ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Banaanit - Tuontijärjestelmä - Vientitodistusjärjestelmän käyttöönotto, joka kohdistuu ainoastaan A- ja C-luokkaan kuuluviin toimijoihin - Syrjintäkiellon periaatteen loukkaaminen ei ole riittävän ilmeinen - Yhteisölle ei ole syntynyt sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta

(EY 288 artikla; komission asetus N:o 478/95; neuvoston päätös 94/800/EY)

Tiivistelmä

$$Yhteisölle ei voi syntyä sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta banaanien vientitodistusjärjestelmän käyttöönotosta, joka on toteutettu Uruguayn kierroksen monenvälisissä kauppaneuvotteluissa (1986-1994) laadittujen sopimusten tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta yhteisön toimivaltaan kuuluvissa asioissa tehdyllä päätöksellä 94/800/EY ja asetuksen N:o 404/93 täydentävistä yksityiskohtaisista säännöistä yhteisön alueelle tuotavien banaanien tariffikiintiöjärjestelmästä ja asetuksen N:o 1442/93 muuttamisesta annetulla asetuksella N:o 478/95. Vaikka oikeussäännön rikkomista on pidettävä selvänä, koska yhteisöjen tuomioistuin on asiassa C-122/95, Saksa vastaan neuvosto, 10.3.1998 antamassaan tuomiossa todennut päätöksen 94/800/EY 1 artiklan 1 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan olevan lainvastainen siltä osin kuin neuvosto on luetelmakohdassa hyväksynyt puitesopimuksen sellaisena, että siinä B-luokkaan kuuluvat toimijat vapautettiin puitesopimuksessa määrätystä vientitodistusjärjestelmästä, ja koska se on yhdistetyissä asioissa C-364/95 ja C-365/95, T. Port, 10.3.1998 antamassaan tuomiossa todennut asetuksen N:o 478/95 3 artiklan 2 kohdan olevan pätemätön, ja vaikka yhteisöjen tuomioistuin on edellä mainituissa asioissa antamissaan tuomioissa todennut, että riidanalaiset säännökset oli annettu vastoin syrjintäkiellon periaatetta, joka on yhteisön oikeuden yleinen periaate, jonka tarkoituksena on yksityisten suojaaminen, neuvosto ja komissio eivät mainituista säännöksistä päättäessään ole ylittäneet harkintavaltansa rajoja ilmeisellä ja vakavalla tavalla, kun otetaan huomioon kansainvälinen ulottuvuus ja banaanien tuontia koskevan yhteisön järjestelmän käyttöönoton tai muuttamisen edellyttämät taloudellisen tilanteen monitahoiset arvioinnit, ja näin ollen syrjintäkiellon periaatteen loukkaus ei käsiteltävässä asiassa ole riittävän ilmeinen.

( ks. 72-75 ja 81 kohta )
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (neljäs jaosto)

16 päivänä tammikuuta 2003

Asia T-75/00

Augusto Fichtner

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Henkilöstö — Kurinpitotoimenpiteet — Viraltapano — Virkatehtävien ulkopuolisen toiminnan harjoittaminen ilman ennakkoon myönnettyä lupaa”

Täydellinen teksti italian kielellä II-51

Aihe:

Kanne, jossa vaaditaan sen komission päätöksen kumoamista, jolla kantajalle määrättiin kurinpitoseuraamuksena viraltapano vanhuuseläkeoikeudet säilyttäen virkatehtävien ulkopuolella, ilman ennakkoon myönnettyä lupaa harjoitetun toiminnan perusteella, sekä vahingonkorvausta.

Ratkaisu:

Kanne hylätään. Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

Tiivistelmä

Henkilöstösääntöjen 12 artiklan kolmannen kohdan mukaan velvollisuus pyytää nimittävän viranomaisen lupa on olemassa siitä hetkestä alkaen, kun virkamies tarjoutuu harjoittamaan viranhoitoonsa kuulumatonta toimintaa, saa hän siitä palkkion tai ei, tai suorittamaan yhteisöjen ulkopuolelta tulevan toimeksiannon. Tätä velvollisuutta on noudatettava yleisesti ilman, että olisi tarpeen tehdä erottelu kyseessä olevan toiminnan tai toimeksiannon luonteen tai merkittävyyden mukaan, ja henkilöstösääntöjen 12 artiklan kolmannen kohdan nojalla yksin nimittävälle viranomaiselle kuuluu toiminnan tai toimeksiannon luonteen arvioiminen silloin, kun se arvioi lupaa koskevaa pyyntöä. Virkamiehen, jota asia koskee, on ilman pätevää lupaa pidättäydyttävä suunnitellusta virkatehtävien ulkopuolisesta toiminnasta. (ks. 31 ja 32 kohta) Viittaukset: asia T-74/96. Tzoanosv. komissio, 19.3.1998 (Kok. H. 1998, s. I-A-129 ja II-343. 66 kohta).

