ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 344/11

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 19.9.2013 (Oberster Gerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — CHS Tour Services GmbH v. Team4 Travel GmbH

(Asia C-435/11) (1)

(Direktiivi 2005/29/EY - Sopimattomat kaupalliset menettelyt - Myyntiesite, jossa on virheellinen tieto - Luonnehtiminen ”harhaanjohtavaksi kaupalliseksi menettelyksi” - Tilanne, jossa elinkeinonharjoittajaa ei voida moittia siitä, ettei hän olisi noudattanut huolellisuusvelvoitetta)

2013/C 344/16

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberster Gerichtshof

Pääasian asianosaiset

Kantaja: CHS Tour Services GmbH

Vastaaja: Team4 Travel GmbH

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Oberster Gerichtshof — Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/29/EY (EUVL L 149, s. 22) 5 artiklan tulkinta — Esite, jossa on virheellisiä tietoja — Yrittäjällä oleva mahdollisuus osoittaa, että huolellista ammatinharjoittamista koskevia vaatimuksia on noudatettu, sen välttämiseksi, että kyseinen kaupallinen menettely luokiteltaisiin ”sopimattomaksi”

Tuomiolauselma

Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2005/29/EY (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) on tulkittava siten, että silloin, kun kaupallinen menettely täyttää kaikki kyseisen direktiivin 6 artiklan 1 kohdassa vahvistetut arviointiperusteet, jotta se voidaan luonnehtia kuluttajan kannalta harhaanjohtavaksi menettelyksi, ei ole tarpeen tarkastaa, onko tällainen menettely saman direktiivin 5 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetulla tavalla myös huolellisen ammatinharjoittamisen vaatimusten vastainen, jotta sitä voitaisiin pitää sopimattomana ja näin ollen mainitun direktiivin 5 artiklan 1 kohdan nojalla kiellettynä.

(1) EUVL C 340, 19.11.2011.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 225/19

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 20.6.2013 (Upper Tribunalin (Tax and Chancery Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs v. Paul Newey, joka toimii toiminimellä Ocean Finance

(Asia C-653/11) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 2 artiklan 1 alakohta ja 6 artiklan 1 kohta - Palvelujen suorituksen käsite - Mainospalvelut ja lainanvälityspalvelut - Vapautukset - Liiketoimien taloudellinen ja kaupallinen todellisuus - Väärinkäyttö - Liiketoimet, joiden ainoana tarkoituksena on veroedun saaminen)

2013/C 225/31

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs

Vastaaja: Paul Newey, joka toimii toiminimellä Ocean Finance

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 9 artiklan 2 kohdan e alakohdan ja 13 artiklan B kohdan d alakohdan tulkinta — Lainanvälityspalveluiden suorituksia koskeva poikkeus — Jerseylle sijoittautuneen yhtiön lainanvälitykseen liittyvät toimet, jotka suuntautuvat Yhdistyneeseen Kuningaskuntaan ja joihin käytetään Yhdistyneeseen Kuningaskuntaan sijoittautuneen henkilön palveluita — Toiminnan suorittajana Jerseyyn sijoittautunut yhtiö vai Yhdistyneeseen Kuningaskuntaan sijoittautunut henkilö

Tuomiolauselma

Vaikka sopimusmääräykset ovat huomioon otettava seikka, ne eivät ole ratkaisevia määritettäessä jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 17.10.2000 annetulla neuvoston direktiivillä 2000/65/EY, 2 artiklan 1 alakohdassa ja 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ”palvelujen suorituksen” suorittajaa ja saajaa. Ne voidaan jättää huomiotta muun muassa silloin, kun ilmenee, etteivät sopimusmääräykset heijasta taloudellista ja kaupallista todellisuutta vaan ne ovat ilman taloudellista todellisuuspohjaa oleva täysin keinotekoinen järjestely, joka on toteutettu ainoastaan veroedun saamiseksi, minkä arvioiminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävä.

