YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (neljäs jaosto)

13 päivänä joulukuuta 1996

Asia T-128/96

Giorgio Lebedef

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Henkilöstö — Komissio kieltäytyi jakamasta sisäisessä postissaan erään riippumattoman ammattiyhdistyksen henkilöstötiedotteita — Oikeussuojaintressi — Tutkittavaksi ottaminen — Vahingonkorvausvaatimus — Oikeudenkäynnin kohde — Yhteenveto kanneperusteista — Tutkittavaksi ottaminen”

Täydellinen teksti ranskankielellä II-1679

Ailie:

Kanne, jossa toisaalta vaaditaan kumottavaksi henkilöstö- ja hallintoasioiden pääosaston (PO IX) alaisen ”suhteet henkilöstön henkilöstösääntöjen mukaiseen edustustoon sekä ammattiliittoihin ja henkilöstöjärjestöihin” nimisen yksikön päällikön päätös kieltää jakamasta komission sisäisessä postissa Action & Défense — Luxembourg -nimisen riippumattoman ammattiyhdistyksen komission Luxemburgin henkilöstölle suunnattuja tiedotteita ja jossa toisaalta vaaditaan aiheutuneiden vahinkojen korvaamista.

Lopputulos:

Tutkimatta jättäminen. Lausunnon antaminen väliintulohakemuksesta raukeaa.

Määräyksen lyhennelmä

Kantaja, joka on komission virkamies ja jonka toimipaikka on Euroopan yhteisöjen tilastotoimistossa (Eurostat) Luxemburgissa, on riippumattoman ammattiyhdistyksen Action et Defense — Luxembourg pääsihteeri.

Action et Defense perustettiin 7.6.1995, ja se hyväksyi sääntönsä ja valitsi 21.9.1995 ensimmäisen täytäntöönpanokomiteansa. Sittemmin sitä kiellettiin jakamasta henkilöstötiedotteitaan komission sisäisessä postissa.

Kantaja pyysi 18.10. ja 19.10.1995 lähettämillään kirjeillä komission henkilöstö- ja hallintoasioiden pääosaston (PO IX) alaisen ”suhteet henkilöstön henkilöstösääntöjen mukaiseen edustustoon sekä ammattiliittoihin ja henkilöstöjärjestöihin” nimisen yksikön (jäljempänä ammattiliittoyksikkö) päällikköä selvittämään kyseisen kiellon perustelut ja kumoamaan sen.

Ammattiliittoyksikön päällikkö vastasi näihin kahteen kirjeeseen 26.10.1995 päivätyllä kirjeellä. Hän selvitti, että päätös kieltää Action et Défensen tiedotteiden jakaminen perustui komission sekä ammattiliittojen ja henkilöstöjärjestöjen välisistä suhteista 20.9.1974 tehdyn sopimuksen (jäljempänä puitesopimus) 21 artiklaan; Action et Defense ei ollut liittynyt tähän puitesopimukseen.

Kantaja teki 20.12.1995 Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan perusteella valituksen, joka koski ammattiliittoyksikön päällikön kieltoa ”levittää sisäisessä postissa ammattiyhdistyksen [Action et Defense] komission Luxemburgin henkilöstölle suunnattuja tiedotteita”, edellä mainittua 26.10.1995 päivättyä kirjettä sekä kysymystä aiheutuneen vahingon korvaamisesta.

Henkilöstöasioista vastaava komission jäsen teki 15.3.1996 päätöksen ”käytännemääräyksistä, joita sovelletaan ammattiliittojen ja henkilöstöjärjestöjen, jotka eivät ole allekirjoittaneet puitesopimusta, tiedotteisiin sekä niiden edustajien, jotka eivät ole ammattiliittojen ja henkilöstöjärjestöjen vaaliluetteloissa, tiedotteisiin”. Näiden määräysten asian kannalta merkityksellisessä osassa täsmennetään seuraavaa: ”Ammattiliitot ja henkilöstöjärjestöt, jotka eivät ole allekirjoittaneet puitesopimusta komission kanssa — — saavat käyttää komission kopiointi- ja postinjakelupalveluja niiden toimintaan liittyvien henkilöstötiedotteiden jakelussa. Näissä käytännemääräyksissä pidetään ammattiliittoina ja henkilöstöjärjestöinä järjestöjä, jotka noudattavat puitesopimuksen 1.2 aja b luvussa esitettyjä periaatteita.”

Ammattiliittoyksikön päällikkö ilmoitti 15.3.1996 päivätyssä kirjeessä käytännemääräykset Action et Défensen pääsihteerille. Tässä kirjeessä hän ilmoitti niiden täytäntöönpanosta ja totesi seuraavaa: ”Kestoltaan noin kaksivuotisen kokeilujakson (jonka aikana pidetään seuraavat henkilöstösääntöjen mukaiset vaalit) jälkeen [käytännemääräyksiä] voidaan mahdollisesti tarkastella uudestaan niiden sisällön mahdolliseksi tarkentamiseksi”.

Kantajan valitus hylättiin 10.5.1996 tehdyllä päätöksellä, joka annettiin kantajalle tiedoksi 14.5.1996 päivätyllä kirjeellä. Päätöksessä todetaan, että käytännemääräyksillä ”kaikki ammattiliitot ja henkilöstöjärjestöt saatetaan tasavertaiseen asemaan, mitä tulee niiden toimintaa koskevien tiedotteiden jakeluun komissiossa” ja että ”tehty ratkaisu vastaa täysin valittajan esittämää vaatimusta”.

