ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Yhteisön tavaramerkki - Viraston päätökset - Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 73 artikla)

2. Yhteisön tavaramerkki - Muutoksenhakumenettely - Valitus tutkijan päätöksestä - Valituslautakunnan suorittama käsittely - Valituslautakunnan velvollisuuksien laajuus

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 62 artiklan 1 kohta)

3. Yhteisön tavaramerkki - Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen - Tavaramerkin aikaisempi rekisteröinti joissakin jäsenvaltioissa - Vaikutukset

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artikla)

Tiivistelmä

1. Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) valituslautakunta, jolle on valitettu yhteisön tavaramerkin rekisteröinnin hylkäämisestä, voi hakemusta tarkastellessaan ottaa huomioon kaikki hakemuslomakkeeseen sisältyvät seikat tarvitsematta ensin antaa valittajalle mahdollisuutta ottaa kantaa kyseisiin seikkoihin. Valituslautakunnalla ei etenkään ole velvollisuutta kehottaa valittajaa lausumaan ilmaisusta, jonka kantaja itse oli merkinnyt hakemuslomakkeeseen, etenkään kun kyseisten sanojen merkitsemistä lomakkeeseen ei voida pitää ilmeisenä hakijan erehdyksenä.

( ks. 20 kohta )

2. Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) valituslautakunnille tehtyjen sellaisten valitusten osalta, jotka koskevat yhteisön tavaramerkin rekisteröinnin hylkäämistä, valituslautakunnilla pitää olla oikeus perustaa päätöksensä argumentteihin, joita ei ole esitetty asian ollessa tutkijan käsiteltävänä, kuitenkin sillä edellytyksellä, että asianosainen on saanut tilaisuuden esittää näkemyksensä kysymyksistä, jotka vaikuttavat kyseessä olevan oikeussäännön soveltamiseen. Tutkijan ja valituslautakuntien välistä toiminnallista jatkuvuutta koskevan periaatteen nojalla valituslautakunnat voivat tutkia hakemuksen uudelleen ilman, että niiden pitäisi rajoittaa tutkintansa tutkijan esittämiin perusteluihin.

( ks. 25 kohta )

3. Yhteisön tavaramerkin rekisteröintiä koskevan hakemuksen osalta jäsenvaltioissa tai jopa kolmansissa valtioissa aikaisemmin tehdyt rekisteröinnit ovat seikka, joka ei ole ratkaiseva arvioitaessa yhteisön tavaramerkkiä koskevan rekisteröintihakemuksen ehdottomia hylkäysperusteita, joista on säädetty asetuksen N:o 40/94 7 artiklassa. Itse asiassa yhteisön tavaramerkin yhtenäisen luonteen takia tavaramerkkejä koskeva yhteisöjen lainsäädäntö muodostaa itsenäisen juridisen järjestelmän, joka koostuu sille ominaisesta tavoitteiden kokonaisuudesta ja jonka soveltaminen on riippumaton kansallisista järjestelmistä. Näin ollen kysymys siitä, voidaanko merkki rekisteröidä yhteisön tavaramerkiksi, arvioidaan yksinomaan kyseisen asian kannalta merkityksellisten yhteisön säännösten perusteella tavaramerkkien kansallisten rekisteröintien sitomatta sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit), joskin kyseiset kansalliset rekisteröinnit voidaan ottaa huomioon arvioitaessa ehdottomia hylkäysperusteita.

( ks. 32 kohta )
Henkilöstösääntöjen 25 artiklan toisessa kohdassa säädetyn perusteluvelvollisuuden tarkoituksena on yhtäältä antaa asianomaiselle henkilölle riittävästi perusteita, jotta hän voi arvioida, onko hallintoviranomaisten tekemä päätös asianmukainen ja onko hänen aiheellista nostaa kanne ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, ja toisaalta antaa tälle tuomioistuimelle mahdollisuus valvoa päätöksen laillisuutta. Perusteluvelvollisuuden laajuutta on arvioitava konkreettisten seikkojen perusteella kiinnittäen erityisesti huomiota päätöksen sisältöön, niiden perusteluiden luonteeseen, joihin on vedottu, ja päätöksen adressaatin tarpeeseen saada selvitystä asiassa. Perustelujen riittävyyden arvioimiseksi perusteluja on näin ollen tarkasteltava sitä taustaa vasten, jossa riidanalainen päätös tehtiin.

