ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 239/18

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 17.5.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil d’État – Ranska) – Association française des entreprises privées (AFEP) ym. v. Ministre des Finances et des Comptes publics

(Asia C-365/16) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettava yhteinen verojärjestelmä - Direktiivi 2011/96/EU - Kaksinkertaisen verotuksen välttäminen - Yhteisöveroon liittyvä 3 prosentin lisävero))

(2017/C 239/24)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d’État

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Association française des entreprises privées (AFEP), Axa, Compagnie générale des établissements Michelin, Danone, ENGIE, anciennement GDF Suez, Eutelsat Communications, LVMH Moët Hennessy-Louis Vuitton SA, Orange SA, Sanofi SA, Suez Environnement Company, Technip, Total SA, Vivendi, Eurazeo, Safran, Scor SE, Unibail-Rodamco SE ja Zodiac Aerospace

Vastaaja: Ministre des Finances et des Comptes publics

Tuomiolauselma

Eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 30.11.2011 annetun neuvoston direktiivin 2011/96/EU, sellaisena kuin se on muutettuna 8.7.2014 annetulla neuvoston direktiivillä 2014/86/EU, 4 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle emoyhtiön sijaintijäsenvaltion verotustoimenpiteelle, jossa säädetään kannettavaksi veroa emoyhtiön jakaessa osinkoja ja jossa veron määräytymisperusteena on jaettujen osinkojen määrä, johon sisältyvät tämän yhtiön ulkomaisilta tytäryhtiöiltään saamat osingot.

(1) EUVL C 335, 12.9.2016.
1)

Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna 16.11.2000 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 2700/2000, 220 artiklan 2 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että tuoja voi tukeutua perusteltuun luottamukseen tämän säännöksen nojalla vastustaakseen tuontitullien tileihin kirjaamista jälkikäteen siten, että hän vetoaa vilpittömään mieleensä, ainoastaan silloin, kun kolme kumulatiivista edellytystä täyttyy. Ensinnäkin näiden tullien kantamatta jättämisen on pitänyt johtua toimivaltaisten viranomaisten omasta virheestä, lisäksi tämän virheen on oltava luonteeltaan sellainen, ettei vilpittömässä mielessä toiminut velan maksamisesta vastuussa ollut ole voinut kohtuudella havaita sitä, ja velan maksamisesta vastuussa olleen on pitänyt noudattaa kaikkia voimassa olevia tulli-ilmoitustaan koskevia säännöksiä. Tällainen perusteltu luottamus puuttuu erityisesti silloin, kun tuoja on jättänyt siitä huolimatta, että hänellä oli ilmeisiä syitä epäillä A-alkuperätodistuksen oikeellisuutta, ottamasta kaikkien mahdollisuuksiensa mukaisesti selvää todistuksen antamisen olosuhteista tarkistaakseen, olivatko nämä epäilyt perusteltuja. Tällainen velvollisuus ei kuitenkaan merkitse sitä, että tuoja olisi velvollinen yleisellä tavalla tarkastamaan systemaattisesti ne olosuhteet, joissa viejämaan tulliviranomaiset antoivat A-alkuperätodistuksen. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävänä on arvioida kaikkien pääasian konkreettisten seikkojen perusteella, täyttyvätkö nämä kolme edellytystä tässä tapauksessa.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 104/21

Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 9.2.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa) – Portugali) – Euro Tyre BV – Sucursal em Portugal v. Autoridade Tributária e Aduaneira

(Asia C-21/16) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - 131 ja 138 artikla - Yhteisöluovutuksen verovapautuksen edellytykset - Arvonlisäverotietojen vaihtojärjestelmä (VIES) - Hankkijaa ei ole rekisteröity - Verovapautuksen epääminen - Hyväksyttävyys))

(2017/C 104/30)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa)

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Euro Tyre BV – Sucursal em Portugal

Vastaaja: Autoridade Tributária e Aduaneira

Tuomiolauselma

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 131 artiklaa ja 138 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että jäsenvaltion verohallinto kieltäytyy vapauttamasta yhteisöluovutusta arvonlisäverosta yksinomaan sillä perusteella, että tämän luovutuksen toteuttamishetkellä hankkijaa, jolla oli kotipaikka määräjäsenvaltiossa ja tässä jäsenvaltiossa toteutettavia liiketoimia varten voimassa oleva arvonlisäverotunniste, ei ollut rekisteröity arvonlisäverotietojen vaihtojärjestelmään eikä se ollut yhteisöhankintoja koskevan verotusjärjestelmän alainen, jos ei ole mitään varteenotettavaa todistetta veropetoksesta ja jos on osoitettu, että vapautusta koskevat aineelliset edellytykset täyttyvät. Tällaisessa tapauksessa arvonlisäverodirektiivin 138 artiklan 1 kohta, tulkittuna suhteellisuusperiaatteen valossa, on esteenä tällaiselle kieltäytymiselle myös, kun myyjä on ollut tietoinen arvonlisäveron soveltamista koskevaan hankkijan tilanteeseen liittyvistä seikoista ja on ollut vakuuttunut siitä, että hankkija rekisteröidään myöhemmin yhteisötoimijaksi taannehtivin vaikutuksin.

