On syytä lisätä, että uutta oikeussääntöä sovelletaan sen toimen voimaantulosta lukien, jossa siitä säädetään, ja vaikka tätä sääntöä ei sovelleta ennen voimaantuloa syntyneisiin ja lopullisiksi tulleisiin oikeudellisiin tilanteisiin, sitä sovelletaan välittömästi aikaisemman lainsäädännön soveltamisaikana syntyneiden tilanteiden tuleviin vaikutuksiin samoin kuin uusiin oikeudellisiin tilanteisiin. Toisin on vain – jollei oikeudellisten toimien taannehtivuuskiellon periaatteesta muuta johdu –, jos uuteen sääntöön liittyy erityisiä säännöksiä, joissa nimenomaisesti vahvistetaan sen ajallista soveltamista koskevat edellytykset (ks. vastaavasti tuomio 26.3.2015, komissio v. Moravia Gas Storage, C-596/13 P , EU:C:2015:203 , 32 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).

On muistutettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan menettelysääntöjä katsotaan yleensä voitavan soveltaa sinä päivänä, jona ne tulevat voimaan (tuomio 11.12.2012, komissio v. Espanja, C-610/10 , EU:C:2012:781 , 45 kohta), erona aineellisiin sääntöihin, joita tavanomaisesti tulkitaan siten, että niitä sovelletaan ennen niiden voimaantuloa toteutuneisiin tilanteisiin ainoastaan siinä tapauksessa, että niiden sanamuodosta, tarkoituksesta tai systematiikasta käy selvästi ilmi, että niille on annettava tällainen vaikutus (ks. vastaavasti tuomio 12.11.1981, Meridionale Industria Salumi ym., 212/80–217/80 , EU:C:1981:270 , 9 kohta ja tuomio 23.2.2006, Molenbergnatie, C-201/04 , EU:C:2006:136 , 31 kohta).

Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY) tekemästä osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta 15.12.1997 annettua neuvoston direktiiviä 97/81/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 7.4.1998 annetulla neuvoston direktiivillä 98/23/EY, on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan tapauksen kaltaisessa tapauksessa direktiivin 97/81, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/23, saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä asetetun määräajan päättymistä edeltävä palvelusaika on otettava huomioon eläkeoikeuksien määrittämiseksi.

Käsiteltävänä olevassa asiassa on todettava, ettei Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus missään vaiheessa pyytänyt unionin tuomioistuinta rajoittamaan 1.3.2012 annetun tuomion O’Brien (C-393/10, EU:C:2012:110) ajallisia vaikutuksia. Kuitenkin tällainen rajoitus voidaan asettaa vain tuomiossa, jossa ratkaistaan pyydetty tulkintakysymys (ks. vastaavasti tuomio 17.5.1990, Barber, C-262/88, EU:C:1990:209, 41 kohta).

Toisaalta Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen perustelusta, jonka mukaan on erotettava toisistaan vanhuuseläkkeeseen vaadittavan palvelusajan laskeminen ja eläkeoikeudet, on todettava, että sen perusteella, että eläkeoikeus on tullut lopulliseksi palvelusajan päätyttyä, ei voida päätellä, että työntekijän oikeudellisen tilanteen on katsottava tulleen lopulliseksi. Tässä yhteydessä on todettava, että mainittu työntekijä voi vedota tähän oikeuteen vanhuuseläkkeensä maksamiseksi vasta myöhemmin ja ottaen tällöin merkityksellisen palvelusajan huomioon.

Tästä seuraa, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tapauksessa, jossa eläkeoikeuksien muodostaminen ulottuu sekä direktiivin 97/81 saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä asetetun määräajan päättymistä edeltäville että sitä seuraaville ajanjaksoille, on katsottava, että kyseisten oikeuksien määrittämiseen sovelletaan tämän direktiivin säännöksiä myös direktiivin voimaantuloa edeltäneen palvelusajan osalta.

(ks. 34–36 ja 38 kohta sekä tuomiolauselma)