(ks. 27 ja 28 kohta)

Viittaukset: asia T-283/97, Thinus v. komissio, 27.4.1999 (Kok. H. 1999, s. I-A-69 ja II-353, 73 ja 77 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen) ja asia T-10/99, Vicente Nuñez v. komissio, 9.3.2000 (Kok. H. 00, s. I-A-47 ja II-3, 41 kohta).
Avainsanat

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

1. Yhteisön tavaramerkki - Muutoksenhakumenettely - Kanne yhteisöjen tuomioistuimissa - Kumoamiskanne - Oikeussuojan tarve

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 63 artikla)

2. Yhteisön tavaramerkki - Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen - Merkit, joista tavaramerkki voi muodostua - Muodot - Värit - Edellytys - Erottamiskyky

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 4 artikla ja 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

3. Yhteisön tavaramerkki - Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen - Ehdottomat hylkäysperusteet - Tavaramerkit, joilta puuttuu erottamiskyky - Tavaran muodosta ja väristä koostuvat kolmiulotteiset tavaramerkit - Erottamiskyky - Arviointiperusteet

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

4. Yhteisön tavaramerkki - Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen - Ehdottomat hylkäysperusteet - Tavaramerkit, joilta puuttuu erottamiskyky - Kolmiulotteisen tavaramerkin ulkoasun piirteet, jotka viittaavat tiettyihin tavaran ominaisuuksiin mutta jotka eivät kuitenkaan ole kuvailevia - Merkitys erottamiskyvyn arvioinnissa

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)

5. Yhteisön tavaramerkki - Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen - Ehdottomat hylkäysperusteet - Tavaramerkit, joilta puuttuu erottamiskyky - Kolmiulotteinen tavaramerkki - Valkoinen neliönmuotoinen tabletti, jonka reunoja ja kulmia on hieman pyöristetty ja jossa on vihreitä ja sinisiä pilkkuja, ja sen rekisteröiminen pyykin- ja astianpesuaineita varten

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

Päätöksen päätösosa

Näillä perusteilla

YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN

(toinen jaosto)

on antanut seuraavan tuomiolauselman:

1) Kanne hylätään.

2) Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

(1)Tähän tuomioon liittyvät tosiseikat, asianosaisten väitteet sekä tuomion perustelut ovat samanlaisia tai samankaltaisia kuin ne, jotka liittyvät asiassa T-118/00, Procter & Gamble v. SMHV (neliönmuotoinen tabletti, jossa on valkoinen, vihreällä pilkutettu kerros ja vaaleanvihreä kerros), 19.9.2001 annettuun tuomioon (Kok. 2001, s. II-0000). Ainoa ero mainittuun asiaan on se, että rekisteröintihakemuksen kohteena oleva kolmiulotteinen tavaramerkki on erinäköinen eli tässä asiassa muotona on neliönmuotoinen tabletti, jossa on vihreitä ja sinisiä pilkkuja.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Perustelut - Perusteluvelvollisuuden laajuus

(EY 230 ja EY 253 artikla)

Tiivistelmä

$$EY 253 artiklassa, joka on EY 230 artiklassa tarkoitettu olennainen menettelymääräys, edellytettyjä perusteluja on mukautettava kyseisen toimenpiteen luonteen mukaan ja niistä on selkeästi ja yksiselitteisesti ilmettävä toimenpiteen tehneen toimielimen päättely siten, että niille, joita toimenpide koskee, selviävät sen syyt ja että toimivaltainen tuomioistuin voi tutkia toimenpiteen laillisuuden. Perusteluissa ei tarvitse esittää kaikkia asiaan liittyviä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevia yksityiskohtia, koska tutkittaessa sitä, täyttävätkö toimenpiteen perustelut EY 253 artiklan vaatimukset, on otettava huomioon toimenpiteen sanamuodon lisäksi myös asiayhteys ja kaikki asiaa koskevat oikeussäännöt.

