ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Oikeudenkäyntimenettely - Asioiden käsittely ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa - Asian siirtäminen täysistuntoon tai sellaiseen jaostoon, jossa tuomareiden lukumäärä ei ole sama - Julkisasiamiehen nimeäminen - Perusteet

(Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 14, 18, 19 ja 51 artikla)

2. Kumoamiskanne - Kanne, joka todellisuudessa koskee sopimusoikeudellista riitaa - Yhteisöjen tuomioistuinten toimivallan puuttuminen - Tutkimatta jättäminen

(EY 230 artiklan neljäs kohta, EY 240 ja EY 249 artikla)

Tiivistelmä

1. Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 14, 18, 19 ja 51 artiklassa annetaan asiaa käsittelevälle jaostolle oikeus pyytää ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen täysistunnolta asian käsittelyn siirtämistä joko tällaiseen täysistuntoon tai sellaisen jaoston käsiteltäväksi, jossa on eri lukumäärä tuomareita, ja julkisasiamiehen määräämistä. Kyse ei tällöin ole velvollisuudesta, vaan oikeudesta, jonka käyttämistä säännellään työjärjestyksessä annetuilla säännöillä, joiden mukaan asia voidaan siirtää ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen täysistuntoon tai jaostoon, jossa on eri lukumäärä tuomareita, jos se on perusteltua asian oikeudellisen vaikeaselkoisuuden tai asian merkityksen taikka erityisten olosuhteiden vuoksi, ja joiden mukaan asiassa voidaan määrätä julkisasiamies, jos se on perusteltua asian oikeudellisen vaikeaselkoisuuden tai asian tosiseikkojen monimutkaisuuden vuoksi.

( ks. 22 kohta )

2. EY 238 artiklassa tarkoitetun oikeuspaikkalausekkeen puuttuessa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei selvästikään ole toimivaltainen käsittelemään sellaista kannetta, jota - vaikka se perustuisikin EY 230 artiklan neljänteen kohtaan - on todellisuudessa pidettävä sopimusperusteisena kanteena. Jollei näin olisi, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ulottaisi tuomiovaltansa muihinkin kuin niihin riitoihin, jotka on EY 240 artiklan määräyksellä jätetty sen ratkaistaviksi, sillä tässä määräyksessä kansallisille tuomioistuimille jätetään yleisesti sovellettavan oikeuden mukainen toimivalta ratkaista ne riidat, joissa yhteisö on asianosainen. Jos kyseessä on riita-asia, jossa komissio vaatii ennakkomaksun palauttamista siitä syystä, ettei toinen osapuoli ole noudattanut sopimukseen perustuvia velvoitteitaan, riidanalainen toimenpide on tehty sopimusoikeudellisessa yhteydessä, josta sitä ei voida erottaa, eikä se siis kuulu niihin EY 249 artiklassa tarkoitettuihin päätöksiin, joiden kumoamista koskevien vaateiden käsittely kuuluu EY 230 artiklan neljännen kohdan nojalla yhteisön tuomioistuinten yksinomaiseen toimivaltaan.

( ks. 37, 39 ja 41 kohta )
Henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklassa asetetaan edellytykseksi sille, että virkamiehen toimielintään vastaan nostama kanne otetaan tutkittavaksi, se, että niissä säädetty kannetta edeltävä hallinnollinen menettely on tapahtunut sääntöjen mukaisella tavalla. Silloin kun nimittävä viranomainen on tehnyt päätöksen, joka muodostaa virkamiehelle vastaisen päätöksen, henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua vaatimusta ei ole aiheellista esittää ja virkamiehen on käytettävä henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdassa säädettyä valitusmenettelyä aikoessaan vaatia kyseisen päätöksen kumoamista, muuttamista tai peruuttamista. Virkamiehen mahdollisuus vaatia henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan nojalla hallintoviranomaista tekemään häntä koskevan päätös ei anna virkamiehelle mahdollisuutta poiketa henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklassa säädetyistä määräajoista vaatimuksen ja valituksen tekemistä varten.

Näiden määräaikojen tarkoitus on varmistaa oikeudellisten tilanteiden turvallisuus. Ne kuuluvat näin ollen oikeusjärjestyksen perusteisiin eivätkä asianosaiset tai tuomioistuin voi päättää niistä.

