Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Perustelut – Perusteluvelvollisuuden laajuus

(EY:n perustamissopimuksen 92 artikla (josta on muutettuna tullut EY 87 artikla) sekä 93 ja 190 artikla (joista on tullut EY 88 ja EY 253 artikla))

2. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Perustelut – Perusteluvelvollisuuden laajuus

(EY:n perustamissopimuksen 190 artikla (josta on tullut EY 253 artikla))

3. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Perustelut – Perusteluvelvollisuuden laajuus

(EY:n perustamissopimuksen 173 artikla (josta on muutettuna tullut EY 230 artikla) ja 190 artikla (josta on tullut EY 253 artikla))

4. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Perustelut – Perusteluvelvollisuuden laajuus

(EY:n perustamissopimuksen 92 artikla (josta on muutettuna tullut EY 87 artikla) sekä 93 ja 190 artikla (joista on tullut EY 88 ja EY 253 artikla))

5. Valtiontuki – Käsite

(EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohta (josta on muutettuna tullut EY 87 artiklan 1 kohta))

6. Valtiontuki – Käsite

(EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohta (josta on muutettuna tullut EY 87 artiklan 1 kohta))

Tiivistelmä

1. Perustamissopimuksen 190 artiklassa (josta on tullut EY 253 artikla) edellytetyt perustelut määräytyvät kyseisen toimenpiteen luonteen mukaan, ja niistä on selkeästi ja yksiselitteisesti ilmettävä toimenpiteen tehneen toimielimen päättely siten, että niille, joita toimenpide koskee, selviävät sen syyt ja että toimivaltainen tuomioistuin voi tutkia toimenpiteen laillisuuden. Perusteluvelvollisuuden täyttymistä on arvioitava asiaan liittyvien olosuhteiden perusteella, joita ovat muun muassa toimenpiteen sisältö, esitettyjen perustelujen luonne ja se tarve, joka niillä, joille päätös on osoitettu tai joita se koskee suoraan ja erikseen, voi olla saada selvennystä tilanteeseen. Perusteluissa ei tarvitse esittää kaikkia asiaan liittyviä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevia yksityiskohtia, koska tutkittaessa sitä, täyttävätkö päätöksen perustelut perustamissopimuksen 190 artiklan vaatimukset, on otettava huomioon päätöksen sanamuodon lisäksi myös asiayhteys ja kaikki asiaa koskevat oikeussäännöt.

Erityisesti silloin, kun kyseessä on komission päätös, jossa todetaan, ettei kantelijan ilmoittamaa väitettyä valtiontukea ole olemassa, komissiolla on joka tapauksessa velvollisuus selostaa kantelijalle riittävän tarkoin ne syyt, joiden vuoksi kantelussa esitetyt tosiseikat ja oikeudelliset seikat eivät ole riittäneet osoittamaan, että kyseessä on valtiontuki. Komissiolla ei kuitenkaan ole velvollisuutta ottaa kantaa sellaisiin kysymyksiin, jotka eivät selvästi mitenkään liity asiaan tai ovat merkityksettömiä tai selvästi toissijaisia.

(ks. 63 ja 64 kohta)

2. Tilanteessa, jossa komissiolla on tehtäviensä hoitamisen edellyttämää harkintavaltaa, yhteisön oikeusjärjestyksen sisältämien takeiden noudattamisella hallintomenettelyssä on erityisen perustavanlaatuinen merkitys. Näihin takeisiin kuuluu muun muassa toimivaltaisen toimielimen velvollisuus tutkia huolellisesti ja puolueettomasti kaikki käsiteltävänä olevan tapauksen kannalta merkitykselliset seikat ja perustella riittävästi päätöksensä.

(ks. 65 kohta)

3. Vaikka komission ei tarvitse kilpailusääntöjen soveltamisen varmistamiseksi tekemiensä päätösten perusteluissa ottaa kantaa kaikkiin tosiseikkoihin, oikeudellisiin seikkoihin ja perusteisiin, joiden johdosta se on tehnyt tällaisen päätöksen, sen on perustamissopimuksen 190 artiklan (josta on tullut EY 253 artikla) mukaisesti kuitenkin mainittava ainakin päätökseensä olennaisesti vaikuttaneet tosiseikat ja perusteet, jotta yhteisöjen tuomioistuimilla ja niillä, joita asia koskee, on mahdollisuus saada tietää, millä tavoin se on soveltanut perustamissopimusta.