(1) EUVL C 65, 3.3.2012.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 225/15

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 20.6.2013 (Vestre Landsretin (Tanska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Agroferm A/S v. Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri

(Asia C-568/11) (1)

(Tariffiluokittelu - Yhdistetty nimikkeistö - Sokeripohjainen tuote, jossa on 65 prosenttia lysiinisulfaattia ja 35 prosenttia valmistusprosessissa syntyneitä epäpuhtauksia - Asetus (EY) N:o 1719/2005 - Asetus (EY) N:o 1265/2001 - Tiettyihin kemianteollisuudessa käytettäviin tuotteisiin myönnettävä tuotantotuki - Perusteettomasti maksettu yhteisön tuki - Palauttaminen - Luottamuksensuojan periaate)

2013/C 225/23

Oikeudenkäyntikieli: tanska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Vestre Landsret

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Agroferm A/S

Vastaaja: Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Vestre Landsret — Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta 27.10.2005 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1719/2005 (EUVL L 286, s. 1) ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/2001 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tiettyjen kemianteollisuudessa käytettävien sokerialan tuotteiden tuotantotuen myöntämisen osalta 27.6.2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1265/2001 (EYVL L 178, s. 53) tulkinta — Tiettyjen kemianteollisuudessa käytettävien sokerialan tuotteiden tuotantotuen myöntämiseen liittyvä tariffiluokittelu — Sokerista Corynebacterium glutamicumilla fermentoimalla valmistettu tuote, jossa on 65 prosenttia lysiinisulfaattia ja valmistusprosessissa syntyneitä epäpuhtauksia — Kysymys siitä, luokitellaanko tuote yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 2309, 2922 vai 3824 — Perusteettomasti maksettu yhteisön tuki

Tuomiolauselma

1) Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteessä I olevaa yhdistettyä nimikkeistöä, sellaisena kuin se on muutettuna 27.10.2005 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1719/2005, on tulkittava siten, että tuote, joka koostuu lysiinisulfaatista ja valmistusprosessissa syntyneistä epäpuhtauksista, on luokiteltava nimikkeeseen 2309 valmisteena, jollaista käytetään eläinten ruokintaan.

2) Luottamuksensuojan periaatetta on tulkittava siten, ettei se ole esteenä sille, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa kansalliset tulliviranomaiset yhtäältä vaativat tuottajan jo vastaanottamien lysiinisulfaatin tuotantoon tarkoitettujen tukien perusteettomasti maksetut määrät palautettaviksi ja toisaalta kieltäytyvät suorittamasta tälle tuotteelle tarkoitettujen tuotantotukien maksua, jonka ne olivat sitoutuneet suorittamaan kyseiselle tuottajalle.

(1) EUVL C 25, 28.1.2012.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 123/5

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 7.3.2013 (First-tier Tribunalin (Tax Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Wheels Common Investment Fund Trustees Ltd ym. v. Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

(Asia C-424/11) (1)

(Arvonlisävero - Direktiivi 77/388/ETY - Erityisten sijoitusrahastojen hallinnoinnin vapautus arvonlisäverosta - Ulottuvuus - Ammatilliset eläkejärjestelmät)

2013/C 123/06

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Wheels Common Investment Fund Trustees Ltd, National Association of Pension Funds Ltd, Ford Pension Fund Trustees Ltd, Ford Salaried Pension Fund Trustees Ltd ja Ford Pension Scheme for Senior Staff Trustee Ltd

Vastaaja: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 13 artiklan B kohdan d alakohdan 6 alakohdan tulkinta — Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1) 135 artiklan 1 kohdan g alakohdan tulkinta — Vapautukset — Erityisten sijoitusrahastojen hallinnointia koskevan vapautuksen ulottuvuus — Ammatillisten eläkejärjestelmien kuuluminen vapautuksen soveltamisalaan

Tuomiolauselma

Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan B kohdan d alakohdan 6 alakohtaa ja yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 135 artiklan 1 kohdan g alakohtaa on tulkittava siten, että sijoitusrahasto, johon eläkejärjestelmän varat on yhdistetty, ei kuulu noissa säännöksissä tarkoitetun sellaisen ”erityisen sijoitusrahaston” käsitteen soveltamisalaan, jonka hallinnointi voidaan kyseisten direktiivien tavoitteen ja verotuksen neutraalisuuden periaatteen valossa vapauttaa arvonlisäverosta, koska eläkejärjestelmään kuuluvat henkilöt eivät vastaa mainitun rahaston hallinnointiin liittyvistä riskeistä ja koska maksut, jotka työnantaja suorittaa eläkejärjestelmään, ovat työnantajalle keino täyttää lakisääteiset velvoitteensa työntekijöihinsä nähden.

