ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 4.10.2018 – Lincoln Global vastaan EUIPO (FLEXCUT)

(asia T-736/17)

(EU-tavaramerkki – Hakemus sanamerkin FLEXCUT rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Ehdoton hylkäysperuste – Kuvailevuus – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))

1. EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Ehdottomat hylkäysperusteet – Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia – Tarkoitus – Vapaana pitämisen tarve (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 15 kohta)

2. EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Ehdottomat hylkäysperusteet – Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia – Käsite – Tavaramerkki, joka muodostuu sanasta tai uudissanasta, joka syntyy eri osien yhdistämisestä (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 16–19 ja 33 kohta)

3. EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Ehdottomat hylkäysperusteet – Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia – Tavaramerkin kuvailevuuden arvioiminen – Perusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 20 ja 40 kohta)

4. EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Ehdottomat hylkäysperusteet – Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia – Sanamerkki FLEXCUT (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 24, 27–32, 34–39, 42–45 ja 50 kohta)

5. EU-tavaramerkki – Viraston päätökset – Yhdenvertaisen kohtelun periaate – Hyvän hallinnon periaate – Viraston aikaisempi päätöskäytäntö – Laillisuusperiaate – Tiukan ja kattavan tutkinnan välttämättömyys jokaisessa konkreettisessa tapauksessa (ks. 46–49 kohta)

6. EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Merkin rekisteröitävyyden arviointi – Pelkästään unionin säännöstön huomioon ottaminen – Kansallisten viranomaisten tekemät päätökset, jotka eivät sido unionin elimiä (Neuvoston asetus N:o 207/2009) (ks. 51 kohta)

Aihe

Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 30.8.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 2225/2016-4), joka koskee hakemusta sanamerkin FLEXCUT rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
1.

Euroopan unionin virastot – Energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyövirasto (ACER) – Muutoksenhakumenettely – Valitus ACERin valituslautakuntaan – Väliintulo – Tutkittavaksi ottamisen edellytykset – Väliintulointressin käsite – Vaatimus, jonka mukaan asian ratkaisun on vaikutettava suoraan ja tosiasiallisesti väliintulijan etuihin – Asian ratkaisu, joka on omiaan vaikuttamaan hakijan oikeudelliseen asemaan – Todistustaakan kuuluminen hakijalle (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 713/2009 19 artikla) (ks. 26–28 kohta)
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 38 kohta)
2.

Euroopan parlamentti – Euroopan tason poliittisten puolueiden rahoittaminen – Ennakkomaksujen myöntäminen – Tarkistusmenettely – Menettelyn aloittamisedellytykset – Tarvetta esittää tueksi todisteita ei ole – Tarvetta osoittaa sen todennäköisyys, että ennakkomaksu jää tosiasiallisesti unionin rahoituksen ulkopuolelle, ei ole (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 2004/2003 5 artiklan 2 kohta ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 966/2012 134 artiklan 1 kohta; komission asetuksen N:o 1268/2012 206 artiklan 1 kohta; Euroopan parlamentin työjärjestyksen 225 artiklan 1 ja 2 kohta; asetuksen N:o 2004/2003 soveltamissääntöjen vahvistamisesta annetun Euroopan parlamentin puhemiehistön päätöksen 6 artiklan 1 kohta) (ks. 44–46 ja 52 kohta)
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 18 ja 36 kohta)
Parlamentin jäsenten sananvapaudelle on annettava laajennettua suojaa, koska parlamentilla on demokraattisessa yhteiskunnassa perustavanlaatuinen merkitys. Vaikka kaikille parlamentissa pidettäville puheenvuoroille on annettava laaja sananvapauden suoja, parlamentissa sananvapauden on toisinaan väistyttävä tiettyjen oikeutettujen etujen eli parlamenttityöskentelyn edellyttämän järjestyksen ylläpitämisen ja parlamentin jäsenten oikeuksien suojelemisen tieltä, koska parlamentin toiminta liittyy läheisesti poliittisen järjestelmän aidon demokraattiseen luonteeseen.

