FI Euroopan unionin virallinen lehti C 232/13

Valitus, jonka Fédération Internationale de Football Association (FIFA) on tehnyt 27.4.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-68/08, Fédération Internationale de Football Association (FIFA) v. Euroopan komissio, 17.2.2011 antamasta tuomiosta

(Asia C-205/11 P)

2011/C 232/22

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Fédération internationale de football association (FIFA) (edustajat: avocat A. Barav ja avocat D. Reymond)

Muut osapuolet: Euroopan komissio, Belgian kuningaskunta, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

Vaatimukset

— Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-68/08 17.2.2011 antama tuomio on pysytettävä tutkittavaksi ottamisen osalta

— unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-68/08 17.2.2011 antama tuomio on kumottava asiakysymyksen osalta siltä osin kuin siinä hyväksytään FIFA World CupinTM muiden kuin erittäin tärkeiden otteluiden sisällyttäminen Yhdistyneen kuningaskunnan luetteloon direktiivissä tarkoitetuista ”yhteiskunnallisesti erityisen merkittävistä” tapahtumista

— ratkaisee asian lopullisesti unionin tuomioistuimen perussäännön 61 artiklan nojalla

— velvoittaa komission korvaamaan FIFA:lle asian käsittelystä ensimmäisessä oikeusasteessa ja tästä valituksesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

1) Oikeudellinen virhe, unionin tuomioistuimen perussäännön 36 artiklan rikkominen, direktiivin 89/552/ETY (1), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/36/EY (2), 3 a artiklan 2 kohdan ja EU-oikeuden rikkominen sekä SEUT 296 artiklan virheellinen soveltaminen (tuomioistuinvalvonnan rajojen ylittäminen; ristiriitaiset perustelut; sellaisten perustelujen esittäminen, joita ei ole mainittu riidanalaisessa päätöksessä, FIFA World CupinTM luokittelun osalta ja virheellisten oikeudellisten johtopäätösten tekeminen niistä; todistustaakan kääntäminen)

Valittajan mukaan unionin yleinen tuomioistuin rikkoi EU-oikeutta esittäessään perusteluja, joita ei ole mainittu komission päätöksessä (3), toteamukselleen, jonka mukaan komissio katsoi asianmukaisesti FIFA World CupinTM olevan tapahtumana yksi kokonaisuus direktiivin 89/552/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/36/EY, tarkoituksessa, esittäessään ristiriitaisia ja epäjohdonmukaisia perusteluja, katsoessaan, ettei jäsenvaltioiden tarvitse esittää mitään erityisiä perusteluja sisällyttääkseen FIFA World CupinTM kokonaisuudessaan erityisen tärkeiden tapahtumien luetteloihinsa, ja kääntäessään todistustaakan.

2) Oikeudellinen virhe, direktiivin 89/552/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/36/EY, 3 a artiklan 1 kohdan rikkominen, unionin tuomioistuimen perussäännön 36 artiklan rikkominen ja SEUT 296 artiklan virheellinen soveltaminen (sen toteaminen, että komissio oli asianmukaisesti katsonut Yhdistyneen kuningaskunnan toimenpiteitä koskevan luettelon olevan ”selkeästi ja avoimesti” laadittu)

Valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin rikkoi EU-oikeutta katsoessaan, että komissio oli laillisesti todennut, että Yhdistyneen kuningaskunnan tapahtumaluettelo oli laadittu ”selkeästi ja avoimesti”, kuten direktiivissä 89/552/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/36/EY, edellytetään, vaikka koko FIFA World CupinTM sisällyttämisestä kyseiseen luetteloon oli päätetty vastoin yksimielisesti annettua vastakkaista lausuntoa ja se esitettiin komissiolle muun muassa sellaisiin perusteluihin vedoten, joita ei ollut olemassa mainitun luettelon laatimisen ajankohtana.

3) Oikeudellinen virhe, direktiivin 89/552/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/36/EY, 3 a artiklan 1 kohdan rikkominen, SEUT 296 artiklan virheellinen soveltaminen ja unionin tuomioistuimen perussäännön 36 artiklan rikkominen (FIFA World CupinTM virheellinen luonnehtiminen; tuomioistuinvalvonnan rajojen ylittäminen; sellaisiin seikkoihin nojautuminen, joita ei ole mainittu riidanalaisessa päätöksessä; tosiseikkojen virheellinen arvioiminen muiden kuin erittäin tärkeiden otteluiden osalta ja virheellisten oikeudellisten johtopäätösten tekeminen siitä; riidanalaisessa päätöksessä esitettyjen perustelujen pitäminen riittävinä; esitettyjen väitteiden tarkastelemisen laiminlyöminen)

Valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin rikkoi EU-oikeutta katsoessaan, että komissio oli laillisesti todennut koko FIFA World CupinTM olevan Yhdistyneelle kuningaskunnalle yhteiskunnallisesti erityisen merkittävä tapahtuma direktiivissä 89/552/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/36/EY, tarkoitetulla tavalla ja että se oli esittänyt tälle toteamukselleen riittävät perustelut. Unionin yleinen tuomioistuin teki erityisesti oikeudellisen virheen ja teki tosiseikoista virheellisiä oikeudellisia johtopäätöksiä, kun se hyväksyi komission perustelemattomat toteamukset siitä, että koko FIFA World CupillaTM on ”erityinen kaikupohja Yhdistyneessä kuningaskunnassa”, että se on perinteisesti lähetetty maksuttomilla televisiokanavilla ja että sillä on ollut suuret katsojamäärät.

4) Oikeudellinen virhe, EU-oikeuden rikkominen, direktiivin 89/552/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/36/EY, 3 a artiklan 1 kohdan rikkominen, SEUT 296 artiklan virheellinen soveltaminen ja unionin tuomioistuimen perussäännön 36 artiklan rikkominen (tuomioistuinvalvonnan laajuuden huomiotta jättäminen; sen vahvistaminen, että komissio oli asianmukaisesti todennut, että ilmoitetut Yhdistyneen kuningaskunnan toimenpiteet ovat EU-oikeuden mukaisia ja että niistä aiheutuvat rajoitukset ovat oikeasuhteisia, ja että se oli esittänyt tälle toteamukselleen riittävät perustelut; tiedonsaantioikeuden ja yhteiskunnallisesti merkittävien tapahtumien televisiolähetysten yleisestä saatavuudesta huolehtimisesta muodostuvan yleisen edun virheellinen tulkitseminen)

Tämä valitusperuste jakautuu kolmeen osaan:

Ensimmäinen osa: Valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin rikkoi EU-oikeutta katsoessaan, että komissio oli laillisesti todennut, että ilmoitetut Yhdistyneen kuningaskunnan toimenpiteet olivat EU-oikeuden mukaisia, vaikka riidanalaisessa päätöksessä ei ollut tarkasteltu sijoittautumisvapautta koskevia rajoituksia. Unionin yleinen tuomioistuin rikkoi EU-oikeutta myös todetessaan, että sijoittautumisvapautta koskevat rajoitukset olivat oikeasuhteisia, ja katsoessaan, että komissio oli laillisesti todennut, että palvelujen tarjoamisen vapautta koskevat rajoitukset olivat oikeasuhteisia, ja että se oli esittänyt tälle toteamukselleen riittävät perustelut.

Toinen osa: Valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin rikkoi EU-oikeutta katsoessaan, että komissio oli laillisesti todennut, että ilmoitetut Yhdistyneen kuningaskunnan toimenpiteet olivat EU-oikeuden mukaisia, vaikka riidanalaisessa päätöksessä ei ollut tarkasteltu FIFA:n omaisuudensuojaan kohdistuvia rajoituksia. Unionin yleinen tuomioistuin rikkoi lisäksi EU-oikeutta todetessaan, että FIFA:n omaisuudensuojaan kohdistuvat rajoitukset olivat oikeasuhteisia.

Kolmas osa: Valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin rikkoi EU-oikeutta katsoessaan, että komissio oli laillisesti todennut, että ilmoitetut Yhdistyneen kuningaskunnan toimenpiteet olivat yhteensoveltuvia EU:n kilpailusääntöjen kanssa sillä perusteella, että palvelujen tarjoamisen vapautta koskevat rajoitukset olivat perusteltuja, ja että se oli esittänyt tälle toteamukselleen riittävät perustelut. Unionin yleinen tuomioistuin rikkoi EU-oikeutta myös katsoessaan, että komission ei tarvinnut määritellä relevantteja markkinoita arvioidakseen kilpailunrajoituksia ja että mainitut toimenpiteet eivät merkinneet SEUT 106 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen erioikeuksien myöntämistä.

(1) Televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 3.10.1989 annettu neuvoston direktiivi 89/552/ETY (EYVL L 298, s. 23).

(2) Televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun neuvoston direktiivin 89/552/ETY muuttamisesta 30.6.1997 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/36/EY (EYVL L 202, s. 60).

(3) Televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun neuvoston direktiivin 89/552/ETY 3 a artiklan 1 kohdan nojalla Yhdistyneessä kuningaskunnassa toteutettujen toimenpiteiden yhteensopivuudesta yhteisön lainsäädännön kanssa 16.10.2007 tehty komission päätös 2007/730/EY (EUVL L 295, s. 12).