Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Tutkittavaksi ottaminen – Edellytykset

(EY 225 artikla; yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäinen kohta; yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 112 artiklan 1 kohdan c alakohta)

2. Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Peruste, joka on esitetty ensimmäistä kertaa muutoksenhaun yhteydessä – Tutkimatta jättäminen

3. Vahingonkorvauskanne – Yhteisöjen tuomioistuinten toimivalta – Toimivallan piiriin ei kuulu Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osaston nojalla nostettu vahingonkorvauskanne

(EY 235 artikla ja EY 288 artiklan toinen kohta; EU 35 artikla, EU 41 artiklan 1 kohta ja EU 46 artikla)

4. Euroopan unioni – Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa – Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan

(EU 34 artikla ja EU 35 artiklan 1 ja 6 kohta)

5. Euroopan unioni – Euroopan unionin toimet – Tulkinta

Tiivistelmä

1. EY 225 artiklan, yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäisen kohdan ja yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 112 artiklan 1 kohdan c alakohdan määräysten mukaisesti valituksessa on ilmoitettava täsmällisesti sekä se, miltä kaikilta osin tuomion tai määräyksen kumoamista vaaditaan, että ne oikeudelliset perusteet ja perustelut, joihin erityisesti halutaan vedota tämän vaatimuksen tueksi.

(ks. 22 kohta)

2. Jos asianosaisella olisi oikeus esittää ensi kertaa vasta yhteisöjen tuomioistuimessa perusteita, joihin se ei ole ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa vedonnut, asianosaisella olisi oikeus laajentaa yhteisöjen tuomioistuimessa, jonka toimivalta muutoksenhakuasioissa on rajoitettu, kannettaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käsiteltyyn asiaan nähden. Yhteisöjen tuomioistuin on valitusasioissa toimivaltainen arvioimaan ainoastaan sitä oikeudellista ratkaisua, jonka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt sille esitetyistä perusteista.

(ks. 30 kohta)

3. EU 46 artiklasta seuraa, että EY:n perustamissopimuksen ja EHTY:n perustamissopimuksen määräyksiä, jotka koskevat yhteisöjen tuomioistuimen toimivaltaa, sovelletaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osastoon ainoastaan EU 35 artiklassa määrätyin edellytyksin. Tässä viimeksi mainitussa artiklassa ei kuitenkaan myönnetä yhteisöjen tuomioistuimelle mitään toimivaltaa vahingonkorvauskanteiden ratkaisemiseksi. Lisäksi EU 41 artiklan 1 kohdassa ei mainita niiden EY:n perustamissopimuksen artiklojen joukossa, joita sovelletaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osastossa tarkoitettuihin aloihin, EY 288 artiklan toista kohtaa, jonka mukaan yhteisö korvaa jäsenvaltioiden lainsäädännön yhteisten yleisten periaatteiden mukaisesti toimielintensä ja henkilöstönsä tehtäviään suorittaessaan aiheuttaman vahingon, eikä myöskään EY 235 artiklaa, jonka mukaan yhteisöjen tuomioistuimella on toimivalta ratkaista EY 288 artiklan toisessa kohdassa tarkoitettua vahingonkorvausta koskevat riidat.

Tämän johdosta Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osaston puitteissa ei ole määrätty mistään vahingonkorvauskanteista. Euroopan unionin toimen antamisen yhteydessä pöytäkirjan liitteeseen kirjattu neuvoston ilmoitus oikeudesta korvaukseen ei riitä luomaan oikeussuojakeinoa, joka ei sisälly tilanteeseen sovellettaviin oikeussääntöihin, ja se ei täten voi riittää siihen, että yhteisöjen tuomioistuimelle myönnettäisiin toimivalta tältä osin.

(ks. 44, 46–48, 60 ja 61 kohta)

4. Euroopan unionin osalta Euroopan unionista tehdyllä sopimuksella ja EY:n perustamissopimuksella on luotu oikeussuojakeinojärjestelmä, jossa yhteisöjen tuomioistuimen EU 35 artiklaan perustuva toimivalta Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osaston yhteydessä on suppeampi kuin sen toimivalta on EY:n perustamissopimuksen nojalla. Vaikka myös muunlainen kuin edellä mainituilla perustamissopimuksilla luotu oikeussuojakeinojärjestelmä ja erityisesti sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskeva järjestelmä olisi kiistatta ajateltavissa, tarpeen vaatiessa jäsenvaltioiden asiana on EU 48 artiklan nojalla muuttaa nykyisin voimassa olevaa järjestelmää.

