 artiklan 1 kohta) (ks. 67, 138 ja 173 kohta)

4. Valtiontuki — Käsite — Toimenpiteet, joilla pyritään korvaamaan yritykselle annetuista julkisen palvelun tehtävistä aiheutuneet kustannukset, eivät kuulu kyseisen käsitteen piiriin — Edellytykset — Selkeästi määritellyt julkisen palvelun velvoitteet — Niiden parametrien, joiden perusteella korvaus lasketaan, vahvistaminen objektiivisesti ja avoimesti — Rajaaminen kustannusten korvaamiseen — Korvauksen määrittäminen silloin, kun yritystä ei valita julkisessa hankintamenettelyssä, kyseisen alan keskivertoyrityksen kustannusten arvioinnin perusteella (SEUT 106 artiklan 2 kohta ja SEUT 107 artiklan 1 kohta) (ks. 69, 70, 84, 87, 92–97, 100, 111, 127, 130–133 ja 185 kohta)

5. Kilpailu — Yritykset, jotka tuottavat yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja — Julkisen palvelun tehtävästä aiheutuneiden kustannusten korvaaminen — Jäsenvaltioiden harkintavalta — Rajat — Komission harjoittama valvonta — Tuomioistuinvalvonta — Rajat (SEUT 106 artiklan 2 kohta ja SEUT 107 artiklan 1 kohta) (ks. 110 ja 116 kohta)

6. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet — Perustelut — Perusteluvelvollisuuden laajuus — Komission päätös, jolla valtiontuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi (SEUT 107 artiklan 1 kohta ja SEUT 296 artikla) (ks. 134, 145 ja 163 kohta)

7. Valtiontuki — Käsite — Edun myöntäminen tuensaajille — Toimenpiteiden, joilla pyritään korvaamaan mahdolliset jäsenvaltion tietylle alueelle sijoittautuneille yrityksille aiheutuvat kilpailuhaitat, kuuluminen kyseisen käsitteen piiriin (SEUT 107 artiklan 1 ja 3 kohta) (ks. 144 kohta)

8. Valtiontuki — Kilpailua rajoittava vaikutus — Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan — Arviointiperusteet — Komissiolla olevan todistustaakan laajuus (SEUT 107 artiklan 1 kohta) (ks. 151, 152, 157 ja 160 kohta)

9. Valtiontuki — Kielto — Poikkeukset — Komission harkintavalta — Julkisesta palvelusta maksettavana korvauksena myönnettävää tukea koskevista unionin puitteista annetut suuntaviivat — Se, että komissio on itse rajoittanut harkintavaltaansa — Velvollisuus noudattaa yhdenvertaisen kohtelun ja luottamuksensuojan periaatteita (SEUT 107 artiklan 3 kohta; komission tiedonannon 2012/C 8/03 2.2–2.10 jakso) (ks. 169 kohta)

Aihe

Vaatimus valtiontuesta SA.25051 (C 19/10) (ex NN 23/10), jota Saksa on myöntänyt yhdistykselle Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg, 25.4.2012 annetun komission päätöksen 2012/485/EU (EUVL L 236, s. 1) kumoamiseksi

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.