Asiakirjan käsite, joka on Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun asetuksen N:o 1049/2001 3 artiklan a alakohdassa määritelty laajasti, kattaa asiakirjat, joilla tarkoitetaan ”mitä tahansa tallennetta (paperille tulostettua tai sähköisessä muodossa tallennettua tekstiä taikka ääni- tai kuvatallennetta tai audiovisuaalista tallennetta), joka koskee unionin toimielimen vastuualueeseen kuuluvia politiikkoja, toimintaa ja päätöksiä”. Tämä määritelmä perustuu lähinnä siihen, että on olemassa säilytetty sisältö, joka voidaan jäljentää tai johon voidaan tutustua sen tuottamisen jälkeen, ja on täsmennettävä yhtäältä, että tallennusvälineellä, tallennetun sisällön tyypillä ja laadulla samoin kuin sisällön koolla, pituudella, merkittävyydellä tai esitystavalla ei ole merkitystä sen kysymyksen kannalta, kuuluuko kyseinen sisältö määritelmän piiriin, ja toisaalta, että ainoa sisältöön, jota tämä määritelmä voi koskea, liittyvä rajoitus on ehto, jonka mukaan kyseisen sisällön on koskettava kyseisen toimielimen vastuualueeseen kuuluvaa politiikkaa, toimintaa tai päätöksiä.

Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun asetuksen N:o 1049/2001 2 artiklan 3 kohdassa, luettuna yhdessä 3 artiklan a alakohdan kanssa, tarkoitetuiksi toimielimen hallussa oleviksi asiakirjoiksi on katsottava jäsenvaltion toimittamat asiakirjat, jotka on jätetty unionin tuomioistuimeen SEUT 258 artiklaan perustuvassa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevassa menettelyssä ja toimitettu asianosaisena olevalle komissiolle.

Tätä päätelmää ei voida asettaa kyseenalaiseksi sen seikan nojalla, että kirjelmiä ei ole osoitettu asianosaisena olevalle kyseiselle toimielimelle vaan unionin tuomioistuimelle, ja että toimielin on saanut vain unionin tuomioistuimen toimittamat kopiot. On kuitenkin niin, että vaikka asetuksen N:o 1049/2001 2 artiklan 3 kohdan nojalla asetusta sovelletaan ainoastaan toimielimen hallussa oleviin asiakirjoihin, toisin sanoen toimielimen laatimiin tai sen vastaanottamiin ja sen hallussa oleviin asiakirjoihin, ei tässä säännöksessä millään tavoin edellytetä, että asetusta sovelletaan toimielimen vastaanottamiin asiakirjoihin vain, mikäli kyseinen kyseisen asiakirjan laatija on osoittanut sen tälle toimielimelle ja toimittanut sen sille suoraan. Koska asiakirjan käsite on lisäksi asetuksen N:o 1049/2001 3 artiklan a alakohdassa määritelty laajasti ja se perustuu säilytetyn sisällön olemassaoloon, on katsottava, että kyseisessä säännöksessä tarkoitetun asiakirjan olemassaoloon ei vaikuta se, että asianomaisia kirjelmiä ei ole toimitettu kyseiselle toimielimelle alkuperäisinä vaan kopioina.

Lisäksi asiakirjan käsitteen laajasta määritelmästä sekä asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toisessa luetelmakohdassa olevan tuomioistuinkäsittelyjen suojaa koskevan poikkeuksen muotoilusta ja itse olemassaolosta johtuu, että unionin lainsäätäjä ei ole halunnut sulkea toimielinten lainkäyttöasioita koskevaa toimintaa asiakirjoihin tutustumista koskevan kansalaisten oikeuden ulkopuolelle. Tämä päätelmä on tehtävä sitäkin suuremmalla syyllä, että tässä asetuksessa ei suljeta sen soveltamisalan ulkopuolelle toimielinten lainkäyttöasioita koskevaa toimintaa eikä siinä rajoiteta soveltamisalaa koskemaan vain toimielinten hallinnollista toimintaa. Koska kirjelmät on toimitettu komissiolle sellaisen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn yhteydessä, jonka komissio on aloittanut käyttäen SEUT 258 artiklaan perustuvaa toimivaltaansa, komissio on lisäksi saanut ne toimivaltaansa käyttäessään.

Jäsenvaltion tuomioistuinkäsittelyn yhteydessä toimittamien kirjelmien sisällyttäminen asetuksen N:o 1049/2001 soveltamisalaan ei myöskään vaaranna tuomioistuinkäsittelyä koskeviin asiakirjoihin tutustumista koskevaan oikeuteen liittyvien erityissääntöjen tavoitetta. Kyseisen käsittelyn suoja voidaan nimittäin tarvittaessa varmistaa soveltamalla asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toisessa luetelmakohdassa säädettyä poikkeusta, sillä tarkennuksella, että voidaan ottaa huomioon se, että unionin tuomioistuimien erityissäännöissä ei määrätä kolmansien oikeudesta tutustua unionin tuomioistuimille tuomioistuinkäsittelyssä toimitettuihin kirjelmiin, tulkittaessa tuomioistuinkäsittelyn suojaa koskevaa poikkeusta.

(ks. 48–51, 53, 54, 57, 61, 104 ja 105 kohta)