Ei ole poissuljettua, että nimittävä viranomainen voi määritelläkseen niiden laiminlyöntien vakavuuden, joista virkamiestä syytetään, joutua arvioimaan niiden vaikutusta virkamiehen tuotokseen, muun muassa tapauksessa, jossa moitittu toiminta on ilman lupaa harjoitettua ulkopuolista toimintaa. Silloin kun virkamiehelle on kuitenkin useaan kertaan ilmoitettu henkilöstösääntöjen 87 artiklassa tarkoitetun kuulemisen yhteydessä, että kurinpitomenettely koski vain virkamiehen väitettyä ilman lupaa harjoitettua toimintaa, eikä hänen käytöstään yksikössä tai hänen tuotostaan, kaikki asianomaisen tuottavuutta koskevat arvioinnit, mukaan lukien ne, joilla pyritään arvioimaan virkamiehen ulkopuolisen toiminnan vaikutusta hänen virkatehtäviensä hoitamiseen toimielimen palveluksessa, eivät kuulu kyseessä olevaan kurinpitomenettelyyn. (ks. 72 - 74 kohta) Viittaukset: em. asia F. v. komissio, 5.2.1987; em. asia Williams v. tilintarkastustuomioistuin ja em. asia Onidi v. komissio.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Kumoamiskanne - Kannekelpoinen toimi - Käsite - Komission kirje, jolla hylätään "kantelu", jossa pyydetään ryhtymään menettelyyn yleisen tullietuusjärjestelmän mukaisen etuuden väliaikaiseksi peruuttamiseksi - Kuuluminen käsitteen piiriin - Kirjeen saajan kanteen tutkittavaksi ottaminen

(EY 230 artikla; neuvoston asetuksen N:o 2820/98 22 artiklan 1 kohta ja 23 artiklan 1 kohta)

2. Yhteinen tullitariffi - Yleinen tullietuusjärjestelmä kehitysmaiden hyväksi - Yleisen tullietuusjärjestelmän mukaisen etuuden väliaikainen peruuttaminen - "Kantelu", jossa pyydetään ryhtymään neuvottelu- ja tutkintamenettelyyn - Hylkäämistä siksi, että tuotteeseen sovelletaan tukien vastaisia toimia, ei voida hyväksyä

(Neuvoston asetuksen N:o 2820/98 27 artikla)

Tiivistelmä

1. Komission kirje, jossa ilman tutkintaa hylätään lopullisesti monivuotisen yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta 1 päivästä heinäkuuta 1999 alkaen 31 päivään joulukuuta 2001 annetun asetuksen N:o 2820/98 23 artiklan 1 kohdan mukaisesti tehty kantelu ja jossa näin muutetaan kantelun tekijän oikeusasemaa henkilönä, joka hyötyy Euroopan yhteisön yleisen tullietuusjärjestelmän mukaisen etuuden väliaikaisesta peruuttamisesta ja joka on ilmoittanut kyseiselle toimielimelle asetuksen 22 artiklan 1 kohdassa mainitusta tapauksesta, synnyttää oikeusvaikutuksia, jotka ovat omiaan vaikuttamaan kirjeen saajan etuihin. Näin ollen kyse on toimesta, josta kyseisen kirjeen saaja voi nostaa EY 230 artiklassa tarkoitetun kumoamiskanteen.

( ks. 55 kohta )

2. Monivuotisen yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta 1 päivästä heinäkuuta 1999 alkaen 31 päivään joulukuuta 2001 annetun asetuksen N:o 2820/98 27 artiklaa ei voida tulkita niin, että pelkästään se, että "kantelun", jossa pyydetään ryhtymään menettelyyn yleisen tullietuusjärjestelmän mukaisen etuuden väliaikaiseksi peruuttamiseksi, kohteena oleviin tuotteisiin kohdistuu tukienvastaisia toimia ja että 27 artiklassa tarkoitettua poikkeusta ei voida soveltaa, estää komissiota vaatimasta neuvottelujen aloittamista asetuksen 23 artiklan mukaisesti ja sitten tarvittaessa aloittamasta tutkintaa asetuksen 25 artiklan nojalla asetuksen 22 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitetun tilanteen eli epäreilun kauppatavan vallitsemisesta. Tämän vuoksi tällaiseen virheelliseen asetuksen N:o 2820/98 tulkintaan perustuva "kantelun" hylkääminen on kumottava.

