ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Sovellettava lainsäädäntö - Jäsenvaltion palveluksessa ollut virkamies, joka on työskennellyt toisen jäsenvaltion alueella ja jonka on työsuhteen lakatessa takautuvasti katsottu olleen palkattu työntekijä, jotta hänellä olisi oikeus sosiaalietuuksiin - Työnantajana olevan jäsenvaltion lainsäädäntö

(Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 13 artiklan 2 kohdan d alakohta)

2 Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Työttömyys - Sellainen muu työntekijä kuin rajatyöntekijä, joka on kokonaan työtön ja joka asuu muun jäsenvaltion kuin työnantajavaltion alueella - Oikeus työnantajavaltion kustantamaan työttömyysturvaan - Edellytykset - Virkamiesten oikeus etuuksiin

(Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 71 artiklan 1 kohdan b alakohdan i alakohta)

Tiivistelmä

3 Sellaiseen jäsenvaltion palveluksessa olleeseen virkamieheen, joka on työskennellyt toisen jäsenvaltion alueella ja jonka ensin mainittu jäsenvaltio on työsuhteen lakatessa takautuvasti katsonut olleen palkattu työntekijä eikä virkamies, jotta tällä henkilöllä olisi oikeus saada työttömyyskorvausta ja päästä sairaus- sekä työkyvyttömyysvakuutusta koskevassa lainsäädännössä säädettyjen etuuksien piiriin, on sovellettava asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna asetuksella (ETY) N:o 2001/83, 13 artiklan 2 kohdan d alakohdan mukaisesti sen jäsenvaltion lainsäädäntöä, jonka alaisuuteen työnantajana toiminut hallinto kuuluu. Tällainen jälkikäteen tapahtunut uudelleen määrittely ei voi aiheuttaa sitä, että asianomaiseen sovellettaisiin muuta tämän asetuksen säännöstä kuin sitä, jota häneen sovellettiin palvelussuhteen kestäessä.

4 Asetuksen (ETY) N:o 1408/71 71 artiklan 1 kohdan b alakohdan i alakohtaa on tulkittava siten, että sellainen muu työntekijä kuin rajatyöntekijä, joka on kokonaan työtön ja joka asuu muun jäsenvaltion kuin toimivaltaisen valtion alueella, voi saada työttömyysetuuksia toimivaltaiselta valtiolta, mikäli hän rekisteröityy työnhakijaksi tässä valtiossa ja on kyseisen valtion viranomaisten valvonnan alaisena. Tätä oikeutta etuuksiin ei voi asettaa kyseenalaiseksi se, että asianomainen asuu ulkomailla, sillä mainitussa säännöksessä tarkoitetaan nimenomaan sellaisia työttömiä, jotka eivät asu toimivaltaisen jäsenvaltion alueella; tätä säännöstä voidaan soveltaa työttömään virkamieheen, sillä se, että asetuksen 13 artiklan 2 kohdan d alakohdassa virkamiehet katsotaan erilliseksi ryhmäksi sovellettavaa lainsäädäntöä määritettäessä, ei aiheuta sitä, että heitä ei pidettäisi palkattuina työntekijöinä asetuksen muita säännöksiä sovellettaessa.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Uusien jäsenvaltioiden liittyminen Euroopan yhteisöihin - Espanja - Kanariansaarten alkuperätuotteiden tuontia yhteisön tullialueelle koskevat pöytäkirjan 2 määräykset - Pöytäkirjan 2 artiklassa määrätyt tullivapautukset - Soveltamisala - Valmistettuja maataloustuotteita koskevan maksun muuttuva osa - Maksun muuttuva osa ei kuulu tullivapautusten soveltamisalaan

(Vuoden 1985 liittymisasiakirjan pöytäkirjan 2 1 artiklan 1-3 kohta ja 2 artikla; neuvoston asetusten (ETY) N:o 3033/80 5 artikla ja (ETY) N:o 2144/87 1 artiklan 2 kohdan d alakohta)