( ks. 24 kohta )
Toimielimen, jonka toimen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on kumonnut, on määritettävä tuomion täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet, eikä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi velvoittaa sitä toteuttamaan määrättyjä toimenpiteitä. Asianomaisen toimielimen on tällaisen tuomion noudattamiseksi ja pannakseen sen täysin täytäntöön noudatettava tuomion tuomiolauselman lisäksi tuomiolauselman taustana olevia perusteluja, jotka ovat tuomiolauselman välttämätön tuki, sillä perustelut ovat välttämättömiä määritettäessä sitä, mitä tuomiolauselmassa tarkasti ottaen on lausuttu. Nimenomaan perusteluissa yksilöidään täsmällisesti se toimenpiteen kohta, joka on katsottu lainvastaiseksi, ja nimenomaan niistä käyvät ilmi tarkasti ne syyt, joiden vuoksi tuomiolauselmassa mainittu toimenpiteen kohta on katsottu lainvastaiseksi ja jotka asianomaisen toimielimen on otettava huomioon, kun se korvaa kumotun toimen toisella toimenpiteellä.

Näin ollen siinä tapauksessa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on todennut varallaololuettelon laatimiseksi järjestetyn kilpailun järjestämisessä sääntöjenvastaisuuksia ja sen jälkeen kumonnut ainoastaan valintalautakunnan päätöksen olla merkitsemättä kantajaa soveltuvien hakijoiden luetteloon ja todennut tuomion perusteluissa, että asianomaisen toimielimen on löydettävä kantajan kannalta oikeudenmukainen ratkaisu ilman, että kilpailun lopputulosta tarvitsisi kokonaisuudessaan kyseenalaistaa, on katsottava, että kantajan oikeudet on turvattu asianmukaisesti, jos kilpailu aloitetaan uudelleen hänen osaltaan.

(ks. 35-38 kohta)

Viittaukset: asia 225/82, Verzyckv. komissio, 9.6.1983(Kok. 1983, s. 1991, 19 kohta); asia 144/82, Detti v. yhteisöjen tuomioistuin, 14.7.1983 (Kok. 1983, s. 2421, 33 kohta); yhdistetyt asiat 97/86, 193/86, 99/86 ja 215/86, Asteris ym. v. komissio, 26.4.1988 (Kok. 1988, s. 2181, 27 kohta); asia C-242/90P, komissio v. Albani ym., 6.7.1993 (Kok. 1993, s. I-3839,13 ja 14 kohta); yhdistetyt asiat T-32/89 ja T-39/89, Marcopoulos v. yhteisöjen tuomioistuin, 22.6.1990 (Kok. 1990, s. II-281, 44 kohta); asia T-156/89, Valverde Mordtv. yhteisöjentuomioistuin, 27.6.1991 (Kok. 1991, s. II-407,150 kohta); asiat T-17/90, T-28/91 ja T-17/92, Camara Alloisio ym. v. komissio, 15.7.1993 (Kok. 1993, s. II-841, 79 kohta); asia T-43/91, Hoyer v. komissio, 17.3.1994 (Kok. H. 1994, s. I-A-91 ja s. II-297); asia T-106/92, Frederiksen v. parlamentti, 2.2.1995 (Kok. H. 1995, s. I-A-29 ja s. II-99, 31 kohta) ja asia T-91/95, de Nil et Impensv. neuvosto, 26.6.1996 (Kok. H. 1996, s. I-A-327 ja s. II-959, 34 kohta).
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Perustelut - Perusteluvelvollisuuden laajuus - Valtiontuen soveltumattomuutta yhteismarkkinoille koskeva komission päätös - Puutteelliset perustelut

(EY 87 artiklan 1 kohta ja EY 253 artikla)