(1) EUVL C 118, 4.4.2016.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 296/17

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 9.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale amministrativo regionale per il Lazio – Italia) – Giovanni Pesce ym. (C-78/16) ja Cesare Serinelli ym. (C-79/16) v. Presidenza del Consiglio dei Ministri (C-79/16), Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento della Protezione Civile, Commissario Delegato Per Fronteggiare il Rischio Fitosanitario Connesso alla Diffusione della Xylella nel Territorio della Regione Puglia, Ministero delle Politiche Agricole Alimentari e Forestali ja Regione Puglia

(Yhdistetyt asiat C-78/16 ja C-79/16) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Kasvinsuojelu - Direktiivi 2000/29/EY - Suojautuminen kasveille ja kasvituotteille haitallisten organismien Euroopan unioniin kulkeutumiselta ja siellä leviämiseltä - Täytäntöönpanopäätös (EU) 2015/789 - Toimenpiteet Xylella fastidiosa (Wells et Raju) -organismin unioniin kulkeutumisen ja siellä leviämisen estämiseksi - 6 artiklan 2 kohdan a alakohta - Velvoite poistaa välittömästi niiden terveydentilasta huolimatta kaikki isäntäkasvit 100 metrin säteellä tartunnan saaneista kasveista - Pätevyys - Direktiivin 2000/29 16 artiklan 3 kohta - Suhteellisuusperiaate - Ennalta varautumisen periaate - Perusteluvelvollisuus - Oikeus korvaukseen))

(2016/C 296/22)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale amministrativo regionale per il Lazio

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Giovanni Pesce ym. (C-78/16) ja Cesare Serinelli ym. (C-79/16)

Vastaaja: Presidenza del Consiglio dei Ministri (C-79/16), Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento della Protezione Civile, Commissario Delegato Per Fronteggiare il Rischio Fitosanitario Connesso alla Diffusione della Xylella nel Territorio della Regione Puglia, Ministero delle Politiche Agricole Alimentari e Forestali ja Regione Puglia

Tuomiolauselma

Esitettyjen kysymysten tutkinnassa ei ole tullut esiin mitään seikka, joka voisi vaikuttaa toimenpiteistä Xylella fastidiosa (Wells et al.) -organismin unioniin kulkeutumisen ja siellä leviämisen estämiseksi 18.5.2015 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2015/789 6 artiklan 2 kohdan a alakohdan pätevyyteen arvioituna suhteessa kasveille ja kasvituotteille haitallisten organismien yhteisöön kulkeutumisen ja siellä leviämisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä 8.5.2000 annettuun neuvoston direktiiviin 2000/29/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 28.11.2002 annetulla neuvoston direktiivillä 2002/89, kun sitä luetaan ennalta varautumisen periaatteen ja suhteellisuusperiaatteen valossa, ja suhteessa SEUT 296 artiklassa ja perusoikeuskirjan 41 artiklassa määrättyyn perusteluvelvollisuuteen.

(1) EUVL C 156, 2.5.2016.
1)

