Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 18 päivänä tammikuuta 2001. - Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta. - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 97/66/EY - Henkilötietojen käsittely ja yksityisyyden suoja televiestinnän alalla - Direktiivin täytäntöönpanon laiminlyönti. - Asia C-151/00.



Oikeustapauskokoelma 2001 sivu I-00625



Asianosaiset

Tuomion perustelut

Päätökset oikeudenkäyntikuluista

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Jäsenvaltiot - Velvoitteet - Direktiivien täytäntöönpano - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen, jota ei ole kiistetty

(EY 226 artikla)

Asianosaiset

Asiassa C-151/00,

Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään B. Mongin, prosessiosoite Luxemburgissa,

kantajana,

vastaan

Ranskan tasavalta, asiamiehinään K. Rispal-Bellanger ja A. Lercher, prosessiosoite Luxemburgissa,

vastaajana,

jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta televiestinnän alalla 15 päivänä joulukuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/66/EY (EYVL 1998, L 24, s. 1) 15 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säädetyssä määräajassa saattanut mainitun direktiivin 4 artiklan 2 kohtaa, 6 artiklan 1, 3 ja 4 kohtaa, 7 artiklaa, 8 artiklan 2, 3, 4 ja 6 kohtaa, 11 artiklan 2 kohtaa ja 12 artiklaa osaksi kansallista oikeusjärjestystään eikä ilmoittanut täytäntöönpanosta komissiolle,

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (neljäs jaosto),

toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. La Pergola sekä tuomarit D. A. O. Edward (esittelevä tuomari) ja S. von Bahr,

julkisasiamies: S. Alber,

kirjaaja: R. Grass,

ottaen huomioon esittelevän tuomarin kertomuksen,

kuultuaan julkisasiamiehen 26.10.2000 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,

on antanut seuraavan

tuomion

Tuomion perustelut

1 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut EY 226 artiklan nojalla kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 19.4.2000 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta televiestinnän alalla 15 päivänä joulukuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/66/EY (EYVL 1998, L 24, s. 1) 15 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säädetyssä määräajassa saattanut mainitun direktiivin 4 artiklan 2 kohtaa, 6 artiklan 1, 3 ja 4 kohtaa, 7 artiklaa, 8 artiklan 2, 3, 4 ja 6 kohtaa, 11 artiklan 2 kohtaa ja 12 artiklaa osaksi kansallista oikeusjärjestystään eikä ilmoittanut täytäntöönpanosta komissiolle.

2 Direktiivin 97/66/EY 15 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 24.10.1998, direktiivin 5 artiklan osalta kuitenkin viimeistään 24.10.2000. Saman artiklan 4 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on myös toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.

3 Koska komissio ei ollut saanut Ranskan hallituksen ilmoitusta toimenpiteistä direktiivin 97/66/EY täytäntöönpanemiseksi, se kehotti 3.2.1999 päivätyllä virallisella huomautuksella Ranskan hallitusta esittämään sille asiaa koskevat huomautuksensa kahden kuukauden määräajassa kirjeen vastaanottamisesta.

4 Ranskan pysyvä edustusto Euroopan unionissa ilmoitti 12.4.1999 päivätyllä kirjeellä komissiolle, että direktiivi 97/66/EY oli jo osittain saatettu osaksi Ranskan oikeusjärjestystä. Ranskan viranomaiset ilmoittivat lisäksi, että direktiivin 97/66/EY ne artiklat, joita ei vielä ollut täytäntöönpantu, täytäntöönpantaisiin code des postes et télécommunicationsin (posti- ja teletoimintaa koskeva lainsäädäntö) D.98-1 artiklan muuttamisesta annettavalla asetuksella, joka oli ilmoitettu annettavaksi vuoden 1999 ensimmäisen puoliskon lopussa. Ranskan viranomaiset lisäsivät vielä, että direktiivin 97/66/EY 12 artikla pantaisiin täytäntöön samanaikaisesti kuluttajansuojasta etäsopimuksissa 20 päivänä toukokuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/7/EY (EYVL L 144, s. 19) kanssa ja että direktiivin 97/66/EY 3 artiklan 3 kohdan säännöksiin viittaamisen tarpeellisuus oli tutkittavana.

5 Koska Ranskan hallitus ei ollut suorittanut luvattuja toimenpiteitä tai ainakaan ilmoittanut niistä, komissio osoitti 23.7.1999 Ranskan tasavallalle perustellun lausunnon, jossa se kehotti tätä saattamaan direktiivin 97/66/EY täytäntöönpanon loppuun kahden kuukauden kuluessa lausunnon tiedoksiannosta. Ranskan viranomaiset selostivat 22.10.1999 useisiin jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeviin menettelyihin yhteisesti liittyvässä vastauksessa direktiivin 97/66/EY täytäntöönpanemiseksi meneillään olleet valmistelutoimet.

6 Koska komissio ei saanut Ranskan hallitukselta mitään uusia tietoja, joiden perusteella olisi voitu päätellä, että direktiivin 97/66/EY täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet olisi lopullisesti hyväksytty ja ne olisivat tulleet voimaan, komissio nosti käsiteltävänä olevan kanteen.

7 Ranskan hallitus ei kiistä velvollisuuttaan saattaa direktiivin 97/66/EY säännökset osaksi sisäistä oikeusjärjestystä, ja se myöntää myöhästyneensä tämän direktiivin täytäntöönpanossa. Se huomauttaa, että direktiivin 97/66/EY täytäntöönpano edellyttää posti- ja teletoimintaa koskevan lainsäädännön uudistamista ja että täytäntöönpanomenettely on aloitettu ja se saadaan päätökseen ensi tilassa.

8 Koska direktiiviä 97/66/EY ei siten ole pantu täytäntöön siinä säädetyssä määräajassa, komission nostamaa kannetta on pidettävä perusteltuna.

9 Sen vuoksi on todettava, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 97/66/EY 15 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säädetyssä määräajassa saattanut mainitun direktiivin 4 artiklan 2 kohtaa, 6 artiklan 1, 3 ja 4 kohtaa, 7 artiklaa, 8 artiklan 2, 3, 4 ja 6 kohtaa, 11 artiklan 2 kohtaa ja 12 artiklaa osaksi kansallista oikeusjärjestystään.

Päätökset oikeudenkäyntikuluista

Oikeudenkäyntikulut

10 Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska komissio on vaatinut Ranskan tasavallan velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja Ranskan tasavalta on hävinnyt asian, tämä on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Päätöksen päätösosa

Näillä perusteilla

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (neljäs jaosto)

on antanut seuraavan tuomiolauselman:

1) Ranskan tasavalta ei ole noudattanut henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta televiestinnän alalla 15 päivänä joulukuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/66/EY 15 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säädetyssä määräajassa saattanut mainitun direktiivin 4 artiklan 2 kohtaa, 6 artiklan 1, 3 ja 4 kohtaa, 7 artiklaa, 8 artiklan 2, 3, 4 ja 6 kohtaa, 11 artiklan 2 kohtaa ja 12 artiklaa osaksi kansallista oikeusjärjestystään.

2) Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.