Tiivistelmä

$$EY 253 artiklan mukainen perusteluvelvollisuus määräytyy kyseisen säädöksen, päätöksen tai muun toimenpiteen luonteen mukaan, ja perusteluista on selkeästi ja yksiselitteisesti ilmettävä toimenpiteen tehneen yhteisön toimielimen päättely siten, että niille, joita toimenpide koskee, selviävät sen syyt, ja että toimivaltainen tuomioistuin voi tutkia toimenpiteen laillisuuden. Perusteluvelvollisuuden täyttymistä on arvioitava asiaan liittyvien olosuhteiden perusteella, joita ovat muun muassa toimenpiteen sisältö, esitettyjen perustelujen luonne ja niiden henkilöiden tiedontarve, joille päätös on osoitettu tai joita se koskee suoraan ja erikseen. Perusteluissa ei tarvitse esittää kaikkia asiaan liittyviä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevia yksityiskohtia, koska tutkittaessa sitä, täyttävätkö päätöksen perustelut EY 253 artiklassa määrätyt vaatimukset, on otettava huomioon päätöksen sanamuodon lisäksi myös asiayhteys ja kaikki asiaa koskevat oikeussäännöt.

Valtiontuen soveltumattomuutta yhteismarkkinoille koskevan päätöksen osalta komission on osoitettava ne syyt, joiden perusteella se katsoo, että kyseinen toimenpide kuuluu EY 87 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan ja että sitä on pidettävä perustamissopimuksen vastaisena tukena ja että se on näin ollen poistettava. Perustelut eivät voi tällöin rajoittua sen toteamiseen, että mainittu toimenpide on tukea, vaan niissä on viitattava konkreettisiin tosiseikkoihin. Komission on myös varmistuttava siitä, että sen päätöksen perusteluista käy täsmällisesti ilmi riidanalainen tuki.

Komissio ei tämän osalta voi vedota sille hallinnollisen menettelyn aikana toimitettujen, riidanalaista tukea koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä koskevien tietojen hajanaisuuteen perustellakseen riidanalaisen päätöksen perustelujen puutteellisuuden tilanteessa, jossa se ei ollut turvautunut kaikkiin käytössään oleviin keinoihin vaatiakseen kansallisia viranomaisia toimittamaan sille asiaan liittyvät, tuen myöntämisen taloudellisia edellytyksiä koskevat tiedot.

( ks. 55-58 ja 91 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kilpailu - Määräävä markkina-asema - Väärinkäyttö - Lakiin perustuvassa monopoliasemassa postialalla oleva yritys - Suljetuilta markkinoilta saatujen tulojen käyttö - Yhteisen määräysvallan hankkiminen vapailla markkinoilla toimivasta yrityksestä - Yhteensopivuus EY 82 artiklan kanssa - Edellytykset

(EY 82 artikla)

Tiivistelmä

$$Kun yritys, jolla on lakiin perustuva monopoliasema postialalla, hankkii osuuden yhtiöstä, joka toimii vapaalla pakettijakelun alalla, tästä hankinnasta voi aiheutua ongelmia yhteisön kilpailusääntöjen suhteen, mikäli monopoliasemassa olevan yrityksen käyttämät varat tulevat ylihinnoittelusta tai hintasyrjinnästä taikka muista väärinkäyttöä merkitsevistä toimista tälle yritykselle varatuilla markkinoilla. Kun tällaisessa tapauksessa on olemassa merkkejä, joiden perusteella voidaan epäillä EY 82 artiklan rikkomista, on tutkittava tällaiseen hankintaan käytettyjen varojen alkuperä, jotta voidaan määrittää, ettei tämä hankinta ole seurausta määräävän aseman väärinkäytöstä.

Koska ei ole esitetty mitään, minkä perusteella voitaisiin todeta, että monopoliasemassa olevan yrityksen käytössä olleet kyseiseen hankintaan käytetyt varat johtuivat sen aseman väärinkäytöstä suljetuilla kirjemarkkinoilla, pelkästään se seikka, että kyseinen yhtiö käytti näitä varoja hankkiakseen yhteisen määräysvallan viereisellä, kilpailulle avoimilla markkinoilla toimivasta yrityksestä, ei - vaikka varat olisivatkin peräisin suljetulta sektorilta - itsessään muodosta ongelmaa yhteisön kilpailusääntöjen kannalta eikä siis voi merkitä EY 82 artiklan rikkomista eikä synnytä komissiolle velvollisuutta arvioida varojen alkuperää EY 82 artiklan kannalta.

