ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 30.6.2021 – Italia vastaan komissio

(asia T-265/19)

(Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto – Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot – Italian tasavallan menot – Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen – Sääntöjenmukaisuuden tarkastaminen – Rahoitusoikaisut – Asetus (EU) N:o 1306/2013 – Taloudellisen vahingon vaara – Asetus (EY) N:o 1290/2005 – Asetus (EY) N:o 885/2006 – Ensimmäisen asteen hallinnollinen tai oikeudellinen päätös – Sääntöjenvastaisuuden olemassaolo)

1. Maatalous – Yhteinen maatalouspolitiikka – EMOTR:n, maataloustukirahaston ja maaseuturahaston rahoitus – Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen – Kieltäytyminen rahoittamasta unionin säännöstön soveltamisessa olevista sääntöjenvastaisuuksista johtuvia menoja – Rahastolle aiheutuneiden menetysten arviointi – Komissiolla ei ole velvollisuutta osoittaa, että rahastolle on aiheutunut todellista vahinkoa (Neuvoston asetuksen N:o 1290/2005 31 artiklan 2 kohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1306/2013 52 artiklan 2 kohta) (ks. 44 kohta)

2. Maatalous – Maaseuturahaston rahoitus – Periaatteet – Kieltäytyminen rahoittamasta unionin säännöstön soveltamisessa olevista sääntöjenvastaisuuksista johtuvia menoja – Rahoitusoikaisu – Edellytykset – Sellaisen merkittävän puutteen olemassaolo, josta aiheutuu maaseuturahastolle todellinen menetyksen riski (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1306/2013 74 artiklan 1 kohta) (ks. 47 ja 100 kohta)

3. Maatalous – Yhteinen maatalouspolitiikka – EMOTR:n, maataloustukirahaston ja maaseuturahaston rahoitus – Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen – Ensimmäisen asteen hallinnollinen tai oikeudellinen päätös – Käsite – Toteaminen mahdollisen sääntöjenvastaisuuden perusteella ei kuulu siihen (Neuvoston asetuksen N:o 1290/2005 35 artikla) (ks. 96–99 ja 101 kohta)

Aihe

SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, jossa vaaditaan Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 12.2.2019 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2019/265 (EUVL 2019, L 44, 14) osittaista kumoamista siltä osin kuin se koskee tiettyjä Italian tasavallan menoja

Ratkaisu

1) Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 12.2.2019 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2019/265 kumotaan siltä osin kuin siinä jätetään unionin rahoituksen ulkopuolelle tietyt Italian tasavallan menot 305122,74 euron määrän osalta.

2) Kanne hylätään muilta osin.
1.

Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Syyrian tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistettavat erityiset rajoittavat toimenpiteet – Päätös 2013/255/YUTP ja asetus N:o 36/2012 – Rajoittavien toimenpiteiden toteuttamisperusteet – Syyrian hallinnon tukeminen ja siitä saatava hyöty – Käsite – Itsenäinen oikeudellinen kriteeri – Luetteloihin merkitseminen täsmällisten, konkreettisten ja yhtäpitävien seikkojen kokonaisuuden perusteella (SEU 29 artikla; neuvoston päätöksen 2013/255/YUTP, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksillä (YUTP) 2015/1836 ja (YUTP) 2019/87, 27 artiklan 2 kohdan a alakohta ja 3 kohta sekä 28 artiklan 2 kohdan a alakohta ja 3 kohta; neuvoston asetuksen N:o 36/2012 15 artiklan 1 a kohdan a alakohta ja 1 b kohta sekä neuvoston asetukset 2015/1828 ja N:o 2019/85) (ks. 31, 32, 65, 125, 126 ja 151 kohta)
4.

Unionin kansalaisuus – Kansalaisen oikeudet – Kansalaisaloitteen esittäminen – Asetus N:o 211/2011 – Rekisteröintiedellytykset – Ehdotuksen on kuuluttava komission toimivallan piiriin – Komission suorittaman tutkinnan rajat (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 211/2011 2 artiklan 1 alakohta ja 4 artiklan 2 kohdan b alakohta) (ks. 61–66 kohta)
2.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman laajalti tunnetun tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki – Aikaisemman laajalti tunnetun tavaramerkin tuottaman suojan ulottaminen tavaroihin tai palveluihin, jotka eivät ole samankaltaisia – Edellytykset – Tavaramerkkien välinen yhteys – Tavaramerkin maine jäsenvaltiossa tai unionissa – Tuleva muu kuin hypoteettinen vaara epäoikeutetusta hyväksikäytöstä tai haitan aiheuttamisesta – Kumulatiiviset edellytykset (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta) (ks. 23–25 kohta)
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 29, 30, 102 ja 103 kohta)
2.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 27 ja 70 kohta)
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 21 ja 76 kohta)
2.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Aikaisempi tavaramerkki, joka on EU-tavaramerkki – Rekisteröimisen epääminen, vaikka suhteellinen hylkäysperuste on olemassa ainoastaan osassa unionia (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 31 kohta)
4.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Aikaisempi tavaramerkki, joka on EU-tavaramerkki – Rekisteröimisen epääminen, vaikka suhteellinen hylkäysperuste on olemassa ainoastaan osassa unionia (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 50 kohta)
1.

