YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kolmas jaosto)

28 päivänä maaliskuuta 1995

Asia T-12/94

Frédéric Daffix

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Henkilöstö — Virasta erottaminen — Perustelut”

Täydellinen teksti ranskankielellä II-233

Aihe:

Komission kantajan virasta erottamista koskevan päätöksen kumoamista koskeva kanne.

Lopputulos:

Päätös kumotaan.

Tuomion lyhennelmä

Komission alihankkija SA Newscom maksoi kantajalle, komission (DG X) virkamiehelle, hänen pyynnöstään 450000 Belgian frangin (BEF) suuruisen summan kolmea tilaussopimusta vastaan. Ensimmäisessä tilaussopimuksessa on kantajan allekirjoitus, toisessa ja kolmannessa tilaussopimuksessa M:n allekirjoitus, joka kyseisenä aikana oli DG X:n apulaisosastopäällikkö.

M. ilmoitti, että hänen allekirjoituksensa oli väärennetty kahteen viimeksi mainittuun tilaussopimukseen ja että nämä kolme tilaussopimusta eivät liittyneet Newscomilta tilattuun suoritukseen. Tämän ilmoituksen jälkeen kantajaan kohdistettiin kurinpitomenettely.

Kantaja ei kiistä saaneensa Newscomilta 450000 BEF: n summaa, mutta hän on ilmoittanut antaneensa tämän summan Lombaertsille, joka työskentelee Pariisissa Haute définition TV:n palveluksessa, vastineeksi kolmesta tämän allekirjoittamasta kuitista. Vaikka kantaja on antanut runsaasti tietoja Lombaertsin henkilöllisyydestä, komissio ei ole löytänyt häntä.

Asian tutkinnasta vastanneen virkamiehen suorittamassa kuulustelussa kantaja oli ilmoittanut pitäneensä rahat. Myöhemmässä kuulustelussa hän kuitenkin peruutti tämän ”tunnustuksen” ja kieltäytyi allekirjoittamasta kuulustelupöytäkirjaa väittäen, että kysymyksessä oli väärä tunnustus.

Kurinpitoneuvostolle henkilöstösääntöjen IX liitteen 1 artiklan mukaisesti antamassaan kertomuksessa nimittävä viranomainen (AIPN) väittää, että kantaja on ”väärentänyt kolme komission alihankkijalle, Newscom-yhtiölle, osoitettua tilaussopimusta, minkä perusteella kyseinen yhtiö on maksanut hänelle käteisenä 450000 BEF:n summan, jonka hän on pitänyt”.

Kurinpitoneuvosto katsoi yhtäältä, että ei ole näytetty toteen kantajan väärentäneen tilaussopimuksia, ja toisaalta, että on mahdollista, että kantaja on maksanut kyseisen rahasumman tietylle Lx)mhaerts-nimiselle henkilölle. Koska kantaja ei kuitenkaan ollut etukäteen todentanut Lombaertsin henkilöllisyyttä, kurinpitoneuvosto katsoi hänen törkeästi rikkoneen virkavelvollisuuksiaan. Se suositteli nimittävälle viranomaiselle kantajan siirtämistä alempaan virkaan kurinpitorangaistuksena.

Nimittävä viranomainen teki 18.3.1993 riidanalaisen päätöksen, jossa se katsoi, että kantaja oli myöntänyt tehneensä kolme tilaussopimusta (toinen perustelu), että hän oli kieltänyt väärentäneensä esimiehensä allekirjoituksen toiseen ja kolmanteen tilaussopimukseen (kolmas perustelu), että hän oli tehnyt tilaussopimukset tarkoituksenaan saada käteisenä 450000 BEF:n summa Newscom-yhtiöltä (neljäs perustelu) ja että kantajan ilmoitukset yhtäältä rahasumman maksamisesta kolmannelle henkilölle ja toisaalta tämän kolmannen henkilön henkilöllisyydestä olivat vastakkaisia ja usein ristiriitaisia, jollaisina niitä ei voida ottaa huomioon (viides perustelu). Nimittävän viranomaisen mukaan ”on siis todettava, että Frédéric Daffíx on pitänyt Newscom-yhtiöltä käteisenä saamansa 450000 BEF:n summan” (kuudes perustelu). Se katsoo lisäksi, että tätä johtopäätöstä tukee kantajan ”tunnustus” (seitsemäs perustelu), vaikka hän on kieltäytynyt allekirjoittamasta kyseistä kuulustelupöytäkirjaa (kahdeksas perustelu). Nimittävä viranomainen arvioi lopuksi, että ”kantaja on syyllistynyt niin vakavaan virkavelvollisuuksien rikkomiseen, että se vaarantaa ne luottamukselliset suhteet, joiden pitäisi vallita toimielimen ja sen jokaisen työntekijän välillä ja että sellaisen käyttäytymisen perusteella määrättävän rangaistuksen pitäisi olla ankarampi kuin mitä kurinpitoneuvosto on suositellut” (yhdeksäs - ja viimeinen - perustelu). Nimittävä viranomainen päätti näin ollen erottaa kantajan virasta kurinpitorangaistuksena.

