Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Kumoamiskanne – Oikeussuojan tarve – Kantaja, joka riitauttaa päätöksen, jolla häneltä on evätty oikeus tutustua toimielimen asiakirjoihin

(EY 230 artikla)

2. Euroopan unioni – Toimielimet – Yleisön oikeus tutustua asiakirjoihin – Asetus N:o 1049/2001 – Poikkeukset oikeudesta tutustua asiakirjoihin – Perusteluvelvollisuuden laajuus

(EY 253 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus N:o 1049/2001)

3. Kumoamiskanne – Kannekelpoiset toimet – Käsite – Toimet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia – Valmistelevat toimet eivät kuulu käsitteeseen

(EY 230 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus N:o 1049/2001)

4. Euroopan unioni – Toimielimet – Yleisön oikeus tutustua asiakirjoihin – Asetus N:o 1049/2001 – Poikkeukset oikeudesta tutustua asiakirjoihin – Suppea tulkinta ja soveltaminen

(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 ja 3 kohta)

5. Euroopan unioni – Toimielimet – Yleisön oikeus tutustua asiakirjoihin – Asetus N:o 1049/2001 – Poikkeukset oikeudesta tutustua asiakirjoihin – Kolmansien taloudellisten etujen suojaaminen – Mahdollisuus käyttää perusteluina yleisiä olettamia, joita sovelletaan tiettyihin asiakirjojen luokkiin

(EY 253 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäinen luetelmakohta; neuvoston asetus N:o 659/1999)

6. Euroopan unioni – Toimielimet – Yleisön oikeus tutustua asiakirjoihin – Asetus N:o 1049/2001 – Poikkeukset oikeudesta tutustua asiakirjoihin – Kolmansien taloudellisten etujen suojaaminen – Liikesalaisuuksien käsite

(EY 287 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäinen luetelmakohta)

7. Euroopan unioni – Toimielimet – Yleisön oikeus tutustua asiakirjoihin – Asetus N:o 1049/2001 – Poikkeukset oikeudesta tutustua asiakirjoihin – Ylivoimainen yleinen etu, joka oikeuttaa asiakirjan sisältämien tietojen ilmaisemisen

(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 ja 3 kohta)

8. Euroopan unioni – Toimielimet – Yleisön oikeus tutustua asiakirjoihin – Asetus N:o 1049/2001 – Poikkeukset oikeudesta tutustua asiakirjoihin – Jäsenvaltiolta saadut asiakirjat

(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 5 kohta)

9. Euroopan unioni – Toimielimet – Yleisön oikeus tutustua asiakirjoihin – Asetus N:o 1049/2001 – Poikkeukset oikeudesta tutustua asiakirjoihin – Jäsenvaltiolta saadut asiakirjat – Jäsenvaltion mahdollisuus pyytää toimielimeltä, ettei asiakirjojen sisältöä ilmaista

(EY 10 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1–3 ja 5 kohta sekä 7 ja 8 artikla)

10. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Perustelut – Perusteluvelvollisuuden laajuus – Puutteellisia perusteluja ei voida korjata oikeudenkäynnin aikana

(EY 253 artikla)

Tiivistelmä

1. Kuka tahansa voi perusteluja esittämättä pyytää saada tutustua mihin tahansa toimielimen asiakirjaan. Tästä seuraa, että henkilöllä, jolta on evätty oikeus saada tutustua asiakirjaan tai sen osaan, on jo pelkästään tästä syystä intressi saada kieltävä päätös kumotuksi. Sen päätöksen, jonka nojalla asiakirjoihin tutustumista koskeva pyyntö oli perusteltu, kumoamisesta huolimatta asianomaisella osapuolella on edelleen päätöstä, jolla oikeus tutustua asiakirjoihin oli evätty, koskeva oikeussuojan tarve, jos pyydettyjä asiakirjoja ei ole luovutettu ja päätös, jolla oikeus tutustua asiakirjoihin on evätty, on edelleen voimassa.

(ks. 62 ja 63 kohta)

2. Kun kyse on asiakirjoja koskevasta tutustumispyynnöstä ja kyseinen toimielin epää oikeuden tutustua asiakirjoihin, sen on kussakin tapauksessa käytössään olevien tietojen perusteella osoitettava, että asiakirjat, joihin tutustumista on pyydetty, kuuluvat tosiasiassa Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetussa asetuksessa N:o 1049/2001 lueteltujen poikkeusten soveltamisalaan. Voi kuitenkin olla mahdotonta osoittaa niitä syitä, jotka kunkin asiakirjan osalta tekevät siitä luottamuksellisen, ilmaisematta asiakirjan sisältöä ja näin ollen poistamatta poikkeukselta sen olennaista merkitystä.