(ks. 23, 24 ja 33 kohta)

Viittaukset:asia227/83, Moussis v. komissio, 12.7.1984(Kok. 1984, s. 3133,12 kohta); asia T-19/90. Von Hoessle v. tilintarkastustuomioistuin, 11.7.1991 (Kok. 1991, s. II-615, 23 kohta) ja asia T-115/92. Hogan v parlamentti, 15.7.1993 (Kok. 1993, s. II-895, 32 kohta)
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS

13 päivänä tammikuuta 2001

Asia T-373/00 R

Carmine Salvatore Tralli

vastaan

Euroopan keskuspankki

”Välitoimimenettely — Kiireellisyysedellytys ei täyty”

Täydellinen teksti saksan kielellä II-83

Aihe:

Kanne, jossa vaaditaan Euroopan keskuspankin 29.11.2000 tekemän päätöksen, jolla kantaja irtisanottiin koeaikansa loputtua, täytäntöönpanon lykkäämistä.

Ratkaisu:

Välitoimihakemus hylätään. Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

Tiivistelmä

Välitoimet – Täytäntöönpanon lykkääminen – Lykkäämisedellytykset – Kiireellisyys – Vakava ja korjaamaton vahinko – Todistustaakka – Puhtaasti taloudellinen vahinko – Koeajan loputtua irtisanottu Euroopan keskuspankin toimihenkilö

(EY 242 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

Välitoimihakemuksen kiireellisyyttä on arvioitava suhteessa tarpeeseen antaa väliaikainen määräys, jotta välitoimea hakeva välttyy vakavalta ja korjaamattomalta vahingolta. Hakijan asiana on näyttää toteen, ettei pääasian ratkaisua voida odottaa aiheuttamatta tällaista vahinkoa.

Puhdasta varallisuusvahinkoa ei voida lähtökohtaisesti pitää korjaamattomana tai edes vaikeasti korjattavissa olevana, koska se voidaan korvata taloudellisesti myöhemmin. Välitoimesta päättävän tuomarin on kuitenkin arvioitava tapauksen asianhaarojen perusteella, voiko kiistanalaisen päätöksen välitön täytäntöönpano aiheuttaa kantajalle vakavaa ja välittömästi uhkaavaa vahinkoa, jota edes pääasian käsittelyn päätteeksi annettavan päätöksen kumoaminen ei voisi enää korjata.

Vakavana ja korjaamattomana vahinkona ei sinänsä voida pitää sitä, että koeaikansa päätteeksi irtisanottu Euroopan keskuspankin entinen virkamies joutuu perhetilanteensa vuoksi etsimään uuden työpaikan. Tämä on pelkkä seuraus siitä, että Euroopan keskuspankilla työnantajana on lähtökohtaisesti ja sitä koskevien säännösten nojalla oikeus saattaa asianomaisen työsopimus päättymään. Lisäksi jokainen työntekijä on tietoinen siitä kaikkiin työsuhteisiin liittyvästä riskistä, että sopimus purkautuu koeajan kuluttua.

(ks. 23,24, 26 ja 27 kohta)

Viittaukset: asia C-3/91, Abertal v. komissio, 18.10.1991 (Kok. 1991, s. I-5109, 24 kohta); asia T-73/98, Prayon-Rupel v. komissio, 15.7.1998 (Kok. 1998, s. II-2769, 36 kohta); asia T-203/98 R, Tzikisv. komissio, 26.2.1999 (Kok. H. 1999, s. I-A-37 ja s. II-167, 52 kohta); asia T-70/99 R, Alpharma v. komissio, 30.6.1999 (Kok. 1999, s. II-2027, 128 kohta); asia T-169/00R, Esedra v. komissio, 20.7.2000 (Kok. 2000, s. II-2951, 43 ja 44 kohta) ja asia C-278/00 R, Kreikka v. komissio, 12.10.2000 (Kok. 2000, s. I-8787, 14 kohta).
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 1 päivänä kesäkuuta 1999. - Karl L. Meyer vastaan Euroopan unionin neuvosto. - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen. - Asia T-74/99.



