ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

Sen 1 artiklan sanamuoto on epätäsmällinen erityisesti ”olennaisten kriteerien” ja ”palvelujen” osalta. Asianosainen ei voi tietää, millä edellytyksillä ja missä ajassa hakija voi toteuttaa siihen vaikuttavia toimia ja mikä yhteys niillä on ”palveluihin”. Ei ole selvää, mitä ”palveluihin” on ymmärrettävä kuuluvan ja voivatko ne koskea myös kolmansien toimia.
C 79/35

Kanne 16.1.2021 – Be Smart v. komissio

(Asia T-18/21)

(2021/C 79/44)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Be Smart Srl (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat F. Satta, G. Roberti, A. Romano ja I. Perego)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— toteaa, ettei komissio ole noudattanut SEUT 107 ja SEUT 108 artiklan, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan ja asetuksen (EU) 2015/1589 12 artiklan 1 kohdan ja 15 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on jättänyt tekemättä tiettyjä asetuksen (EU) 2015/1589 4 artiklassa tarkoitettuja päätöksiä, erityisesti päätöksen aloittaa SEUT 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely kantajan 15.10.2014 tekemästä kantelusta (SA.39639)

— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Tällä SEUT 265 artiklaan perustuvalla kanteella on tarkoitus saada todetuksi, että komissio on lainvastaisesti jättänyt ottamatta kantaa Be Smart S.r.l:n 15.10.2014 tekemään ja numerolla SA.39639 rekisteröityyn kanteluun, joka koskee kahta sääntöjenvastaista Consorzio Interuniversitario Cinecan hyväksi toteutettua valtiontukitoimea.

Kanteensa tueksi kantaja väittää, ettei komissio ole noudattanut sääntöjenvastaisia valtiontukia koskevista määräyksistä ja säännöksistä johtuvaa toimimisvelvollisuutta jättäessään ryhtymättä toimenpiteisiin toimimispyynnön saatuaan ja jättäessään ottamatta mitään kantaa 15.10.2014 tehtyyn kanteluun. Komissio on myös loukannut Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa vahvistettua hyvän hallinnon perusperiaatetta.
—

Käyttäessään SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaista harkintavaltaansa arvioidessaan moniulotteisia taloudellisia ja yhteiskunnallisia kehityksiä vastaajan on osoitettava, että se on arvioinut kaikki merkitykselliset tosiseikat ja olosuhteet, joita riidanalaisella säännöksellä on tarkoitus säännellä. Vastaaja on tehnyt useita ilmeisiä arviointivirheitä jättäessään kantajien toimialan riidanalaisen säännöksen liitteessä I olevan hyväksyttävien toimialojen luettelon ulkopuolelle, ja erityisesti a) jättäessään ottamatta huomiotta merkityksellisiä ja kattavia tietoja, jotka koskevat sähkön kulutusta lannoitealalla määrittääkseen kyseisen toimialan päästöjen määrän, mikä on johtanut toimialan välillisten päästöjen aliarviointiin ja sen jättämiseen liitteen I ulkopuolelle, b) jättäessään ilman perusteluja ottamatta huomioon ja jättäessään tutkimatta kaikkia hakemuksessa esitettyjä merkityksellisiä tosiseikkoja, c) laadullisen arvioinnin osalta arvioidessaan virheellisesti toimialan sen mukaan, että polttoaineet ja sähkö voisivat korvata toisensa, ja jättäessään esittämättä syyt, joiden mukaan toimialan osia ei sisällytetty liitteeseen I edellä mainitun arviointiperusteen nojalla.
2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu tosiseikkoihin liittyvään ilmeiseen arviointivirheeseen EPSO on toiminut mielivaltaisesti ja jättänyt omavaltaisesti ottamatta huomioon Kroatian lainsäädännön, Kroatian perustuslain, Kroatian perustuslakituomioistuimen oikeuskäytännön ja tieteistä ja korkeakouluopinnoista vastaavan viraston 13.3.2013 antaman määräyksen, jolla kantajan ulkomaisen tutkinnon vastaavuus on hyväksytty, eikä se ole mitenkään tarkastellut sitä, että kantaja on asianajajan ammatista annetun lain mukaisesti kirjattu Kroatian asianajajaliiton pitämään luetteloon asianajajaharjoittelijoista, mikä edellyttää sitä, että kantajan ulkomaisen tutkinnon on katsottu vastaavan kroatialaista tutkintoa, joka on edellytyksenä asianajajaharjoittelijan tehtävien harjoittamiselle. Kantaja on suorittanut työharjoittelun asianajotoimistossa ja – toisin kuin vastaaja esittää – on kaikin puolin selvää, että kantaja tuntee Kroatian oikeusjärjestyksen ja Kroatian oikeuden ja että hänellä on riittävä ammattitaito ja kokemus tehtävään, jota varten avoin kilpailu on järjestetty (kantaja on tällä välin suorittanut menestyksekkäästi myös tuomioistuinlaitosta koskevan kokeen). EPSO ei ole ottanut huomioon myöskään sitä, että kantajalla on yli kolmen vuoden työkokemus kääntämisen alalta.
C 44/51