Koska Italian tasavalta ei ole huolehtinut siitä, että kansallisen kiintiön ylittävästä Italian maidontuotannosta maksettava lisämaksu olisi siitä markkinointivuodesta alkaen, jolloin kyseinen lisämaksu otettiin Italiassa tosiasiallisesti käyttöön (1995/1996), viimeiseen markkinointivuoteen, jona Italiassa todettiin ylituotantoa (2008/2009), saakka — todella kohdennettu niille yksittäisille tuottajille, jotka olivat myötävaikuttaneet kulloiseenkin ylituotantoon, ja — siitä, että ostaja tai suoramyynnissä tuottaja olisi maksettavan määrän ilmoittamisen jälkeen maksanut maksun määräajassa, tai — siitä, että määräajassa maksamatta jäänyt määrä olisi kirjattu rekisteriin ja peritty kyseisiltä ostajilta tai tuottajilta tarpeen vaatiessa ulosottoteitse, Italian tasavalta ei ole noudattanut maito- ja maitotuotealan lisämaksusta 28.12.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3950/92 1 ja 2 artiklan, maito- ja maitotuotealan maksun vahvistamisesta 29.9.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1788/2003 4 artiklan, maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä 22.10.2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 79, 80 ja 83 artiklan sekä komission täytäntöönpanoasetusten osalta maito- ja maitotuotealan lisämaksun soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 9.3.1993 annetun asetuksen (ETY) N:o 536/93 7 artiklan, asetuksen N:o 3950/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 9.7.2001 annetun asetuksen (EY) N:o 1392/2001 11 artiklan 1 ja 2 kohdan ja lopuksi asetuksen N:o 1788/2003 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 30.3.2004 annetun asetuksen (EY) N:o 595/2004, sellaisena kuin se on muutettuna 4.10.2006 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1468/2006, 15 ja 17 artiklan mukaisia velvoitteitaan.
2)

Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta sekä päätöksen 2009/62/EY kumoamisesta 15.6.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 501/2009 on pätemätön siltä osin kuin Liberation Tigers of Tamil Eelam on pysytetty sillä tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi 27.12.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa luettelossa.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 382/8

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – X v. Staatssecretaris van Financiën

(Asia C-570/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaaliturvajärjestelmien soveltaminen - Siirtotyöläiset - Sovellettavan lainsäädännön määrittäminen - Asetus (ETY) N:o 1408/71 - 14 artiklan 2 kohdan b alakohdan i alakohta - Kahden tai useamman jäsenvaltion alueella tavallisesti työskentelevä henkilö - Jäsenvaltiossa työskentelevä henkilö, joka harjoittaa toimintaansa osittain asuinjäsenvaltiossaan))

(2017/C 382/08)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Hoge Raad der Nederlanden

Pääasian asianosaiset

Valittaja: X

Vastapuoli: Staatssecretaris van Financiën

Tuomiolauselma

Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97, sellaisena kuin se on muutettuna 17.6.2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 592/2008, 14 artiklan 2 kohdan b alakohdan i alakohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaista henkilöä – joka tekee palkkatyötä jäsenvaltion alueelle sijoittautuneelle työnantajalle ja asuu toisessa jäsenvaltiossa, jonka alueella hän on kuluneena vuonna harjoittanut kyseistä toimintaa osittain eli 6,5 prosenttia työtunneistaan ilman tällaisesta työskentelystä etukäteen työnantajansa kanssa tehtyä sopimusta – ei ole pidettävä kyseisessä säännöksessä tarkoitettuna kahden jäsenvaltion alueella tavallisesti työskentelevänä henkilönä.

(1) EUVL C 38, 1.2.2016.
2)

Direktiivin 2002/21, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/140, 9 artiklaa, sähköisiä viestintäverkkoja ja palveluja koskevista valtuutuksista 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/20/EY (valtuutusdirektiivi), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/140, 3, 5 ja 7 artiklaa sekä kilpailusta sähköisten viestintäverkkojen ja palvelujen markkinoilla 16.9.2002 annetun komission direktiivin 2002/77/EY 2 ja 4 artiklaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä sille, että eräiden markkinatoimijoiden lainvastaisen markkinoilta sulkemisen korjaamiseksi käynnistetty vastikkeeton valintamenettely radiotaajuuksien jakamiseksi korvataan vastikkeellisella menettelyllä, joka perustuu radiotaajuuksien jakamista koskevaan uudelleenmääritettyyn suunnitelmaan radiotaajuuksien lukumäärän rajoittamisen jälkeen, kunhan uusi valintamenettely perustuu puolueettomiin, avoimiin, syrjimättömiin ja oikeasuhteisiin valintaperusteisiin ja se on direktiivin 2002/21, sellaisena kuin se on muutettuna, 8 artiklan 2–4 kohdassa määriteltyjen tavoitteiden mukainen. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkastettava kaikkien merkityksellisten seikkojen nojalla, ovatko vastikkeellisella valintamenettelyllä vahvistetut edellytykset omiaan mahdollistamaan uusien tulijoiden tehokkaan pääsemisen digitaalisen television markkinoille suosimatta perusteettomasti toimijoita, jotka ovat jo analogisen tai digitaalisen television markkinoilla.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 239/9

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 10.5.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt cour administrative d’appel de Douai – Ranska) – Wenceslas de Lobkowicz v. Ministère des Finances et des Comptes publics