Oikeustapauskokoelma 1999 sivu II-01749



Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - Määräaika - Määräajan menettäminen

(EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan viides kohta (josta on muutettuna tullut EY 230 artiklan viides kohta))

Tiivistelmä

$$Perustamissopimuksen 173 artiklan viidennessä kohdassa (josta on muutettuna tullut EY 230 artiklan viides kohta) määrätyn kanteen nostamisen määräajan tarkoituksena ei ole ainoastaan se, että kantajalle taataan kohtuullinen aika arvioida toimenpiteen riitauttamisen perusteiden olemassaolo ja tarpeen vaatiessa valmistella kanne, vaan sen tarkoituksena on myös varmistaa, että toimenpiteestä ei voida nostaa kumoamiskannetta tietyn määräajan päätyttyä. Ainoastaan näin asetetun määräajan tiukka soveltaminen vastaa oikeusturvan vaatimuksia ja välttämättömyyttä välttää kaikenlainen mielivaltainen ja syrjivä menettely tuomioistuimissa.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt - Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet - Asetus, jolla täydennetään maataloustuotteiden luonnonmukaista tuotantotapaa ja siihen viittaavia merkintöjä maataloustuotteissa ja elintarvikkeissa - Taloudellisten toimijoiden järjestöjen ja kyseisellä alalla toimivan yhtiön nostama kanne - Tutkimatta jättäminen

(EY 230 artiklan 4 alakohta ja EY 249 artikla; neuvoston asetusta N:o 2092/91 täydentävän neuvoston asetuksen N:o 1804/1999 1 artiklan 7 kohta)

Tiivistelmä

$$Kanne, jonka taloudellisten toimijoiden järjestöt ja yksi kyseisellä alalla toimiva yhtiö ovat nostaneet maataloustuotteiden luonnonmukaisesta tuotantotavasta ja siihen viittaavista merkinnöistä maataloustuotteissa ja elintarvikkeissa annetun asetuksen N:o 2092/91 täydentämisestä siten, että asetus käsittää myös eläintuotannon, annetun asetuksen N:o 1804/1999 1 artiklan 7 kohdan kumoamiseksi, jätetään tutkimatta.

Asetukseen N:o 1804/1999 sisältyy nimittäin yleisesti sovellettavia oikeussääntöjä, joita sovelletaan kaikkiin asianomaisiin taloudellisiin toimijoihin. Se on näin ollen normatiivinen toimi eikä EY 249 artiklassa tarkoitettu päätös. Kyseisen asetuksen 1 artiklan 7 kohtaa, joka sisältää väliaikaisen poikkeuksen periaatteeseen, jonka mukaan ainoastaan sellaisissa tuotteissa, jotka on tuotettu asetuksessa N:o 2092/91 määriteltyjen sääntöjen mukaisesti, voi olla merkintöjä, joissa viitataan luonnonmukaiseen tuotantotapaan, sovelletaan ainoastaan objektiivisesti määritettyihin tilanteisiin, ja siihen sisältyy oikeudellisia vaikutuksia, jotka kohdistuvat yleisesti ja abstraktisti määriteltyyn tavaramerkin haltijoiden ryhmään. Väliaikaista poikkeusta on näin ollen pidettävänä erottamattomana osana niiden säännösten kokonaisuutta, joihin se sisältyy, ja se on samalla tavoin yleinen kuin ne.

Sitä paitsi riidanalaista säännöstä ei pitäisi nähdä kantajia erikseen koskevana, koska tämä yleisesti sovellettava säännös ei loukkaa niitä joidenkin niiden erityisominaisuuksien tai sellaisen tosiasiallisen tilanteen takia, jonka perusteella ne erottuvat kaikista muista.

( ks. 34-35, 37-38 ja 45 kohta )
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 29 päivänä huhtikuuta 1999. - Unione provinciale degli agricoltori di Firenze, Unione pratese degli agricoltori, Consorzio produttori dell'olio tipico di oliva della provincia di Firenze, Francesco Miari Fulcis, Bonaccorso Gondi, Simone Giannozzi ja Antonio Morino vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Kumoamiskanne - Asetus (EY) N:o 644/98 - Maantieteellisen merkinnän rekisteröinti - "Toscano"-oliiviöljy - Oikeussuojaintressi - Tutkimatta jättäminen. - Asia T-78/98.



Oikeustapauskokoelma 1999 sivu II-01377



Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - Oikeussuojan tarve - Nimityksen rekisteröintiä asetuksen N:o 2081/92 mukaisena suojattuna maantieteellisenä merkintänä koskeva asetus - Muuta kuin rekisteröityä nimitystä käyttävien tuottajien ja näitä tuottajia edustavien yhdistysten nostama kanne - Tutkimatta jättäminen

(EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan neljäs kohta; neuvoston asetuksen N:o 2081/92 13 artikla; komission asetus N:o 644/98)

Tiivistelmä

Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön nostaman kumoamiskanteen tutkittavaksi ottamisen edellytyksenä on, että kantajalla on oikeussuojan tarve. Hänen on erityisesti osoitettava, että riidanalaisen toimenpiteen kumoaminen on hänen henkilökohtaisten etujensa mukaista.

