ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
63

Kun yleisesti sovellettavaa säädöstä ei ole implisiittisesti kumottu sen vuoksi, että se olisi ylemmäntasoisen myöhemmän oikeussäännöksen vastainen, ja kun sen julkaisemisen yhteydessä ei ole ilmoitettu rajoitetusta voimassaoloajasta, tällaisen toimen kumoaminen voi johtua vain toimivaltaisen viranomaisen uudesta päätöksestä, joka on julkaistu. Tältä osin on muistutettava, että oikeusvarmuuden periaate, joka on unionin oikeuden yleisperiaate, edellyttää, että unionin lainsäädännön on oltava selvä ja täsmällinen, ja varsinkin, että yksityisten on voitava ennakoida lainsäädännön soveltaminen (ks. vastaavasti tuomio 9.7.1981, Gondrand ja Garancini, 169/80, EU:C:1981:171, 17 kohta ja tuomio 22.2.1984, Kloppenburg, 70/83, EU:C:1984:71, 11 kohta). Erityisesti on niin, kuten 21.10.1997 annetussa tuomiossa Deutsche Bahn v. komissio (T-229/94, EU:T:1997:155, 113 kohta) on todettu, että oikeusvarmuuden periaatteen tarkoituksena on taata niiden tilanteiden ja oikeudellisten suhteiden ennakoitavuus, joihin unionin oikeutta sovelletaan. Tältä osin on olennaista, että toimielimet noudattavat antamiensa toimien koskemattomuuden periaatetta eli ne voivat muuttaa oikeussubjektien oikeudelliseen ja aineelliseen asemaan vaikuttavia toimia vain toimivalta- ja menettelytapasääntöjä noudattaen.
41

On todettava, että valituslautakunta on näin ollen perustellut riidanalaista päätöstä oikeudellisesti riittävällä tavalla luokkaan 42 kuuluvien palvelujen osalta. Kyseisten palvelujen välillä on nimittäin riittävän suora ja konkreettinen yhteys, kun otetaan huomioon, että ne voivat kaikki kuulua teknologian näkökulmasta innovatiivisille aloille, joilla startup-yritykset perustetaan. Kun tarkastellaan sitä, onko tämä perustelu ristiriidassa sen perustelun kanssa, joka on esitetty tiettyjen luokkaan 41 kuuluvien viihde- ja virkistyspalveluita vastaavien palvelujen osalta, on todettava, että pelkkää valituslautakunnan toteamusta riidanalaisessa päätöksessä siitä, että startup-yritykset perustetaan teknologian näkökulmasta innovatiivisilla aloilla – kuten aloilla, jotka on mainittu luokkaan 42 kuuluvien palvelujen osalta – ei voida tulkita siten, ettei startup-yrityksiä ikinä perusteta muilla aloilla, kuten aloilla, joilla tarjotaan luokkaan 41 kuuluvia viihde- ja virkistyspalveluita. Näin ollen väite, jonka mukaan perusteluissa on sisäisiä ristiriitaisuuksia, ei pidä paikkaansa ja on näin ollen hylättävä.
119

On todettava, että asetuksen N:o 207/2009 64 artiklan 1 kohdan sanamuodon mukaan tutkittuaan valituksen hyväksyttävyyden valituslautakunta tekee päätöksen valituksesta ja se voi tällöin käyttää kiistetyn päätöksen tehneen osaston toimivaltaa. Tästä säännöksestä ilmenee, että rekisteröinnin epäävästä tutkijan päätöksestä tehdyn valituksen johdosta valituslautakunta voi tutkia uudelleen rekisteröintihakemuksen asiasisällön sekä oikeudellisten seikkojen että tosiseikkojen osalta (tuomio 3.7.2013, Airbus v. SMHV (NEO), T‑236/12, EU:T:2013:343, 21 kohta). Valituslautakunta on näin ollen toimivaltainen lausumaan väitteestä, jonka mukaan haettu tavaramerkki on tullut käytössä erottamiskykyiseksi asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
64