(Asia C-690/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Euroopan unionin virkamies - Henkilöstösäännöt - Pakollinen kuuluminen Euroopan unionin toimielinten sosiaaliturvajärjestelmään - Jäsenvaltiossa saadut kiinteistötulot - Yleisen sosiaalimaksun, sosiaalimaksun ja sosiaalimaksun lisämaksujen periminen jäsenvaltion oikeuden nojalla - Osallistuminen kyseisen jäsenvaltion sosiaaliturvan rahoitukseen))

(2017/C 239/11)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour administrative d’appel de Douai

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Wenceslas de Lobkowicz

Vastapuoli: Ministère des Finances et des Comptes publics

Tuomiolauselma

EU-, EUT- ja EHTY-sopimusten liitteenä olevan Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan (N:o 7) 14 artiklaa ja Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen unionin toimielinten yhteistä sosiaaliturvajärjestelmää koskevia säännöksiä on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan unionin virkamiehen jäsenvaltiossa, jossa hänen verotuksellinen kotipaikkansa on, saamista kiinteistötuloista peritään sosiaalimaksuja, jotka osoitetaan kyseisen jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmän rahoitukseen.

(1) EUVL C 98, 14.3.2016.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 161/3

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 29.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgericht Darmstadt – Saksa) – Furkan Tekdemir, laillisina edustajinaan Derya Tekdemir ja Nedim Tekdemir v. Kreis Bergstraße

(Asia C-652/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Euroopan unionin ja Turkin välinen assosiaatiosopimus - Päätös N:o 1/80 - 13 artikla - Standstill-lauseke - Jäsenvaltion laillisille työmarkkinoille kuuluvan turkkilaisen työntekijän perheenjäsenten oleskeluoikeus - Uusien rajoitusten perusteena olevan yleisen edun mukaisen pakottavan syyn mahdollinen olemassaolo - Muuttovirtojen tehokas hallinta - Alle 16-vuotiaille kolmansien maiden kansalaisille asetettu oleskelulupavaatimus - Oikeasuhteisuus))

(2017/C 161/03)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Verwaltungsgericht Darmstadt

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Furkan Tekdemir, laillisina edustajinaan Derya Tekdemir ja Nedim Tekdemir

Vastaaja: Kreis Bergstraße

Tuomiolauselma

Assosiaation kehittämisestä 19.9.1980 tehdyn assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 – joka on liitetty Euroopan talousyhteisön ja Turkin väliseen assosiaatiosopimukseen, jonka yhtäältä Turkin tasavalta sekä toisaalta ETY:n jäsenvaltiot ja yhteisö allekirjoittivat 12.9.1963 Ankarassa ja joka tehtiin, hyväksyttiin ja vahvistettiin yhteisön puolesta 23.12.1963 tehdyllä neuvoston päätöksellä 64/732/ETY – 13 artiklaa on tulkittava siten, että muuttovirtojen tehokkaan hallinnan tavoite voi olla yleisen edun mukainen pakottava syy, jolla voidaan oikeuttaa kansallinen toimenpide, joka on otettu käyttöön kyseisen päätöksen voimaantulon jälkeen kyseisessä jäsenvaltiossa ja jolla asetetaan alle 16-vuotiaille kolmansien maiden kansalaisille oleskelulupavaatimus kyseiseen jäsenvaltioon tuloa ja siellä oleskelua varten.

Tällainen toimenpide ei kuitenkaan ole oikeasuhteinen sen tavoitteeseen nähden, koska sen soveltamissäännöt ylittävät kyseisessä jäsenvaltiossa syntyneiden kolmannen maan kansalaisuuden omaavien lasten, joiden vanhemmista jompikumpi on kyseisessä jäsenvaltiossa laillisesti oleskeleva turkkilainen työntekijä, osalta sen, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.

(1) EUVL C 118, 4.4.2016.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 144/4

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 8.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour constitutionnelle – Luxemburg) – ArcelorMittal Rodange et Schifflange SA v. Luxemburgin valtio

(Asia C-321/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Ympäristö - Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä Euroopan unionissa - Direktiivi 2003/87/EY - 3 artiklan a alakohta - 11 ja 12 artikla - Laitoksen toiminnan lakkauttaminen - Käyttämättä jääneiden päästöoikeuksien palauttaminen - Kausi 2008–2012 - Korvauksen puuttuminen - Päästöoikeuksien kaupan järjestelmän rakenne))

(2017/C 144/04)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour constitutionnelle

Pääasian asianosaiset

Valittaja: ArcelorMittal Rodange et Schifflange SA

Vastapuoli: Luxemburgin valtio

Tuomiolauselma

Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2003/87/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 11.3.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 219/2009, on tulkittava siten, ettei se ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan toimivaltainen viranomainen voi vaatia, että käyttämättä jääneet päästöoikeudet, jotka on myönnetty toiminnanharjoittajalle perusteettomasti, palautetaan korvauksetta kokonaan tai osittain sen johdosta, että toiminnanharjoittaja ei ole noudattanut velvollisuutta ilmoittaa hyvissä ajoin toimivaltaiselle viranomaiselle laitoksen toiminnan lopettamisesta.