Kanne 9.12.2020 – Perry Street Software v EUIPO – Toolstream (SCRUFFS)

(Asia T-720/20)

(2021/C 44/74)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Perry Street Software, Inc. (New York, New York, Yhdysvallat) (edustajat: M. Hawkins, solicitor ja asianajaja T. Dolde)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Toolstream Ltd (Yeovil, Yhdistynyt kuningaskunta)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

Riidanalainen tavaramerkki: Sanamerkin SCRUFFS Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti – Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti nro 1 171 590

EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 29.9.2020 asiassa R 550/2020-4 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa riidanalaisen päätöksen

— velvoittaa EUIPO:n ja muun osapuolen valituslautakunnassa (mikäli se esiintyy väliintulijana) korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

— Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 72 artiklan 2 kohdan nojalla asiaa ei ole tutkittu kaikilta ja osin ja tosiseikat ja todisteet on otettu huomioon vääristyneellä tavalla

— Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan a alakohtaa yhdessä 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan kanssa on rikottu
—

Oikeutta yhdenvertaisuuteen lain edessä ja syrjintäkieltoa on loukattu. Kantaja kuuluu Euroopan parlamentin yhteystoimiston (EPLO) naimisissa olevana virkamiehenä ja sellaisen alaikäisen tyttären äitinä, jonka huoltajuus hänellä on yhdessä hänen aviomiehensä kanssa, henkilöstön liikkuvuuden piiriin, jonka nojalla hänet on tarkoitus siirtää Luxemburgiin. EPLO:n erillään asuva ja eronnut virkamies, jolla on alaikäisen lapsen jaettu huoltajuus, on lapsen täysi-ikäisyyteen saakka vapautettu henkilöstön liikkuvuudesta, eikä kyseiselle erilaiselle kohtelulle ole objektiivista syytä.
C 19/63

Kanne 13.11.2020 – Dr. August Wolff v EUIPO – Combe International (Vagisan)

(Asia T-679/20)

(2021/C 19/68)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel (Bielefeld, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Thünken)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Combe International Ltd (New York, New York, Yhdysvallat)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: Sanamerkin Vagisan Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti – Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti nro 10 985 168

EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 3.9.2020 asiassa R 2459/2019-4 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa riidanalaisen päätöksen

— kumoaa EUIPO:n mitättömyysosaston 11.9.2019 tekemän päätöksen nro 000018101 C

— velvoittaa EUIPO:n ja tarvittaessa väliintulijan korvaamaan tästä menettelystä ja EUIPO:ssa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet
C 433/60

Kanne 5.10.2020 – FJ ym. v. EUH

(Asia T-619/20)

(2020/C 433/74)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: FJ ja viisi muuta kantajaa (edustaja: asianajaja J.-N. Louis)

Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH)

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan kantajien joulukuun 2019 palkkakuitit siltä osin kuin palkkakuiteissa sovellettiin ensimmäistä kertaa korjauskertoimia takautuvasti 1.4. ja 1.7.2019 lukien ja

— velvoittamaan Euroopan ulkosuhdehallinnon korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kanneperusteisiin, jotka koskevat Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) 64 ja 65 artiklan rikkomista, yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamista ostovoiman vastaavuuden osalta sekä ilmeistä arviointivirhettä.

Kantajat väittävät, että vahvistaessaan unionin ulkopuolella työskentelevien kantajien palkkaukseen sovellettavan korjauskertoimen EUROSTATin on kerättävä heidän asemapaikkaansa liittyvät erityiset tiedot siten kuin siitä määrätään yksityiskohtaisissa säännöissä henkilöstösääntöjen 64 ja 65 artiklan soveltamisesta, jotka on vahvistettu mainittujen henkilöstösääntöjen liitteessä XI.

