YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN

TUOMIO (kolmas jaosto)

17 päivänä maaliskuuta 1998

Asia T-183/95

Giuseppe Carraro

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Henkilöstö — Henkilöstösääntöjen 24 artikla — Avustamisvelvoite — Implisiittinen hylkäyspäätös”

Täydellinen teksti italian kielellä II-329

Aihe:

Kanne, jossa vaaditaan yhtäältä kumoamaan komission implisiittinen päätös, jolla se hylkäsi kantajan 28.7.1994 tekemän avustamispyynnön, ja toisaalta vahingonkorvausta.

Lopputulos:

Kumoaminen, ja hylkääminen muilta osin.

Tuomion lyhennelmä

Kantajan, joka on virkamies Ispran yhteisessä tutkimuskeskuksessa (jäljempänä tutkimuskeskus), tehtävänä on valvoa ulkopuolisen yrityksen (jäljempänä tarjouskilpailun voittaja) suoritettavaksi annettuja rakennustöitä sekä tähän liittyvien kulujen sääntöjenmukaisuutta. Kantaja totesi teknisiä ja kirjanpidollisia virheitä, joista hän ilmoitti tutkimuskeskuksen hallinnolle. Tarjouskilpailun voittajan asiamies osoitti kantajalle 20.6.1994 vastauksen, johon kantaja katsoo sisältyvän häntä koskevia loukkaavia väitteitä.

Kantaja teki 28.7.1994 Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) 24 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla avustamispyynnön.

Kantaja saattoi asian myös Italian viranomaisten käsiteltäväksi, jotta nämä toteaisivat kunnianloukkauksen.

Koska nimittävä viranomainen ei antanut vastausta, kantaja teki 24.2.1994 henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun valituksen.

Komissio ilmoitti kantajalle 13.6.1995 päiväämällään kirjeellä, että sisäisen tutkimuksen perusteella oli tarpeen kääntyä riippumattoman asiantuntijan puoleen ja suorittaa ylimääräinen teknisiä ja kirjanpidollisia seikkoja koskeva arviointi. Kantaja nosti 4.10.1995 nyt esillä olevan kanteen. Komissio ilmoitti kantajalle 22.5.1996 päiväämällään kirjeellä, että se oli päättänyt asiantuntijalausunnon perusteella, ettei se hyväksy kantajan avustamispyyntöä.

Kumoamisvaatimusten tutkittavaksi ottaminen

Jos komissio ei ole vastannut neljän kuukauden kuluessa valituksen jättämisestä, henkilöstösääntöjen VII osastoon sisältyvässä menettelyssä asian katsotaan tulleen hylätyksi implisiittisellä päätöksellä, josta voi valittaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle (19 kohta).

Komission 13.6.1995 päiväämässä kirjeessä ilmoitetaan ainoastaan tietyistä toimista kantajan vaatimuksen ja valituksen täydellistä tutkimista varten ja siirretään päätöksentekoa myöhempään ajankohtaan. Siinä ei näin ollen vastata kantajan vaatimuksiin, joissa pyydetään nimittävältä viranomaiselta avustamista henkilöstösääntöjen 24 artiklassa tarkoitetulla tavalla. Tällaisella kirjeellä ei ole mitään oikeudellisia vaikutuksia, eikä sillä varsinkaan voida pidentää henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklassa säädettyjä määräaikoja (20 ja 21 kohta).

Viittaukset: Asia 40/71, Richez-Parisev. komissio, 17.2.1972 (Kok. 1972, s. 73, 8 kohta); asia 7/86, Vincent v. parlamentti, 10.6.1987 (Kok. 1987, s. 2473,12 kohta); asiaT-223/95, Ronchi v. komissio, 6.11.1997 (Kok. H. 1997, s. II-879, 28 kohta).

Edellä esitetyn perusteella kumoamisvaatimukset voidaan ottaa tutkittaviksi (23 kohta).