( ks. 55 ja 61 kohta )
Vaikka henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevassa 6 artiklassa asetetaankin uudelleenasettautumiskorvauksen myöntämisedellytykseksi se, että virkamies asettautuu uudelleen vähintään 70 kilometrin päähän asemapaikasta, tässä määräyksessä tarkoitetulla asuinpaikan muuttamisella tarkoitetaan sitä, että virkamies muuttaa tavanomaisen asuinpaikkansa sellaiselle uudelle paikkakunnalle, jonka hän ilmoittaa olevan uudelleenasettautumispaikkakunta. Tavanomaisen asuinpaikan käsitettä on tulkittava siten, että sillä tarkoitetaan paikkakuntaa, jolle asianomainen keskittää intressinsä pysyvästi tai tavanomaisesti, haluten näin tehdä tästä asuinpaikasta pysyvän. Asuinpaikan käsite, vaikka se ei perustukaan pelkästään henkilön tietyn maan alueella viettämän ajan pituuteen, edellyttää sen fyysisen seikan lisäksi, että henkilö pysyy tietyllä paikkakunnalla, joka tapauksessa myös sitä, että henkilöllä on aikomus elää ja solmia tavanomaiset sosiaaliset suhteensa siellä.

Virkamiehelle vastainen päätös on riittävästi perusteltu, jos kanteen kohteena oleva toimenpide on toteutettu virkamiehen tuntemissa olosuhteissa, jotka auttavat häntä ymmärtämään häntä koskevan toimenpiteen syyt. Koska tavanomaisella tavalla huolellinen ja erityisesti osastopäällikön tasoisissa tehtävissä toimiva virkamies, jonka voidaan olettaa tuntevan palkkaustaan koskevat säännöt, voi todeta uudelleenasettautumiskorvauksen maksamisessa tapahtuneen lainvastaisuuden lukemalla henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevaa 6 artiklaa, perusteluvelvollisuuden loukkaamista koskevaa kumoamisperustetta ei voida hyväksyä.

Kaikilla yksityishenkilöillä, joille on yhteisön viranomaisen antamien täsmällisten vakuutusten vuoksi syntynyt perusteltuja odotuksia, on oikeus vedota luottamuksensuojan periaatteeseen. Yhteisön viranomaisen antamien vakuutusten on ollut oltava sovellettavien oikeussääntöjen mukaisia, jotta ne voisivat synnyttää sellaisen perustellun luottamuksen, johon virkamies voi vedota.

(ks. 52 ja 56 kohta)

Viittaukset: asia T-207/95, Ibarra Gil v. komissio, 5.2.1997(Kok. H. 1997, s. I-A-13 ja II-31, 25 kohta); asia T-211/95, Petit-Laurent v. komissio, 5.2.1997 (Kok. H. 1997, s. I-A-21 ja II-57, 72 kohta ) ja asia T-203/97, Forvass v. komissio, 6.7.1999 (Kok. H. 1999, s. I-A-129 ja II-705, 70 kohta).
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Yhteisön oikeus - Tulkinta - Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Eroavaisuus säännöksen sanamuodon ja sitä koskevan otsakkeen välillä - Arviointiperuste, jonka mukaan käytetyillä käsitteillä on oltava tarkoitus

2. Taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus - Rakennerahastojen interventio - Yhteisön myöntämä rahoitus - EMOTR:n rahoituksen poistaminen sääntöjenvastaisuuksien vuoksi - Hyväksyttävyys

(Neuvoston asetuksen N:o 4253/88 24 artiklan 2 kohta)

3. Taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus - Rakennerahastojen interventio - Kansallisen toiminnan rahoittamiseksi myönnetty yhteisön rahoitus - EMOTR:n rahoitustukea hakeviin henkilöihin ja tällaista tukea saaviin henkilöihin kohdistuva tiedonanto- ja lojaalisuusvelvollisuus

4. Maatalous - Yhteinen maatalouspolitiikka - Rakenteiden uudistaminen - Yhteiset toimet - EMOTR:n tuen poistaminen olennaisten sääntöjenvastaisuuksien vuoksi

(Neuvoston asetukset N:o 2052/88, N:o 4253/88 ja N:o 4256/88)

Tiivistelmä

1. Kun säännöksen sanamuodon ja otsikon välillä on eroa, niitä on tulkittava siten, että kaikilla käytetyillä sanoilla on jokin tarkoitus.