He väittävät myös, että kertoimet, jotka on vahvistettu EUROSTATin, OECD:n ja YK:n välisessä kansainvälisessä yhteistyösopimuksessa, ovat laskeneet siten, että kun ne olivat vuoden 2018 tammikuussa 239.7, ne olivat vuoden 2019 tammikuussa 94,0, kun taas samana ajanjaksona YK:n henkilöstön palkkaukseen sovellettavia korjauskertoimia on korotettu inflaation huomioon ottamiseksi. Kongon frangin (CDF) arvo laski vuonna 2017 huomattavasti verrattuna dollariin (USD) ja euroon, ja tähän liittyi lisäksi merkittävä inflaatio, josta seurasi dollarimääräisten hintojen tuntuva nousu Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) analyysien mukaan.

Kantajien mukaan vastaaja ei ole selostanut, miten sovelletuissa kertoimissa otetaan huomioon nämä olennaiset seikat.
2)

Toinen kanneperuste, jonka mukaan huolenpitovelvollisuutta on laiminlyöty ja suhteellisuusperiaatetta on loukattu. Kantaja väittää erityisesti, että vastaajan kunkin työkyvyttömyyttä koskevan lääkärintodistuksen seurauksena määräämien lääkärintarkastusten systemaattisuus heikentää hänen terveydentilaansa ja pakottaa hänet käyttämään oikeussuojakeinoja, ja on edellä mainittujen periaatteiden vastaista.
—

kumoamaan komission 28.7.2020 tekemän päätöksen SA.40349 (2020/MI2) B2/AD/MKL/D*2020/091023, jolla komissio hylkäsi kantajien 2.3.2020 päivätyn kantelun, joka koski Ranskan valtion aurinkosähkön tuottajille 10.6.2006, 12.1.2010 ja 31.8.2010 annettujen tariffipäätösten nojalla maksamia valtiontukia seuraavilla perusteilla: — kantajia on pidettävä asetuksen (EU) 2015/1589 1 artiklan h alakohdassa tarkoitettuina ”asianomaisina osapuolina” ja siksi ne voivat asetuksen (EU) 2015/1589 24 artiklan 2 kohdan nojalla tehdä komissiolle kantelun oletetuista sääntöjenvastaisista tuista, — komission on asetuksen (EU) 2015/1589 12 artiklan 1 kohdan nojalla viipymättä aloitettava alustava tutkimus kaikkien sääntöjenvastaisia tukia koskevien kanteluiden perusteella, — komission on sovellettava SEUT:n valtiotukea koskevia sääntöjä eikä se voi jättää toimimatta — kantajat ovat käyttäneet asetuksen (EU) 2015/1589 33 artiklan standardilomaketta.
1)

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan Euroopan komissio on rikkonut EUT-sopimuksen erityisiä määräyksiä ja unionin oikeuden yleisiä periaatteita syrjintäkiellosta, palvelujen tarjoamisen vapaudesta ja sijoittautumisvapaudesta, jotka ovat olleet lentoliikenteen kilpailulle vapauttamisen perustana Euroopan unionissa 1980-luvun lopulta lähtien. Lentoliikenteen markkinoiden vapauttaminen Euroopan unionissa on mahdollistanut aidosti yleiseurooppalaisten halpalentoyhtiöiden kasvun. Sallimalla sen, että Espanja myöntää tukea vain Espanjaan sijoittautuneille yrityksille, Euroopan komissio on jättänyt huomiotta COVID-19-kriisin aiheuttaman vahingon yleiseurooppalaisille lentoyhtiöille ja niiden roolille Espanjan lentoyhteyksissä. SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohdassa määrätään poikkeuksesta SEUT 107 artiklan 1 kohdan mukaiseen valtiontukikieltoon, mutta siinä ei määrätä poikkeuksesta muihin EUT-sopimuksen sääntöihin ja periaatteisiin.
—

Kantaja väittää tältä osin, että komissio voi sallia kyseessä olevan kaltaisen rakenteellisen sitoumuksen muuttamisen vain poikkeustapauksissa, eli silloin, kun markkinatilanne on muuttunut i) merkittävästi ii) pysyvästi ja iii) ennalta arvaamattomasti. Lisäksi edellytyksenä on, iv) että sitoumusten antamiseen johtanut kilpailuongelma on poistunut. Edellä i)–iv) kohdassa tarkoitetut edellytykset ovat kumulatiivisia. Nyt käsiteltävässä asiassa mikään näistä edellytyksistä ei kuitenkaan täyty.
—