Tiivistelmä

Sinä aikana, jona Kanariansaariin sovellettiin Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjan pöytäkirjaa 2, valmistetuista maataloustuotteista perittävän maksun muuttuva osa, josta säädetään tiettyjen maataloustuotteiden valmistuksessa tuotettuihin tavaroihin sovellettavasta kauppajärjestelmästä annetun asetuksen (ETY) N:o 3033/80 5 artiklassa, kuului sanotun pöytäkirjan 1 artiklan, jonka mukaan yhteisön tullialueelle tuotuihin Kanariansaarten alkuperätuotteisiin sovelletaan ulkomaankauppaa koskevia yhteisön tullialan säädöksiä, 1-3 kohdassa määrätyn yleisen järjestelmän soveltamisalaan eikä pöytäkirjan 2 artiklan soveltamisalaan, jonka mukaan Kanariansaarten alkuperätuotteet vapautetaan tulleista silloin, kun ne saatetaan vapaaseen vaihdantaan siinä osassa Espanjaa, joka kuuluu yhteisön tullialueeseen.

Itse asiassa termiä "tulli", jota on käytetty edellä mainittua yleistä sääntöä koskevan poikkeuksen sisällön määrittelemiseen, on tulkittava suppeasti tullivelasta annetun asetuksen (ETY) N:o 2144/87 1 artiklan 2 kohdan d alakohdan valossa, jonka sanamuodosta käy ilmi, että tullit muodostavat yhden kokonaisuuden "tuontitullien" suuremmasta kokonaisuudesta; jälkimmäinen termi on yleisluontoisempi, ja se kattaa myös yhteisessä maatalouspolitiikassa käyttöön otetut tai tiettyihin maataloustuotteiden jalostuksessa saatuihin tavaroihin sovellettavissa erityisjärjestelyissä käyttöön otetut "maatalouden tuontimaksut" ja muut tuonnista kannettavat maksut.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Lainsäädännön lähentäminen - Elintarvikkeiden merkinnät ja esillepano - Direktiivi 79/112 - Jäsenvaltioiden velvollisuus kieltää sellaisten tuotteiden myynti, joita koskevia merkintöjä ei ole tehty kielellä, jota ostaja helposti ymmärtää - Ulottuvuus - Säännökset, joissa säädetään tätä tiukemmasta velvollisuudesta, ovat kiellettyjä - Velvollisuus esittää kaikki pakolliset maininnat elintarvikkeen merkinnöissä

(EY:n perustamissopimuksen 30, 128 ja 129 a artikla; neuvoston direktiivin 79/112 14 artikla)

Tiivistelmä

Elintarvikkeiden merkinnöistä ja esillepanosta annetun neuvoston direktiivin 79/112 14 artiklaa, jonka mukaan jäsenvaltioiden on kiellettävä niiden alueella sellaisten elintarvikkeiden myynti, joita koskevia tiettyjä mainintoja ei ole tehty "kielellä, jota ostaja helposti ymmärtää, jollei muihin toimenpiteisiin ole ryhdytty ostajan tiedonsaannin varmistamiseksi", on tulkittava siten, että ilmaus "kielellä, jota ostaja helposti ymmärtää", jonka tarkoituksena ei ole niinkään vaatia tietyn kielen käyttämistä vaan varmistaa kuluttajan tiedonsaanti, ei tarkoita samaa kuin ilmaisut "jäsenvaltion virallinen kieli" tai "alueen kieli". Koska jäsenvaltion asettama velvollisuus käyttää sen alueen valtakieltä, jolla tuotetta myydään, on tiukempi kuin velvollisuus käyttää helposti ymmärrettävää kieltä - vaikka samanaikaisesti voitaisiin käyttää muita kieliä - , kyseinen velvollisuus on direktiivin 14 artiklan vastainen, eikä tätä velvollisuutta voida perustella perustamissopimuksen 128 ja 129 a artiklalla, jossa ei anneta jäsenvaltioille toimivaltaa antaa sellaisia säännöksiä, jotka ovat tiukempia kuin direktiivin säännökset. Tämän vuoksi asiaa ei ole tarpeen tutkia perustamissopimuksen 30 artiklan perusteella.