EU-tavaramerkki – Kolmansien huomautukset ja väite – Väitteen tutkiminen – Näyttö aikaisemman tavaramerkin käytöstä – Tosiasiallinen käyttö – Käsite – Tulkinta, jossa otetaan huomioon asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohdan ratio legis (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 johdanto-osan kymmenes perustelukappale ja 42 artiklan 2 ja 3 kohta; komission asetuksen N:o 2868/95 1 artiklan 22 säännön 3 kohta) (ks. 29 kohta)
3.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Kuviomerkki THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect – Sanamerkki ONE (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 31, 33, 34, 52, 62, 69, 81, 82, 91, 94, 95 ja 109–111 kohta)
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 19 kohta)
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 23, 24, 50 ja 87 kohta)
160

Aluksi on todettava, että asetuksen N:o 806/2014 tavoitteena on sen johdanto-osan kahdeksannen perustelukappaleen mukaan sellaisten entistä tehokkaampien kriisinratkaisumekanismien käyttöön ottaminen, jotka ovat välttämättömiä, jotta voidaan välttää vahingot, joita on aiemmin aiheutunut pankkien kykenemättömyydestä jatkaa toimintaansa. Siltä osin kuin on kyse tämän asetuksen 18 artiklassa säädetystä menettelystä, on todettava, että jottei rahoitusvakautta vaarannettaisi, tällainen tavoite edellyttää nopeaa päätöksentekoa usein kiireellisissä tilanteissa, kuten tässä säännöksessä säädetyt lyhyet määräajat osoittavat (tuomio 6.5.2021, ABLV Bank ym. v. EKP, C‑551/19 P ja C‑552/19 P, EU:C:2021:369, 55 kohta).
81

On kuitenkin muistutettava, että sen varmistamiseksi, että kilpailupolitiikkaan liittyvissä hallinnollisissa menettelyissä kunnioitetaan puolustautumisoikeuksia, asetuksen N:o 1/2003 27 artiklan 1 kohdassa säädetään, että osapuolille on lähetettävä väitetiedoksianto. Kuten vakiintuneesta oikeuskäytännöstä ilmenee, tässä tiedoksiannossa on esitettävä selkeästi kaikki ne olennaiset seikat, joihin komissio menettelyn tässä vaiheessa perustaa näkemyksensä. Tämä voidaan kuitenkin tehdä tiivistelmänomaisesti, eikä päätöksen tarvitse välttämättä täydellisesti vastata väitetiedoksiantoa, sillä väitetiedoksianto on valmisteleva asiakirja, jossa tosiseikoista ja oikeudellisista seikoista tehdyt arviot ovat täysin väliaikaisia (ks. tuomio 5.12.2013, SNIA v. komissio, C‑448/11 P, ei julkaistu, EU:C:2013:801, 41 ja 42 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
59

On muistutettava, että asetuksen N:o 2100/94 75 artiklan ensimmäisen virkkeen mukaan CPVO:n päätökset on perusteltava. Tällä perusteluvelvollisuudella on sama ulottuvuus kuin SEUT 296 artiklan mukaisella perusteluvelvollisuudella (ks. vastaavasti tuomio 5.2.2019, Braeburn 78 (11078), T‑177/16, EU:T:2019:57, 43 kohta). SEUT 296 artiklaa koskevan oikeuskäytännön mukaan perusteluvelvollisuuden tavoitteena on yhtäältä se, että niille, joita toimenpide koskee, selviävät sen syyt, jotta he voivat puolustaa oikeuksiansa, ja toisaalta se, että unionin tuomioistuimet voivat tutkia päätöksen laillisuuden (ks. vastaavasti tuomio 10.5.2012, Rubinstein ja L’Oréal v. SMHV, C‑100/11 P, EU:C:2012:285, 111 kohta; tuomio 30.6.2010, Matratzen Concord v. SMHV – Barranco Schnitzler ja Barranco Rodriguez (MATRATZEN CONCORD), T‑351/08, ei julkaistu, EU:T:2010:263, 17 kohta ja tuomio 27.3.2014, Intesa Sanpaolo v. SMHV – equinet Bank (EQUITER), T‑47/12, EU:T:2014:159, 24 kohta).
41

