Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Tosiseikkojen virheellinen arviointi – Tutkimatta jättäminen – Tosiseikkojen oikeudellinen luonnehdinta – Tutkittavaksi ottaminen

(EY 225 artikla; yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 58 artikla)

2. Euroopan yhteisöjen omat varat – Tuonti- tai vientitullien kantaminen jälkitullauksin – Asetuksen N:o 2913/92 220 artiklan 2 kohdan b alakohdassa säädetyt tuontitullien tileihin kirjaamatta jättämisen edellytykset – Viranomaisen virhe, jota ”tullivelan maksuvelvollinen ei ole voinut kohtuudella havaita” – Arviointiperusteet – Asetus N:o 1359/95, jossa on monitahoisiksi määriteltäviä säännöksiä

(Neuvoston asetuksen N:o 2913/92 220 artiklan 2 kohdan b alakohta; neuvoston asetus N:o 1359/95)

Tiivistelmä

1. EY 225 artiklasta ja yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 58 artiklasta seuraa, että valitus voi koskea vain oikeuskysymyksiä. Ainoastaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on näin ollen toimivaltainen toisaalta määrittämään ratkaisun perustaksi asetettavat tosiseikat, lukuun ottamatta sellaisia tapauksia, joissa määritettyjen tosiseikkojen paikkansapitämättömyys käy ilmi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle toimitetuista asiakirjoista, ja toisaalta arvioimaan näitä tosiseikkoja. Lukuun ottamatta sitä tapausta, että tuomioistuimelle toimitettu aineisto on otettu huomioon vääristyneellä tavalla, tosiseikkojen arviointi ei ole sen luonteinen oikeuskysymys, että se sellaisenaan kuuluisi yhteisöjen tuomioistuimen harjoittaman valvonnan piiriin valitusasian käsittelyn yhteydessä. Sitä vastoin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määritettyä ratkaisun perustaksi asetettavat tosiseikat ja arvioitua näitä tosiseikkoja yhteisöjen tuomioistuimella on EY 225 artiklan nojalla toimivalta valvoa näiden tosiseikkojen oikeudellista luonnehdintaa ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen niiden perusteella tekemiä oikeudellisia johtopäätöksiä. Tällainen luonnehdinta muodostaa oikeuskysymyksen, joka täten voidaan saattaa yhteisöjen tuomioistuimen valvonnan alaiseksi valituksella.

(ks. 40 ja 41 kohta)

2. Yhteisön tullikoodeksista annetun asetuksen N:o 2913/92 220 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaan kaikkien seuraavien kolmen edellytyksen on täytyttävä, jotta toimivaltaiset viranomaiset eivät saa kirjata tuontitulleja tileihin jälkikäteen: tullit ovat jääneet kantamatta toimivaltaisen viranomaisen virheen takia, viranomaisen virhe on luonteeltaan sellainen, että vilpittömässä mielessä toiminut tullivelallinen ei ole voinut kohtuudella havaita sitä, ja tullivelallinen on noudattanut kaikkia voimassa olevassa säännöstössä olevia tulli-ilmoitusta koskevia säännöksiä.

Toimivaltaisten tulliviranomaisten virheen havaittavuudesta on todettava, että sitä arvioitaessa on otettava huomioon virheen laatu, kyseisillä toimijoilla oleva kokemus alalta sekä se huolellisuus, jota nämä ovat noudattaneet. Virheen laatua on arvioitava ottaen huomioon kysymyksessä olevan säännöstön monimutkaisuus tai – päinvastoin – riittävä yksinkertaisuus sekä aika, jonka viranomaiset ovat jatkaneet virheellistä käytäntöään.

Tältä osin asetuksen N:o 1359/95, jolla muutettiin tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun asetuksen N:o 2658/87 liitteitä I ja II ja kumottiin asetus N:o 802/80, tietyt säännökset synnyttävät tilanteen, joka ei ole riittävän yksinkertainen, jotta niiden tarkastelun perusteella olisi helppo havaita, että tiettyihin tavaroihin liittyvien tariffikiintiöiden käyttöä 1.7.1995 lukien koskee edelleen asetuksessa N:o 774/94 säädetyn tuontijärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä siipikarjanliha-alalla annetussa asetuksessa N:o 1431/94 säädetty edellytys, jonka mukaan tuontitodistus on esitettävä. Näissä olosuhteissa kyseistä lainsäädäntöä voidaan objektiivisesti katsoen pitää monimutkaisena, ja erehdykset, jotka tulliviranomaiset käyttötariffejaan muuttaessaan tekivät jättäessään mainitsematta, että kyseisten tavaroiden tuonti edellytti tuollaisen todistuksen esittämistä, ovat sellaisia, etteivät elinkeinonharjoittajat voineet niitä kohtuudella havaita.

(ks. 46–48 ja 54–56 kohta)