Jotta tietojensaantia ja kuluttajansuojaa koskevat vaatimukset täytettäisiin, on välttämätöntä, että kuluttajat voivat perehtyä kaikkiin direktiivissä edellytettyihin pakollisiin mainintoihin milloin tahansa eli ei ainoastaan tuotetta ostettaessa vaan myös sitä kulutettaessa. Tämän vuoksi kaikki pakolliset maininnat on tehtävä elintarvikkeen merkintöihin kielellä, jota kyseisen valtion tai alueen kuluttajat helposti ymmärtävät, tai jollain muulla tavalla, kuten käyttämällä piirroksia, symboleja tai piktogrammeja. Sen arvioimiseksi, ovatko annetut tiedot helposti ymmärrettäviä, kansallisen tuomioistuimen on otettava huomioon kaikki kulloisessakin yksittäistapauksessa ilmenneet seikat.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Ennakkoratkaisukysymykset - Ennakkoratkaisukysymysten esittäminen yhteisöjen tuomioistuimelle - Perustamissopimuksen 177 artiklassa tarkoitettu kansallinen tuomioistuin - Käsite - Tuomioistuin, joka käsittelee asiaa hakemuslainkäyttömenettelyssä (giurisdizione volontaria -menettelyssä), ei kuulu käsitteen alaan

(EY:n perustamissopimuksen 177 artikla)

Tiivistelmä

Vaikka ennakkoratkaisukysymysten esittäminen yhteisöjen tuomioistuimelle ei perustamissopimuksen 177 artiklan mukaan edellytä, että menettely, jonka yhteydessä kansallinen tuomioistuin esittää ennakkoratkaisukysymyksen, on kontradiktorinen, kyseisen artiklan perusteella kansalliset tuomioistuimet voivat pyytää yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua ainoastaan silloin, kun niissä on vireillä oikeudenkäyntiasia ja kun niissä vireillä olevan menettelyn tarkoituksena on oikeudenkäyntiasian ratkaiseminen tuomioistuimen päätöksellä.

Hallintoviranomaisena toimiva tuomioistuin, joka käsittelee hakemuslainkäyttömenettelyssä (giurisdizione volontaria) yhtiön perustamisasiakirjan hyväksymistä koskevaa hakemusta yhtiön rekisteröimiseksi kaupparekisteriin, ei siten voi esittää ennakkoratkaisukysymyksiä yhteisöjen tuomioistuimelle. Tuomioistuin ei käsittele minkäänlaista oikeudenkäyntiasiaa, ja sen käsittelemästä asiasta voi tulla oikeudenkäyntiasia ainoastaan silloin, kun kyseinen hakemus hylätään ja hylkäävän päätöksen kumoamiseksi tehdään valitus.
Perusteluvelvollisuutta on arvioitava kunkin yksittäistapauksen olosuhteiden ja erityisesti toimielimen säädöksen, päätöksen tai muun toimen sisällön mukaan. Kun komissio tekee päätöksen, jossa se toteaa perustamissopimuksen 92 artiklan vastaiseksi takuun, jonka julkisyhteisö on myöntänyt tietylle yritykselle toisen yrityksen osakkeiden ostamiseksi siten, että näiden osakkeiden hinta maksetaan ensin mainitun yrityksen uusilla osakkeilla, ja kun komissio arvioi näiden uusien osakkeiden kokonaisarvoa suhteessa ostettavien osakkeiden arvoon, se ei voi tyytyä katsomaan, että tämän yrityksen osakkeiden pörssikurssi olisi ainoa ratkaiseva tekijä määritettäessä sen uusien osakkeiden arvoa, vaan sen on otettava huomioon myös muita tekijöitä, jotka vaikuttavat kyseisen yrityksen todelliseen arvoon sekä niihin markkinoihin, joilla tämä yritys toimii.

