Asia C-663/11

Scandic Distilleries SA

vastaan

Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

(Curtea de Apel Oradean esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

”Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 92/12/ETY — Valmisteverot — Tuotteet, jotka on luovutettu kulutukseen jäsenvaltiossa, jossa valmistevero on maksettu — Samat tuotteet, jotka on kuljetettu toiseen jäsenvaltioon, jossa on myös maksettu valmistevero — Pyyntö ensimmäisessä jäsenvaltiossa maksetun valmisteveron palauttamiseksi — Palautuksen epääminen siitä syystä, ettei pyyntöä ollut esitetty ennen tavaroiden lähettämistä — Yhteensoveltuvuus unionin oikeuden kanssa”

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 30.5.2013

Verotus – Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen – Valmisteverot – Direktiivi 92/12 – Pyyntö lähtöjäsenvaltiossa maksetun valmisteveron palauttamiseksi toisessa jäsenvaltiossa kulutukseen luovutetuista tuotteista – Sitä, että pyyntö evätään siitä syystä, että se tehtiin mainittujen tuotteiden lähettämisen jälkeen, ei voida hyväksyä – Edellytykset

(Neuvoston direktiivin 92/12 22 artiklan 1–3 kohta)

Valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnasta annetun direktiivin 92/12, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 92/108, 22 artiklan 1–3 kohtaa on tulkittava siten, että jos jäsenvaltiossa kulutukseen luovutetut valmisteveron alaiset tuotteet, joista on maksettu valmistevero kyseisessä jäsenvaltiossa, on kuljetettu toiseen jäsenvaltioon, jossa näistä tuotteista kannetaan valmistevero, joka on myös maksettu siellä, lähtöjäsenvaltiossa maksetun valmisteveron palautuspyyntöä ei voida hylätä käyttäen hylkäysperusteena pelkästään sitä, ettei kyseistä pyyntöä ollut esitetty ennen mainittujen tuotteiden lähetystä, vaan sitä on arvioitava kyseisen artiklan 3 kohdan nojalla. Jos valmisteveroa ei sen sijaan ole maksettu määräjäsenvaltiossa, tällainen pyyntö voidaan evätä kyseisen artiklan 1 ja 2 kohdan nojalla.

Direktiivin 92/12 22 artiklan 3 kohdassa ei nimittäin säädetä siitä, milloin palautuspyyntö on esitettävä. Tavaroiden ei myöskään edellytetä liikkuvan väliaikaisessa valmisteverottomuuden järjestelmässä, vaan niiden on ainoastaan liikuttava kyseisen direktiivin 7 artiklan 4 kohdassa mainitulla saateasiakirjalla.

Tällöin ehtoa, jonka mukaan jäsenvaltio voi jättää palautuspyynnön täyttämättä, jollei pyyntö vastaa sen asettamia oikeellisuusvaatimuksia, ei voida soveltaa silloin, kun palautuspyyntöä ei ole tehty ennen tavaroiden lähettämistä. Oikeellisuusvaatimusten käsitettä ei voida tulkita siten, että sen nojalla voidaan ottaa käyttöön edellytys, josta direktiivissä 92/12 säädetään ainoastaan toisenlaisen palautuspyynnön tilanteessa, ja siten, että tulkinta olisi ristiriidassa kyseisen direktiivin 22 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan kanssa.

(ks. 29, 36 ja 39 kohta sekä tuomiolauselma)

Asia C-663/11

Scandic Distilleries SA

vastaan

Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

(Curtea de Apel Oradean esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

”Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 92/12/ETY — Valmisteverot — Tuotteet, jotka on luovutettu kulutukseen jäsenvaltiossa, jossa valmistevero on maksettu — Samat tuotteet, jotka on kuljetettu toiseen jäsenvaltioon, jossa on myös maksettu valmistevero — Pyyntö ensimmäisessä jäsenvaltiossa maksetun valmisteveron palauttamiseksi — Palautuksen epääminen siitä syystä, ettei pyyntöä ollut esitetty ennen tavaroiden lähettämistä — Yhteensoveltuvuus unionin oikeuden kanssa”

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 30.5.2013

Verotus — Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen — Valmisteverot — Direktiivi 92/12 — Pyyntö lähtöjäsenvaltiossa maksetun valmisteveron palauttamiseksi toisessa jäsenvaltiossa kulutukseen luovutetuista tuotteista — Sitä, että pyyntö evätään siitä syystä, että se tehtiin mainittujen tuotteiden lähettämisen jälkeen, ei voida hyväksyä — Edellytykset

(Neuvoston direktiivin 92/12 22 artiklan 1–3 kohta)

Valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnasta annetun direktiivin 92/12, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 92/108, 22 artiklan 1–3 kohtaa on tulkittava siten, että jos jäsenvaltiossa kulutukseen luovutetut valmisteveron alaiset tuotteet, joista on maksettu valmistevero kyseisessä jäsenvaltiossa, on kuljetettu toiseen jäsenvaltioon, jossa näistä tuotteista kannetaan valmistevero, joka on myös maksettu siellä, lähtöjäsenvaltiossa maksetun valmisteveron palautuspyyntöä ei voida hylätä käyttäen hylkäysperusteena pelkästään sitä, ettei kyseistä pyyntöä ollut esitetty ennen mainittujen tuotteiden lähetystä, vaan sitä on arvioitava kyseisen artiklan 3 kohdan nojalla. Jos valmisteveroa ei sen sijaan ole maksettu määräjäsenvaltiossa, tällainen pyyntö voidaan evätä kyseisen artiklan 1 ja 2 kohdan nojalla.

Direktiivin 92/12 22 artiklan 3 kohdassa ei nimittäin säädetä siitä, milloin palautuspyyntö on esitettävä. Tavaroiden ei myöskään edellytetä liikkuvan väliaikaisessa valmisteverottomuuden järjestelmässä, vaan niiden on ainoastaan liikuttava kyseisen direktiivin 7 artiklan 4 kohdassa mainitulla saateasiakirjalla.

Tällöin ehtoa, jonka mukaan jäsenvaltio voi jättää palautuspyynnön täyttämättä, jollei pyyntö vastaa sen asettamia oikeellisuusvaatimuksia, ei voida soveltaa silloin, kun palautuspyyntöä ei ole tehty ennen tavaroiden lähettämistä. Oikeellisuusvaatimusten käsitettä ei voida tulkita siten, että sen nojalla voidaan ottaa käyttöön edellytys, josta direktiivissä 92/12 säädetään ainoastaan toisenlaisen palautuspyynnön tilanteessa, ja siten, että tulkinta olisi ristiriidassa kyseisen direktiivin 22 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan kanssa.

(ks. 29, 36 ja 39 kohta sekä tuomiolauselma)