Kantaja väittää tältä osin, että Euroopan vaalisäädöksen (1976) 13 artiklan 3 kohtaa ja Euroopan parlamentin työjärjestyksen 4 artiklan 7 kohtaa on tulkittava siten, että niissä edellytetään menettelyä, jossa noudatetaan mainituissa säännöksissä myönnettyjä oikeuksia ja jossa on mahdollista vedota sellaisiin poikkeuksiin ja valvoa sellaisia poikkeuksia, joita voidaan kohdistaa toteamukseen, jonka mukaan Oriol Junqueras i Viesin edustajantoimi on avoinna, ja siihen, että toisen Euroopan parlamentin jäsenen ottaminen kantajan sijaan on epäasianmukaista.
—

Euroopan unionin muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen 128 artiklan 2 kohdan c alakohdan rikkominen, koska Euroopan parlamentti on oikeudenvastaisesti tulkinnut kyseistä artiklaa siten, että siinä edellytetään, ettei henkilöstä ole merkintää rikosrekisterissä. Kyseinen artikla koskee kuitenkin tehtävän hoitamisen edellyttämiä ominaisuuksia, joten rikosrekisteriotteeseen sisältyvä merkintä vaikuttaa asiaan vain siinä tapauksessa, että se on laadultaan sellainen, ettei henkilö täytä tehtävästä johtuvia edellytyksiä, tai sellainen, että se vaikuttaa tehtävän konkreettiseen hoitamiseen. Riidanalaisten päätösten perustelut ovat edellä mainitun artiklan vastaisia, koska vastaaja vahvistaa toisessa riidanalaisessa päätöksessä, ettei tehtävien asianmukaiseen hoitoon kohdistu todellista, välitöntä ja riittävän vakavaa uhkaa, koska kyse on vain kantajan nuhteettomuuteen kohdistuvista ”epäilyistä”
—