Pelkän pörssiarvon ehdoton ja varaukseton käyttäminen arviointiperusteena muita tekijöitä huomioon ottamatta johtaa kaavamaisiin päätelmiin, joita on vaikea sovittaa markkinatalousjärjestelmään ja pidemmän aikavälin kannattavuusnäkö-kohtien mukaan toimivien suuryritysten tekemiin taloudellisiin valintoihin.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Yleissopimus tuomioistuimen toimivallasta ja tuomioiden täytäntöönpanosta - Tunnustaminen ja täytäntöönpano - Kieltäytymisen perusteet - Haastehakemusta ei ole annettu tiedoksi asianmukaisesti ja riittävän ajoissa vastaajalle, joka on jäänyt saapumatta oikeuteen - Haastehakemuksen tai muun vastaavan asiakirjan käsite - Toimenpide, jolla vastaaja voi valvoa oikeuksiaan ennen kuin tuomio julistetaan täytäntöönpanokelpoiseksi - Kantajan hakemuksen kanssa yhdessä tiedoksiannettu Italian lain mukainen maksamismääräys - Kuuluu käsitteen alaan

(27 päivänä syyskuuta 1968 tehdyn yleissopimuksen 27 artiklan 2 kappale)

Tiivistelmä

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta yksityisoikeuden alalla 27 päivänä syyskuuta 1968 tehdyn yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna 9 päivänä lokakuuta 1978 Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä tehdyllä sopimuksella, 27 artiklan 2 kappaleen mukainen haastehakemus tai muu vastaava asiakirja tarkoittaa asiakirjaa tai asiakirjoja, joiden asianmukainen ja riittävän ajoissa suoritettu tiedoksianto mahdollistaa sen, että vastaaja voi valvoa oikeuksiaan ennen kuin tuomiovaltiossa annetaan täytäntöönpanokelpoinen tuomio. Tämän vuoksi Italian siviiliprosessia koskevan lain IV osassa tarkoitettua decreto ingiuntivoa (633-656 pykälä) on yhdessä maksamismääräyshakemuksen kanssa pidettävä edellä mainitussa määräyksessä tarkoitettuna "haastehakemuksena tai muuna vastaavana asiakirjana", koska yhtäältä asiakirjojen yhteisestä tiedoksiantohetkestä alkaa määräaika, jonka kuluessa vastaajalla on mahdollisuus vastustaa hakemusta ja toisaalta, koska kantaja ei voi saada täytäntöönpanokelpoista päätöstä ennen tämän määräajan päättymistä.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Maatalous - Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Klassisen sikaruton torjuminen - Direktiivit 80/217/ETY ja 80/1095/ETY - Jäsenvaltioiden velvollisuus säätää korvausjärjestelmästä niille omistajille, joiden eläimiä on teurastettu kansallisten viranomaisten määräyksestä - Velvollisuuden puuttuminen

(Neuvoston direktiivit 80/217/ETY ja 80/1095/ETY)

2 Yhteisön oikeus - Periaatteet - Yhdenvertainen kohtelu - Syrjintä kansallisuuden perusteella - Klassisen sikaruton torjumiseksi annettu säännöstö, joka ei aseta jäsenvaltioille velvollisuutta säätää korvausjärjestelmästä niille omistajille, joiden eläimiä on teurastettu kansallisten viranomaisten määräyksestä - Syrjinnän puuttuminen - Tiettyjen jäsenvaltioiden toimivaltansa rajoissa hyväksymä korvausjärjestelmä ja korvausvelvollisuuden olemassaolo muiden eläintautien torjumisen helpottamiseksi - Prosessinedellytysten puuttuminen

(ETY:n perustamissopimuksen 7 artikla ja 40 artiklan 3 kohdan toinen alakohta)

Tiivistelmä

3 Antaessaan direktiivit 80/217/ETY ja 80/1095/ETY toimenpiteistä klassisen sikaruton torjumiseksi yhteisön lainsäätäjän tarkoituksena ei ole ollut säätää niistä taloudellisista seurauksista, joita toimenpiteet aiheuttavat asianomaisten eläinten omistajille eikä erityisesti säätää omistajille maksettavista korvauksista. Yhteisön säännösten puuttuessa kunkin jäsenvaltion toimivaltaan jää korvauksista säätäminen niille omistajille, joiden siat on teurastettu kansallisten viranomaisten määräyksestä tämän taudin torjumiseksi. Tästä seuraa, että klassisen sikaruton torjumista koskevaa yhteisön säännöstöä on tulkittava siten, ettei se velvoita jäsenvaltioita säätämään korvausjärjestelmästä niille omistajille, joiden eläimiä on teurastettu kansallisten viranomaisten määräyksestä.