Sen toimielimen, joka on evännyt oikeuden tutustua asiakirjaan, on näin ollen esitettävä perustelut, joiden perusteella on mahdollista ymmärtää ja tarkistaa yhtäältä, että pyydetty asiakirja kuuluu todellakin sellaisen poikkeuksen alaan, johon on vedottu, ja toisaalta, että kyseiseen poikkeukseen liittyvä turvaamisen tarve on todellinen. Päätöksen, jolla kieltäydytään antamasta tietoja asiakirjoista, perusteluihin on sisällyttävä ainakin asiakirjaryhmittäin ne erityiset syyt, joiden perusteella kyseessä oleva toimielin katsoo, että näiden asiakirjojen julkistamiseen sovelletaan jotakin asetuksessa N:o 1049/2001 säädetyistä poikkeuksista.

Perusteluissa ei kuitenkaan välttämättä tarvitse esittää kaikkia asiaan liittyviä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevia yksityiskohtia, sillä tutkittaessa sitä, ovatko toimen perustelut asetuksen N:o 1049/2001 vaatimusten mukaisia, on otettava huomioon toimen sanamuodon lisäksi myös asiayhteys ja kaikki asiaa koskevat oikeussäännöt.

(ks. 82–84 ja 88 kohta)

3. Komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi koskevan menettelyn yhteydessä Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun asetuksen N:o 1049/2001 8 artiklasta käy ilmi, että vastaus alkuperäiseen hakemukseen on ainoastaan alustava kannanotto, jolloin hakijalle tarjotaan mahdollisuus kehottaa komission pääsihteeriä ottamaan kyseinen kanta uudelleen tarkasteltavaksi.

Tästä seuraa näin ollen, että vain komission pääsihteerin toteuttamalla toimenpiteellä, joka on luonteeltaan päätös ja jolla aikaisempi kannanotto korvataan kokonaan, voidaan saada aikaan sellaisia oikeusvaikutuksia, jotka voivat vaikuttaa hakijan etuihin, ja siksi vain se voi olla kumoamiskanteen kohde. Vastaus alkuperäiseen hakemukseen ei siten saa aikaan oikeusvaikutuksia, eikä sitä voida pitää kannekelpoisena toimena.

(ks. 101 ja 102 kohta)

4. Poikkeuksia asiakirjajulkisuudesta on tulkittava ja sovellettava suppeasti siten, ettei estetä sen yleisen periaatteen soveltamista, jonka mukaan yleisöllä on oltava oikeus tutustua mahdollisimman laajalti toimielinten hallussa oleviin asiakirjoihin.

Asiakirjoja koskevan tutustumispyynnön käsittelyssä edellytettävän tutkimisen on oltava luonteeltaan konkreettinen. Ainoastaan se seikka, että asiakirja koskee poikkeuksella suojattua etua, ei riitä perustelemaan poikkeuksen soveltamista. Tällainen soveltaminen voi lähtökohtaisesti olla perusteltua vain siinä tapauksessa, että toimielin on etukäteen arvioinut ensinnäkin sitä, aiheutuuko asiakirjaan tutustumisesta konkreettisesti ja tosiasiallisesti haittaa suojatulle edulle, ja toiseksi sitä, että niissä tilanteissa, joita Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 ja 3 kohta koskevat, ei ole olemassa ylivoimaista yleistä etua, joka oikeuttaisi pyydetyn asiakirjan sisällön ilmaisemisen. Lisäksi suojatun edun vahingoittamisen riskin on oltava kohtuudella ennustettavissa eikä puhtaasti hypoteettinen.

Lisäksi yleisön oikeus tutustua toimielinten asiakirjoihin koskee vain asiakirjoja eikä tietoja yleisemmin ymmärrettynä, eikä se merkitse toimielinten velvollisuutta vastata kaikkiin yksityisten oikeussubjektien esittämiin tietojensaantipyyntöihin.

(ks. 123–125 ja 129 kohta)

5. Voidakseen arvioida asiakirjoihin tutustumista koskevassa pyynnössä tarkoitettujen asiakirjojen sisältöä konkreettisesti ja asiakirjakohtaisesti kyseinen toimielin voi käyttää perusteluina yleisiä olettamia, joita sovelletaan tiettyihin asiakirjojen luokkiin, koska samankaltaiset yleisluonteiset toteamukset saattavat olla sovellettavissa luonteeltaan samanlaisia asiakirjoja koskeviin tutustumispyyntöihin. Valtiontukien valvontamenettelyissä tällaiset yleiset olettamat voivat perustua [EY 88] artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annettuun asetukseen N:o 659/1999 ja oikeuskäytäntöön, joka liittyy oikeuteen tutustua komission hallintomenettelyn asiakirjavihkoon kuuluviin asiakirjoihin.