Kantajan mukaan hallinnollisista tiedoksiannoista kyseessä olevalla ajanjaksolla aiheutuneet kustannukset eivät voi olla valtion korvausten kohteena, koska tällaista korvausta on pidettävä lainvastaisena ja sisämarkkinoille soveltumattomana tukena, minkä komissio on kuitenkin sivuuttanut kanteen kohteena olevassa päätöksessä. Komissio on näet omaksunut täysin kansallisen kilpailuviranomaisen (Comisión Nacional de los Mercados y de la Competencia) käyttämistä arviointiperusteista poikkeavan arviointiperusteen katsomalla, että hallinnollisista tiedoksiannoista aiheutuvat kustannukset kuuluvat yleispalveluvelvoitteeseen, minkä vuoksi valtio voi pätevästi korvata ne. Sivuuttaessaan tällä tavalla postialan sääntelyviranomaisena toimivan kansallisen kilpailuviranomaisen kannan komissio on laiminlyönyt SEUT 107 artiklan soveltamista ohjaavan velvoitteensa noudattaa menettelyllisiä takeita.
3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalainen päätös on Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1367/2006 (2) 6 artiklan 1 kohdan vastainen, koska asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohdassa säädettyä poikkeusta on tulkittava ja sovellettava erityisen suppeasti silloin, kun pyydetyt tiedot liittyvät ympäristöpäästöihin.
2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu komission tekemään SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan ja Euroopan yhteistä etua koskevia tärkeitä hankkeita edistävästä valtiontuesta annetun tiedonannon rikkomiseen (2) sillä perusteella, että komissio teki oikeudellisia virheitä ja ilmeisiä arviointivirheitä katsoessaan, että tuki soveltuu sisämarkkinoille. Tämä kanneperuste jakautuu neljään alaperusteeseen: — ensiksi kantaja väittää, että komissio teki virheen katsoessaan, että Fixed Link on Euroopan edun mukainen. — toiseksi väitetään, että komissio teki virheen katsoessaan, että tuki on tarpeellinen koska tuella ei ole kannustavaa vaikutusta eikä se täytä Euroopan yhteistä etua koskevia tärkeitä hankkeita edistävästä valtiontuesta annetussa tiedonannossa asetettuja vaihtoehtoista skenaariota ja vaihtoehtoisten hankkeiden olemassaoloa koskevia vaatimuksia. Komissio teki riidanalaisessa päätöksessä virheen myös siinä, että se käytti virheellisen matalaa sisäistä tuottoprosenttia, koska komissio laski sen hankkeen hyvin lyhyen 40 vuoden elinkaaren perusteella, mikä ei vastaa infrastruktuurin tosiasiallista elinkaarta eli ajanjaksoa, jonka kuluessa Femern A/S voi taloudellisesti hyödyntää Fixed Linkiä. — kolmanneksi kantaja väittää, että komissio teki virheen pitäessään tukea oikeasuhteisena, sillä tuella ei ole aikarajaa. Komissio teki myös useita ilmeisiä virheitä rahoitusvajeen arvioinnissa. Komissio käytti virheellisesti hankkeen hyvin lyhyttä elinkaarta, mistä seurasi, että kulujen osuus oli suurempi, kun sitä verrattiin Fixed Linkin toiminnasta saataviin tuloihin; komissio aliarvioi Femern A/S:n ennakoidut tulot ja yliarvioi ennakoidut kulut erityisesti siltä osin kuin se otti käyttökulut huomioon rahoitusvajeen laskennassa. Lopuksi komissio katsoi virheellisesti, että tukielementin muodosti Femern A/S:n Tanskan valtiolle maksama korko, vaikka sen takia, että yksityiset toimijat eivät olleet halukkaita sijoittamaan hankkeeseen ilman huomattavaa valtiontukea, tukielementin muodosti valtion myöntämien lainojen ja valtiontakausten kattamien lainasummien kokonaismäärä. — neljänneksi väitetään, että komissio teki virheen katsoessaan, että tuki ei vääristä kilpailua kohtuuttomasti, koska tuen seurauksena Femern A/S saa määräävän markkina-aseman merkityksellisillä markkinoilla, syntyy ylikapasiteettia ja Femern A/S voi käyttää kustannuksia alhaisempaa hinnoittelua. Komissio jätti huomiotta, että nämä negatiiviset vaikutukset ovat suuremmat kuin tuen aikaansaamat mahdolliset positiiviset vaikutukset.
1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu tarjouseritelmän 15.2 artiklan rikkomiseen, asianmukaista tarkkuutta ja huolellisuutta koskevien velvoitteiden noudattamatta jättämiseen, yhdenvertaisuusperiaatteen, vapaan kilpailun periaatteen ja avoimuusperiaatteen loukkaamiseen sekä unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä, asetusten (EU) N:o 1296/2013, (EU) N:o 1301/2013, (EU) N:o 1303/2013, (EU) N:o 1304/2013, (EU) N:o 1309/2013, (EU) N:o 1316/2013, (EU) N:o 223/2014, (EU) N:o 283/2014 ja päätöksen N:o 541/2014/EU muuttamisesta sekä asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 kumoamisesta 18.7.2018 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) 2018/1046 (jäljempänä asetus 2018/1046) 170 artiklan 1 kohdan rikkomiseen. Kantaja väittää tältä osin, että parlamentin olisi pitänyt valita kantaja hankintasopimuksen sopimuspuoleksi, koska SPRL IMAGINA EU:n taloudellinen ja rahoituksellinen tilanne ei ollut riittävä, joten sitä ei voitu valita sopimuspuoleksi.
1.

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan riidanalaisen asetuksen antamisella rikottiin useita asetuksen (EY) No 1272/2008 pakottavia säännöksiä, joilla säännellään aineiden luokittelua ihmisten terveydelle aiheutuvan vaaran luokkaan ”syöpää aiheuttava” ja joihin kuuluvat erityisesti asetuksen (EY) No 1272/2008 36 artikla ja sen liitteessä I oleva 3.6 kohta. — riskinarviointikomitea teki useita tosiseikkoja koskevia virheitä arvioidessaan saatavilla olevaa tietoa eikä kyennyt osoittamaan riittävällä tavalla, että saatavilla oleva tieto on ”luotettavaa ja pätevää” ja viittaa siihen, että titaanidioksidi voi sisäisten ominaisuuksiensa vuoksi aiheuttaa syöpää. Jollei riskinarviointikomitea olisi tehnyt tällaisia virheitä, se olisi väistämättä esittänyt lausunnon, jossa suositellaan titaanidioksidin luokittelematta jättämistä. Näin ollen titaanidioksidia ei ole voitu luokitella lainmukaisesti.
C 247/31

Kanne 15.5.2020 – Del Valle Ruiz ym. v. SRB

(Asia T-302/20)

(2020/C 247/41)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantajat: Antonio Del Valle Ruiz (México, Meksiko) ja 36 muuta kantajaa (edustajat: asianajajat P. Rubio Escobar, R. Ruíz de la Torre Esporrín ja B. Fernández García)

Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston 17.3.2020 tekemän päätöksen (SRB/EES/2020/52), jolla ratkaistaan, onko Banco Popular Español, S.A:n osakkeenomistajille ja velkojille myönnettävä korvaus

— velvoittamaan vastaajan ja vastaajan vaatimuksia kokonaan tai osittain tukevat väliintulijat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantajat esittävät kanteensa tueksi kuusi kanneperustetta.