4 Klassisen sikaruton torjumista koskeva yhteisön säännöstö ei loukkaa perustamissopimuksen 7 artiklassa esitettyä syrjintäkiellon periaatetta, koska säännöstössä ei aseteta jäsenvaltioille velvollisuutta säätää korvausjärjestelmästä niille omistajille, joiden siat on teurastettu kansallisten viranomaisten määräyksestä, joten säännöstöllä ei voida katsoa luodun järjestelmää, jossa korvaus olisi erilainen teurastettujen eläinten omistajien kansalaisuuden mukaan.

Perustamissopimuksen määräysten rikkomista ei ole se, että eräät jäsenvaltiot ovat toimivaltansa rajoissa säätäneet korvausjärjestelmästä tällaisille omistajille, vaikka toiset jäsenvaltiot eivät ole näin tehneet.

Myöskään se, että yhteisö on säätänyt osittaisesta tai täydestä korvauksesta omistajille, joiden eläimiä on teurastettu muiden eläintautien kuin klassisen sikaruton torjumiseksi, ei loukkaa syrjintäkiellon periaatetta eikä perustamissopimuksen 40 artiklan 3 kohdan toiseen alakohtaan sisältyvää yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, sillä kyseiset tilanteet ovat asiallisesti erilaiset.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Tuomioistuimen toimivallasta ja tuomioiden täytäntöönpanosta tehty yleissopimus - Erityinen toimivalta - Sopimusvelvoitteen täyttämispaikkakunnan tuomioistuin - Täyttämispaikkakunnan määräytyminen asiaa käsittelevän tuomioistuimen lainvalintasääntöjen mukaan sovellettavan aineellisen oikeuden, mukaan lukien kansainvälistä kauppaa koskeva yhtenäinen laki, perusteella

(Brysselissä 27.9.1968 tehdyn yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohta, sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1978 liittymissopimuksella)

Tiivistelmä

$$Tuomioistuimen toimivallasta ja tuo-mioiden täytäntöönpanosta yksityisoikeuden alalla tehdyn yleissopimuksen 5 artiklan 1 kappaleeseen sisältyväksi toimivaltaperusteeksi on valittu kanteessa tarkoitetun velvoitteen täyttämispaikkakunta, koska täsmällisenä ja selkeänä se sopii hyvin yhteen sen kanssa, että yleissopimuksen yleisenä päämääränä on laatia säännöt, jotka takaavat varmuuden sen osalta, miten toimivalta jakautuu sellaisten eri kansallisten tuomioistuinten välillä, joiden käsiteltäväksi sopimusta koskeva asia voidaan saattaa. Mainittu peruste mahdollistaa sen, että vastaajaa vastaan voidaan sopimusta koskevassa asiassa nostaa kanne sen paikkakunnan tuomioistuimessa, jossa kanteessa tarkoitettu velvoite on täytetty tai täytettävä, silloinkin kun näin määrätty tuomioistuin ei ole sellainen tuo-mioistuin, jolla on kaikkein läheisin liittymä itse asian kanssa.