Ensimmäinen kanneperuste koskee ehdottomiin hylkäysperusteisiin, jotka eroavat suhteellisista hylkäysperusteista, perustuvaa mitättömyysmenettelyä. Ehdottomiin hylkäysperusteisiin perustuva mitättömyysmenettely tosin aloitetaan asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan mukaan asianosaisen vaatimuksesta. Mainitun asetuksen 52 artiklan 1 kohdan a alakohdassa viitataan kuitenkin suoraan tämän asetuksen 7 artiklassa säädettyihin hylkäysperusteisiin, joilla on edellä 31–33 kohdassa esitetyllä tavalla yleisen edun mukaisia tavoitteita. On lisättävä, että nämä asetuksen 7 artiklan perustana olevat yleisen edun vaatimukset on myös otettava huomioon ehdottomiin hylkäysperusteisiin perustuvassa mitättömyysmenettelyssä (ks. vastaavasti määräys 30.4.2015, Castel Frères v. SMHV, C‑622/13 P, ei julkaistu, EU:C:2015:297, 41 ja 43–45 kohta). Lisäksi on muistettava, että ehdottomiin hylkäysperusteisiin perustuvan mitättömyysmenettelyn tarkoituksena on muun muassa, että EUIPO voi tarkastaa tavaramerkin rekisteröinnin pätevyyden ja omaksua kannan, joka sen olisi mahdollisesti pitänyt omaksua viran puolesta kyseisen asetuksen 37 artiklan nojalla (ks. vastaavasti määräys 30.4.2015, Castel Frères v. SMHV, C‑622/13 P, ei julkaistu, EU:C:2015:297, 42 kohta). Näin ollen asetuksen N:o 2868/95 50 säännön 1 kohdan kolmannen alakohdan soveltaminen analogisesti ehdottomiin hylkäysperusteisiin perustuvaan mitättömyysmenettelyyn olisi vastoin asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan säännöksissä tavoiteltua yleistä etua.
29

Erottamiskykyä on arvioitava yhtäältä suhteessa niihin tavaroihin tai palveluihin, joita varten rekisteröintiä on haettu, ja toiseksi ottaen huomioon se, millä tavalla tavaramerkki ymmärretään tavanomaisesti valistuneessa sekä kohtuullisen tarkkaavaisessa ja huolellisessa kohderyhmässä (tuomio 31.3.2004, LOOKS LIKE GRASS.... FEELS LIKE GRASS... PLAYS LIKE GRASS, T-216/02, EU:T:2004:96, 26 kohta ja tuomio 21.1.2011, executive edition, T-310/08, ei julkaistu, EU:T:2011:16, 24 kohta).
30

On huomautettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan neljän edellytyksen on täytyttävä, jotta käytön sallimisesta johtuvan oikeudenmenetyksen määräaika alkaa kulua, kun kolmas käyttää myöhempää tavaramerkkiä, joka on sama tai sekaannusta aiheuttavalla tavalla samankaltainen kuin aikaisempi tavaramerkki. Ensinnäkin myöhemmän tavaramerkin on oltava rekisteröity, toiseksi sen haltijan on täytynyt hakea sitä vilpittömässä mielessä, kolmanneksi sitä on käytettävä siinä jäsenvaltiossa, jossa aikaisempi tavaramerkki on suojattu, ja neljänneksi aikaisemman tavaramerkin haltijan on oltava tietoinen myöhemmän tavaramerkin käytöstä sen rekisteröinnin jälkeen (tuomio 28.6.2012, Basile ja I Marchi Italiani v. SMHV – Osra (B. Antonio Basile 1952), T‑134/09, EU:T:2012:328, 30 kohta ja tuomio 23.10.2013, SFC Jardibric v. SMHV – Aqua Center Europa (AQUA FLOW), T‑417/12, EU:T:2013:550, 19 kohta; ks. myös analogisesti tuomio 22.9.2011, Budějovický Budvar, C‑482/09, Kok., EU:C:2011:605, 54 ja 56–58 kohta).
3.

Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet – Sellaisten henkilöiden, yhteisöjen ja elinten varojen jäädyttäminen, jotka osallistuvat ydinaseiden levittämiseen tai tukevat sitä – Kielto hankkia aseita ja niihin liittyviä tarvikkeita Iranista – Legitiimi toimenpide, jolla voidaan saavuttaa tavoiteltu päämäärä ja joka on tarpeellinen – Käsite – Toimenpiteen, joka koskee henkilöä, yhteisöä tai elintä, jolla ei ole mitään suoraa tai välillistä yhteyttä ydinaseiden levittämiseen, kuuluminen kyseisen käsitteen piiriin – Suhteellisuusperiaatetta ei ole loukattu (Neuvoston päätös 2010/413/YUTP, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2013/497/YUTP; neuvoston asetus N:o 267/2012 ja neuvoston asetus N:o 971/2013) (ks. 78–83 kohta)
SEUT 108 artiklan 2 kohdan nojalla komission on muodollisessa tutkintavaiheessa varattava niille, joita asia koskee, tilaisuus esittää huomautuksensa. Tällä tiedonannolla pyritään ainoastaan saamaan niiltä, joita asia koskee, kaikki tiedot, jotka voivat auttaa komissiota sen tulevassa tehtävässä. Vaikka komissiolla ei olekaan velvollisuutta esittää täydellistä arviota kyseisestä tuesta, sen on määritettävä riittävästi tutkintansa puitteet, jotta niiden, joita asia koskee, oikeutta esittää huomautuksiaan ei tehtäisi tyhjäksi. Tähän riittää se, että osapuolet tuntevat ne syyt, joiden perusteella komissio on päätynyt katsomaan toistaiseksi, että kyseinen toimenpide saattaa olla sisämarkkinoille soveltumaton uusi tuki. Komission velvoite tarjota niille, joita asia koskee, mahdollisuus esittää huomautuksensa menettelyn aloittamista koskevan päätöksen vaiheessa on luonteeltaan olennainen muotomääräys, jonka rikkomisesta aiheutuu seurauksia, kuten virheellisen toimen kumoaminen, riippumatta siitä, onko tästä rikkomisesta aiheutunut vahinkoa siihen vetoavalle tai olisiko hallinnollisessa menettelyssä voitu päätyä toisenlaiseen lopputulokseen.

(ks. 46, 47 ja 70 kohta)
Asia T-374/15

(julkaistu otteina)

VM Vermögens-Management GmbH

vastaan

Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto

EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Sanamerkiksi rekisteröity EU-tavaramerkki Vermögensmanufaktur - Ehdottomat hylkäysperusteet - Kuvailevuus - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta - Asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohta

Tiivistelmä – Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 7.9.2017

EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Ehdottomat mitättömyysperusteet – Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan vastainen rekisteröinti – Erottamiskyvyn tutkimisen kannalta merkityksellinen päivä – Rekisteröintihakemuksen jättämispäivän jälkeisten seikkojen huomioon ottaminen – Hyväksyttävyys (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 52 artiklan 1 kohdan a alakohta) EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Ehdottomat mitättömyysperusteet – Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan vastainen rekisteröinti – Sanamerkki Vermögensmanufaktur (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 52 artiklan 1 kohdan a alakohta)
3.

EU-tavaramerkki–EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen–Suhteelliset hylkäysperusteet–Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten–Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä–Sanamerkki BIANCALUNA ja kuviomerkki bianca (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 36, 37, 41, 45, 52, 55, 65 ja 75 kohta)
1.

EU-tavaramerkki-EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen-Suhteelliset hylkäysperusteet-Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten-Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä-Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 20, 21 ja 151 kohta)
4.

EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Ehdottomat mitättömyysperusteet – Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan vastainen rekisteröinti – Tavaramerkin kuvailevuuden arviointi – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 52 artiklan 1 kohdan a alakohta) (ks. 23 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 13.7.2017 – Talanton vastaan komissio

(asia T‑65/15)

(Välityslauseke – Pocemon-sopimus – Seitsemäs tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelma (2007–2013) – Tukikelpoiset kustannukset – Maksettujen summien palauttaminen – Sopimuksiin perustuvien oikeuksien väärinkäyttö – Vilpittömän mielen periaate – Luottamuksensuoja – Todistustaakka – Vastakanne)

1. Tuomioistuinmenettely – Asian selvittämistoimet – Asiantuntijalausunto – Unionin yleisen tuomioistuimen harkintavalta (Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 88 artikla ja 91 artiklan e alakohta) (ks. 36 kohta)

2. Euroopan unionin talousarvio – Unionin taloudellinen tuki – Tuensaajan velvollisuus noudattaa tuen myöntämisedellytyksiä – Kustannusten perusteleminen – Komission aloittama menettely maksettujen ennakkojen takaisin saamiseksi – Todistustaakan jako (SEUT 272 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1982/2006) (ks. 54, 85 ja 97 kohta)

3. Euroopan unionin talousarvio – Unionin taloudellinen tuki – Tuensaajan velvollisuus noudattaa tuen myöntämisedellytyksiä – Rahoitus kattaa ainoastaan tosiasiallisesti syntyneet menot – Ilmoitettujen kulujen tosiasiallisuutta ei ole osoitettu – Kulut, jotka eivät ole tukikelpoisia – Unionin taloudellista tukea saavien hankkeiden teknisesti moitteettomalla toteuttamisella ei ole merkitystä (SEUT 317 artikla) (ks. 73 kohta)