Ensimmäinen kanneperuste: Yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta 15.7.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 806/2014 (jäljempänä asetus N:o 806/2014) 15 artiklan 1 kohdan g alakohdan rikkominen. Banco Popularin entisille osakkeenomistajille ei olisi pitänyt aiheutua suurempia tappioita kuin tavanomaisessa maksukyvyttömyysmenettelyssä.

Toinen kanneperuste: Asetuksen N:o 806/2014 20 artiklan 16 kohdan rikkominen. Riidanalaisessa päätöksessä ei arvioitu sitä, olisiko Banco Popularin entisiä osakkeenomistajia kohdeltu paremmin tavanomaisessa maksukyvyttömyysmenettelyssä kuin kriisinratkaisumenettelyssä, sillä siinä rinnastettiin toisiinsa maksukyvyttömyysmenettely kriisinratkaisumenettely. Lisäksi arviointia ei tehnyt riippumaton henkilö.

Kolmas kanneperuste: Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 41 artiklan toisen kohdan rikkominen, koska Banco Popularin entisten osakkeenomistajien oikeutta tulla kuulluksi loukattiin ennen heille haitallisen yksittäisen toimenpiteen tekemistä.

Neljäs kanneperuste: Perusoikeuskirjan 47 artiklan rikkominen. Banco Popularin entisten osakkeenomistajien oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin loukattiin, mistä seuraa heidän oikeutensa puolustukseen rajoittaminen.

Viides kanneperuste: Perusoikeuskirjan 17 artiklan ja ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen ensimmäisen pöytäkirjan rikkominen, koska osakkeenomistajilta vietiin omistusoikeus eivätkä he saaneet kohtuullista korvausta omaisuuden menettämisestä.

Kuudes kanneperuste: Perusoikeuskirjan 52 artiklan rikkominen. Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto vei osakkeenomistajilta omistusoikeuden eikä ottanut huomioon lailla säädettyjä rajoja.
3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on olennaisella tavalla rikkonut aineellisia ja menettelyllisiä oikeussääntöjä, kun se on arvioinut, täyttikö vuokrasopimuksessa sovittu vuokran määrä markkinaedellytykset, jättänyt noudattamatta todistustaakkaa arvioidessaan valtiontuen olemassaoloa ja tulkinnut tosiseikkoja virheellisesti — Komissio on yksilöinyt valtiontuet epäolennaisten ja puutteellisten tietojen perusteella, ja sen olisi pitänyt todeta, että vuokrasopimukseen sisältyy investointeja maanparannuksen, maan ylläpidon ja maanparannuksen kustannuksiin. — Komissio on virheellisesti jättänyt ottamatta huomioon, että vuokrasopimuksesta johtuva väitetty taloudellinen etu on joka tapauksessa poistettu yksityistämällä ja kantajan ja sen osakkeenomistajan sulautumalla viimeistään vuonna 2002.
—

kumoaa päätöksen siltä osin kuin siinä on lähtökohtaisesti kieltäydytty vertaamasta kyseisiä merkkejä keskenään tilanteessa, jossa merkkiä, jota riidanalainen rekisteröintihakemus koskee, on käännetty 90 astetta verrattuna suuntaan, jossa sen rekisteröintiä on haettu
2)

Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 352/78, (EY) N:o 165/94, (EY) N:o 2799/98, (EY) N:o 814/2000, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 485/2008 kumoamisesta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 (2) 52 artiklan 2 kohdan rikkominen sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 täydentämisestä maksajavirastojen ja muiden elinten, varainhoidon, tilien tarkastamisen, vakuuksien sekä euron käytön osalta 11.3.2014 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 907/2014 (3) 12 artiklan 2 ja 6 kohdan rikkominen suorittamalla kiinteämääräinen rahoituskorjaus, vaikka unionin talousarviolle aiheutuva tosiasiallinen riski on yksilöitävissä.