Riidanalaisen päätöksen perusteluiden puuttumista koskevan kanneperusteen tutkittavaksi ottaminen

ETY:n perustamissopimuksen 190 artiklassa ja henkilöstösääntöjen 25 artiklan toisessa kohdassa on määrätty yhteisön toimielinten perusteluvelvollisuudesta niiden käyttäessä toimivaltaansa, ja yhteisöjen tuomioistuinten tehtävänä on tutkia toimielimen päätöksen perusteluiden puuttumista koskeva kanneperuste, joka on yleistä järjestystä koskeva ja jonka yhteisöjen tuomioistuimet voivat viran puolesta ottaa tutkittavakseen (31 kohta).

Viittaukset: asia T-45/90, Speybrouck v. parlamentti, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin 28.1.1992 (Kok. 1992, s. II-33, 89 kohta); asia T-115/89, González Holguera v. parlamentti, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin 13.12.1990 (Kok. 1990, s. II-831, 37 kohta); asia T-534/93, Grynberg ja Hall v. komissio, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin 14.7.1994 (Kok. H. 1994, s. II-595, 59 kohta).

Riidanalaisen päätöksen perusteluiden puuttumista koskevan kanneperusteen perusteltavuus

Päätöksen perusteluvelvollisuuden tarkoituksena on yhtäältä antaa asianosaiselle tarpeellinen tieto siitä, onko päätös perusteltu, ja toisaalta tehdä mahdolliseksi päätöksen laillisuuden valvonta (32 kohta).

Viittaukset: asia 195/80, Michel v. parlamentti, yhteisöjen tuomioistuin 26.11.1981 (Kok. 1981, s. 2861, 22 kohta); asia 69/83, Lux v. tilintarkastustuomioistuin, yhteisöjen tuomioistuin 21.6.1984 (Kok. 1984, s. 2447, 36 kohta); asia T-1/90, Pérez-Mínguez Casariego v. komissio, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin 20.3.1991 (Kok. 1991, s. II-143, 73 kohta).

Koska nimittävä viranomainen on määrännyt virkamiehelle kurinpitorangaistuksen, nimittävän viranomaisen päätöksessä on täsmällisesti ilmoitettava virkamiehen syyksi luettavat seikat sekä syyt, miksi nimittävä viranomainen on päättänyt määrätä tietyn rangaistuksen. Jos nimittävän viranomaisen määräämä rangaistus on ankarampi kuin kurinpitoneuvoston esittämä, nimittävän viranomaisen on lisäksi yksityiskohtaisesti täsmennettävä syyt siihen, miksi se on poikennut kurinpitoneuvoston lausunnosta.

Viittaukset: asia 228/83, F. v. komissio, yhteisöjen tuomioistuin 29.1.1985 (Kok. 1985, s. 275, 35 kohta).