( ks. 88 ja 89 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kalastus - Yhteinen rakennepolitiikka - Vesiviljelyn ja suojeltujen merialueiden kehittäminen - Yhteisön taloudellinen tuki - Tuen vähentämistä koskeva päätös - Harkintavalta, johon liittyy taloudellisia toimijoita suojaavia menettelyllisiä takeita

(Neuvoston asetuksen N:o 4028/86 44 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

$$Kalastusalan ja vesiviljelyn rakenteiden parantamista ja sopeuttamista koskevista yhteisön toimista annetun asetuksen N:o 4028/86 44 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan toisen virkkeen mukaan komissio voi päättää taloudellisen tuen pidättämisestä, vähentämisestä tai poistamisesta, jos hanketta ei ole pantu täytäntöön ilmoitetulla tavalla, ja sillä on siinäkin tapauksessa, että hanketta koskevat muutokset ovat merkittäviä ja että ne on toteutettu ilman sen hyväksyntää, harkintavaltaa arvioida hankkeen tarkoituksen, systematiikan ja tavoitteen perusteella suunniteltua ja toteutettua hanketta koskevien erojen yhteensopivuus sen toteamiseksi, ovatko kyseiset erot hyväksyttäviä vai eivät.

Tällaisissa tapauksissa taloudellisille toimijoille yhteisön oikeusjärjestyksessä tunnustettuihin hallinnollisia menettelyjä koskeviin perustavanlaatuisiin takeisiin kuuluu muun muassa toimielimelle asetettu velvollisuus perustella riittävästi päätöksensä. Tällaisten perustelujen tarkoituksena on, että päätöksen adressaatti saa tietää tosiseikat ja oikeudelliset seikat, joihin päätös perustuu, voidakseen muun muassa arvioida, olisiko tarkoituksenmukaista, että toimivaltainen tuomioistuin tutkii päätöksen.

( ks. 49 ja 52-54 kohta )
Huollettavana olevaa lasta koskevan lisän saamiseksi on täytettävä sekä henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 2 artiklan 3 kohdassa vahvistetut edellytykset että tämän saman liitteen 2 artiklan 2 kohdassa vahvistettu edellytys siitä, että virkamies huolehtii tosiasiallisesti lapsen elatuksesta. Vaikka virkamiehen oletettaisiinkin huolehtivan tosiasiallisesti henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun lapsen elatuksesta vain sen vuoksi, että hän on opiskelija, tämä ei voi vapauttaa toimielintä velvollisuudesta tutkia, täyttyykö henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 2 artiklan 2 kohdassa vahvistettu edellytys siitä, että kyseinen virkamies huolehtii tosiasiallisesti lapsen elatuksesta.

Henkilöstösääntöjen 85 artiklaa — jossa säädetään, että kaikki aiheettomasti suoritetut määrät peritään takaisin, jos suorituksen aiheettomuus oli niin ilmeinen, että edunsaajan olisi täytynyt tietää siitä — on tulkittava siten, että asianomaisen on palautettava suoritukset, kun tavanomaista huolellisuutta noudattava virkamies ei olisi voinut olla havaitsematta niiden aineettomuutta. Tältä osin huomioon otettavia seikkoja ovat virkamiehen vastuuasema, hänen palkkaluokkansa, hänen palvelusaikansa sekä niiden säännösten selkeys, joissa hyvityksen myöntämisedellytykset määritellään. Sitä paitsi niiden määrien, joita voidaan muuttaa vain virkamiehen hallintoelimelle antamien tietojen perusteella, takaisinperinnän osalta on otettava huomioon myös virkamiehen perheolosuhteissa tai henkilökohtaisissa olosuhteissa tapahtuneet merkittävät muutokset.