Päästöoikeuksia, jotka on myönnetty sen jälkeen, kun toiminnanharjoittaja on lopettanut siinä laitoksessa harjoitetun toiminnan, joita kyseiset päästöoikeudet koskevat, ilmoittamatta siitä ensin toimivaltaiselle viranomaiselle, ei voida luonnehtia direktiivin 2003/87, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 219/2009, 3 artiklan a alakohdassa tarkoitetuiksi ”päästöoikeuksiksi”.

(1) EUVL C 294, 7.9.2015.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 121/3

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 1.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Yhdistynyt kuningaskunta) – ITV Broadcasting Limited, ITV2 Limited, ITV Digital Channels Limited, Channel Four Television Corporation, 4 Ventures Limited, Channel 5 Broadcasting Limited ja ITV Studios Limited v. TVCatchup Limited (selvitystilassa), TVCatchup (UK) Limited ja Media Resources Limited

(Asia C-275/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2001/29/EY - Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistaminen tietoyhteiskunnassa - 9 artikla - Yleisradiopalvelujen pääsy kaapeliverkkoihin - Käsite ”kaapeli” - Tilanne, jossa kolmas lähettää edelleen internetissä kaupallisen televisiolähetystoiminnan harjoittajien lähetyksiä - Suoratoisto (live streaming)))

(2017/C 121/03)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Pääasian asianosaiset

Valittajat: ITV Broadcasting Limited, ITV2 Limited, ITV Digital Channels Limited, Channel Four Television Corporation, 4 Ventures Limited, Channel 5 Broadcasting Limited ja ITV Studios Limited

Vastapuolet: TVCatchup Limited (selvitystilassa), TVCatchup (UK) Limited ja Media Resources Limited

Muut osapuolet: Secretary of State for Business, Innovation and Skills ja Virgin Media Limited

Tuomiolauselma

Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY 9 artiklaa ja erityisesti käsitettä ”yleisradiopalvelujen pääsy kaapeliverkkoihin” on tulkittava siten, että tämä säännös ei kata eikä siinä sallita kansallista säännöstöä, jonka mukaan tekijänoikeutta ei loukata, kun on kyse sellaisten televisiokanavien, joita koskevat julkisen palvelun velvoitteet, yleisradiolähetysten välittömästä kaapeleitse, mukaan lukien mahdollisesti internetin välityksellä, tapahtuvasta edelleen lähettämisestä alkuperäisellä lähetysalueella.

(1) EUVL C 279, 24.8.2015.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 70/5

Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 18.1.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Nejvyšší soud – Tšekki) – NEW WAVE CZ a.s. v. ALLTOYS spol. s. r. o.

(Asia C-427/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Teollis- ja tekijänoikeudet - Direktiivi 2004/48/EY - Teollis- tai tekijänoikeuden loukkausta koskeva oikeudenkäynti - Tiedonsaantioikeus - Oikeudenkäynnissä esitetty tietojen antamista koskeva vaatimus - Oikeudenkäynti, joka on päättynyt sen toteamiseen, että teollis- tai tekijänoikeutta on loukattu))

(2017/C 070/07)

Oikeudenkäyntikieli: tšekki

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Nejvyšší soud

Pääasian asianosaiset

Kantaja: NEW WAVE CZ a.s.

Vastaaja: ALLTOYS spol. s. r. o.

Tuomiolauselma

Teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/48/EY 8 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että sitä sovelletaan senkaltaisessa tilanteessa, josta on kyse pääasiassa ja jossa sen jälkeen, kun oikeudenkäynti, joka on johtanut toteamukseen siitä, että teollis- tai tekijänoikeutta on loukattu, on lopullisesti päättynyt, kantaja vaatii erillisessä oikeudenkäynnissä tietoja kyseistä oikeutta loukkaavien tavaroiden tai palvelujen alkuperästä ja jakeluverkoista.

(1) EUVL C 371, 9.11.2015.