Näin ollen on jätettävä tutkimatta oliiviöljyn tuottajien nostama kumoamiskanne asetuksesta N:o 644/98, jolla rekisteröidään suojattuna maantieteellisenä merkintänä "Toscano"-nimitys, koska nämä tuottajat käyttävät tuotteidensa markkinoimiseksi muita nimityksiä kuin rekisteröinnin kohteena ollutta. Tältä osin ei ole merkitystä sillä, että nämä nimitykset mainitaan "maantieteellisinä alavyöhykkeinä" taikka "muunnelmina" nimityksen rekisteröintiä varten vahvistetussa eritelmässä, koska viimeksi mainitut nimitykset eivät ole asetuksen N:o 2081/92 13 artiklassa tarkoitettuja rekisteröityjä nimityksiä ja koska tästä seuraa, että kyseisellä asetuksella niille ei ole myönnetty minkäänlaista yhteisön suojaa. Koska riidanalainen asetus ei estä kantajia tai kantajina olevien yhdistysten jäsenten kaltaisia oliiviöljyn tuottajia käyttämästä näitä nimityksiä kaupallisesti eikä se rajoita kantajien mahdollisuutta tehdä kyseisiä nimityksiä koskeva rekisteröintihakemus suojatuksi alkuperänimitykseksi tai suojatuksi maantieteelliseksi merkinnäksi, asetuksen N:o 644/98 voimassaolo ei voi mitenkään vaikuttaa kantajien etuihin.

Samoin on jätettävä tutkimatta tätä samaa asetusta koskeva kumoamiskanne, jonka ovat nostaneet yhdistykset, jotka vetoavat ainoastaan siihen, että ne edustavat kyseisiä nimityksiä käyttävien oliiviöljyn tuottajien etuja ilman, että olisi mainittu muita yksittäisiä tuottajia kuin ne kantajat, joiden nostama kumoamiskanne jätetään tutkimatta. Tällainen yhdistys ei voi nostaa kumoamiskannetta, jos sen jäsenet eivät voi tehdä samaa erikseen, elleivät kyseessä ole erityiset seikat kuten tehtävä, joka yhdistyksellä on voinut olla menettelyssä, jonka päätteeksi kyseinen toimi on toteutettu.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely - Kannekirjelmä - Muotovaatimukset - Kanne, jonka on allekirjoittanut asianajaja, jolla ei ole oikeutta esiintyä jonkin jäsenvaltion tai jonkin Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen osapuolena olevan valtion tuomioistuimessa - Tutkimatta jättäminen

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 17 artiklan 3 ja 4 kohta sekä 19 artiklan 1 ja 2 kohta; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 43 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

$$Jotta kanne voidaan ottaa tutkittavaksi, alkuperäisen kanteen on oltava sellaisen henkilön henkilökohtaisesti allekirjoittama, jolla on EY:n tuomioistuimen perussäännön 17 artiklan mukaan oikeus edustaa kantajaa. Henkilökohtaisesti tehty allekirjoitus alkuperäisessä oikeudenkäyntiasiakirjassa on tällä hetkellä voimassa olevan EY:n tuomioistuimen perussäännön ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen mukaan ainoa keino varmistaa, että vastuun prosessitoimista ottaa henkilö, jolla on EY:n tuomioistuimen perussäännön 17 artiklan mukaisesti oikeus edustaa asianosaista yhteisöjen tuomioistuimessa.

Huolimatta sellaisista valtuutusta koskevista säännöistä, joita mahdollisesti sovelletaan tietyssä asianajotoimistossa, sellaisen henkilön allekirjoitus, joka ei itse voi ryhtyä oikeudenkäyntitoimiin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimissa, ei voi korvata sellaisen asianajajan allekirjoitusta, jolla on oikeus esiintyä jonkin jäsenvaltion tai jonkin Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen osapuolena olevan valtion tuomioistuimessa ja joka toimii asianosaisen valtuuttamana.