Asiaa käsittelevän tuomioistuimen on määritettävä omien lainvalintasääntöjensä mukaan, mitä lakia kyseessä olevaan oikeussuhteeseen sovelletaan, mukaan lukien tarvittaessa yhtenäinen laki, sekä määriteltävä mainitun lain mukaisesti paikkakunta, jossa riidanalainen sopimusvelvoite täytetään. Näin ollen tuomioistuimen toimivallasta ja tuomioiden täytäntöönpanosta yksityisoikeuden alalla 27.9.1968 tehdyn yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä 9.10.1978 tehdyllä sopimuksella, 5 artiklan 1 kappaletta on tulkittava siten, että silloin kun kyseessä on yritysten väliseen sopimukseen liittyvä maksua koskeva suorituskanne, jonka tavarantoimittaja on nostanut asiakasta vastaan, maksuvelvoitteen täyttämispaikka määräytyy sen valtion aineellisen oikeuden mukaan, jota asiaa käsittelevän tuomioistuimen lainvalintasääntöjen mukaan on sovellettava riidanalaiseen velvoitteeseen, silloinkin kun mainituissa säännöissä viitataan siihen, että sopimussuhteeseen on sovellettava 1.7.1964 tehtyyn Haagin yleissopimukseen liitetyn kansainvälistä irtainten esineiden kauppaa koskevan yhtenäislain kaltaisia määräyksiä.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Sosiaalipolitiikka - Miespuoliset ja naispuoliset työntekijät - Samapalkkaisuus - Perustamissopimuksen 119 artikla - Sovellettavuus yksityisiin ammatillisiin eläkejärjestelmiin - Sovellettavuuden vahvistaminen asiassa C-262/88 17.5.1990 annetussa tuomiossa - Vaikutukset rajoitettu koskemaan ainoastaan kyseisen tuomion julistamispäivän jälkeisiin työskentelykausiin perustuvia etuuksia - Rajoitus koskee myös siirrettävien etuuksien ja kertasuoritteisten etuuksien arvoa

(ETY:n perustamissopimuksen 119 artikla)

2. Sosiaalipolitiikka - Miespuoliset ja naispuoliset työntekijät - Samapalkkaisuus - Palkka - Käsite - Maksut, jotka työnantaja maksaa rahastointiin perustuviin ammatillisiin eläkejärjestelmiin, joissa etuudet ovat ennalta määritettyjä, eivät kuulu käsitteeseen

(ETY:n perustamissopimuksen 119 artikla)

Tiivistelmä

$$1. Asiassa C-262/88, Barber, 17.5.1990 annetun tuomion mukaan perustamissopimuksen 119 artiklan välittömään oikeusvaikutukseen voidaan vedota tasa-arvoisen kohtelun vaatimiseksi ammatillisten eläkkeiden alalla ainoastaan tuomion julistamispäivän 17.5.1990 jälkeisten työskentelykausien perusteella maksettavien etuuksien osalta, mistä poikkeuksen muodostavat kuitenkin sellaiset työntekijät tai heidän jälkeensä etuuteen oikeutetut, jotka ovat ennen mainittua ajankohtaa panneet vireille oikeudenkäynnin tai esittäneet muuten vastaavan vaatimuksen asiaan sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Sama vaikutus kohdistuu siirrettävien etuuksien ja kertasuoritteisten etuuksien arvon vahvistamiseen yksityisessä ammatillisessa eläkejärjestelmässä.

2. Perustamissopimuksen 119 artiklan soveltamisalaan ei kuulu se, että ennaltamäärättyjä etuuksia myöntävän ammatillisen eläkejärjestelmän rahastointiin perustuvaa rahoitusta määritettäessä otetaan huomioon sukupuolen perusteella toisistaan poikkeavia vakuutusmatemaattisia tekijöitä - kuten että naiset elävät keskimäärin kauemmin kuin miehet, mistä seuraa, että työnantaja maksaa korkeampia maksuja naispuolisten kuin miespuolisten työntekijöidensä osalta - mikä johtaa tapauksessa, jossa saavutetut oikeudet siirretään ja eläke muutetaan pääomaksi, siihen, että miespuolisilla työntekijöillä on oikeus pienempiin määriin kuin naispuolisilla työntekijöillä.