Tästä seuraa yhtäältä, että parlamenttien työjärjestyksissä voidaan varata mahdollisuus seuraamusten määräämiseen parlamentin jäsenten esittämistä lausumista vain, jos ne häiritsevät parlamentin sujuvaa toimintaa tai aiheuttavat vakavan vaaran yhteiskunnalle, kuten lietsovat väkivaltaa tai rotuvihaa. Toisaalta parlamenteille annettu toimivalta määrätä kurinpitoseuraamuksia sujuvan toimintansa varmistamiseksi tai tiettyjen perusoikeuksien, periaatteiden tai perusvapauksien suojelemiseksi on sovitettava yhteen parlamentin jäsenten sananvapauden kunnioittamisen varmistamisen vaatimuksen kanssa.

(ks. 47, 48, 50 ja 51 kohta)
3.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Sanamerkit SEVENFRIDAY ja SEVEN (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 30, 52, 68, 71 ja 72 kohta)
3.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 27 ja 85 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 28.5.2018 – Item Industrietechnik vastaan EUIPO (EFUSE)

(asia T-427/17)

(EU-tavaramerkki – Hakemus sanamerkin EFUSE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Ehdoton hylkäysperuste – Kuvailevaisuus – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

1. EU-tavaramerkki–EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen–Ehdottomat hylkäysperusteet–Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia–Tarkoitus–Vapaana pitämisen tarve (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 15 ja 30 kohta)

2. EU-tavaramerkki–EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen–Ehdottomat hylkäysperusteet–Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia–Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 16–18 kohta)

3. EU-tavaramerkki–EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen–Ehdottomat hylkäysperusteet–Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia–Sanamerkki EFUSE (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 22–26, 28, 29 ja 33 kohta)

4. EU-tavaramerkki–EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen–Ehdottomat hylkäysperusteet–Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia–Käsite–Uudissana, joka muodostuu osista, joilla kuvaillaan kyseisten tavaroiden tai palveluiden ominaisuuksia–Kuuluu käsitteen alaan, kun yhdistelmä ei ole tavanomaisesta poikkeava (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 27 kohta)

Aihe

Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 18.4.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 1882/2016-4), joka koskee hakemusta sanamerkin EFUSE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
1.

EU-tavaramerkki–EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen–Suhteelliset hylkäysperusteet–Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten–Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä–Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 20–22, 46 ja 51 kohta)
2.

EU-tavaramerkki–EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen–Suhteelliset hylkäysperusteet–Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten–Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä–Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 24–26 ja 46 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 2.5.2018 – Alpine Welten Die Bergführer vastaan EUIPO (ALPINEWELTEN Die Bergführer)

(asia T-428/17)

(EU-tavaramerkki – Hakemus kuviomerkin ALPINEWELTEN Die Bergführer rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Ehdoton hylkäysperuste – Kuvailevuus – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))

1. EU-tavaramerkki–EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen–Ehdottomat hylkäysperusteet–Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia–Käsite (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 24–27 kohta)

2. EU-tavaramerkki–EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen–Ehdottomat hylkäysperusteet–Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia–Perusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 28 ja 29 kohta)

3. EU-tavaramerkki–EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen–Ehdottomat hylkäysperusteet–Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia–Kuviomerkki ALPINEWELTEN Die Bergführer (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 31, 37–39, 44–46, 49 ja 51–63 kohta)

Aihe

Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 25.4.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 1339/2016-1), joka koskee hakemusta kuviomerkin ALPINEWELTEN Die Bergführer rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
1.

EU-tavaramerkki-EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen-Suhteelliset hylkäysperusteet-Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten-Kyseessä olevien tavaramerkkien samankaltaisuus-Arviointiperusteet-Moniosainen tavaramerkki (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 22, 24, 26, 37, 50 ja 71–73 kohta)
280

Unionin yleinen tuomioistuin toteaa lisäksi, että hallinnollisen menettelyn aikana esitetystä selvitysaineistosta ilmenee, että vaikka keskittymien, joissa siirrytään neljästä operaattorista kolmeen matkaviestinpalvelujen alalla, ja hinnankorotusten välillä voidaan osoittaa positiivinen korrelaatio, myös kyseisten keskittymien ja matkaviestinverkko-operaattorin verkkoinvestointien kasvun välillä voidaan osoittaa korrelaatio (ks. mm. Centre on Regulation in Europen (CERRE) tutkimus (Genakos C., Valletti T., Verboven F. (CERRE, Bryssel, 2015)), jonka otsikko on ”Evaluating Market Consolidation in Mobile Communications” ja joka mainitaan mm. riidanalaisen päätöksen liitteessä B olevissa 1, 64–68, 71, 72, 76–80 ja 108 perustelukappaleessa).
1