Kantajat, jotka haluavat riitauttaa tuomioistuimessa EU 34 artiklan nojalla annetun yhteisen kannan lainmukaisuuden, eivät kuitenkaan ole täysin vailla oikeussuojaa. Nimittäin, koska EU 35 artiklan 1 kohdassa ei määrätä kansallisilla tuomioistuimilla olevasta mahdollisuudesta esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksiä, jotka koskevat yhteistä kantaa, vaan ainoastaan kysymyksiä, joissa on kyse EU 35 artiklan 1 kohdassa mainituista toimista, mainitussa artiklassa pidetään ennakkoratkaisupyynnön kohteeksi soveltuvina toimina kaikkia neuvoston toimia, joilla on tarkoitus luoda oikeudellisia vaikutuksia kolmansiin nähden. Koska menettelyllä, jolla mahdollistetaan yhteisöjen tuomioistuimen antavan ennakkoratkaisuja, pyritään varmistamaan lain noudattaminen Euroopan unionista tehtyä sopimusta tulkittaessa ja sovellettaessa, olisi tämän päämäärän vastaista tulkita EU 35 artiklan 1 kohtaa suppeasti. Ennakkoratkaisukysymyksen esittämisen yhteisöjen tuomioistuimelle on näin ollen oltava mahdollista neuvoston antamien kaikkien sellaisten toimien osalta, joilla on tarkoitus luoda vaikutuksia kolmansiin nähden, riippumatta toimien luonteesta tai muodosta. Tämän seurauksena yhteinen kanta, jonka ulottuvuus sen sisällön johdosta on laajempi kuin Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa tämäntyyppiselle toimelle osoitettu ulottuvuus, on voitava saattaa yhteisöjen tuomioistuimen valvonnan alaiseksi. Niinpä kansallinen tuomioistuin, jonka ratkaistavaksi on saatettu asia, jonka yhteydessä nousee esiin kysymys EU 34 artiklan nojalla annetun yhteisen kannan pätevyydestä tai tulkinnasta, ja jolla on painavia syitä epäillä, pyritäänkö kyseisellä yhteisellä kannalla tosiasiassa luomaan oikeudellisia vaikutuksia kolmansiin nähden, voisi pyytää yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua EU 35 artiklassa määrätyin edellytyksin. Yhteisöjen tuomioistuimen tehtävänä on täten tarvittaessa todeta, että yhteisellä kannalla on tarkoitus luoda oikeudellisia vaikutuksia kolmansiin nähden, määritellä yhteinen kanta sen todellista luonnetta vastaavalla tavalla ja antaa asiassa ennakkoratkaisu.

Yhteisöjen tuomioistuimella on myös toimivalta valvoa kuvatunkaltaisten toimien laillisuutta, kun jäsenvaltio tai komissio on nostanut kanteen EU 35 artiklan 6 kohdassa määrätyssä tilanteessa.

Lopuksi on todettava, että jäsenvaltioiden ja erityisesti niiden tuomioistuinten on tulkittava ja sovellettava oikeussuojakeinojen käyttöä koskevia kansallisia menettelysääntöjä siten, että luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt voivat riitauttaa tuomioistuimissa sellaisen päätöksen tai muun kansallisen toimen laillisuuden, joka liittyy Euroopan unionin toimen laatimiseen tai soveltamiseen niiden osalta, ja vaatia korvausta mahdollisesti kärsimänsä vahingon johdosta.

(ks. 50, 51 ja 53–56 kohta)

5. Euroopan unionin toimen antamisen yhteydessä pöytäkirjan liitteeseen kirjatulla neuvoston ilmoituksella ei voida myöntää olevan mitään oikeudellista ulottuvuutta ja sitä ei voida käyttää Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen perustuvien oikeussääntöjen tulkitsemiseen, kun julistuksen sisältö ei kuvastu millään tavoin esillä olevan toimen sanamuodosta.

(ks. 60 kohta)