Tulkittaessa Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäistä luetelmakohtaa on niin, että vaikka kyseiset asiakirjat kuuluvat komission hallintomenettelyn asiakirja-aineistoon valtiontuen valvontamenettelyssä, ei voida olettaa, että kaikkien asiakirjavihkoon sisältyvien tietojen luovuttaminen vahingoittaisi kyseisen henkilön taloudellisten etujen suojaa. Tällainen yleinen olettama olisi vastoin salassapitovelvollisuudesta valtiontukipäätöksissä annettua tiedonantoa, jonka 17 perustelukappaleessa todetaan, että tietoja, jotka koskevat julkisten palvelujen järjestämistä ja kustannuksia, ei tavallisesti katsota muiksi luottamuksellisiksi tiedoiksi.

(ks. 131, 132, 135 ja 136 kohta)

6. Komission arvioidessa asiakirjoihin tutustumista koskevaa pyyntöä, se ei saa EY 287 artiklan mukaan ilmaista niille osapuolille, joita asia koskee, salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvia tietoja, joita ovat muun muassa tuensaajayrityksen sisäistä toimintaa koskevat tiedot.

Liikesalaisuuksia ovat tiedot, joiden osalta ei ainoastaan niiden ilmaiseminen yleisölle vaan myös jo niiden antaminen muulle oikeussubjektille kuin sille, joka on tiedon antanut, voi vakavasti vahingoittaa tiedon antaneen oikeussubjektin etuja. On kuitenkin välttämätöntä, että ne edut, joita tietojen paljastaminen voi loukata, ovat objektiivisesti arvioiden suojan arvoisia. Tiedon luottamuksellisuuden arviointi edellyttää niiden oikeutettujen intressien, jotka ovat paljastamista vastaan, ja sen yleisen intressin vertaamista, jonka mukaan toimielinten toiminnassa on noudatettava avoimuusperiaatetta mahdollisimman laajalti.

Tietoja, jotka koskevat julkisten palvelujen järjestämistä ja kustannuksia, ei tavallisesti katsota luottamuksellisiksi tiedoiksi, kuten salassapitovelvollisuudesta valtiontukipäätöksissä annetun tiedonannon 17 perustelukappaleesta ilmenee. Tällaiset tiedot voivat kuitenkin kuulua liikesalaisuuksiin silloin, kun nämä tiedot liittyvät todellista tai mahdollista taloudellista arvoa omaavaan liiketoimintaan ja kun muut yritykset voisivat hyötyä niiden julkistamisesta tai käyttämisestä taloudellisesti.

(ks. 140, 143 ja 144 kohta)

7. Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetussa asetuksessa N:o 1049/2001 säädetään, ettei sen 4 artiklan 2 ja 3 kohdassa vahvistettuja poikkeuksia sovelleta, jos ylivoimainen yleinen etu edellyttää kyseessä olevan asiakirjan sisältämien tietojen ilmaisemista. Tässä yhteydessä toimielimen on vertailtava yhtäältä sitä erityistä intressiä, joka on suojattava sillä, että kyseessä olevan asiakirjan sisältämiä tietoja ei ilmaista, ja toisaalta muun muassa yleistä intressiä siihen, että tähän asiakirjaan voidaan tutustua, ottaen huomioon ne edut, joita laajemman avoimuuden avulla voidaan saavuttaa ja joita ovat, kuten asetuksen N:o 1049/2001 toisessa perustelukappaleessa täsmennetään, se, että parannetaan kansalaisten mahdollisuuksia osallistua päätöksentekomenettelyihin, ja se, että hallinnolla on demokraattisessa järjestelmässä suurempi legitimiteetti suhteessa kansalaisiin ja että hallinto on tehokkaampaa ja vastuullisempaa.

Kuitenkaan sitä erityistä intressiä, johon voi vedota se, joka pyytää oikeutta tutustua häntä henkilökohtaisesti koskevan asiakirjaan, ei voida ottaa huomioon asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna ylivoimaisena yleisenä etuna.

(ks. 147 ja 148 kohta)

8. Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 5 kohdassa ei tarkoiteta pelkästään asiakirjoja, jotka ovat jäsenvaltioiden laatimia, vaan se koskee mahdollisesti kaikkia asiakirjoja, jotka ”ovat peräisin” jäsenvaltiolta, eli toisin sanoen kaikkia jäsenvaltion toimielimelle toimittamia asiakirjoja niiden laatijasta riippumatta. Tällöin ainoat merkitykselliset kriteerit ovat asiakirjan alkuperä ja se, että asianomainen jäsenvaltio luovuttaa asiakirjan, joka oli sen hallinnassa.