Kantajat, Hitachi-LG Data Storage, Inc., ja sen tytäryhtiö Hitachi-LG Data Storage Korea, Inc., ovat optisten levyasemien valmistajia ja toimittajia. Erityisesti Hitachi-LG Data Storage on japanilaisen Hitachi, Ltd. ‑nimisen yhtiön ja korealaisen LG Electronics Inc. ‑nimisen yhtiön perustama yhteisyritys. Se on toiminut markkinoilla 1.7.2001 lähtien.
182

On joka tapauksessa todettava, että ensimmäisen perintäilmoituksen liitteessä 1 olevia tietoja, jotka on esitetty kantajan ennakollista vakausmaksua koskevan laskelman yksityiskohtina, ei ole yksilöity kriisinratkaisuneuvoston tiedoiksi. Ne on päinvastoin esitetty erottamattomana osana perintäilmoitusta, joka on Saksan oikeuden toimi, joten ei ole mahdollista erottaa FMSA:n hankkimia tietoja kriisinratkaisuneuvostolta mahdollisesti peräisin olevista tiedoista.
1

Tutkimuksen ja innovoinnin puiteohjelma Horisontti 2020 (jäljempänä Horisontti 2020 ‑puiteohjelma) perustettiin SEUT 173 ja 182 artiklan pohjalta tutkimuksen ja innovoinnin puiteohjelman Horisontti 2020 (2014–2020) osallistumista ja tulosten levittämistä koskevista säännöistä ja asetuksen (EY) N:o 1906/2006 kumoamisesta 11.12.2013 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1290/2013 (EUVL 2013, L 347, s. 81) sekä tutkimuksen ja innovoinnin puiteohjelmasta Horisontti 2020 (2014–2020) ja päätöksen N:o 1982/2006/EY kumoamisesta 11.12.2013 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1291/2013 (EUVL 2013, L 347, s. 104).
101

Sen arvioimiseksi, onko henkilöstösääntöjen liitteessä X oleva uusi 6 artikla perusteltavissa yleisen edun mukaisella tavoitteella, on tukeuduttava asetuksen N:o 1023/2013 johdanto-osan 27 perustelukappaleeseen, jonka mukaan ”kolmansissa maissa työskentelevien henkilöstöryhmien työehtoja on tarpeen uudenaikaistaa, ja niistä olisi tehtävä kustannustehokkaammat samalla menoja vähentäen”.
67

Neljänneksi on todettava, että sen arvioiminen, mitä riidanalainen merkki konkreettisesti esittää, on toimenpide, jonka avulla voidaan ensinnäkin selvittää sen olennaiset piirteet ja toiseksi arvioida kyseisten olennaisten piirteiden mahdollista toiminnallisuutta. Yksinomaan se, että valituslautakunta otti arviointiinsa seikkoja, jotka eivät muodosta riidanalaisen merkin konkreettisesti esittämää muotoa, on omiaan kumoamaan päätelmän, jonka mukaan asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät. On näin ollen niin, että asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohdan taustalla oleva yleinen etu, joka palautettiin mieleen edellä 36 kohdassa, ei anna valituslautakunnalle lupaa – tämän erityissäännöksen soveltamisen yhteydessä – irrottautua muodosta, jota riidanalainen merkki esittää, ja ottaa huomioon osatekijöitä, jotka eivät muodosta kyseisen merkin konkreettisesti esittämää muotoa.
60