Vaikka sekä ennaltamäärätty eläke, jonka työnantaja sitoutuu maksamaan, että työntekijöiden maksuihin perustuvaan järjestelmään maksamat maksut sisältyvät 119 artiklassa tarkoitettuun palkan käsitteeseen, ja niiden on näin ollen oltava yhtä suuret miespuolisten ja naispuolisten työntekijöiden osalta, asia on toisin, kun kyseessä ovat työnantajan maksamat maksut, joiden tarkoituksena on täydentää sovittujen eläkkeiden kustannusten kattamiseksi välttämätöntä rahoitusperustaa ja turvata niiden maksaminen tulevaisuudessa.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

ETY:n perustamissopimus - Toimivallanjako ja sen käyttöä koskevat ehdot - Komissio - Neuvoston siirtämä täytäntöönpanotoimivalta, jota on käytettävä sen määrittelemien ehtojen mukaisesti - Täytäntöönpano - Käsite - Yksittäistapauksia koskevien toimien tekeminen - Sisällyttäminen - Yhteensoveltuvuus komission omien toimivaltuuksien käytön kanssa talousarvion toteuttamisen alalla

(ETY:n perustamissopimuksen 145, 155, 205 artikla, 206 a artiklan 2 kohta ja 206 b artikla; varainhoitoasetuksen 80 artikla)

Tiivistelmä

Täytäntöönpanon käsite ETY:n perustamissopimuksen 145 artiklan kolmannessa luetelmakohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan yhtenäisasiakirjalla, käsittää sekä täytäntöönpanosääntöjen laatimisen että sääntöjen soveltamisen yksittäistapauksiin tekemällä hallintotoimia. Koska perustamissopimuksessa termiä "täytäntöönpano" käytetään rajaamatta sitä tarkemmin, kyseistä termiä ei voida tulkita siten, että siinä suljettaisiin pois yksittäistapauksia koskevat toimet.

Neuvoston käyttäessä sille 145 artiklaan perustuvaa oikeutta soveltaa niin sanottua hallintokomiteamenettelyä, joka on yksi tämän artiklan perusteella asetetuista ehdoista, sellaisten yksittäistapauksia koskevien toimien hyväksymiseen, joilla on taloudellista vaikutusta ja joita komissio tekee neuvostolta saaminsa toimivaltuuksin, neuvosto ei loukkaa komissiolle perustamissopimuksen 205 artiklan mukaan kuuluvaa toimivaltaa toteuttaa talousarvio omalla vastuullaan. Komissiolle kuuluva toimivalta toteuttaa talousarvio ei ensinnäkään ole luonteeltaan sellainen, että sillä muutettaisiin toimivallanjakoa, joka johtuu perustamissopimuksen eri määräyksistä, joissa neuvostolle ja komissiolle annetaan toimivalta antaa määrätyillä aloilla säädöksiä tai tehdä yksittäistapauksia koskevia toimia, sekä 145 artiklan kolmannessa luetelmakohdassa ja 155 artiklassa tarkoitettuja toimielinten antamia säännöksiä ja määräyksiä. Lisäksi yksittäistapausta koskeva toimi, siinäkin tapauksessa, että se lähes väistämättä johtaa menoihin sitoutumiseen, on pidettävä tästä erillään, varsinkin kun toimivalta tehdä hallintopäätös ja toimivalta sitoutua menoihin on kunkin toimielimen sisäisessä organisaatiossa voitu antaa eri tahoille.

Kysymyksessä oleva tulkinta, jossa suljetaan pois mahdollisuus, että menoihin sitoutumista koskevat toimet itsessään ja kaikista asiasisältöä koskevista päätöksistä riippumatta voisivat perustaa yhteisölle oikeudellisesti sitovia velvoitteita suhteessa kolmansiin, on lisäksi yhdenmukainen sen talousarvion toteuttamista koskevan valvontajärjestelmän kanssa, jossa Euroopan parlamentille annetaan perustamissopimuksen 206 b artiklan nojalla toimivalta myöntää komissiolle vastuuvapaus ja jossa tilintarkastustuomioistuin velvoitetaan avustamaan Euroopan parlamenttia perustamissopimuksen 206 a artiklan 2 kohdassa ja varainhoitoasetuksen 80 artiklassa esitetyissä rajoissa.