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa kantajan syyksi luettavien seikkojen osalta, että päätöksen viimeisessä perustelussa nimittävä viranomainen on kuvannut kantajan menettelyä ”erittäin vakavaksi virkavelvollisuuksien rikkomiseksi”. Päätöksestä ei kuitenkaan selvästi ilmene, mitä kantajan menettelyä tällä tarkoitetaan. Päätöksestä ei myöskään käy millään tavoin ilmi, katsooko nimittävä viranomainen tilaussopimusten väärentämistä koskevan väitteen tulleen näytetyksi toteen, ja onko se näin ollen vaikuttanut muun ”moitittavan menettelyn” kanssa siihen, että kantajalle on määrätty rangaistukseksi virasta erottaminen. Koska kantaja on kieltänyt väärentäneensä allekirjoituksen tilaussopimuksiin ja koska kurinpitoneuvosto oli katsonut, että tilaussopimusten väärentämistä ei ollut näytetty

toteen, nimittävän viranomaisen velvollisuutena oli perustella nimenomaisesti ja yksityiskohtaisesti päätöksensä tältä osin (34-36 kohta).

Päätöksen kuudennen perustelun osalta yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin muistuttaa, että kantaja on ilmoittanut antaneensa 450000 BEF:n suuruisen rahasumman Lombaertsille ja että tämän väitteen tueksi hän on esittänyt kolme kuittia, joiden hän ilmoittaa olevan Lombaertsin allekirjoittamia. Viidennessä perustelussa tai missään muussakaan päätöksen perustelussa ei mamita näitä kolmea kuittia (37-39 kohta).

Nimittävän viranomaisen ei olisi pitänyt kumota kantajan väitteitä, joiden mukaan hän oli antanut riidanalaisen rahasumman kolmannelle henkilölle, perustelematta nimenomaisesti, miksi kantajan esittämät todisteet eivät nimittävän viranomaisen mielestä tue hänen väitteitään; näin olisi pitänyt menetellä erityisesti sen vuoksi, että kurinpitoneuvosto oli katsonut olevan mahdollista, että kantaja oli antanut kyseisen rahasumman Lombaertsille (40 kohta).

Päätöksen kuudennessa perustelussa tehtyä johtopäätöstä ei myöskään voida perustella ainoastaan kantajan ”tunnustuksella”, koska päätöksessäkin mainitulla tavalla kantajan ”tunnustus”, jonka hän on myöhemmin peruuttanut, on ainoastaan toissijainen peruste, jolla pyrittiin perustelemaan ratkaisua, jonka nimittävä viranomainen oli jo tehnyt (41 kohta).

Ainoat riidanalaisesta päätöksestä ilmenevät syyt siihen, miksi nimittävä viranomainen oli poikennut kurinpitoneuvoston lausunnosta ovat päätöksen viimeisen perustelun viimeisessä osassa. Nämä perustelut ovat heikkoja, yleisiä ja kaavamaisia, ja sellaisilla perusteluilla voitaisiin osoittaa oikeaksi minkä taliansa väitteen osalta nimittävän viranomaisen määräämä ankarampi rangaistus neuvoa-antavan elimen ehdottamaan rangaistukseen verrattuna. Perusteluissa ei millään tavoin selitetä erityisiä syitä, joiden perusteella esillä olevaan asiaan liittyvissä erityisissä oloissa

on määrätty rangaistukseksi virasta erottaminen eikä kurinpitoneuvoston ehdottama alempaan virkaan siirtäminen (44 ja 45 kohta).

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo, että riidanalaisen päätöksen perustelut eivät anna sille mahdollisuutta valvoa tosiasiallisesti päätöksen laillisuutta (47 kohta).

Komission suullisen käsittelyn aikana esittämät täsmennykset ja selitykset eivät voi korjata riidanalaisen päätöksen perusteluiden riittämättömyyttä. Tällaista toimintatapaa ei missään tapauksessa voida hyväksyä, kun kurinpitomenettelyn jälkeen tehdään päätös, jonka sisältämä rangaistus, asianomaisen virasta erottaminen, on erityisen ankara, eikä tätä rangaistusta ollut ehdotettu kurinpitoneuvoston lausunnossa. Tässä tilanteessa riidanalaisen päätöksen perusteluvelvollisuutta on tulkittava suppeasti, eikä perusteluita ole mahdollista myöhemmin täydentää, jotta kurinpitomenettelyä koskevissa riidoissa kunnioitettaisiin puolustautumisoikeuden periaatetta (48 ja 49 kohta).

Ratkaisu:

Kantajan virasta erottamista koskeva 18 päivänä maaliskuuta 1993 tehty komission päätös kumotaan.