2. Rakennerahastojen päämääristä ja tehokkuudesta ja niiden toiminnan yhteensovittamisesta keskenään sekä Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden kanssa annetun asetuksen N:o 2052/88 soveltamisesta annetun asetuksen N:o 4253/88 24 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että siinä sallitaan komission peruuttaa EMOTR:sta myönnetty taloudellinen tuki, kun kysymys on sääntöjenvastaisuudesta.

( ks. 40 kohta )

3. Yhteisön EMOTR:n tuen hakijoiden ja tuen saajien on varmistettava, että ne toimittavat komissiolle luotettavia tietoja, jotka eivät ole omiaan johtamaan komissiota harhaan, koska muutoin tukien myöntämisen edellytysten valvontaa ja tutkimista varten perustettu järjestelmä ei toimi oikein. Luotettavien tietojen puuttuessa tukea voisivat saada hankkeet, jotka eivät täytä vaadittuja edellytyksiä. Tästä seuraa, että tuen hakijoiden ja tuen saajien tietojenanto- ja lojaalisuusvelvollisuus kuuluvat kiinteästi EMOTR:n tukijärjestelmään ja ovat olennaisia sen moitteettoman toimimisen kannalta.

( ks. 66 kohta )

4. Yhteisön järjestelmän moitteettoman toiminnan kannalta keskeisten velvoitteiden rikkomisesta voidaan rangaista yhteisön säännösten perusteella myönnettävien oikeuksien menettämisellä, kuten tukioikeuden menettämisellä.

Sellaisten laskujen esittäminen ja menojen kohdentaminen hankkeeseen, jotka eivät vastaa todellisuutta, sekä rahoitukseen osallistumista koskevan velvollisuuden laiminlyönti ovat sellaisia vakavia olennaisten velvoitteiden laiminlyöntejä, joiden perusteella maatalouden rakenteiden sopeuttamisesta ja maaseutualueiden kehityksestä annetun asetuksen N:o 4256/88 nojalla myönnetty EMOTR:n tuki voidaan peruuttaa.

( ks. 118-120 kohta )
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (viides jaosto)

26 päivänä lokakuuta 2000

Asia T-138/99

Luc Verheyden

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Henkilöstö — Kannetta edeltävä hallinnollinen valitus — Määräajat — Uusi seikka — Ylennys — Ansioiden vertailu”

Täydellinen teksti ranskankielellä II-1001

Aihe:

Kanne, jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta ensinnäkin kumoamaan päätöksen olla ylentämättä kantaja palkkaluokkaan A4 taannehtivasti 10.10.1989 ja päätöksen olla ylentämättä kantaja vuoden 1998 ylennyskierroksella, ja toiseksi velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajalle aiheutuneeksi väitetyn aineettoman vahingon.

Ratkaisu:

Kanne hylätään. Osapuolet vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

Tiivistelmä
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Valtiontuki - Kielto - Poikkeukset - Tuet, joiden voidaan katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille - Kirja-alan vientituet - Niiden vaikutusten tutkiminen, joita tuilla on kilpailuun ja vaihdantaan - Relevanttien markkinoiden määrittelyä koskevat perusteet

(EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan d alakohta (josta on muutettuna tullut EY 87 artiklan 3 kohdan d alakohta)