Tältä osin on todettava, että kuten valituslautakunta pääasiallisesti totesi, haettu tavaramerkki on kolmiulotteinen tavaramerkki, joka esittää nauhan muotoa kuvattuna neljässä kuvassa eri kuvakulmista. Nauhan toisessa päässä on silmukka, johon nauhan toisessa päässä oleva nappi voidaan kiinnittää nauhan kiinnittämiseksi. Ensimmäisessä kuvassa nauha on kuvattu kiinnitettynä, ja silmukka ja siihen kiinnitetty nappi muodostavat yhdessä kuperan soikion. Seuraavissa kolmessa kuvassa nauha on kuvattu avattuna ylhäältä päin, alhaalta päin ja sivusuunnasta (riidanalaisen päätöksen 19 kohta). Valituslautakunnan tavoin (riidanalaisen päätöksen 20 kohta) on lisäksi todettava, että rekisteröintihakemuksessa olevasta kuvasta ei käy ilmi, mistä materiaalista kengännauha on tehty.
166

Kantaja väittää, että iloperidonin hitaan vaikutuksen seurauksia koskevaa arviointia, joka on sisäisesti ristiriitainen, ei ole perusteltu ja se on suhteellisuusperiaatteen vastainen. Se väittää, että katsoessaan hitaan vaikutuksen olevan ”merkittävä huolenaihe” skitsofrenian akuutin pahenemisvaiheen hoidossa ja näin ollen lisäperuste tämän lääkkeen myyntiluvan epäämiselle, komitea jätti huomiotta kolme keskeistä seikkaa. Lääkkeiden, mukaan lukien skitsofrenian hoidossa käytettävien depotvalmisteiden, kliiniseen tutkimukseen liittyvistä ohjeista (Guideline on clinical investigation of medicinal products, including depot preparations in the treatment of schizophrenia, EMA/CHMP/40072/2010 Rev. 1), jotka lääkevirasto julkaisi 20.9.2012 ja joiden mukaan lääkkeen lyhytaikainen teho voidaan vahvistaa kuuden viikon pituisella kliinisellä kokeella, ilmenee kantajan mukaan ensinnäkin, että välitöntä tehoa ei välttämättä tarvitse osoittaa kyseisen sairauden hoitoon käytettävien valmisteiden tehon toteen näyttämiseksi. Kantaja väittää toiseksi, että koska kyse on pitkäaikaissairauden hoidosta, sen hoitoon käytettävän lääkkeen vaikutuksen syntymisajalla ei pitäisi olla ratkaisevaa merkitystä etenkään silloin, kun se määrätään toissijaisena hoitona eli muiden valmisteiden käytön osoittauduttua tehottomaksi tai kun potilas ei ole sietänyt niitä. Komitea on kantajan mukaan kolmanneksi itse arviointikertomuksessaan myöntänyt, että hidasta vaikutusta ”ei itsessään pidetä esteenä” iloperidonin hyväksymiselle. Komitea on siten sen mukaan katsonut, että hidas vaikutuksen syntymisaika rajoittaa ainoastaan niitä kliinisiä olosuhteita, joissa kyseisen lääkevalmisteen käyttö on mahdollista.
40

Neljä muuta kanneperustetta ovat seuraavat: – asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan ensimmäistä luetelmakohtaa on rikottu, koska päätös on perustunut ilmeisen virheellisiin tosiseikkoihin: Triton-operaatiossa käytettäviä aluksia ei voida jäljittää operaation aikana yleisesti saatavilla olevin keinoin – asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan ensimmäistä luetelmakohtaa on rikottu, koska tietojen ilmaiseminen aiemman ajanjakson aikana käytetyistä aluksista ei automaattisesti vaikeuta rajavalvontaa – asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan ensimmäistä luetelmakohtaa on rikottu, koska osa pyydetyistä tiedoista on jo julkaistu – asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 6 kohtaa on rikottu siltä osin kuin mahdollinen vaara siitä, että rikollisverkostot kiertävät rajavalvontaa, ei oikeuta kieltäytymään ilmoittamasta kyseessä olevien alusten tyyppiä tai lippua koskevia tietoja.
3.