(ks. 51 kohta)

Viittaukset: asia T-545/93, Kschwendt v. komissio, 13.7.1995 (Kok. H. 1995, s. I-A-185 ja s. II-565,103 ja 104 kohta); asia T-92/94, Maslias v. parlamentti, 5.6.1996 (Kok. H. 1996, s. I-A-249 ja s. II-713, 60 ja 61 kohta) ja asia T-14/99, Kraus v. komissio, 17.1.2001 (Kok. H. 2001, s. I-A-7 ja s. II-39, 38 kohta).
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - Kannekelpoiset toimet - Toimet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia - Sitovien oikeusvaikutusten arviointi toimen aineellisen sisällön perusteella - Komission päätös, jolla tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi - Monialaisten puitteiden soveltamisalaan kuuluva tuki - Päätös, joka ei ole tuensaajayritykselle vastainen - Oikeussuojaintressin puuttuminen

(EY 230 artikla)

Tiivistelmä

$$Kumoamiskanne voidaan nostaa ainoastaan sellaisista toimista, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia, jotka voivat vaikuttaa kantajan etuihin muuttaen tämän oikeusasemaa selvästi. Sen ratkaisemiseksi, onko tietyllä toimella tai päätöksellä tällaisia vaikutuksia, on tutkittava sen aineellista sisältöä.

Tästä seuraa, että pelkästään se, että päätöksessä todetaan ilmoitettu tuki yhteismarkkinoille soveltuvaksi ja että päätös ei siten ole periaatteessa tuensaajana olevalle kantajalle vastainen, ei vapauta yhteisöjen tuomioistuimia tutkimasta, onko komission päätökseen sisältyvällä arvioinnilla sellaisia sitovia oikeusvaikutuksia, jotka voivat vaikuttaa kantajan etuihin.

Alueellisesta tuesta suurille investointihankkeille annetuissa monialaisissa puitteissa vahvistettujen sääntöjen mukaan tehdyn päätöksen osalta on todettava, että sikäli kuin sallittavan tuen intensiteetin enimmäismäärä vahvistetaan sellaisen laskukaavan perusteella, jossa otetaan huomioon erityisesti kilpailutekijän mukaisesti sovellettava mukautuskerroin, komission asiaan sovellettavaa erityistä kerrointa koskevalla arvioinnilla voi olla sitovia oikeusvaikutuksia siltä osin kuin se on ratkaiseva päätettäessä siitä, kuinka suuri tuki voidaan todeta yhteismarkkinoille soveltuvaksi. Tällaisen arvioinnin seurausten ei voida kuitenkaan katsoa vaikuttavan tuensaajana olevan yrityksen etuihin silloin, kun komission suorittaman alustavan tutkinnan perusteella tuen sallittu enimmäisintensiteetti on suurempi tai yhtä suuri kuin asianomaisen jäsenvaltion ilmoittaman tuen määrä.

( ks. 36-38, 40 ja 41 kohta )
Avainsanat

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

1. Yhteisön tavaramerkki - Muutoksenhakumenettely - Kanne yhteisöjen tuomioistuimissa - Kumoamiskanne - Oikeussuojan tarve

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 63 artikla)

2. Yhteisön tavaramerkki - Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen - Merkit, joista tavaramerkki voi muodostua - Muodot - Värit - Edellytys - Erottamiskyky

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 4 artikla ja 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

3. Yhteisön tavaramerkki - Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen - Ehdottomat hylkäysperusteet - Tavaramerkit, joilta puuttuu erottamiskyky - Tavaran muodosta ja väristä koostuvat kolmiulotteiset tavaramerkit - Erottamiskyky - Arviointiperusteet

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

4. Yhteisön tavaramerkki - Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen - Ehdottomat hylkäysperusteet - Tavaramerkit, joilta puuttuu erottamiskyky - Kolmiulotteisen tavaramerkin ulkoasun piirteet, jotka viittaavat tiettyihin tavaran ominaisuuksiin mutta jotka eivät kuitenkaan ole kuvailevia - Merkitys erottamiskyvyn arvioinnissa

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)

5. Yhteisön tavaramerkki - Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen - Ehdottomat hylkäysperusteet - Tavaramerkit, joilta puuttuu erottamiskyky - Kolmiulotteinen tavaramerkki - Reunoistaan ja kulmistaan hieman pyöristetty neliönmuotoinen tabletti, jossa on kaksi kerrosta, joista toinen on väriltään valkoinen ja toinen vaaleanvihreä, ja sen rekisteröiminen pyykin- tai astianpesuaineita varten

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

Päätöksen päätösosa

Näillä perusteilla

YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN

(toinen jaosto)

on antanut seuraavan tuomiolauselman:

1) Kanne hylätään.

2) Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

(1)Tähän tuomioon liittyvät tosiseikat, asianosaisten väitteet sekä tuomion perustelut ovat samanlaisia tai samankaltaisia kuin ne, jotka liittyvät asiassa T-118/00, Procter & Gamble v. SMHV (neliönmuotoinen tabletti, jossa on valkoinen, vihreällä pilkutettu kerros ja vaaleanvihreä kerros), 19.9.2001 annettuun tuomioon (Kok. 2001, s. II-0000). Ainoa ero mainittuun asiaan on se, että rekisteröintihakemuksen kohteena oleva kolmiulotteinen tavaramerkki on erinäköinen eli tässä asiassa muotona on neliönmuotoinen tabletti, jossa on kaksi kerrosta, joista toinen on valkoinen ja toinen vaaleanvihreä.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Yhteisön tavaramerkki - Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen - Ehdottomat hylkäysperusteet - Tavaramerkit, joilta puuttuu erottamiskyky - Sanamerkki "electronica"

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

2. Yhteisön tavaramerkki - Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen - Ehdottomat hylkäysperusteet - Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran ominaisuuksia - Sanamerkki "electronica"

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

Tiivistelmä

1. Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaan "tavaramerkkejä, joilta puuttuu erottamiskyky" ei rekisteröidä. Tässä asiassa on haettu sanamerkin "electronica" rekisteröintiä elektroniikkakomponentteja ja piirikortteja koskevia esitteitä sekä tämän alan messujen ja konferenssien järjestämistä varten, mutta kyseinen sanamerkki ei voi olla yhteisön tavaramerkki, koska siltä puuttuu erottamiskyky. Sana "electronica" on melkein identtinen espanjankielisen ja portugalinkielisen sanan "electrónica" kanssa. On selvää, että aksentin puuttuminen o-kirjaimen päältä sanasta "electronica" ei lisää merkkiin mitään sellaista, minkä perusteella olisi katsottava, että yrityksen tavarat ja palvelut voitaisiin tämän merkin perusteella - kun sitä tarkastellaan kokonaisuutena - erottaa muiden yritysten tavaroista ja palveluista.

( ks. 36-38 kohta )

2. Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaan "tavaramerkkejä, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan elinkeinotoiminnassa käyttää osoittamaan tavaroiden tai palvelujen lajia, laatua, määrää, käyttötarkoitusta, arvoa tai maantieteellistä alkuperää, tavaroiden valmistusajankohtaa tai palvelujen suoritusajankohtaa taikka muita tavaroiden tai palvelujen ominaisuuksia" ei rekisteröidä. Tässä asiassa on haettu sanamerkin "electronica" rekisteröintiä elektroniikkakomponentteja ja piirikortteja koskevia esitteitä sekä tämän alan messujen ja konferenssien järjestämistä varten, mutta kyseinen sanamerkki ei voi olla yhteisön tavaramerkki, koska se ainakin espanjaksi ja portugaliksi kuvaa kyseessä olevien tavaroiden ja palveluiden olennaista ominaispiirrettä, jonka avulla voidaan määrittää itse nämä tavarat ja palvelut eikä siis niiden ja niitä valmistavan tai tarjoavan yrityksen välistä suhdetta. Merkki ei siis sisällä mitään sellaista tekijää, jonka perusteella merkki poikkeaisi merkitykseltään pelkästä kyseisten tavaroiden ja palvelujen kuvauksesta.

( ks. 41-42 kohta ja 44 kohta )
Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaan ulkomaankorvaus myönnetään virkamiehelle, joka ei ole kuusi kuukautta ennen tehtäviensä aloittamista päättyvän viiden vuoden jakson aikana asunut vakituisesti tai harjoittanut pääasiallista ansiotoimintaansa sen valtion alueella, jossa hänen asemapaikkansa sijaitsee; sellaisia olosuhteita, jotka aiheutuvat toiselle valtiolle tai kansainväliselle organisaatiolle suoritetuista palveluksista, ei tule ottaa huomioon.

Tätä säännöstä on tulkittava siten, että mikäli virkamies on ennen tehtäviensä aloittamista yhteisön toimielimessä harjoittanut sellaista ansiotoimintaa, jota ei oteta huomioon sen vuoksi, että se on suoritettu kansainvälisen organisaation palveluksessa, viitejakso vastaa niitä viittä vuotta, jotka välittömästi edeltävät sen jakson alkua, jota ei oteta huomioon, eikä niitä viittä vuotta, jotka päättyvät kuusi kuukautta ennen tätä jaksoa.