Tiivistelmä

$$Kun yhteismarkkinoille mahdollisesti soveltuvan kirja-alan vientituen osalta tutkitaan, onko kilpailun edellytyksiä yhteisössä muutettu yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan d alakohdassa (josta on muutettuna tullut EY 87 artiklan 3 kohdan d alakohta) tarkoitetuin tavoin, on tarpeen määrittää ne markkinat, joilla tuen vaikutukset ilmenevät. Markkinoiden aineellisen määrittelyn osalta on syytä muistuttaa, että jotta kyseessä olevan palvelun tai tuotteen markkinoita voitaisiin pitää riittävän erillisinä, palvelu tai tuote on voitava yksilöidä sellaisten erityisominaisuuksien perusteella, jotka erottavat sen muista palveluista tai tuotteista siinä määrin, että sitä ei voi kunnolla korvata niillä ja että se ei juurikaan joudu kilpailemaan niiden kanssa. Tältä osin tuotteiden tai palvelujen korvattavuuden astetta on arvioitava niiden objektiivisten ominaisuuksien perusteella sekä kysynnän ja markkinoiden tarjonnan sekä kilpailuolosuhteiden rakenteen perusteella.

Komission pitää tutkia valtiontuen vaikutuksia kilpailuun ja vaihdantaan niiden muiden toimijoiden keskuudessa, jotka harjoittavat tuetun toiminnan kanssa samanlaista toimintaa, jotta se voi arvioida tällaisen tuen todellisen vaikutuksen kilpailuun. Jollei tällaista tutkintaa toimiteta, komissio tekee markkinoiden määrittämisessä ilmeisen arviointivirheen.

( ks. 56, 57 ja 71 kohta )
Oikeussuojan tarvetta, joka on välttämätön edellytys kanteen tutkittavaksiottamiselle, on arvioitava sellaisena kuin se on kanteen nostamisajankohtana. Jotta virkamies voisi ajaa nimittävän viranomaisen tekemää päätöstä koskevaa kumoamiskannetta, edellytetään kuitenkin, että hänellä on edelleen henkilökohtainen intressi riitautetun päätöksen kumoamiseen. Koska tällaista intressiä ei enää ole, lausunnon antaminen asiassa raukeaa.

Yhteisöjen toimielimillä on hyvän hallinnon ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteiden vuoksi velvollisuus varmistaa, että kaikkien kilpailuun otettujen hakijoiden kokeet sujuvat mahdollisimman rauhallisesti ja säännönmukaisesti. Tämän vuoksi hallinnolla on velvollisuus varmistaa, että kilpailut ovat hyvin järjestetyt ja, erityisesti, että hakijoille jaettu aineisto on huolellisesti valmisteltu. Kokeiden aikana sattunut sääntöjenvastaisuus vaikuttaa kuitenkin kyseisten kokeiden laillisuuteen vain siinä tapauksessa, että se on aineellinen ja saattaa vääristää kokeiden tuloksia. Tällaisen sääntöjenvastaisuuden sattuessa vastaajana olevan toimielimen on näytettävä toteen, ettei se ole vaikuttanut kilpailujen tuloksiin.

(ks. 46 ja 47 kohta)

Viittaukset: asia T-200/97. Jimenez v SMHV, 11.2.1999 (Kok. H. 1999, s. I-A-19 ja II-73, 55 kohta) ja asia T-102/98. Papadeas v. alueiden komitea, 9.11.1999 (Kok. H. 1999, s. I-A-211 ja II-1091, 68 kohta).
Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun maastamuuttokorvauksen tarkoituksena on korvata viranhoidon pysyvästä harjoittamisesta maassa, johon virkamiehellä ei ole pysyviä siteitä ennen palvelukseen tuloa, aiheutuvat erityiset kustannukset ja haitta. Tulkinta, jonka mukaan korvausta ei makseta virkamiehelle, jolla on ollut kyseisessä maassa vakinainen asuinpaikka tai joka on pääasiallisesti harjoittanut siellä ammattiaan vain osan viiden vuoden viitejaksosta, joka päättyi kuusi kuukautta ennen tämän palvelukseen tuloa, on tämän tarkoituksen vastainen.

(ks. 32 kohta)

Viittaukset: Asia T-72/94, Diamantaras v. komissio, 14.12.1995 (Kok. H. 1995, s. II-865, 48 kohta).