(1) EUVL C 311, 22.10.2011.
3)

Asetuksen N:o 44/2001 6 artiklan 1 alakohtaa on tulkittava siten, ettei sitä voida soveltaa vastaajiin, joiden kotipaikka ei ole jäsenvaltion alueella ja jotka on haastettu oikeuteen kanteella, joka on nostettu useita vastaajia vastaan ja näiden joukossa on myös henkilöitä, joiden kotipaikka on Euroopan unionissa.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 114/8

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 26.2.2013 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Air France v. Heinz-Gerke Folkerts ja Luz-Tereza Folkerts

(Asia C-11/11) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Lentoliikenne - Asetus (EY) N:o 261/2004 - 6 ja 7 artikla - Lento, johon kuuluu jatkolento tai -lentoja - Lopulliseen määräpaikkaan saavuttaessa todettu viivästyminen - Viivästys, joka kestää vähintään kolme tuntia - Matkustajien oikeus korvaukseen)

2013/C 114/09

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Air France

Vastaajat: Heinz-Gerke Folkerts ja Luz-Tereza Folkerts

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesgerichtshof — Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 (EUVL L 46, s. 1) 6 ja 7 artiklan tulkinta — Mannertenvälinen lento, joka muodostuu useista osalennoista — Tilanne, jossa lento saapuu lopulliseen määräpaikkaansa kymmenen tuntia myöhässä, vaikka lennon lähtö ei olekaan viivästynyt siten, että asetuksen (EY) N:o 261/2004 6 artiklan 1 kohdassa vahvistetut aikarajat olisivat ylittyneet — Mahdollinen oikeus korvaukseen

Tuomiolauselma

Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 7 artiklaa on tulkittava siten, että mainitun artiklan perusteella on maksettava korvausta sellaisen lennon matkustajalle, johon kuuluu jatkolentoja ja jonka lähtö on viivästynyt siten, että viivästymisen kesto ei ylitä mainitun asetuksen 6 artiklassa vahvistettuja aikarajoja, mutta joka saapuu lopulliseen määräpaikkaansa vähintään kolme tuntia aikataulun mukaista saapumisaikaa myöhemmin, koska mainittu korvaus ei riipu siitä, onko lento viivästynyt lähtiessä, eikä näin ollen siitä, täyttyvätkö mainitussa 6 artiklassa vahvistetut edellytykset.

(1) EUVL C 95, 26.3.2011.
2)

Verotuksen neutraalisuuden periaatetta, suhteellisuusperiaatetta ja luottamuksensuojan periaatetta on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä sille, että laskun saajalta evätään oikeus vähentää aikaisemman vaihdannan vaiheen arvonlisävero todellisen verollisen liiketoimen puuttumisen vuoksi, vaikka kyseisen laskun antajan ilmoittamaa arvonlisäveroa ei ole oikaistu sille osoitetussa veronoikaisupäätöksessä. Jos kuitenkin katsotaan, ettei kyseistä liiketoimea ole todella toteutettu, kun otetaan huomioon, että laskun antaja on syyllistynyt petokseen tai toiminut sääntöjenvastaisesti tai että näin on toimittu luovutusketjussa ennen sitä liiketoimea, johon on vedottu vähennysoikeuden perusteena, on osoitettava objektiivisesti ja edellyttämättä, että laskun saaja suorittaa sille kuulumattomia tarkastuksia, että laskun saaja tiesi tai tämän olisi pitänyt tietää, että mainittu liiketoimi oli osa arvonlisäveropetosta, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tutkittava.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 114/15

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 28.2.2013 (Finanzgericht Rheinland-Pfalzin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Helga Petersen ja Peter Petersen v. Finanzamt Ludwigshafen

(Asia C-544/11) (1)

(Palvelujen tarjoamisen vapaus - Työntekijöiden vapaa liikkuvuus - Jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa mahdollistetaan toisessa valtiossa kehitysavun piirissä työskentelystä saatujen tulojen vapauttaminen verosta - Edellytykset - Edellytys siitä, että työnantaja on sijoittautunut kyseiseen jäsenvaltioon - Epääminen, jos työnantaja on sijoittautunut johonkin toiseen jäsenvaltioon)

2013/C 114/20

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Finanzgericht Rheinland-Pfalz

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Helga Petersen ja Peter Petersen

