Asia C-245/15

SC Casa Noastră SA

vastaan

Ministerul Transporturilor – Inspectoratul de Stat pentru Controlul în Transportul Rutier (ISCTR)

(Ennakkoratkaisupyyntö – Judecătoria Balş – Judeţul Olt)

Ennakkoratkaisupyyntö – Tieliikenne – Sosiaalilainsäädäntö – Poikkeukset – Asetus (EY) N:o 561/2006 – 3 artiklan a alakohta – Asetus (EY) N:o 1073/2009 – 2 artiklan 3 alakohta – Säännöllinen liikenne, jolla huolehditaan henkilöliikenteestä – Käsite – Taloudellisen toimijan työntekijöilleen järjestämät ilmaiset kuljetukset työpaikalle ja sieltä pois omistamillaan ja työntekijänsä kuljettamilla ajoneuvoilla

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 2.3.2017

Liikenne – Tieliikenne – Sosiaalilainsäädäntö – Poikkeukset – Säännöllinen liikenne, jolla huolehditaan henkilöliikenteestä – Käsite – Säännöllinen erityisliikenne – Työnantajan kodin ja työpaikan välille järjestämä liikennepalvelu, jonka reitin pituus on enintään 50 kilometriä – Kuuluminen kyseisen käsitteen soveltamisalaan

(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 561/2006 3 artiklan a alakohta ja 4 artiklan n alakohta ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1073/2009 2 artiklan 3–5 alakohta; neuvoston asetuksen N:o 684/92 2 artiklan 1 ja 4 alakohta)

Tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 3821/85 ja (EY) N:o 2135/98 muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 kumoamisesta 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 561/2006 3 artiklan a alakohtaa ja kansainvälisen linja-autoliikenteen markkinoille pääsyä koskevista yhteisistä säännöistä ja asetuksen (EY) N:o 561/2006 muuttamisesta 21.10.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1073/2009 2 artiklan 3 alakohtaa on tulkittava siten, että työnantajan työntekijöilleen kodin ja työpaikan välille järjestämä liikennepalvelu, jonka reitin pituus on enintään 50 kilometriä, kuuluu asetuksen N:o 561/2006 3 artiklan a alakohdassa säädetyn sen poikkeuksen soveltamisalaan, jonka mukaan kyseistä asetusta ei sovelleta tällaiseen liikenteeseen.

Asetuksen N:o 684/92 rakenteesta ja käsitteen ”säännöllinen erityisliikenne” määritelmästä ilmenee, että Euroopan unionin lainsäätäjän tarkoituksena on ollut sulkea pois asetuksen N:o 561/2006 soveltamisalasta niin säännöllinen liikenne kuin säännöllinen erityisliikennekin, kunhan asianomaisen liikennereitin pituus on enintään 50 kilometriä.

Saman asetuksen 4 artiklan n alakohdan mukaan ”säännöllisellä henkilöliikenteellä” tarkoitetaan asetuksen N:o 684/92 2 artiklan 1 alakohdassa tarkoitettua kansallista ja kansainvälistä liikennettä.

Oikeuskäytännössä on täsmennetty tässä yhteydessä, että mainitussa 2 artiklan 1 alakohdassa säädetään kahdesta tällaisen liikenteen luokasta erottamalla toisistaan säännöllinen liikenne ja säännöllinen erityisliikenne. Säännöllinen liikenne on kaikkien käytettävissä, ja sillä huolehditaan henkilöliikenteestä määrätyin väliajoin määrätyllä reitillä, jolla matkustajia otetaan kyytiin ja jätetään kyydistä ennalta vahvistetuissa pysähdyspaikoissa. Säännöllistä erityisliikennettä koskevat samat edellytykset, mutta sillä huolehditaan vain tiettyjen matkustajaryhmien kuljetuksesta (tuomio 30.4.1998, Clarke & Sons ja Ferne, C-47/97, EU:C:1998:185, 16 kohta) eli työntekijöiden kuljetuksesta kodin ja työpaikan välillä, koululaisten ja opiskelijoiden kuljetuksesta kodin ja oppilaitoksen välillä ja sotilaiden ja heidän perheidensä kuljetuksesta kotivaltion ja kasarmin sijaintipaikan välillä.

Toiseksi on huomattava, että asetuksen N:o 1073/2009 2 artiklan 5 alakohta sisältää asetuksen N:o 684/1992 2 artiklan 4 alakohdan tavoin ”omaan lukuun harjoitettavan liikenteen” määritelmän, jonka mukaan kyse on liikenteestä, joka järjestetään voittoa tai kaupallista hyötyä tavoittelematta, kunhan yhtäältä liikenne on vain siitä huolehtivan luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön tavanomaisen toiminnan liitännäistoiminto. Toisaalta kyseisessä määritelmässä edellytetään, että ajoneuvot ovat kyseisen henkilön omaisuutta tai ne on hankittu lykkäävin ehdoin tai pitkäaikaisella leasingsopimuksella ja että kyseisen luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön henkilökuntaan kuuluva taikka luonnollinen henkilö itse tai yrityksen palvelukseen ottama tai sen käyttöön sopimuksen perusteella asetettu henkilöstö kuljettaa niitä.

On kuitenkin todettava, että säännöllisen liikenteen luokka, joka käsittää säännöllisen erityisliikenteen, ja omaan lukuun harjoitettavan liikenteen luokka eivät sulje toisiaan pois. Omaan lukuun harjoitettava liikenne voi olla säännöllistä erityisliikennettä tai satunnaisliikennettä; tämä viimeksi mainittu liikenne määritellään asetuksen N:o 1073/2009 2 artiklan 4 alakohdassa siten, että sillä tarkoitetaan liikennettä, joka ei sisälly säännöllisen liikenteen määritelmään, säännöllinen erityisliikenne mukaan luettuna, ja jolle on erityisesti ominaista, että siinä on kyse asiakkaan tai liikenteenharjoittajan omasta aloitteesta muodostetun ryhmän kuljettamisesta.

Ainoa ero kolmansille tarkoitetun säännöllisen erityisliikenteen ja omaan lukuun harjoitettavan liikenteen yhteydessä harjoitettavan säännöllisen erityisliikenteen välillä on siis se, missä ominaisuudessa liikenteen järjestäjä toimii. Tällainen ero ei voi oikeuttaa sitä, että omaan lukuun harjoitettavan liikenteen yhteydessä harjoitettava säännöllinen erityisliikenne jätetään pois asetuksen N:o 561/2006 3 artiklan a alakohdassa säädetyn poikkeuksen soveltamisalasta.

(ks. 30, 31, 33, 37, 43, 49 ja 51 kohta sekä tuomiolauselma)