Kuten edellä 52 kohdassa on todettu, kohdeyleisö on taipuvainen kiinnittämään enemmän huomiota osaan ”pallas”, joka on rekisteröitäväksi haetun tavaramerkin hallitseva osatekijä. Kyproksen tasavallan väitettä, jonka mukaan vastakkain olevat merkit ovat ulkoasuiltaan täysin samankaltaiset, koska aikaisemman tavaramerkin muodostava osa sisältyy kokonaisuudessaan rekisteröitäväksi haettuun tavaramerkkiin, ei siis voida hyväksyä. Kun huomioon otetaan vakiintunut oikeuskäytäntö, jossa muistutetaan vastakkain olevien merkkien eri osien, erityisesti hallitsevien ja erottavien osien, kokonaisarvioinnin tarpeesta (ks. tuomio 12.6.2007, SMHV v. Shaker, C‑334/05 P, EU:C:2007:333, 41 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen), on ulkoasuja verrattaessa otettava nimittäin huomioon, että osa”pallas” muodostaa merkin yläosan, joka on lisäksi toista osaa suurempi, ja vaikka toinen osa sijaitsee graafisesti etualalla, se on kuitenkin ulkoasun kokonaisvaikutelmassa toissijainen. On siis todettava, että ulkoasuissa on merkittävä ero, joka johtuu sanan ”pallas” puuttumisesta aikaisemmasta tavaramerkistä.
102

Aluksi on muistutettava siitä, että kun toimielin soveltaa jotakin asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädettyä poikkeusta, sen on vertailtava sitä erityistä intressiä, jota on suojattava sillä, että kyseessä olevaa asiakirjaa ei ilmaista, ja muun muassa yleistä intressiä siihen, että tähän asiakirjaan voidaan tutustua, ottaen huomioon ne edut, joita laajemman avoimuuden avulla voidaan asetuksen N:o 1049/2001 johdanto-osan toisen perustelukappaleen mukaan saavuttaa ja joita ovat se, että parannetaan kansalaisten mahdollisuuksia osallistua päätöksentekomenettelyihin, ja se, että hallinnolla on demokraattisessa järjestelmässä suhteessa kansalaisiin suurempi legitimiteetti ja hallinto on tehokkaampaa ja vastuullisempaa (ks. tuomio 17.10.2013, neuvosto v. Access Info Europe, C‑280/11 P, EU:C:2013:671, 32 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
48

On joka tapauksessa todettava, että asetuksen N:o 2100/94 55 artiklan 1 kohdan ja yksityiskohtaisista säännöistä asetuksen N:o 2100/94 soveltamiseksi menettelyssä CPVO:ssa 17.9.2009 annetun komission asetuksen (EY) N:o 874/2009 (EUVL 2009, L 251, s. 3) 13 artiklan 1 kohdan mukaan CPVO:n hallintoneuvostolla on toimivalta siirtää vastuu kyseisten lajikkeiden teknisestä tutkimuksesta yhdelle tai useammalle jäsenvaltion toimivaltaiselle virastolle. Lajin Malus domestica Borkh. mutaatiolajikkeiden, joka kuuluvat ehdokaslajikkeen tavoin ryhmään Gala, tekninen tutkimus on annettu yksinomaan GEVES:in tehtäväksi, kuten edellä 42 kohdassa on todettu.
38

Unionin tuomioistuimissa on kuitenkin jo todettu, että luokkaan 41 kuuluvat elokuvien tuotantopalvelut ovat tietyssä määrin samankaltaisia luokkaan 38 kuuluvien lähetyspalvelujen kanssa sen takia, että ne täydentävät toisiaan (ks. vastaavasti tuomio 2.10.2013, BOOMERANG, T‑285/12, ei julkaistu, EU:T:2013:520, 35 kohta). Näin on varsinkin silloin, kun – kuten käsiteltävässä asiassa – haetun tavaramerkin kattamilla luokkaan 41 kuuluvilla palveluilla ja aikaisempien EU-tavaramerkkien kattamilla luokkaan 38 kuuluvilla lähetyspalveluilla on yhteinen ominaisuus, joka on niiden toimittaminen sähköisesti, mahdollisesti internetin välityksellä, koska tämä yhteinen lähetystapa on omiaan vahvistamaan samankaltaisuutta mainittujen palvelujen välillä (ks. vastaavasti tuomio 4.6.2014, Free v. SMHV – Conradi + Kaiser (FreeLounge), T‑161/12, ei julkaistu, EU:T:2014:350, 29 kohta).
85