Vastaaja: Finanzamt Ludwigshafen

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Finanzgericht Rheinland-Pfalz — SEUT 56 artiklan tulkinta — Rajoitukset, jotka koskevat vapautta tarjota palveluja unionissa — Jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa mahdollistetaan ulkomailla kehitysapuhankkeessa työskentelystä saatujen tulojen vapauttaminen tuloverosta — Vapauttaminen vain tilanteissa, joissa työnantaja on sijoittautunut kyseiseen jäsenvaltioon

Tuomiolauselma

SEUT 45 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä jäsenvaltion kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan tässä jäsenvaltiossa asuvan ja siellä yleisesti verovelvollisen työstä saama palkka vapautetaan tuloverosta, kun työnantaja on sijoittautunut kyseiseen jäsenvaltioon, mutta sitä ei vapauteta, jos se on sijoittautunut johonkin toiseen jäsenvaltioon.

(1) EUVL C 25, 28.1.2012.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 46/4

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 19.12.2012 (Consiglio di Staton (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Azienda Sanitaria Locale di Lecce ja Università del Salento v. Ordine degli Ingegneri della Provincia di Lecce ym.

(Asia C-159/11) (1)

(Julkiset hankinnat - Direktiivi 2004/18/EY - 1 artiklan 2 kohdan a ja d alakohta - Palvelut - Sairaalarakennusten maanjäristyskestävyyden selvittäminen ja arviointi - Sellaisten kahden julkisyhteisön, joista toinen on yliopisto, välillä tehty sopimus - Julkisyhteisö, jota voidaan pitää taloudellisena toimijana - Vastikkeellinen sopimus - Vastike, joka ei ylitä aiheutuneita kustannuksia)

2013/C 46/06

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Consiglio di Stato

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Azienda Sanitaria Locale di Lecce ja Università del Salento

Vastaajat: Ordine degli Ingegneri della Provincia di Lecce, Consiglio Nazionale degli Ingegneri, Associazione delle Organizzazioni di Ingegneri, di Architettura e di Consultazione Tecnico-economica (OICE), Etacons srl, Ing. Vito Prato Engineering srl, Barletti — Del Grosso e Associati srl, Ordine degli Architetti della Provincia di Lecce ja Consiglio Nazionale degli Architetti, Pianificatori, Paesaggisti e Conservatori

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Consiglio di Stato — Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (EUVL L 134, s. 114) 1 artiklan 2 kohdan a ja d alakohdan, 2 artiklan ja 28 artiklan sekä liitteen II ryhmien 8 ja 12 tulkinta — Hankintasopimuksen tekeminen julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyn ulkopuolella — Tiettyjen sairaaloiden maanjäristyskestävyyden selvittämisestä ja arvioimisesta muodostuvan palvelun suorittaminen — Kahden julkisyhteisön, joista palvelujen suorittaja on yliopisto, välillä tehdyt sopimukset — Sellaista vastiketta vastaan tehdyt sopimukset, joka ei ylitä aiheutuneita kustannuksia

Tuomiolauselma

Julkisia hankintoja koskeva unionin oikeus on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa sallitaan sellaisen sopimuksen tekeminen ilman tarjouskilpailua, jolla julkisyhteisöt aloittavat keskenään yhteistyön silloin, kun — mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkastettava — tällaisella sopimuksella ei pyritä varmistamaan niille yhteisen julkisen palvelun tehtävän suorittamista, kun sopimusta eivät säätele ainoastaan yleisen edun mukaisten päämäärien tavoittelulle ominaiset seikat ja vaatimukset tai kun se on omiaan asettamaan yksityisen palveluntarjoajan kilpailijoihinsa nähden etuoikeutettuun asemaan.

(1) EUVL C 173, 11.6.2011.
1)

EY 43 ja EY 49 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasioissa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jolla onnenpelien toteuttamista, hallinnointia, järjestämistä ja toimintaa koskeva yksinoikeus annetaan yhdelle ainoalle yritykselle, jos säännöstö ei todella vastaa tavoitteeseen rajoittaa pelitilaisuuksia ja tämän alan toimintaa johdonmukaisesti ja järjestelmällisesti ja jos onnenpelialan laajenemisen tiukkaa viranomaisvalvontaa ei ole toteutettu niin, että laajeneminen on sallittu vain siinä määrin kuin on tarpeen näihin peleihin liittyvän rikollisuuden torjumiseksi, minkä varmistaminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävä.
2)

