Unionin lainsäätäjä nimittäin on ulottanut kyseisen käsitteen koskemaan muitakin tilanteita kuin pelkkää ylivarauksesta johtuvaa lennolle pääsyn epäämistä, jota tarkoitettiin aikaisemmin sitä korvausjärjestelmää koskevista yhteisistä säännöistä, jota sovelletaan, jos matkustajalta säännöllisessä lentoliikenteessä evätään pääsy lennolle, annetun asetuksen N:o 295/91 1 artiklassa, ja on antanut sille laajan merkityksen, joka koskee kaikkia tilanteita, joissa lentoliikenteen harjoittaja kieltäytyy kuljettamasta matkustajaa.

Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen N:o 295/91 kumoamisesta annetun asetuksen N:o 261/2004 2 artiklan j alakohdassa ja 4 artiklassa tarkoitettua lennolle pääsyn epäämisen käsitettä on tulkittava siten, että se koskee paitsi ylivaraustilanteista johtuvia lennolle pääsyn epäämisiä myös muista syistä, kuten toiminnallisista syistä, johtuvia lennolle pääsyn epäämisiä.

Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen N:o 295/91 kumoamisesta annetun asetuksen N:o 261/2004 2 artiklan j alakohtaa ja 4 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että poikkeukselliset olosuhteet, jotka saavat lentoliikenteen harjoittajan järjestämään lentoja uudelleen tällaisten olosuhteiden jälkeen, eivät voi olla hyväksyttävä syy evätä pääsy näille myöhemmille lennoille eivätkä ne voi myöskään vapauttaa liikenteenharjoittajaa saman asetuksen 4 artiklan 3 kohtaan perustuvasta velvollisuudesta antaa korvaus matkustajalle, jolta se epää pääsyn jollekin näistä mainittujen olosuhteiden jälkeen järjestetyistä lennoista.

Toisin kuin asetuksen N:o 261/2004 5 artiklan 3 kohdassa, sen 2 artiklan j alakohdassa ja 4 artiklassa nimittäin ei säädetä, että jos lennolle pääsyn epääminen liittyy poikkeuksellisiin olosuhteisiin, joita ei olisi voitu välttää, vaikka kaikki kohtuudella edellytettävät toimenpiteet olisi toteutettu, lentoliikenteen harjoittaja vapautuu velvollisuudestaan antaa korvaus matkustajille, joilta on evätty pääsy lennolle vastoin heidän tahtoaan. Tästä seuraa, ettei unionin lainsäätäjän tarkoituksena ole ollut, että mainittu korvaus voitaisiin jättää antamatta poikkeuksellisiin olosuhteisiin liittyvistä syistä.

Lisäksi asetuksen N:o 261/2004 johdanto-osan 15 perustelukappaleesta ilmenee, että poikkeukselliset olosuhteet voivat kohdistua vain ”tiettyyn lentokoneeseen jonakin tiettynä päivänä”, mistä ei voi olla kyse silloin, kun matkustajalta evätään pääsy lennolle tällaisista edelliseen lentoon vaikuttaneista olosuhteista johtuvan lentojen uudelleenjärjestelyn takia. Poikkeuksellisten olosuhteiden käsitteellä nimittäin on tarkoitus rajoittaa lentoliikenteen harjoittajan velvollisuuksia ja jopa vapauttaa se niistä silloin, kun kyseessä olevaa tapahtumaa ei olisi voitu välttää, vaikka kaikki kohtuudella edellytettävät toimenpiteet olisi toteutettu. On niin, että vaikka tällainen liikenteenharjoittaja joutuu peruuttamaan lennon, joka oli tarkoitus lentää päivänä, jolloin lentokenttähenkilökunta onkin lakossa, ja päättää sitten järjestää myöhemmät lentonsa uudelleen, sen ei mitenkään voida katsoa joutuneen epäämään kyseisen lakon takia lennolle pääsyä matkustajalta, joka on asianmukaisesti ilmoittautunut lennolle kaksi päivää mainitun lennon peruuttamisen jälkeen.

(ks. 36, 37 ja 40 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)