Asia C-594/10

T. G. van Laarhoven

vastaan

Staatssecretaris van Financiën

(Hoge Raad der Nederlandenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

”Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Oikeus vähentää aikaisemmassa vaihdannan vaiheessa maksettu vero — Rajoittaminen — Yritykselle kuuluvan tavaran ottaminen verovelvollisen yksityiseen käyttöön — Yrityksen liikeomaisuuteen kuuluvan tavaran yksityiskäytön verokohtelu”

Tuomion tiivistelmä

Verotus – Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen – Liikevaihtoverot – Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä – Verolliset liiketoimet – Veron peruste – Tilanne, jossa verovelvollinen käyttää yritykselleen kuuluvia ajoneuvoja sekä yrityksen tarkoituksiin että yksityistarkoituksiin

(Neuvoston direktiivin 77/388 6 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohta ja 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan c alakohta)

Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen direktiivin 77/388, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 95/7, 6 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohtaa, luettuna yhdessä sen 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan c alakohdan kanssa, on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle verosäännöstölle, jossa annetaan verovelvolliselle, jonka ajoneuvot ovat sekä yrityskäytössä että yksityiskäytössä, lupa ensin vähentää välittömästi ja täysimääräisesti aikaisemmassa vaihdannan vaiheessa maksettu arvonlisävero mutta jossa säädetään näiden ajoneuvojen yksityiskäytön myöhemmästä vuosittaisesta verottamisesta, jossa tietyn verovuoden arvonlisäveron peruste määritetään menetelmällä, jossa tällaiseen käyttöön liittyvät kustannukset lasketaan kiinteiden parametrien mukaisesti ja jossa ei oteta oikeasuhteisesti huomioon yksityiskäytön todellista laajuutta.

(ks. 38 kohta ja tuomiolauselma)

Asia C-594/10

T. G. van Laarhoven

vastaan

Staatssecretaris van Financiën

(Hoge Raad der Nederlandenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

”Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Oikeus vähentää aikaisemmassa vaihdannan vaiheessa maksettu vero — Rajoittaminen — Yritykselle kuuluvan tavaran ottaminen verovelvollisen yksityiseen käyttöön — Yrityksen liikeomaisuuteen kuuluvan tavaran yksityiskäytön verokohtelu”

Tuomion tiivistelmä

Verotus — Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen — Liikevaihtoverot — Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä — Verolliset liiketoimet — Veron peruste — Tilanne, jossa verovelvollinen käyttää yritykselleen kuuluvia ajoneuvoja sekä yrityksen tarkoituksiin että yksityistarkoituksiin

(Neuvoston direktiivin 77/388 6 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohta ja 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan c alakohta)

Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen direktiivin 77/388, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 95/7, 6 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohtaa, luettuna yhdessä sen 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan c alakohdan kanssa, on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle verosäännöstölle, jossa annetaan verovelvolliselle, jonka ajoneuvot ovat sekä yrityskäytössä että yksityiskäytössä, lupa ensin vähentää välittömästi ja täysimääräisesti aikaisemmassa vaihdannan vaiheessa maksettu arvonlisävero mutta jossa säädetään näiden ajoneuvojen yksityiskäytön myöhemmästä vuosittaisesta verottamisesta, jossa tietyn verovuoden arvonlisäveron peruste määritetään menetelmällä, jossa tällaiseen käyttöön liittyvät kustannukset lasketaan kiinteiden parametrien mukaisesti ja jossa ei oteta oikeasuhteisesti huomioon yksityiskäytön todellista laajuutta.

(ks. 38 kohta ja tuomiolauselma)