Pääasia

Kumoamisvaatimukset ja aineettoman vahingon korvaamista koskevat vaatimukset

Henkilöstösääntöjen 24 artiklan ensimmäisessä kohdassa edellytetään, että kun virkamiehen tehtävien hoitamiseen liittyvästä ammattikunniasta esitetään vakavia väitteitä, toimielimen on toteutettava kaikki toimenpiteet sen tarkistamiseksi, ovatko väitteet perusteltuja, ja mikäli näin ei ole, sen on hylättävä väitteet ja toteutettava toimenpiteet loukatun maineen palauttamiseksi (31 kohta).

Viittaukset: Em. asia Ronchi v. komissio, 48 kohta.

Esillä olevassa asiassa tarjouskilpailun voittajan asiamiehen väite, jonka mukaan ”Carraron toiminta sopimuspuolta kohtaan johtuu henkilökohtaisista syistä, ja luultavasti syynä on se, ettei sopimuspuoli ollut suositellut hänen poikaansa”, on vakava väite virkamiehen tehtävien hoitamiseen liittyvästä ammattikunniasta. Näin ollen komission on puututtava asiaan tarvittavalla ripeydellä ja ratkaistava asia siihen liittyvien olosuhteiden edellyttämällä nopeudella ja huolellisuudella voidakseen todeta tosiseikat ja tehdä kaikkien asiaan vaikuttavien seikkojen perusteella asianmukaiset johtopäätökset (32 ja 33 kohta).

Viittaukset: Asia T-294/94, Dimitriadis v. tilintarkastustuomioistuin, 28.2.1996 (Kok. H. 1996, s. II-151, 39 kohta).

Esillä olevassa asiassa Icului yli seitsemän kuukautta avustamispyynnön esittämisestä, ennen kuin komissio suoritti sisäisen tutkimuksen tosiseikkojen selvittämiseksi ja kääntyi ulkopuolisen asiantuntijan puoleen teknisten ja kirjanpidollisten seikkojen arvioimista varten. Komissio ei siis ole toiminut tarvittavalla nopeudella, eikä se ole vastannut kantajan avustamispyyntöön kaikella siltä edellytetyllä huolellisuudella.

Implisiittisen hylkäyspäätöksen kumoaminen ja yhden ecun suuruisen symbolisen vahingonkorvauksen myöntäminen ovat riittävä korvaus kantajan kärsimästä aineettomasta vahingosta.

Vaatimus, joka koskee sitä, että komissio on velvoitettava korvaamaan kantajalle hänen kansallisissa tuomioistuimissa nostamistaan kanteista aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

Minkään seikkojen perusteella ei voida todeta välitöntä syy-yhteyttä komission sen virheen, jonka on väitetty aiheutuneen avustamispyynnön implisiittisestä hylkäämisestä, sekä sen vahingon, jota on väitetty aiheutuneen oikeudenkäyntikuluista kansallisessa tuomioistuimessa, välillä. Komission avustamiseen ei nimittäin välttämättä sisälly oikeudenkäynnin aloittaminen kansallisessa tuomioistuimessa. Lisäksi kantaja on saattanut asian italialaisten tuomioistuinten käsiteltäväksi jo ennen kanteen kohteena olevan päätöksen tekemistä (41 kohta).

Yhteisöjen tuomioistuimen tehtävänä ei myöskään ole, sen harjoittaessa laillisuusvalvontaa, osoittaa määräyksiä toimielimille. Perustamissopimuksen 176 artiklan mukaisesti toimielimen, jonka toimi on julistettu mitättömäksi, on toteutettava yhteisöjen tuomioistuimen tuomion täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet (44 kohta).

Viittaukset:AsiaT-84/91, Meskensv. parlamentti, 8.10.1992(Kok. 1992, s. II-2335,73 kohta).

Ratkaisu:

Komission implisiittinen päätös, jolla se hylkäsi kantajan 28.7.1994 tekemän avustamispyynnön, kumotaan.

Komissio velvoitetaan maksamaan kantajalle yhden ecun suuruinen symbolinen korvaus aineettomasta vahingosta.

Kanne hylätään muilta osin.