Kuitenkin silloin, jos tulliviranomainen ei voi asetuksen N:o 2454/93 899 artiklan ja sitä seuraavien artikloiden – joissa määritellään joukko tilanteita, joissa peruutus voidaan tai ei voida myöntää – perusteella tehdä päätöstä ja jos ”hakemukseen on liitetty näyttö mahdollisesta erityistilanteesta, jonka taustalla olevissa olosuhteissa ei voida osoittaa asianomaisen syyllistyneen vilpilliseen menettelyyn tai ilmeiseen laiminlyöntiin”, jäsenvaltio, jonka mainitusta viranomaisesta on kyse, siirtää tapauksen komission ratkaistavaksi (asetuksen N:o 2454/93 905 artiklan 1 kohta). Komissiolle toimitettaviin asiakirjoihin on sisällyttävä kaikki tiedot, jotka ovat tarpeen asianomaisen tapauksen täydelliseksi tutkimiseksi (asetuksen N:o 2454/93 905 artiklan 3 kohta). Komissio toimittaa jäsenvaltioille jäljennöksen kyseisistä asiakirjoista 15 päivän kuluessa niiden vastaanottamisesta (asetuksen N:o 2454/93 906 artiklan ensimmäinen kohta). Asetuksen N:o 2454/93 906 a artiklassa säädetään, että kun komissio aikoo tehdä palautuksen tai peruutuksen hakijan kannalta kielteisen päätöksen, sen on annettava hakijalle tiedoksi kirjallisesti väitteensä ja kaikki asiakirjat, joihin se perustaa kyseiset väitteensä, ja hakijan on esitettävä kantansa niistä yhden kuukauden määräajassa.
18

Tältä osin on muistettava, että hallinnollinen valitus ja sen nimenomainen tai implisiittinen hylkääminen kuuluvat olennaisena osana monitahoiseen menettelyyn ja ovat vain edellytys sille, että asia voidaan saattaa tuomioistuimen käsiteltäväksi. Vaikka kanne koskee muodollisesti hallinnollisen valituksen hylkäämistä, se vaikuttaa näin ollen siten, että asianomaiselle vastainen toimi, josta valitus oli tehty, saatetaan tuomioistuimen käsiteltäväksi, paitsi jos hallinnollisen valituksen hylkäämisestä tehdyn päätöksen ulottuvuus poikkeaa kyseisen valituksen kohteena olleen toimen ulottuvuudesta. Nimenomainen päätös, jolla hallinnollinen valitus on hylätty, voi sen sisältö huomioon ottaen olla olematta kantajan riitauttaman toimen vahvistava päätös. Näin on silloin, kun valituksen hylkäämispäätöksessä kantajan tilanne tutkitaan uudelleen uusien oikeudellisten seikkojen ja tosiseikkojen perusteella tai kun sillä muutetaan tai täydennetään alkuperäistä päätöstä. Näissä tapauksissa valituksen hylkääminen on tuomioistuinvalvonnan piiriin kuuluva toimi, jonka tuomioistuin ottaa huomioon arvioidessaan riitautetun toimen laillisuutta tai jota se pitää asianomaiselle vastaisena toimena, joka on korvannut riitautetun toimen (ks. tuomio 21.5.2014, Mocová v. komissio, T‑347/12 P, EU:T:2014:268, 34 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
38

Komissio ei myöskään voi väittää, että henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevan 24 artiklan 4 kohdan sanamuodon mukainen tulkinta tekisi tehottomaksi mahdollisuuden palkan pidätykseen tehtävistään pidätetyltä sopimussuhteiselta toimihenkilöltä tai väliaikaiselta toimihenkilöltä. Kuten nimittäin jo edellä 28 kohdassa on muistutettu, kyseisen säännöksen mukaan oikeus pidätettyjen määrien takaisin saamiseen on vain toimihenkilöillä, joille ei kurinpitomenettelyn päätteeksi ole määrätty mitään kurinpitoseuraamusta tai joille on määrätty kurinpitoseuraamukseksi kirjallinen huomautus, varoitus tai ikälisien kertymisen keskeyttäminen. Sen lisäksi on syytä todeta, että työsopimuksista vastaavan viranomaisen riidanalaisessa päätöksessä omaksuma tulkinta, jota komissio on puolustanut oikeudenkäynnissä, on tehnyt tämän säännöksen tehottomaksi nyt käsiteltävässä tapauksessa.