(ks. 22, 26, 29 ja 30 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Oikeudenkäyntimenettely - Kanteen nostamisen määräajat - Määräaikojen ehdottomuus - Määräajan ylittäminen - Anteeksiannettavan erehdyksen käsite

(EHTY:n perustamissopimuksen 33 artikla)

2 Oikeudenkäyntimenettely - Väittämistaakka - Velvollisuus vedota konkreettisiin ja yksityiskohtaisiin seikkoihin

Tiivistelmä

1 Kumoamiskanteen nostamista koskevat määräajat kuuluvat oikeusjärjestyksen perusteisiin, eivätkä asianosaiset tai tuomioistuin voi määrätä niistä, koska ne on asetettu oikeudellisten tilanteiden selkeyden ja varmuuden takaamiseksi ja syrjinnän ja mielivaltaisen kohtelun välttämiseksi oikeudenkäytössä. Anteeksiannettavan erehdyksen käsite, joka mahdollistaa määräajasta poikkeamisen, koskee ainoastaan poikkeuksellisia tilanteita, eli esimerkiksi tilanteita, joissa asianomainen toimielin on toiminut tavalla, joka on ollut omiaan yksinään tai merkittävissä määrin aiheuttamaan perusteltua sekaannusta yksityisten oikeussubjektien keskuudessa.

2 Asianosainen voi vedota vaatimustensa tueksi ainoastaan riittävän konkreettisiin ja yksityiskohtaisiin seikkoihin, jotta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voisi pitää niitä vähintään uskottavina ja jotta vastapuoli voisi riitauttaa ne tehokkaasti ja esittää tarpeen vaatiessa vastakkaista näyttöä. Tämä väittämistaakka, joka koskee ainoastaan kantajien tiedossa olevia tosiseikkoja, estää sen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ratkaisisi asian puhtaasti teoreettisten tai ainoastaan oikeusriidan tarpeisiin järjestettyjen olosuhteiden perusteella.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 13 päivänä helmikuuta 1998. - Guérin automobiles vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Kilpailu - Kumiamiskanne - Kanteen nostamisen määräaika - Kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen. - Asia T-276/97.



Oikeustapauskokoelma 1998 sivu II-00261



Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - Määräajan ehdottomuus - Alkamisajankohta - Tiedoksianto - Yksinomaan muotoa koskevilla virheillä ei ole vaikutusta

(EY:n perustamissopimuksen 173 artikla)

Tiivistelmä

Perustamissopimuksen 173 artiklan kanteen nostamista koskeva kahden kuukauden määräaika kuuluu oikeusjärjestyksen perusteisiin, koska se on asetettu oikeudellisten tilanteiden selkeyden ja varmuuden takaamiseksi sekä syrjinnän ja mielivaltaisen kohtelun välttämiseksi oikeudenhoitona ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi tarkistaa viran puolesta, onko sitä noudatettu.

Siltä osin kuin kumoamiskanteen kohteena olevan päätöksen vastaanottaja on merkitty virheellisesti, on kyse yksinomaan muotoa koskevasta virheestä, joka ei missään tapauksessa voi olla peruste sille, ettei perustamissopimuksessa määrättyjä määräaikoja sovellettaisi sikäli kuin riidanalaisen päätöksen vastaanottanut henkilö on voinut käsittää, että mainittu päätös on osoitettu hänelle.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettuensimmäinen jaosto) määräys 29 päivänä syyskuuta 1997. - Roberto D'Orazio ja Pierre Hublau vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Valtion tuet - Tuki terästeollisuudelle - Kumoamiskanne - EHTY:n perustamissopimuksen 33 artikla - Tutkimatta jättäminen. - Asia T-4/97.



Oikeustapauskokoelma 1997 sivu II-01505



Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - EHTY:n perustamissopimukseen liittyvää päätöstä koskeva kanne - Yrityksen ammattiyhdistysosaston puheenjohtajan nostama kanne - Tutkimatta jättäminen

(EHTY:n perustamissopimuksen 33 artikla; EY:n perustamissopimuksen 173 artikla)

Tiivistelmä

Sen yrityksen, jota päätös koskee, ammattiyhdistysosaston puheenjohtaja ei voi pätevästi nostaa kumoamiskannetta EHTY:n perustamissopimukseen liittyvästä päätöksestä, koska tällaista henkilöä ei mainita EHTY:n perustamissopimuksen 33 artiklassa, jossa luetellaan tyhjentävästi ne oikeussubjektit, joilla on oikeus nostaa kumoamiskanne, ja koska EY:n perustamissopimuksen 173 artiklaa ei voida soveltaa tällaiseen kanteeseen.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (neljäs jaosto) 19 päivänä helmikuuta 1997. - Paolo Salvatore Affatato vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Maksuton oikeudenkäynti. - Asia T-157/96 AJ.