4. Tuomioistuinmenettely – Kannekirjelmä – Muotovaatimukset – Yhteenveto kanneperusteista – Kanneperuste, jonka tueksi ei esitetä täsmällisiä perusteluja – Tutkimatta jättäminen (Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 21 artiklan ensimmäinen kohta ja 53 artiklan ensimmäinen kohta; unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen (1991) 44 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 99 ja 104 kohta)

Aihe

Yhtäältä SEUT 272 artiklaan perustuva vaatimus siitä, että kantajan tilityksessä ilmoittamat menot rahoitetun avustussopimuksen nro 216088 yhteydessä, joka koskee hankkeen ”Point-of-care monitoring and diagnostics for autoimmune diseases” toteuttamista, joka on tehty osana seitsemättä tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelmaa (2007–2013), ovat tukikelpoisia ja että komission vaatimus 273289,63 euron suuruisen summan palauttamisesta kyseisen sopimuksen nojalla rikkoo sopimusvelvoitteita, sekä toisaalta vastakanne, jossa vaaditaan kantajan saamaan korvauksina 253289,63 euron suuruisen maksun koroilla lisättynä ja vähennettynä myöhemmistä maksuista

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.

2) Talanton AE – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon velvoitetaan palauttamaan Euroopan komissiolle 253289,63 euron suuruinen summa rahoitetun avustussopimuksen nro 216088 nojalla, joka koskee hankkeen ”Point-of-care monitoring and diagnostics for autoimmune diseases” toteuttamista, lisättynä 3,55 prosentin suuruisella viivästyskorolla 27.1.2015 alkaen, vähennettynä komissiolle 4.5.2015 maksetulla 5000 euron suuruisella summalla, jolla katetaan ensin viivästyskorot ja sitten pääsumma.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 8.5.2017 – Les Éclaires vastaan EUIPO – L’éclaireur International (L’ECLAIREUR)

(asia T-680/15)

(EU-tavaramerkki – Menettämismenettely – EU-sanamerkki L’ECLAIREUR – Tavaramerkin tosiasiallinen käyttö – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohta, 51 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 76 artiklan 1 kohta – Asetuksen (EY) N:o 2868/95 22 säännön 6 kohta – Väitetty ero suhteessa EUIPO:n suorittamaa tutkimusta koskevien ohjeiden C osan 6 jaksoon nähden)

1. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Menettämisperusteet – Tavaramerkkiä ei ole käytetty tosiasiallisesti – Todisteet aikaisemman tavaramerkin käyttämisestä – Tosiasiallinen käyttö – Käsite – Arviointiperusteet – Toiminimi, kauppanimi tai liiketunnus (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohta ja 51 artiklan 1 kohdan a alakohta; komission asetuksen N:o 2868/95 1 artiklan 22 säännön 3 ja 4 kohta ja 40 säännön 5 kohta) (ks. 29–35 kohta)

2. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Menettämisperusteet – Tavaramerkkiä ei ole käytetty tosiasiallisesti – Todisteet aikaisemman tavaramerkin käyttämisestä – Tosiasiallinen käyttö – Käsite – Vähimmäiskäytön määrällisen kynnyksen määrittäminen – Ulkopuolelle jääminen (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohta ja 51 artiklan 1 kohdan a alakohta) (ks. 37 kohta)

3. EU-tavaramerkki – Menettelysäännökset – Tosiseikkojen tutkiminen viran puolesta – Väitemenettely – Tutkinnan rajoittaminen perusteisiin, joihin on vedottu – Notoristen seikkojen huomioon ottaminen (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 1 kohta) (ks. 56 kohta)

Aihe

Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 3.9.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2266/2014-1), joka koskee osapuolten Les Éclaires ja L’éclaireur International välistä menettämismenettelyä

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
3.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Aikaisempi tavaramerkki, joka on EU-tavaramerkki – Rekisteröimisen epääminen, vaikka suhteellinen hylkäysperuste on olemassa ainoastaan osassa unionia (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 21 ja 49 kohta)
4.

EU-tavaramerkki-EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen-Suhteelliset hylkäysperusteet-Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten-Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä-Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 41–43 ja 72 kohta)
1.