Poikkeustapauksia lukuun ottamatta päätöksen perustelujen on sisällyttävä itse päätökseen, eikä niitä voida esittää ensimmäisen kerran vasta jälkikäteen tuomioistuimessa. Perustelut on näet lähtökohtaisesti ilmoitettava asianosaiselle samaan aikaan kuin sille vastainen päätös. Perustelujen puuttumista ei voida korjata sillä, että asianosainen saa päätöksen perustelut tietoonsa yhteisöjen tuomioistuimissa käytävän oikeudenkäyntimenettelyn aikana. Näin ollen, jos perustamissopimuksen 92 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 87 artikla) soveltamisesta tehdyssä komission päätöksessä on olennaisia puutteita, komissio ei voi korjata puutetta viittaamalla vasta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa sellaisiin tietoihin ja muihin asian käsittelyssä ilmenneisiin seikkoihin, joiden perusteella voidaan todeta, että se on soveltanut perustamissopimuksen 92 artiklaa asianmukaisesti, paitsi jos kysymys on sellaisista seikoista, joita yksikään asianosainen ei ole kiistänyt tuomioistuinkäsittelyä edeltäneessä hallinnollisessa menettelyssä.

Tästä seuraa, että komission asiamiesten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esittämillä väitteillä ei voida korjata riidanalaisen päätöksen perustelujen puutteellisuutta. Päätöksen – joka on perustamissopimuksen 190 artiklan nojalla perusteltava – päätösosa ja perustelut yhdessä muodostavat jakamattoman kokonaisuuden, joten kollegisen päätöksenteon periaatteen mukaisesti nimenomaan komission jäsenten kollegion on hyväksyttävä samalla kertaa ne molemmat, ja perustelujen muiden muutosten kuin oikeinkirjoitukseen liittyvien tai kieliopillisten korjausten tekeminen kuuluu yksinomaan kollegiolle.

Tältä osin perustamissopimuksen 173 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 230 artikla) nojalla nostetun kumoamiskanteen yhteydessä yhteisöjen tuomioistuinten on tutkittava ainoastaan riidanalaisen toimenpiteen laillisuus. Tämän perusteella ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tehtävänä ei ole korjata mahdollista perustelujen puuttumista tai täydentää edellä mainittuja komission perusteluja lisäämällä niihin seikkoja, jotka eivät ilmene riidanalaisesta päätöksestä itsestään, tai korvaamalla perusteluissa esitettyjä seikkoja tällaisilla seikoilla.

(ks. 66–70 kohta)

4. Päätöstä koskevan perusteluvelvollisuuden laajuutta on arvioitava asiaan liittyvien olosuhteiden perusteella, jotka tarvittaessa vaativat yksityiskohtaisempia perusteluja.

Yksityiskohtaisempia perusteluja voivat edellyttää olosuhteet, jotka perustuvat siihen, että kyseessä on yksi niistä ensimmäisistä päätöksistä, joissa tarkastellaan valtiontukia koskevien määräysten ja säännösten soveltamisen yhteydessä monitahoista taloudellista kysymystä, kuten sellaisen emoyhtiön kustannusten laskemista, joka toimii tavanomaisten kirjelähetysten suljetuilla markkinoilla ja joka antaa logistista ja kaupallista apua tytäryhtiölleen, joka ei toimi suljetuilla markkinoilla. Samalla tavalla komission on sen johdosta, että kantelijat ovat tässä yhteydessä toimittaneet hallinnollisen menettelyn aikana useita taloudellisia selvityksiä, valmisteltava tunnolliset perustelut ja vastata mainittujen kantelijoiden olennaisiin väitteisiin, sellaisena kuin niitä on tuettu näillä taloudellisilla tutkimuksilla.

Tässä tilanteessa perustamissopimuksen 190 artiklan (josta on tullut EY 253 artikla) vaatimusten mukaisina ei voida pitää sellaisen päätöksen perusteluja, joissa vain selitetään hyvin yleisesti sitä menetelmää, jonka mukaan komissio arvioi kustannuksia, ja sitä lopullista tulosta, johon asiassa päästiin, mutta joissa ei kohdenneta vaadittavalla tarkkuudella niitä eri kustannuksia, jotka emoyhtiölle on aiheutunut logistisen ja kaupallisen avun toimittamisesta tytäryhtiölleen, ja niitä kiinteitä kustannuksia, jotka johtuvat postiverkon käytöstä, eikä määritetä tarkasti tuottoa omalle pääomalle.