Kyseisessä säännöksessä tarkoitettua kuuden kuukauden määräaikaa on tulkittava sen tarkoituksen valossa, jolla pyritään välttämään, että virkamiehet, jotka ovat vakituisesti ja lähes koko viitejakson ajan asuneet tai harjoittaneet pääasiallista ansiotoimintaansa siinä valtiossa, jota he ovat toivoneet asemamaakseen, muuttavat vakituista asuinpaikkaansa tai paikkaa, jossa he harjoittavat pääasiallista ansiotoimintaansa vain vähän aikaa ennen tehtävien aloittamista.

Edellä mainittua riskiä ei ole niissä tapauksissa, joissa jakso, jota ei voida ottaa huomioon edellä mainitun säännöksen soveltamista varten, on tapahtunut ennen kuin virkamies on aloittanut tehtävissään; kuuden kuukauden määräaika lasketaan kyseiseen jaksoon, jos jakson kesto on enemmän kuin ne kuusi kuukautta, jotka ovat edeltäneet tehtävissä aloittamista.

(ks. 36, 39 ja 42-44 kohta)

Viittaukset: asia 188/83. Witte v. parlamentti, 9.10.1984( Kok. 1984, s. 3465,8 kohta); asia 201/88, Atala Palmerini v. komissio, 10.10.1989 (Kok. 1989, s. 3109, 3 ja 6 kohta) ja asia T-72/94, Diamantaras v. komissio, 14.12.1995 (Kok. H. 1995, s. I-A-285 ja II-865, 50 kohta).
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (yhden tuomarin kokoonpano)

20 päivänä heinäkuuta 2001

Asia T-351/99

Christian Brumter

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Henkilöstö — Ilmoitus avoimesta virasta — Nimitys — Perusteluvelvollisuus — Hakijoiden ansioiden vertailu — Nimittävän viranomaisen harkintavalta — Arviointikertomus — Siirtohakemus”

Täydellinen teksti ranskankielellä II-757

Aihe:

Kanne, jossa vaaditaan kumottavaksi ensinnäkin 29.1.1999 tehty komission päätös, jolla hylättiin kantajan hakemus, joka koski ilmoituksessa KOM/173/98 tarkoitettua avointa virkaa, ja toiseksi 27.1.1999 tehty päätös, jolla tähän virkaan nimitettiin Gerard Zahlen.

Ratkaisu:

Komission päätös, jolla ilmoituksessa KOM/173/98 tarkoitettuun avoimeen virkaan nimitettiin Zahlen, ja päätös, jolla hylättiin Brumterin tätä virkaa koskeva hakemus, kumotaan. Vastaaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Tiivistelmä
Koska valintalautakunnan puheenjohtajalle tehtyä vaatimusta asian uudelleenarvioinnista voidaan pitää vaatimuksena kilpailuilmoituksen mukaiseen uudelleentutkimiseen, se liittyy menettelyyn, jota toimielin on sitoutunut noudattamaan ja joka siten velvoittaa sitä. Näin ollen kantajalle vastaisena päätöksenä ei ole pidettävä alun perin tehtyä päätöstä vaan määrätyn uudelleentutkimisen jälkeistä päätöstä.

Koska valintalautakunnan puheenjohtaja ilmaisee kirjeessään ensimmäisen kerran näkökantansa kantajan esittämään uuteen tosiseikkaan, tähän kirjeeseen sisältyvä päätös on tehty todellisen uudelleentutkimisen jälkeen eikä sitä voida pitää pelkästään vahvistavana toimena.

Henkilöstösääntöjen 91 artiklan perusteella nostetun kanteen yhteydessä esitetyt vaatimukset, joissa vaaditaan määräämään yhteisöjen toimielin toteuttamaan tiettyjä toimenpiteitä, on jätettävä tutkimatta. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei nimittäin voi toimivaltaansa käyttäessään osoittaa yhteisön toimielimille määräyksiä tai toimia niiden sijasta, sillä yhteisöjen tuomioistuinten toimivalta rajoittuu riidanalaisen toimen laillisuusvalvontaan.

Oikeus vedota luottamuksensuojaan, joka on yksi yhteisön perusperiaatteista, on kaikilla oikeussubjekteilla, joiden tilanteesta käy ilmi, että yhteisön toimielin on antanut heille vaimoja takeita ja tällä tavoin antanut aihetta perusteltujen odotusten syntyyn.

(ks. 45 kohta)

Viittaukset: yhdistetyt asiat T-66/96 ja T-221/97, Mellett v. yhteisöjen tuomioistuin, 21.7.1998 (Kok. H. 1998, s. I-A-449 ja s. II-1305, 104 kohta).