Tulkinta, jonka mukaan mainitussa 4 artiklan 5 kohdassa annetaan jäsenvaltiolle yleinen ja ehdoton veto-oikeus, jonka nojalla jäsenvaltio voi estää täysin vapaan harkintansa mukaan ja ilman perusteluvelvollisuutta yhteisön toimielinten hallussa olevien asiakirjojen luovuttamisen ainoastaan siitä syystä, että kyseessä oleva asiakirja on peräisin tältä jäsenvaltiolta, ei ole yhteensoveltuva niiden tavoitteiden kanssa, joihin asetuksella N:o 1049/2001 pyritään.

Sitä vastoin eri seikat puoltavat mainitun 4 artiklan 5 kohdan sellaista tulkintaa, jonka mukaan tässä säännöksessä jäsenvaltiolle annetun toimivallan käyttöä rajoittavat tämän artiklan 1–3 kohdassa luetellut aineelliset poikkeukset niin, että jäsenvaltiolle tältä osin myönnetään vain toimivalta osallistua unionin päätöksentekoon. Tästä näkökulmasta jäsenvaltion etukäteen antama suostumus, johon mainitussa 5 kohdassa viitataan, ei siten ole vapaaharkintainen veto-oikeus vaan eräänlainen vahvistus siitä, että kyseessä ei ole 1–3 kohdassa mainittu poikkeus.

(ks. 188, 191 ja 192 kohta)

9. Koska Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 5 kohdan täytäntöönpano on annettu toimielimen ja kyseisessä 5 kohdassa annettua mahdollisuutta käyttäneen jäsenvaltion yhteiseksi tehtäväksi ja koska tällainen täytäntöönpano on siten riippuvainen niiden välisestä vuoropuhelusta, niillä on velvollisuus EY 10 artiklassa vahvistetun lojaalin yhteistyön periaatteen mukaisesti toimia yhdessä ja tehdä yhteistyötä niin, että mainittuja sääntöjä voidaan tehokkaasti soveltaa.

Jäsenvaltio, joka käytyään vuoropuhelua asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1–3 kohdassa säädettyjen poikkeusten mahdollisesta soveltamisesta yhteisön toimielimen kanssa vastustaa kyseessä olevan asiakirjan luovuttamista, on velvollinen perustelemaan tätä vastustusta mainittujen poikkeusten kannalta. Toimielin ei voi hyväksyä jäsenvaltion siltä peräisin olevan asiakirjan luovuttamista koskevaa vastalausetta, jos sitä ei ole mitenkään perusteltu tai jos esitetyissä perusteluissa ei ole tukeuduttu asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1–3 kohdassa mainittuihin poikkeuksiin. Jos toimielimen kyseessä olevalle jäsenvaltiolle osoittamasta nimenomaisesta kehotuksesta huolimatta tämä ei esitä tällaisia perusteluita, kyseisen toimielimen täytyy antaa oikeus tutustua pyydettyyn asiakirjaan, jos se puolestaan katsoo, että mitään mainituista poikkeuksista ei voida soveltaa

Kuten erityisesti kyseisen asetuksen 7 ja 8 artiklasta käy ilmi, toimielimen perusteluvelvollisuus edellyttää, että sen on todettava päätöksessään paitsi kyseisen jäsenvaltion vastustavan pyydetyn asiakirjan luovuttamista myös syyt, joihin kyseinen jäsenvaltio vetoaa päätellessään, että jotakin tämän asetuksen 4 artiklan 1–3 kohdassa säädetyistä poikkeuksista on sovellettava. Tällaisten tietojen perusteella pyynnön esittänyt voi ymmärtää sen pyynnön epäämisen alkuperän ja syyt ja toimivaltainen tuomioistuin voi tarpeen vaatiessa harjoittaa sille kuuluvaa valvontaa.

(ks. 193, 195 ja 196 kohta)

10. Päätöksen perustelujen on sisällyttävä itse päätökseen, eikä komission jälkikäteen esittämiä selityksiä voida poikkeustapauksia lukuun ottamatta ottaa huomioon. Tästä seuraa, että päätöksen itsessään on oltava riittävä eikä sen perusteluina voida pitää sellaisia kirjallisia tai suullisia selityksiä, jotka on annettu jälkeenpäin kyseistä päätöstä koskevan kanteen jo ollessa unionin tuomioistuinten käsiteltävänä.

(ks. 199 kohta)