Oikeustapauskokoelma 1997 sivu II-00155

sivu IA-00033

sivu II-00093



Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely - Maksutonta oikeudenkäyntiä koskeva hakemus - Hakemus tehtiin ilman asianajajaa sen jälkeen, kun asianajaja oli nostanut kanteen - Tutkittavaksi ottaminen

(Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 94 artiklan 2 kohdan toinen alakohta)

Tiivistelmä

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 94 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaan maksutonta oikeudenkäyntiä koskevan hakemuksen ei tarvitse olla asianajajan tekemä. Tätä vapautusta ei sovelleta ainoastaan silloin, kun hakemus tehdään ennen kannetta, jonka kantaja aikoo nostaa, vaan myös silloin, kun hakemus tehdään sen jälkeen, kun asianajaja on jättänyt kanteen.
35

Työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mukaan asian hävinnyt asianosainen on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Tähän kanteeseen analogisesti sovellettavan työjärjestyksen 88 artiklan mukaan yhteisöjen ja niiden henkilöstön välisissä riita-asioissa toimielinten on kuitenkin vastattava omista kustannuksistaan.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen puheenjohtajan määräys 14 päivänä lokakuuta 1996. - Valio Oy vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Välitoimet - Tutkittavaksi ottaminen - Yhteinen maatalouspolitiikka - Levitettäviä ravintorasvoja koskevat vaatimukset - Kielto käyttää varattuja nimiä - Soveltaminen - Komission ja kansallisten viranomaisten välinen toimivallan jako. - Asia T-137/96 R.



Oikeustapauskokoelma 1996 sivu II-01327



Tiivistelmä



Avainsanat

Välitoimet - Tutkittavaksi ottamisen edellytykset - Pääasian kanteen tutkittavaksi ottaminen - Asiaan vaikuttamattomuus - Rajat - Pääasian kanne, jossa vaaditaan asetuksen säännöksen tulkintaa koskevan sellaisen päätöksen kumoamista, jonka väitetään sisältyvän komission jäsenvaltiolle osoittamaan kirjeeseen - Komission päätösvallan puuttuminen, koska kyseisen säännöksen täytäntöönpano kuuluu jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan - Tutkimatta jättäminen

(EY:n perustamissopimuksen 185 artikla, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 1 kohta, neuvoston asetus (ETY) N:o 2991/94)

Tiivistelmä

Pääasian kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä ei pidä pääsääntöisesti tutkia välitoimimenettelyssä. Niistä on päätettävä pääasian kanteen käsittelyn yhteydessä, jottei päättämisellä vaikutettaisi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen pääasiassa antamaan ratkaisuun, ellei kysymys ole sellaisesta tapauksesta, jossa kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset ensi näkemältä selvästi puuttuvat.

Tällainen tapaus on kysymyksessä silloin, kun kanteessa vaaditaan levitettäviä ravintorasvoja koskevista vaatimuksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2991/94 säännöksen tulkinnasta tehdyn sellaisen "päätöksen" kumoamista, joka sisältyy komission jäsenvaltiolle osoittamaan kirjeeseen, ja kun mainittu kirje koskee sellaista säännöstä, jonka täytäntöönpano kuuluu jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaa. Nimittäin siltä osin kuin tällainen kirje ei näytä sisältönsä eikä muotonsa eikä sitä koskevan asiayhteyden osalta olevan päätös, jonka komissio on tehnyt asetuksen soveltamista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen vahvistamista koskevan toimivaltansa nojalla, kirje on ainoastaan komission kanta, joka ei sido toimivaltaisia kansallisia viranomaisia ja sen ei voida näin ollen katsoa vaikuttavan kantajan oikeudelliseen asemaan. Kantajan on käytettävä silloin, jos kansalliset viranomaiset omaksuvat komission ehdottaman ei-sitovan tulkinnan, kansallisen lain mukaisia muutoksenhakukeinoja aikanaan riitauttaakseen kansallisessa tuomioistuimessa kantajaan kohdistuvat toimenpiteet, ja kansallinen tuomioistuin voi tarvittaessa saattaa yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäviksi asetuksen tulkintaa tai sen pätevyyttä koskevat kysymykset.

Koska hakemus liittyy välittömästi pääasian kanteeseen, joka on ensi näkemältä jätettävä tutkimatta, kirjeeseen sisältyvän "päätöksen" täytäntöönpanon lykkäämisestä tehty hakemus on hylättävä.