Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 12.12.2013 – Papalia

(asia C‑50/13)

”Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Sosiaalipolitiikka — Direktiivi 1999/70/EY — Määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 lauseke — Julkinen sektori — Perättäiset työsopimukset — Väärinkäyttö — Vahingon korvaaminen — Korvauksen saamisen edellytykset tilanteissa, joissa työsopimuksen päättyminen on vahvistettu lainvastaisesti — Vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteet)”

1. Sosiaalipolitiikka — EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus — Direktiivi 1999/70 — Perättäisten määräaikaisten työsopimusten väärinkäytöksiä ehkäisevät toimenpiteet — Edellytykset sen sallimiselle, että kansallisessa lainsäädännössä suljetaan pois väärinkäyttöä merkitsevien perättäisten määräaikaisten työsopimusten muuttaminen toistaiseksi voimassa olevaksi työsopimukseksi ainoastaan julkisella sektorilla — Kyseisellä sektorilla on olemassa toinen tehokas keino sellaisten sopimusten väärinkäytön ehkäisemiseksi ja tarvittaessa sanktioimiseksi — Vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteiden noudattaminen — Asian arvioimisen kuuluminen kansalliselle tuomioistuimelle (Neuvoston direktiivin 1999/70 liitteessä oleva 5 lauseke) (ks. 16, 17, 21, 22, 25 ja 30 kohta)

2. Sosiaalipolitiikka — EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus — Direktiivi 1999/70 — Perättäisten määräaikaisten työsopimusten väärinkäytöksiä ehkäisevät toimenpiteet — Kansallinen lainsäädäntö, jossa ainoastaan julkisella sektorilla suljetaan pois väärinkäyttöä merkitsevien perättäisten määräaikaisten työsopimusten muuttaminen toistaiseksi voimassa olevaksi työsopimukseksi — Työntekijä, joka toivoo saavansa vahingonkorvausta tilanteessa, jossa hänen entinen työnantajansa on käyttänyt väärin sellaisia sopimuksia — Työntekijä on velvollinen esittämään näytön parempien työtilaisuuksien menettämisestä — Velvollisuutta, joka tekee unionin oikeusjärjestyksessä vahvistettujen oikeuksien käyttämisen käytännössä mahdottomaksi tai suhteettoman vaikeaksi, ei voida hyväksyä — Asian arvioimisen kuuluminen kansalliselle tuomioistuimelle (Neuvoston direktiivin 1999/70 liitteessä oleva 5 lauseke) (ks. 26, 34 ja 35 kohta sekä määräysosa)

Aihe

Ennakkoratkaisupyyntö – Tribunale ordinario di Aosta – Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY (EYVL L 175, s. 43) liitteessä olevan 5 lausekkeen tulkinta – Julkishallinto – Korvauksen saamisen edellytykset tilanteissa, joissa työsopimuksen päättyminen on vahvistettu lainvastaisesti – Näyttö aiheutuneesta vahingosta – Näytön, että henkilö on luopunut paremmista työtilaisuuksista, välttämättömyys.

Ratkaisu

Määräaikaista työtä koskevaa, 18.3.1999 tehtyä puitesopimusta, joka on Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY liitteenä, on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaisille kansallisille säännöksille, joiden mukaan tilanteessa, jossa julkisen sektorin työnantaja käyttää väärin perättäisiä määräaikaisia työsopimuksia, asianomaisella työntekijällä on vain oikeus korvaukseen vahingosta, jonka hän katsoo kärsineensä tästä, eikä missään tapauksessa oikeutta määräaikaisen työsuhteen muuttamiseen toistaiseksi voimassa olevaksi, ja jossa työntekijän on saadakseen oikeuden korvaukseen esitettävä näyttö siitä, että hän on joutunut luopumaan paremmista työtilaisuuksista, jos tämä velvoite johtaa siihen, että työntekijän on käytännössä mahdotonta tai kohtuuttoman vaikeaa käyttää hänelle unionin oikeusjärjestyksessä vahvistettuja oikeuksia.

Ennakkoratkaisua pyytävän tuomioistuimen on arvioitava se, miltä osin kansalliset säännökset, joilla on haluttu sanktioida tilanteita, joissa julkishallinto käyttää väärin perättäisiä määräaikaisia työsopimuksia tai työsuhteita, ovat näiden periaatteiden mukaisia.

Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 12.12.2013 – Papalia

(asia C‑50/13)

”Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Sosiaalipolitiikka — Direktiivi 1999/70/EY — Määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 lauseke — Julkinen sektori — Perättäiset työsopimukset — Väärinkäyttö — Vahingon korvaaminen — Korvauksen saamisen edellytykset tilanteissa, joissa työsopimuksen päättyminen on vahvistettu lainvastaisesti — Vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteet)”

1. Sosiaalipolitiikka — EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus — Direktiivi 1999/70 — Perättäisten määräaikaisten työsopimusten väärinkäytöksiä ehkäisevät toimenpiteet — Edellytykset sen sallimiselle, että kansallisessa lainsäädännössä suljetaan pois väärinkäyttöä merkitsevien perättäisten määräaikaisten työsopimusten muuttaminen toistaiseksi voimassa olevaksi työsopimukseksi ainoastaan julkisella sektorilla — Kyseisellä sektorilla on olemassa toinen tehokas keino sellaisten sopimusten väärinkäytön ehkäisemiseksi ja tarvittaessa sanktioimiseksi — Vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteiden noudattaminen — Asian arvioimisen kuuluminen kansalliselle tuomioistuimelle (Neuvoston direktiivin 1999/70 liitteessä oleva 5 lauseke) (ks. 16, 17, 21, 22, 25 ja 30 kohta)

2. Sosiaalipolitiikka — EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus — Direktiivi 1999/70 — Perättäisten määräaikaisten työsopimusten väärinkäytöksiä ehkäisevät toimenpiteet — Kansallinen lainsäädäntö, jossa ainoastaan julkisella sektorilla suljetaan pois väärinkäyttöä merkitsevien perättäisten määräaikaisten työsopimusten muuttaminen toistaiseksi voimassa olevaksi työsopimukseksi — Työntekijä, joka toivoo saavansa vahingonkorvausta tilanteessa, jossa hänen entinen työnantajansa on käyttänyt väärin sellaisia sopimuksia — Työntekijä on velvollinen esittämään näytön parempien työtilaisuuksien menettämisestä — Velvollisuutta, joka tekee unionin oikeusjärjestyksessä vahvistettujen oikeuksien käyttämisen käytännössä mahdottomaksi tai suhteettoman vaikeaksi, ei voida hyväksyä — Asian arvioimisen kuuluminen kansalliselle tuomioistuimelle (Neuvoston direktiivin 1999/70 liitteessä oleva 5 lauseke) (ks. 26, 34 ja 35 kohta sekä määräysosa)

Aihe

Ennakkoratkaisupyyntö – Tribunale ordinario di Aosta – Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY (EYVL L 175, s. 43) liitteessä olevan 5 lausekkeen tulkinta – Julkishallinto – Korvauksen saamisen edellytykset tilanteissa, joissa työsopimuksen päättyminen on vahvistettu lainvastaisesti – Näyttö aiheutuneesta vahingosta – Näytön, että henkilö on luopunut paremmista työtilaisuuksista, välttämättömyys.

Ratkaisu

Määräaikaista työtä koskevaa, 18.3.1999 tehtyä puitesopimusta, joka on Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY liitteenä, on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaisille kansallisille säännöksille, joiden mukaan tilanteessa, jossa julkisen sektorin työnantaja käyttää väärin perättäisiä määräaikaisia työsopimuksia, asianomaisella työntekijällä on vain oikeus korvaukseen vahingosta, jonka hän katsoo kärsineensä tästä, eikä missään tapauksessa oikeutta määräaikaisen työsuhteen muuttamiseen toistaiseksi voimassa olevaksi, ja jossa työntekijän on saadakseen oikeuden korvaukseen esitettävä näyttö siitä, että hän on joutunut luopumaan paremmista työtilaisuuksista, jos tämä velvoite johtaa siihen, että työntekijän on käytännössä mahdotonta tai kohtuuttoman vaikeaa käyttää hänelle unionin oikeusjärjestyksessä vahvistettuja oikeuksia.

Ennakkoratkaisua pyytävän tuomioistuimen on arvioitava se, miltä osin kansalliset säännökset, joilla on haluttu sanktioida tilanteita, joissa julkishallinto käyttää väärin perättäisiä määräaikaisia työsopimuksia tai työsuhteita, ovat näiden periaatteiden mukaisia.