Pääasiassa kyseessä olevien kaltaisissa olosuhteissa — pöytäviinin, rypälemehun, tiivistetyn rypälemehun ja puhdistetun tiivistetyn rypälemehun varastointisopimuksista 29.4.1983 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1059/83, sellaisena kuin se on muutettuna 15.12.1999 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2646/1999, 17 artiklan 1 kohdan b alakohta ei voi olla oikeusperusta seuraamusten määräämiselle siitä, että tuottaja on rikkonut asetuksessa N:o 822/87, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2253/88, säädettyä velvoitetta, jonka mukaan rypälemehujen, jotka voivat oikeuttaa varastointitukeen, on oltava peräisin yhteisöstä — kyseessä oleviin väärinkäytöksiin ei voida kohdistaa Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18.12.1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 5 artiklassa tarkoitettua ”seuraamusta” silloin, kun niin alakohtaisessa säännöstössä kuin kansallisessakaan säännöstössä ei säädetä seuraamuksen soveltamisesta, ja — kansallisten viranomaisten on sovellettava asetuksen N:o 2988/95 4 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettua hallinnollista toimenpidettä, jossa on kyse siitä, että kaikki perusteettomasti saadut tuet vaaditaan palautettaviksi, kunhan osoitetaan, minkä tarkistaminen on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävänä, että kumpikin pääasiassa kyseessä olevista varastointisopimuksista koski osittain tai kokonaan rypälemehuja, joiden ei voida katsoa olevan peräisin yhteisöstä ja jotka on tiivistämis- ja varastointitoimenpiteiden yhteydessä yhdistetty yhteisöstä peräisin oleviin rypälemehuihin.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 26/12

Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 22.11.2012 (Juzgado de lo Social de Barcelonan (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Isabel Elbal Moreno v. Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) ja Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

(Asia C-385/11) (1)

(SEUT 157 artikla - Direktiivi 79/7/ETY - Direktiivi 97/81/EY - Osa-aikatyötä koskeva puitesopimus - Direktiivi 2006/54/EY - Maksuperusteinen vanhuuseläke - Mies- ja naispuolisten työntekijöiden tasa-arvoinen kohtelu - Sukupuoleen perustuva välillinen syrjintä)

2013/C 26/20

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Juzgado de lo Social de Barcelona

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Isabel Elbal Moreno

Vastaajat: Nacional de la Seguridad Social (INSS) ja Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Juzgado de lo Social de Barcelona — Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY) tekemästä osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen, joka on 15.12.1997 annetun neuvoston direktiivin 97/81/EY (EYVL 1998, L 14, s. 9) liitteenä, 4 lausekkeen 1 kohdan tulkinta, miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19.12.1978 annetun neuvoston direktiivin 79/7/ETY (EYVL L 6, s. 24) 4 artiklan tulkinta ja miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa (uudelleenlaadittu toisinto) 5.7.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/54/EY (EUVL L 204, s. 23) 4 artiklan tulkinta — Työehdon käsite — Maksuperusteinen vanhuuseläke, jonka määrä lasketaan Espanjan lakisääteisen järjestelmän perusteella, ja työntekijän suorittamat sekä hänen lukuunsa suoritetut eläkemaksut — Osa-aikaisten työntekijöiden syrjintä

Tuomiolauselma

Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19.12.1978 annetun neuvoston direktiivin 79/7/ETY 4 artiklaa on tulkittava siten, että se on pääasiassa kyseessä olevien olosuhteiden kaltaisissa olosuhteissa esteenä jäsenvaltion säännöstölle, jossa osa-aikaisilta työntekijöiltä, joista valtaosa on naisia, edellytetään kokopäiväisiin työntekijöihin verrattuna suhteellisesti pidempää maksukautta, jotta he voisivat tapauksen mukaan saada maksuperusteisen vanhuuseläkkeen, jonka määrää on pienennetty suhteessa heidän lyhyemmän työaikansa pituuteen.

(1) EUVL C 290, 1.10.2011.
2)

Asetuksen N:o 2042/2003 liitteessä I olevan M.B.902 kohdan b alakohdan 1 alakohtaa on tulkittava siten, että jokaisella henkilöllä, jonka tehtäväksi on annettu ilma-aluksen lentokelpoisuuden tarkastaminen millä tahansa osa-alueella, on oltava viiden vuoden kokemus, joka kattaa kaikki osa-alueet, joilla pyritään varmistamaan ilma-aluksen lentokelpoisuuden ylläpito, ja kokemus kyseisiltä osa-alueilta riittää.