AlVG:n 23 §:ssä, jonka otsikkona on ”Ennakot eläkejärjestelmän mukaisista etuuksista”, säädetään seuraavaa:

”1. Työttömille, jotka ovat tehneet hakemuksen siitä, että heille myönnetään

1) lakisääteisen eläke- tai tapaturmavakuutuksen mukainen etuus vähentyneen työkyvyn tai ansiokyvyttömyyden perusteella taikka siirtymäajan korvaus tai

2) yleisen sosiaaliturvalain, kaupan ja teollisuuden alojen sosiaaliturvalain tai maataloustuottajien sosiaaliturvalain mukainen eläke-etuus vanhuuden perusteella taikka yötyölain mukainen erityiseläke,

voidaan myöntää ennakkona työttömyyspäivärahaa tai hätätilanteiden avustusta siihen asti, kunnes heidän näitä etuuksia koskeva hakemuksensa on ratkaistu.

2. Työttömyyspäivärahan tai hätätilanteiden avustuksen myöntämiseksi ennakkona on välttämätöntä, että

1) lukuun ottamatta – – työkykyä, työhalukkuutta ja työvalmiutta muut tämän etuuden saamisen edellytykset täyttyvät,

2) asiaan liittyvien olosuhteiden perusteella on oletettava, että sosiaaliturvaetuus myönnetään ja

3) edellä 1 momentin 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa tämän lisäksi on saatu eläkevakuutuslaitoksen vahvistus siitä, että kahden kuukauden kuluessa eläkkeen määräpäivästä ei todennäköisesti voida vahvistaa velvollisuutta etuuden maksamiseen tällä perusteella.

3. Haettaessa 1 momentin 1 kohdan mukaista etuutta, henkilöä pidetään työttömänä myös, kun hänellä ei enää ole oikeutta saada vastiketta voimassa olevan palvelussuhteen perusteella ja hänen oikeutensa sairauspäivärahaan on loppunut.

4. Ennakko on myönnettävä maksettavan työttömyyspäivärahan (hätätilanteiden avustuksen) suuruisena mutta enintään 1/30:n suuruisena etuuksien keskimääräisestä suuruudesta, mukaan lukien 1 momentin 1 kohdan ja 1 momentin 2 kohdan mukaiset lapsilisät. Jos työvoimaviranomaisten aluetoimiston tiedossa on sosiaalivakuutuslaitoksen kirjallisen ilmoituksen perusteella, että oletettavissa oleva etuus on pienempi, on ennakkona maksettavaa etuutta pienennettävä vastaavasti. Ennakko on 1 momentin 2 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa myönnettävä taannehtivasti eläkkeen määräpäivästä lähtien, jos eläkkeen hakija on tehnyt hakemuksen 14 päivän kuluessa 2 momentin 3 kohdan mukaisen vahvistuksen esittämisestä.

5. Jos aluetoimisto on myöntänyt 1 momentin mukaisen ennakon tai työttömyyspäivärahan taikka hätätilanteiden avustuksen, työttömän oikeus 1 momentin 1 kohdan taikka 1 momentin 2 kohdan mukaiseen etuuteen samalta ajanjaksolta siirtyy aluetoimiston myöntämän etuuden suuruisena liittovaltiolle käytettäväksi työmarkkinapolitiikan tukemiseen, lukuun ottamatta sairausvakuutusmaksuja, heti kun aluetoimisto on esittänyt sosiaalivakuutuslaitokselle vaatimuksen oikeuden siirrosta (lakiin perustuva siirto). Oikeuden siirto pätee vain myöhemmin maksettavien maksujen suuruisena, ja sillä on etusija.

6. Lakisääteisten sairausvakuutuslaitosten on korvattava Itävallan sosiaaliturvalaitosten keskusliiton kautta sairausvakuutusmaksut, jotka on maksettu työttömyysvakuutusvaroista (42 §:n 3 momentti) edellä 5 momentissa mainittuna ajanjaksona, ja korvaus lasketaan ASVG:n 73 §:n 2 momentissa vahvistetun prosenttiosuuden mukaisesti määristä, jotka eläkevakuutuslaitokset ovat 5 momentin mukaisesti maksaneet.

7. Jos 1 momentin mukaista eläkettä ei myönnetä, ennakko katsotaan työttömyyspäivärahaksi tai hätätilanteiden avustukseksi siltä ajalta ja sen suuruisena kuin sitä on maksettu, mikä merkitsee sitä, että erotusta ei ole myöhemmin maksettava ja että etuutta koskevan oikeuden kestoa lyhennetään 18 §:n mukaisesti.”