16

Mainitun 25.6.2008 annetun asetuksen 83 bis §:n – sellaisena kuin sitä sovelletaan pääasioissa (jäljempänä asetuksen nro 112/2008, sellaisena kuin se on muutettuna, 83 bis §) – otsikko on ”Liikenneturvallisuuden ja toisen lukuun suoritettavien maanteiden tavarakuljetusten markkinoiden säännönmukaisuuden varmistaminen”, ja kyseisessä säännöksessä säädetään seuraavaa: ”1. 21.11.2005 annetun asetuksen nro 286 9 §:ssä tarkoitettu Osservatorio määrittää kuukausittain asianmukaisen kyselytutkimuksen ja talouskehitysministeriön kuukausittain tekemien maantiekuljetuksessa käytetyn dieselöljyn keskihintaa koskevien selvitysten perusteella polttoaineen keskikustannuksen ajokilometriä kohti ajoneuvolajeittain ja sen vaikutuksen. 2. Osservatorio määrittää kunkin kesä- ja joulukuun 15. päivänä ajoneuvolajeittain prosenttiosuuden, jota polttoainekustannukset maantiekuljetuksia toisen lukuun harjoittavan yrityksen toimintakuluista edustavat. 3. Tämän pykälän 4–11 momentin säännösten tarkoituksena on säännellä mekanismeja, joilla toimeksiantajan maksamia korvauksia mukautetaan kuljetusyritykselle aiheutuviin polttoainekustannuksiin, ja niitä tarkistetaan niiden markkinavaikutusten mukaisesti vuoden kuluttua niiden voimaantulosta. 4. Liikenneturvallisuuden ja toisen lukuun suoritettavien maanteiden tavarakuljetusten markkinoiden säännönmukaisuuden varmistamiseksi 21.11.2005 annetun asetuksen nro 286 6 §:ssä tarkoitetussa kirjallisesti laaditussa kuljetussopimuksessa kuljetusyrityksen laskuttaman määrän on oltava sellainen, että se riittää vähintään kattamaan vähimmäistoimintakustannukset, jotka joka tapauksessa takaavat laissa säädettyjen turvallisuusvaatimusten noudattamisen. Nämä vähimmäiskustannukset määritetään 16 momentissa tarkoitetussa Consultassa edustettujen kuljetusyritysten järjestöjen ja toimeksiantajajärjestöjen välisissä vapaaehtoisissa toimialakohtaisissa sopimuksissa. Näissä sopimuksissa voidaan määrätä myös taattuun kestoon tai taattuihin määriin perustuvista maantiekuljetussopimuksista, joiden nojalla on mahdollista poiketa tämän momentin säännöksistä, 21.11.2005 annetun asetuksen nro 286 7 §:n 3 momentin ja 7 bis §:n säännöksistä ja suoraa kanneoikeutta koskevista säännöksistä. 4 bis. Ellei 4 momentissa tarkoitettuja vapaaehtoisia sopimuksia tehdä yhdeksän kuukauden määräajassa tämän säännöksen voimaantulopäivästä lukien, 21.11.2005 annetun asetuksen nro 284 6 §:n 1 momentin g kohdassa tarkoitettu Osservatorio määrittää vähimmäiskustannukset 4 momentin mukaisesti. Ellei Osservatorio ensimmäisessä virkkeessä tarkoitetun määräajan päätyttyä kolmenkymmenen päivän kuluessa ole määrittänyt vähimmäiskustannuksia, myös kirjallisiin kuljetussopimuksiin sovelletaan hinnan määrittämisen osalta 6 ja 7 momentin säännöksiä. 4 ter. Jos laskussa mainitaan korvaus, joka on määrältään pienempi kuin 4 tai 4 bis momentissa tarkoitettu korvaus, kuljetusyrityksen kanneoikeus toimeksiantajan suhteen korvausten välisen erotuksen maksamisen osalta vanhenee vuoden kuluessa kuljetuspalvelun suorittamisen päivästä alkaen, ellei 4 momentin mukaisesti tehtyihin vapaaehtoisiin toimialakohtaisiin sopimuksiin perustuvasta sopimuksesta muuta johdu. 4 quater. Poiketen siitä, mitä 4 ja 4 bis momentissa on säädetty, sen korvauksen määrä, joka kuljetusyritykselle on maksettava 21.11.2005 annetun asetuksen nro 286 6 §:ssä tarkoitetun kirjallisen sopimuksen nojalla suoritetuista kuljetuspalveluista, on osapuolten vapaasti sovittavissa silloin, kun kyseiset palvelut kattavat enintään 100 kilometriä päivässä, ellei 4 momentissa tarkoitettuihin vapaaehtoisiin toimialakohtaisiin sopimuksiin perustuvasta sopimuksesta muuta johdu. 4 quinquies. Kuljetusyritys on sopimuksenteon yhteydessä velvollinen antamaan toimeksiantajalle sosiaaliturvaviranomaisten antaman enintään kolme kuukautta vanhan todistuksen, josta ilmenee, että yritys on suorittanut sosiaaliturva- ja vakuutusmaksunsa. 5. Jos sopimus koskee kuljetuspalveluja, jotka suoritetaan yli 30 päivän ajanjakson aikana, korvauksen sitä osaa, joka vastaa polttoainekustannuksia, jotka kuljetusyritykselle aiheutuvat sopimusvelvoitteiden täyttämisestä – sellaisena kuin kyseinen osa on ilmoitettu sopimuksessa tai laskuissa, joita on laadittu sellaisten palvelujen osalta, jotka kuljetusyritys on suorittanut mainitun sopimuksen ensimmäisen voimassaolokuukauden aikana – mukautetaan 1 momentin mukaisesti määritetyn maantiekuljetuksissa käytetyn dieselöljyn hinnan vaihteluiden perusteella, jos kyseiset hinnanvaihtelut poikkeavat yli kahdella prosentilla viitearvosta, joka on otettu huomioon sopimuksen allekirjoittamisen tai viimeisimmän mukautuksen hetkellä. 