(ks. 96–98 kohta)

5. Kun komissio arvioi sitä, millä tavalla suljetuilla markkinoilla toimivan emoyhtiön tytäryhtiölleen, joka ei toimi suljetuilla markkinoilla, antamasta logistisesta ja kaupallisesta avusta aiheutuneet kustannukset on laskettu, kun analyyttistä kirjanpitoa ei ole, tämä edellyttää monitahoista taloudellista arviointia. Komissiolla on kuitenkin toteuttaessaan toimen, joka sisältää monitahoista taloudellista arviointia, laaja harkintavalta, ja vaikka kyseisen toimen tuomioistuinvalvonta on lähtökohtaisesti ”kokonaisvaltaista” sen osalta, kuuluuko tietty toimenpide perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan (josta on muutettuna tullut EY 87 artiklan 1 kohta) soveltamisalaan, tämä valvonta kohdistuu ainoastaan siihen, että menettelyä ja perustelemista koskevia sääntöjä on noudatettu, että riidanalaisen ratkaisun perustana olevat tosiseikat pitävät aineellisesti paikkansa, että tällaisten seikkojen arvioinnissa ei ole tapahtunut ilmeistä arviointivirhettä ja että harkintavaltaa ei ole käytetty väärin. Erityisesti on todettava, ettei ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tehtävänä ole korvata päätöksen tekijän taloudellista arviointia omalla arvioinnillaan.

Tältä osin komissio ei tee tavanomaisten kirjelähetysten sektorilla toimivan emoyhtiön osalta ilmeistä arviointivirhettä, kun se valitsee lineaarisen retropolaatiomenetelmän. Perustelu, jonka mukaan kyseisessä menetelmässä ei oteta huomioon kasvavia mittakaavaetuja, koska pikapostipalvelujen tuotannon kokonaisyksikkökustannusten pitää pienetä tuotantovolyymin kasvaessa, viittaa toimintaansa aloittavan yksityisen yrityksen tapaukseen ja erityisesti tilanteeseen, jossa se ottaa käyttöön uuden jakelujärjestelmän. Sitä ei sovelleta sellaisen uuden toiminnan aloittamiseen, joka muodostaa vain pienen osan jo olemassa olevasta toiminnasta ja jota varten suurimmasta osasta kiinteitä kustannuksia on jo vastattu. Tavanomaisten kirjelähetysten kaltaisella sektorilla, jolla kiinteät kustannukset ovat hyvin merkittäviä, mutta ne perustuvat kyseisillä suljetuilla markkinoilla toimivan emoyhtiön verkon olemassaoloon itsessään tytäryhtiön toiminnasta riippumatta, tällaista perustelua ei voida hyväksyä.

(ks. 128, 130 ja 131 kohta)

6. Perustamissopimuksen 92 artiklassa (josta on muutettuna tullut EY 87 artikla) tarkoitetun valtiontuen käsitteen soveltamisala on erittäin laaja. Kyseisellä määräyksellä on näet tarkoitus estää se, että jäsenvaltioiden väliseen kauppaan vaikuttavat julkiselta vallalta saatavat edut, jotka eri muodoissaan vääristävät tai uhkaavat vääristää kilpailua suosimalla tiettyjä yrityksiä tai tuotannonaloja. Tuen käsite ei kata ainoastaan positiivisia suorituksia, kuten avustuksia, vaan myös toimenpiteet, jotka eivät ole avustuksia sanan suppeassa merkityksessä mutta jotka eri tavoin alentavat yrityksen vastattavaksi tavallisesti kuuluvia kustannuksia ja ovat siten sekä luonteeltaan että vaikutuksiltaan avustusten kaltaisia. Vaikutuksiltaan avustusten kaltaisiin välillisiin etuihin kuuluu tavaroiden tai palvelujen tarjoaminen suosituimmuusehdoin.

Lisäksi perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa (josta on muutettuna tullut EY 87 artiklan 1 kohta) ei tehdä eroa valtion toimenpiteiden syiden tai tavoitteiden perusteella, vaan niiden vaikutusten perusteella.

Valtiontukea on näin ollen se, että yksityisoikeudelliselle tytäryhtiölle siirretään vastikkeetta sellaisen palvelun asiakaskunta, joka ei kuulu suljetulle sektorille ja jonka kyseisen tytäryhtiön suljetulla sektorilla toimiva emoyhtiö on luonut lakiin perustuvan monopolinsa varoilla. Kyse on näet tällaisen yrityksen tytäryhtiölleen antamasta logistisesta ja kaupallisesta avusta erillisestä toimenpiteestä. Lisäksi tämä asiakaskunta on aineeton omaisuuserä, jolla on taloudellista arvoa. Tätä toteamusta ei voida kumota sillä, että mainitulla asiakaskunnalla ei ole kirjanpidollista vasta-arvoa. Vaikka kyse on seikasta, joka on vaikea arvioida määrällisesti, tämä ei tarkoita kuitenkaan sitä, etteikö sillä olisi mitään arvoa. Tältä osin osoiteluetteloiden laatiminen ja myynti tiettyjä toimintoja varten on sellaisenaan taloudellista toimintaa.

(ks. 158–160 ja 163–169 kohta)