Vaatimusten tutkittavaksi ottaminen

Jos asianosainen haluaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaisevan työjärjestyksensä 114 artiklan 1 kohdan perusteella asian tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä koskevan väitteen, jossa ei ole kysymys pääasian ratkaisemisesta, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi mainitun artiklan 3 kohdan mukaisesti ratkaista asian pitämättä suullista käsittelyä. Samaten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi ratkaista väitteen ilman suullista käsittelyä, mikäli se työjärjestyksensä 113 artiklan ja 114 artiklan 3 ja 4 kohdan perusteella tutkii viran puolesta ehdottoman prosessinedellytyksen. Esillä olevassa asiassa oikeudenkäyntiasiakirjojen perusteella on mahdollista ratkaista komission väite kumoamisvaatimuksen tutkittavaksi ottamisesta ilman suullista käsittelyä. Samoin niiden perusteella voidaan tutkia viran puolesta vahingonkorvausvaatimuksen tukittavaksi ottaminen (14 kohta).

Kumoamisvaatimus

Kanne on ymmärrettävä niin, että sillä vaaditaan kumottavaksi ammattiliittoyksikön päällikön päätös kieltää komission sisäisessä postissa Action & Défensen komission Luxemburgin henkilöstölle suunnattujen tiedotteiden levittäminen; tämä päätös vahvistettiin 26.10.1995 päivätyssä kirjeessä (jäljempänä riidanalainen päätös) (18 kohta).

Oikeussuojaintressiä on arvioitava kanteen nostamishetken mukaan (19 kohta).

Viittaukset: asia T-49/91, Turner v. komissio, 18.6.1992 (Kok. 1992, s. II-1855, 24 kohta).

Riidanalainen päätös on korvattu 15.3.1996 tehdyllä komission henkilöstöasioista vastaavan jäsenen päätöksellä, jolla vahvistettiin käytännemääräykset, joiden perusteella ne ammattiliitot ja henkilöstöjärjestot, kuten Action & Defense, jotka eivät ole allekirjoittaneet puitesopimusta, ”saavat käyttää komission kopiointi- ja postinjakelupalveluja niiden toimintaan liittyvien henkilöstötiedotteiden osalta”. Sisällöltään 15.3.1996 tehty päätös vastaa siten riidanalaisen päätöksen kumoamista (20 kohta).

Koska kantajan vaatimus on tältä kohdin tullut toteutetuksi jo ennen kanteen nostamista 14.8.1996, kantajalla ei ole perusteltua oikeussuojaintressiä vaatia riidanalaisen päätöksen kumoamista. Vailla merkitystä on se, että näitä käytännemääräyksiä voidaan kestoltaan noin kaksivuotisen kokeilujakson jälkeen tarkastella uudestaan niiden sisällön mahdolliseksi tarkentamiseksi. Kantaja ei voi riidanalaisen päätöksen osalta vedota jo nyt oikeussuojaintressiin sillä perusteella, että mainittu tarkastelu voi aikanaan johtaa uuteen hallinnolliseen päätökseen, jolla Action & Défenseä, edellyttäen ettei se ole tällä välin allekirjoittanut puitesopimusta, kielletään käyttämästä komission kopio- ja postinjakelupalveluja henkilöstötiedotteidensa levittämiseen (21 kohta).

Siten kumoamisvaatimus on jätettävä tutkimatta, eikä komission muista prosessiväitteistä ole tarpeen lausua (22 kohta).

Vahingonkorvausvaatimus

EY: n tuomioistuimen perussäännön 19 artiklan ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaan kanteessa on mainittava oikeudenkäynnin kohde ja yhteenveto kanteen oikeudellisista perusteista. Näiden tietojen on oltava riittävän selviä ja täsmällisiä, jotta vastaaja voi valmistella puolustustaan ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ratkaista asian taipeen vaatiessa ilman muita tietoja. Oikeusvarmuuden ja hyvän oikeudenhoidon takaamiseksi kanteen tutkittavaksi ottaminen edellyttää, että kannekirjelmässä itsessään on vaikkakin summittaisesti niin kuitenkin johdonmukaisesti ja ymmärrettävästi esitetty ne olennaiset tosiasiat ja oikeudelliset seikat, joihin kanne perustuu (24 kohta).

Viittaukset: asia T-387/94, Asia Motor France ym. v. komissio, 18.9.1996 (Kok. 1996, s. II-961, 106 kohta).

Kanne, joka ei ole riittävän täsmällinen, on jätettävä tutkimatta; EY:n tuomioistuimen perussäännön 19 artiklan ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen kuuluu ehdottomiin prosessiväitteisiin, jotka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi milloin tahansa tutkia viran puolesta mainitun työjärjestyksen 113 artiklan perusteella (25 kohta).

Viittaukset: asia T-64/89, Automec v. komissio, 10.7.1990 (Kok. 1990, s. II-367, 73 ja 74 kohta).

Lausunnon antaminen väliintulohakemuksesta, jonka Union syndicale — Luxembourg on esittänyt, raukeaa (28 kohta).

Ratkaisu:

Kannetta ei tutkita.

Lausunnon antaminen väliintulohakemuksesta raukeaa.

Kantaja vastaa kaikista omista ja komissiolle aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista. Union syndicale — Luxembourg vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.