6. Jos sopimusta maanteitse tapahtuvasta tavaroiden kuljetuksesta ei ole tehty 21.11.2005 annetun asetuksen nro 286 6 §:n mukaisesti kirjallisena, kuljetusyrityksen laatimassa laskussa ilmoitetaan pelkästään oikeudellisia ja hallinnollisia tarkoituksia varten toimeksiantajan maksettavaksi tulevan korvauksen se osa, joka vastaa kuljetusyritykselle sopimusvelvoitteiden täyttämisestä aiheutuvia polttoainekustannuksia. Tämän määrän on vastattava määrää, joka saadaan kertomalla 1 momentissa tarkoitettu, kuljetussuoritusta edeltävänä kuukautena vahvistettu kyseistä kuljetusta varten käytetyn ajoneuvon ajoneuvolajin polttoaineen keskikustannus ajokilometriä kohti laskussa ilmoitettua palvelusuoritusta vastaavien kilometrien määrällä. 7. Kuljetusyritykselle maksettavan korvauksen sen osan, joka ei ole 6 momentissa tarkoitettu osa, on vastattava – ellei siitä, mitä toimeksiantajan on suoritettava polttoainekustannuksista, muuta johdu – saman korvauksen osaa, joka on vähintään yhtä suuri kuin se osa, jonka on ilmoitettu vastaavan muita kustannuksia kuin 2 momentissa tarkoitettuja polttoainekustannuksia. 8. Jos kuljetusyritykselle suoritettavan korvauksen muu kuin 6 momentissa tarkoitettu osa vastaa määrää, joka on pienempi kuin 7 momentissa tarkoitettu määrä, kuljetusyritys voi vaatia toimeksiantajaa maksamaan erotuksen. Jos sopimusta tavaroiden kuljettamisesta maanteitse ei ole tehty kirjallisena, kuljetusyrityksen kanneoikeus vanhenee viiden vuoden kuluessa kuljetuspalvelun suorituspäivästä. Jos kuljetussopimus on tehty kirjallisena, kuljetusyrityksen kanneoikeus vanhenee vuoden kuluessa siviilikoodeksin (codice civile) 2951 §:n mukaisesti. 9. Jos toimeksiantaja ei suorita maksua 15 päivän kuluessa, kuljetusyritys voi seuraavien 15 päivän kuluessa kanneoikeuden vanhentumisen uhalla vaatia maksumääräystä nostamalla kanteen toimivaltaisessa tuomioistuimessa siviiliprosessikoodeksin (codice di procedura civile) 638 §:n mukaisesti; kuljetusyrityksen on tässä yhteydessä esitettävä asiakirjat, jotka koskevat sen kirjaamista toisen lukuun maanteitse tavarakuljetuksia suorittavien kuljetusyritysten rekisteriin, kuljetuksen suorittamiseen käytetyn ajoneuvon rekisteriote, lasku, josta ilmenee kuljetuspalveluun liittyvä korvaus, asiakirjat, jotka koskevat ilmoitetun määrän maksamista, ja laskelmat, joilla määritetään lisäkorvaus, joka kuljetusyritykselle on maksettava 7 ja 8 momentin mukaisesti. Tarkistettuaan esitettyjen asiakirjojen asianmukaisuuden ja laskelmien oikeellisuuden tuomioistuin määrää siviiliprosessikoodeksin 641 §:n mukaisesti perustellulla päätöksellä toimeksiantajan maksamaan viipymättä kuljetusyritykselle suoritettavan määrän, sallii samalla kyseisen päätöksen siviiliprosessikoodeksin 642 §:ssä tarkoitetun väliaikaisen täytäntöönpanon ja vahvistaa määräajan, jonka kuluessa päätös voidaan riitauttaa siviiliprosessikoodeksin IV osan I osaston I luvun säännöksissä tarkoitetulla tavalla. [– –] 14. Ellei seuraamuksista, joista säädetään 6.6.1974 annetun lain nro 298 alkuperäisessä tai muutetussa 26 §:ssä ja 21.11.2005 annetun asetuksen nro 286 7 §:ssä, mikäli ne ovat sovellettavissa, muuta johdu, 6, 7, 8 ja 9 momentissa tarkoitettujen sääntöjen rikkominen johtaa enintään kuuden kuukauden pituisen ajanjakson ajaksi sulkemiseen tavaroiden ja palvelujen julkista hankintaa koskevien menettelyiden ulkopuolelle sekä yhden vuoden ajaksi kaikenlaisten lakisääteisten verotuksellisten, taloudellisten ja harkintaperusteisten etuuksien ulkopuolelle sulkemiseen. 15. Toimivaltainen viranomainen päättää edellä 14 momentissa mainituista seuraamuksista. 16. Edellä 14 momentissa tarkoitettuja seuraamuksia ei sovelleta, jos osapuolet ovat tehneet kuljetussopimuksen, joka vastaa sellaista vapaaehtoista sopimusta, joka on allekirjoitettu Consultassa edustettuina olevien maantiekuljetusyritysten järjestöjen ja kuljetuspalvelujen käyttäjien järjestöjen enemmistön välillä ja jolla on tarkoituksena säännellä kuljetuspalvelujen järjestämistä tietyllä kaupallisella alalla. – –”