Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Ympäristö – Luonnonvaraisten lintujen suojelu – Direktiivi 79/409 – Täytäntöönpano jäsenvaltioissa

(Neuvoston direktiivin 79/409 9 artiklan 1 kohdan c alakohta)

2. Ympäristö – Luonnonvaraisten lintujen suojelu – Direktiivi 79/409 – Täytäntöönpano jäsenvaltioissa

(Neuvoston direktiivin 79/409 9 artiklan 1 kohdan c alakohta)

Tiivistelmä

1. Luonnonvaraisten lintujen suojelusta annetun direktiivin 79/409 9 artiklan 1 kohdan c alakohdassa velvoitetaan jäsenvaltiot kansallisista toimivallan jakoa koskevista säännöistä riippumatta tämän säännöksen täytäntöönpanotoimia toteuttaessaan takaamaan, että kaikissa siinä säädetyn poikkeuksen soveltamista koskevissa tapauksissa ja kaikkien suojeltujen lajien osalta sallitut metsästysmäärät eivät ylitä tässä säännöksessä asetettua pienien määrien pyynnin rajaa, joka on määritettävä täsmällisten tieteellisten tietojen perusteella.

Siitä riippumatta, mikä on kansallisessa oikeusjärjestyksessä vahvistettu sisäinen toimivallan jako, jäsenvaltioilla on velvollisuus antaa lainsäädännölliset puitteet, joilla taataan, että lintujen pyynti tapahtuu vain direktiivin 9 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisia ”pieniä määriä” koskevaa edellytystä noudattaen täsmällisten tieteellisten tietojen perusteella kyseessä olevasta lajista riippumatta.

(ks. 28 ja 29 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)

2. Jotta toimivaltaiset viranomaiset voisivat käyttää luonnonvaraisten lintujen suojelusta annetun direktiivin 79/409 9 artiklassa säädettyjä poikkeuksia vain yhteisön oikeuden kanssa yhdenmukaisella tavalla, kansallisen lainsäädännön on oltava laadittu niin, että siinä mainitut poikkeussäännökset pannaan täytäntöön oikeusvarmuuden periaatteen vaatimusten mukaisesti.

Erityisesti mainitun direktiivin 9 artiklan 1 kohdan c alakohdassa mainittua käsitettä ”pieniä määriä” koskevien kansallisten täytäntöönpanosäännösten on oltava sellaiset, että tietyn lajin pyyntiä koskevista poikkeuksista vastaavat toimivaltaiset viranomaiset voivat tukeutua riittävän täsmällisiin tietoihin noudatettavien määrällisten rajojen osalta.

Mainitun 9 artiklan 1 kohdan c alakohdan täytäntöönpanosäännöillä jäsenvaltioilla on lisäksi velvollisuus taata, että tämän säännöksen täytäntöönpanosta niissä vastaavien viranomaisten lukumäärästä ja henkilöstä riippumatta minkään suojellun lajin osalta minkään mainitun viranomaisen myöntämien metsästyslupien määrä ei ylitä tämän lajin osalta ”pienien määrien” mukaista rajaa koko kansallisella alueella. Näin ollen silloin, kun mainitun säännöksen täytäntöönpano on siirretty valtion laitoksille, lainsäädännön avulla on taattava, että niiden lintujen määrä, joiden pyyntiin kyseiset laitokset voivat antaa luvan, pysyy koko kansallisella alueella mainitussa säännöksessä asetettujen ”pienien määrien” rajoissa.

Jäsenvaltioiden mainittu velvollisuus taata, että lintujen pyynti tapahtuu mainitun 9 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen ”pienien määrien” rajoissa, edellyttää, että säädetyt hallinnolliset menettelyt on järjestetty niin, että sekä pyynnin sallimisesta tehtyjä toimivaltaisten viranomaisten poikkeuspäätöksiä että tapaa, jolla kyseisiä päätöksiä sovelletaan, valvotaan tehokkaasti ja asianmukaisessa ajassa. Alalla sovellettavassa kansallisessa menettelyssä on taattava myös se, että kyseisiin päätöksiin liittyviä edellytyksiä on noudatettava. Valvontamekanismi, jonka puitteissa direktiivin 9 artiklan kanssa ristiriitainen pyynnin salliva poikkeuspäätös kumotaan tai tällaisen pyynnin sallivan päätöksen edellytysten rikkominen todetaan vasta tämän pyynnin suorittamiseksi vahvistetun ajanjakson päätyttyä, poistaa direktiivillä vahvistetun suojelujärjestelmän tehokkaan oikeusvaikutuksen.

(ks. 33, 36, 40, 41, 44, 45 ja 47 kohta sekä tuomiolauselman 2–4 kohta)