Yhteinen kauppapolitiikka – Polkumyynniltä suojautuminen – Polkumyynnin vastainen menettely – Tuomio, jolla todetaan pätemättömäksi polkumyyntitullien käyttöön ottamisesta annettuja asetuksia – Asetuksen antaminen pätemättömäksi toteamista koskevan tuomion täytäntöön panemiseksi – Pätemättömillä asetuksilla käyttöönotettujen polkupyyntitullien palauttaminen – Kansallisten viranomaisten ja tuomioistuinten toimivalta (Neuvoston asetuksen N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 952/2013, 217 artiklan 1 kohta ja 221 artiklan 1 kohta, neuvoston asetuksen N:o 1472/2006 1 artiklan 4 kohta ja neuvoston asetuksen N:o 1294/2009 1 artiklan 5 kohta; komission asetuksen 2017/2232 johdanto-osan 43–46 perustelukappale) (ks. 63–71, 89 ja 159 kohta)
7.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman laajalti tunnetun tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki – Aikaisemman laajalti tunnetun tavaramerkin tuottaman suojan ulottaminen tavaroihin tai palveluihin, jotka eivät ole samankaltaisia – Näyttö, joka haltijan on esitettävä – Tuleva muu kuin hypoteettinen vaara epäoikeutetusta hyväksikäytöstä tai haitan aiheuttamisesta (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 5 kohta) (ks. 98–100 kohta)
3.

Maatalous – Yhteiset markkinajärjestelyt – Hedelmät ja vihannekset – Tuottajaryhmät – Perustajajäsenten asema – Edellytys – Tuottajan asema (Neuvoston asetuksen N:o 1234/2007 125 e artiklan 1 kohta; komission asetuksen N:o 1580/2007 32 artikla ja 38 artiklan 2 kohdan a alakohta sekä komission asetuksen N:o 543/2011 30 artikla ja 36 artiklan 2 kohdan a alakohta) (ks. 107, 110 ja 111 kohta)
2.

Euroopan unionin toimielimet – Yleisön oikeus tutustua asiakirjoihin – Asetus N:o 1049/2001 ja N:o 45/2001 – Poikkeusten asiakirjoihin tutustumista koskevasta oikeudesta ja yksityiselämän ja yksilön koskemattomuuden suojan yhteensovittaminen – Asetuksen N:o 45/2001 8 artiklan b alakohdassa tarkoitettu henkilötietojen siirron tarpeellisuus (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 45/2001 8 artiklan b alakohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 30–33 ja 48 kohta)
4.

Henkilöstökanne – Lainvastaisuusväite – Aiemman lainvastaiseksi väitetyn toimen ja riitautetun toimen välillä on oltava läheinen yhteys –Kilpailuilmoituksen laillisuuden riitauttaminen kanteessa, joka on nostettu osallistumishakemuksen hylkäämispäätöksestä ja joka on rajattu hylkäämisen perusteina oleviin säännöksiin ja määräyksiin (SEUT 277 artikla; henkilöstösääntöjen 91 artikla) (ks. 34 kohta)
5.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 64–66 kohta)
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 17, 18, 57 ja 63 kohta)
2.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 29 ja 53 kohta)
123

Samoin on syytä lisätä, että riidanalaisten merkintöjen hyväksymisen ajankohtana myös toisen yhteisön omistuksessa tai määräysvallassa olevan yhtiön käsite on jättänyt rajoittavien toimenpiteiden yhteydessä neuvostolle harkintavaltaa. Sitä paitsi vaikka unionin tuomioistuin on täsmentänyt 10.9.2019 antamassaan tuomiossa HTTS v. neuvosto (C-123/18 P, EU:C:2019:694) ilmaisujen ”omistuksessa” ja ”määräysvallassa” sisältöä, on tuotava esille, että unionin tuomioistuin on vahvistanut kyseisen tuomion 70 kohdassa sen, mistä unionin yleinen tuomioistuin on muistuttanut 13.12.2017 antamassaan tuomiossa HTTS v. neuvosto (T-692/15, EU:T:2017:890): omistuksessa tai määräysvallassa olevan yhtiön käsitteellä ei ole rajoittavien toimenpiteiden alalla samaa ulottuvuutta kuin yleisesti ottaen yhtiöoikeudessa, kun on kyse toisen kaupallisen yhteisön päätösvallan piiriin oikeudellisesti kuuluvan yhtiön taloudellisen vastuun määrittelystä. Unionin tuomioistuin on pitänyt rajoittavien toimenpiteiden alalla parempana määräysvallan käsitteen melko pitkää määritelmää eikä se ole määritellyt käsitteitä ”omistuksessa” ja ”määräysvallassa” tiukkarajaisesti, kuten ilmenee olennaisin osin 10.9.2019 annetun tuomion HTTS v. neuvosto (C‑123/18 P, EU:C:2019:694) 74 ja 75 kohdasta.
129