EU-tavaramerkki-EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen-Suhteelliset hylkäysperusteet-Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten-Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä-Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 20–22 ja 71 kohta)
2.

EU-tavaramerkki — EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Kuviomerkki Roméo has a Gun by Romano Ricci ja sanamerkit NINA RICCI ja RICCI (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 36, 37, 53, 54, 67–69, 77 ja 81 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 13.9.2016 –

Paglieri Sell System vastaan EUIPO (APOTEKE)

(asia T‑563/15)

”EU-tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin APOTEKE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 artikla”

1. EU-tavaramerkki — Menettelysäännökset — Päätösten perusteleminen — Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan ensimmäinen virke — Sama laajuus kuin SEUT 296 artiklalla — Valituslautakunnan implisiittinen perustelu — Sallittavuus — Edellytykset (SEUT 296 artikla; neuvoston asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan ensimmäinen virke) (ks. 14 ja 17 kohta)

2. EU-tavaramerkki — EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Ehdottomat hylkäysperusteet — Hylkäysperusteiden tutkiminen erikseen kaikkien rekisteröintihakemuksessa tarkoitettujen tavaroiden tai palvelujen osalta — Velvollisuus perustella rekisteröinnin epääminen — Laajuus (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohta ja 75 artiklan ensimmäinen virke) (ks. 15 ja 16 kohta)

3. EU-tavaramerkki — EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Ehdottomat hylkäysperusteet — Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia — Käsite (Neuvoston asetuksen N:o207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 25 ja 26 kohta)

4. EU-tavaramerkki — EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Ehdottomat hylkäysperusteet — Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia — Tavaramerkin kuvailevuuden arviointi — Edellytykset (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 27 kohta)

5. EU-tavaramerkki — EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Ehdottomat hylkäysperusteet — Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia — Kuviomerkki APOTEKE (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 28, 30, 36, 38, 39, 44–55 ja 58 kohta)

6. EU-tavaramerkki — Viraston päätökset — Yhdenvertaisen kohtelun periaate — Hyvän hallinnon periaate — Viraston aikaisempi ratkaisukäytäntö — Laillisuusperiaate — Tiukan ja kattavan tutkinnan välttämättömyys jokaisessa konkreettisessa tapauksessa (ks. 59–61 kohta)

Aihe

Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 23.7.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2428/2014-5), joka koskee hakemusta kuviomerkin APOTEKE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
2.

Muutoksenhaku — Valitus, joka on todettu perustelluksi — Virkamiestuomioistuimen antaman ratkaisun kumoaminen — Toimivallan siirtäminen unionin yleiselle tuomioistuimelle unionin ja sen henkilöstön välisten riita-asioiden osalta — Asia, joka ei ole ratkaisukelpoinen — Asian siirtäminen muuhun kuin siihen jaostoon, jossa valitus on ratkaistu (Asetuksen N:o 2016/1192 4 artikla) (ks. 41 ja 42 kohta)
3.

EU-tavaramerkki — EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Sanamerkki THE ART OF RAW — Kuviomerkit art ja The Art Company (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 23, 24, 49–53, 57 ja 58 kohta)
6.

EU-tavaramerkki — EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 49, 69 ja 89 kohta)
3.

EU-tavaramerkki-EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen-Suhteelliset hylkäysperusteet-Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten-Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä-Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 42 ja 96 kohta)
3.

EU-tavaramerkki–EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen–Suhteelliset hylkäysperusteet–Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten–Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä–Kuviomerkit 2 STAR ja ONE STAR (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 29, 30, 78–81 ja 90 kohta)
1.

EU-tavaramerkki — EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 15, 16, 45 ja 46 kohta)
7.

EU-tavaramerkki-EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen-Ehdottomat hylkäysperusteet-Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa säädettyjen perusteiden soveltamisalojen limittäisyys (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta) (ks. 58 kohta)
Asiakirjan todistusarvoa arvioitaessa on ensiksi tutkittava sen sisältämän tiedon paikkansapitävyys. Tällöin on otettava huomioon muun muassa asiakirjan alkuperä, sen laatimisolosuhteet ja sen adressaatti ja pohdittava, vaikuttaako se sisällöltään järkevältä ja luotettavalta. Euroopan unionin tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 207/2009 78 artiklan 1 kohdan f alakohdassa tarkoitettu valaehtoinen vakuutus ei sellaisenaan ole riittävä ja se on ainoastaan aihetodiste, jota on tuettava muilla todisteilla.

(ks. 37 kohta)