Kantajan esittämän lainvastaisuusväitteen osalta on hylättävä komission istunnossa esittämä väite siitä, ettei kantaja voi riitauttaa kanteen kohteena olevan päätöksen laillisuutta, koska kantajan maksun laskentamenetelmä, joka perustuu maksujen keskinäisriippuvuuteen ja luottamuksellisten tietojen käyttöön, ei niinkään seuraa delegoidusta asetuksesta 2015/63 kuin asetuksesta N:o 806/2014 ja direktiivistä 2014/59, joiden osalta kantaja ei ole esittänyt lainvastaisuusväitettä. On nimittäin todettava, että – kuten jäljempänä esitettävistä näkökohdista ilmenee – se, että kantajan ennakollisen vakausmaksun laskenta on läpinäkymätöntä ja ettei kantaja näin ollen voi tarkistaa, onko maksu laskettu oikein, seuraa ainakin osaksi laskentamenetelmästä, jonka komissio on määrittänyt itse delegoidussa asetuksessa 2015/63, eli ilman, että se olisi pakotettu noudattamaan kyseistä menetelmää asetuksen N:o 806/2014 tai direktiivin 2014/59 nojalla.
74

Tämä kysymys liittyy nyt käsiteltävässä asiassa kysymykseen siitä, onko komissiolla toimivalta toteuttaa tällainen toimi. Sen määrittämiseksi, olisiko nyt käsiteltävässä asiassa toimi, jonka toteuttamisesta komissio on kieltäytynyt väitetyn toimivallan puuttumisen vuoksi, itsessään edellä 73 kohdassa mainitun oikeuskäytännön mukaan kannekelpoinen toimi, on nimittäin määritettävä muun muassa, mikä olisi tämän toimen luonne kantajan väittämän toimivallan valossa. Tämä merkitsee siis sitä, että aluksi on tutkittava komission toimivalta toteuttaa toimi toimintakehotuksen mukaisesti. Jos sillä on tarvittava toimivalta, tämän jälkeen on tutkittava edellä 73 kohdassa mainitun oikeuskäytännön mukaisesti, voisiko unionin yleinen tuomioistuin valvoa sen toimen laillisuutta, jonka toteuttamiseen komissiolla on toimivalta. Jos vastaus yhteen näistä kysymyksistä on kieltävä eli jos komissiolla ei ole toimivaltaa tai jos kantajalla ei ole oikeutta nostaa kumoamiskannetta toimesta, jonka toteuttamiseen komissiolla on toimivalta, kumoamisvaatimus on joko ensimmäisessä tapauksessa hylättävä perusteettomana tai jälkimmäisessä tapauksessa jätettävä tutkimatta edellä 73 kohdassa mainitun oikeuskäytännön perusteella. Jos komissiolla sitä vastoin on toimivalta antaa toimi, jonka sisältö on kantajan vaatima ja jonka kumoamista kantaja voisi vaatia SEUT 263 artiklan nojalla, kanne on hyväksyttävä siltä osin kuin komissio on kieltäytynyt toimimasta sillä perusteella, ettei sillä ole toimivaltaa.
143

Hyvän hallinnon periaatteen loukkaamista koskevasta väitteestä on todettava, että vakiintuneesta oikeuskäytännöstä ilmenee, että komissio on velvollinen kunnioittamaan unionin perusoikeuksia hallinnollisessa menettelyssä, joka koskee puolustautumista muista kuin unionin jäsenmaista polkumyynnillä tuotavaa maahantuontia vastaan, ja näihin perusoikeuksiin kuuluu perusoikeuskirjan 41 artiklassa vahvistettu oikeus hyvään hallintoon. Hyvän hallinnon periaatetta koskevan oikeuskäytännön mukaan tapauksissa, joissa unionin toimielimillä on harkintavaltaa, unionin oikeusjärjestyksessä annettujen takeiden noudattamisella hallinnollisissa menettelyissä on vieläkin perustavanlaatuisempi merkitys. Näihin takeisiin kuuluvat erityisesti toimivaltaisen toimielimen velvoite tutkia huolellisesti ja puolueettomasti kaikki käsiteltävänä olevan tapauksen kannalta merkitykselliset seikat (ks. vastaavasti tuomio 25.1.2017, Rusal Armenal v. neuvosto, T‑512/09 RENV, EU:T:2017:26, 189 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).