Asia C-60/16

Mohammad Khir Amayry

vastaan

Migrationsverket

(Ennakkoratkaisupyyntö – Kammarrätten i Stockholm – Migrationsöverdomstolen)

Ennakkoratkaisupyyntö – Asetus (EU) N:o 604/2013 – Kolmannen maan kansalaisen johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittäminen – 28 artikla – Säilöön ottaminen kansainvälistä suojelua hakeneen henkilön siirtämiseksi vastuussa olevaan jäsenvaltioon – Siirron toteuttamisen määräaika – Säilöön ottamisen enimmäiskesto – Laskeminen – Vastaanottopyynnön hyväksyminen ennen säilöön ottamista – Siirtopäätöksen täytäntöönpanon lykkääminen

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.9.2017

Rajavalvonta, turvapaikka ja maahanmuutto–Turvapaikkapolitiikka–Kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteet ja -menettelyt–Asetus N:o 604/2013–Säilöönotto siirtämistä varten–Säilöönotto vastaanotto- tai takaisinottopyynnön hyväksymisen jälkeen ja ennen siirtopäätöstä koskevan muutoksenhaun tai uudelleen käsittelyn lykkäävän vaikutuksen päättymistä–Lykkäävän vaikutuksen päättyminen–Siirron toteuttamisen määräaika–Laskelma–Aikaa, jonka asianomainen henkilö on jo ollut säilöön otettuna, ei oteta huomioon

Kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 604/2013 28 artiklaa, luettuna Euroopan unionin perusoikeuskirjan 6 artiklan valossa, on tulkittava siten, että – se ei ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään, että tilanteessa, jossa kansainvälistä suojelua hakenut henkilö otetaan säilöön sen jälkeen, kun vastaanottopyynnön saanut jäsenvaltio on hyväksynyt kyseisen pyynnön, säilöönotto voi kestää enintään kaksi kuukautta, kunhan yhtäältä säilöönoton kesto ei ylitä siirtomenettelyn edellyttämää aikaa, jota on arvioitava siten, että huomioon otetaan kyseiseen menettelyyn kussakin yksittäistapauksessa liittyvät konkreettiset vaatimukset, ja kunhan toisaalta säilöönoton kesto ei ylitä kuutta viikkoa siitä ajankohdasta, jolloin muutoksenhaun tai uudelleen käsittelyn lykkäävä vaikutus päättyy, ja – se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa sallitaan tällaisessa tilanteessa säilöönoton kestävän kolme tai kaksitoista kuukautta, jona aikana siirto voidaan toteuttaa pätevästi. Niinpä Dublin III -asetuksen 28 artiklan 3 kohdan kolmatta alakohtaa on tulkittava siten, että kyseisessä säännöksessä säilöön otetun henkilön siirtämiselle säädettyä kuuden viikon enimmäisaikaa sovelletaan ainoastaan siinä tapauksessa, että asianomainen henkilö on jo otettu säilöön silloin, kun toinen kyseisessä säännöksessä tarkoitetuista tapahtumista toteutuu. Niinpä silloin, jos asianomainen henkilö otetaan säilöön siirron toteuttamista varten sen jälkeen, kun vastaanotto- tai takaisinottopyynnön saanut jäsenvaltio on hyväksynyt pyynnön, säilöön ottamisen kesto määräytyy kyseisen asetuksen 28 artiklan 3 kohdassa säädettyjen täsmällisten määräaikojen mukaisesti vain mahdollisesti siitä lähtien, kun muutoksenhaun tai uudelleen käsittelyn lykkäävä vaikutus mainitun asetuksen 27 artiklan 3 kohdan mukaisesti päättyy. Vaikka Dublin III -asetuksessa ei ole säädetty säilöönoton enimmäisaikaa, säilöönoton on kuitenkin oltava sopusoinnussa ensinnäkin sen kyseisen asetuksen 28 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa mainitun periaatteen kanssa, jonka mukaan säilöönoton on oltava mahdollisimman lyhytaikainen eikä se saa kestää pidempään kuin on kohtuudella välttämätöntä tarvittavien hallinnollisten menettelyjen toteuttamiseksi asianmukaista huolellisuutta noudattaen, kunnes siirto toteutetaan. Lisäksi on mainittava, ettei asianomaista henkilöä voida ottaa säilöön ajaksi, joka ylittää selvästi kuuden viikon ajanjakson, jonka aikana siirto voitaisiin pätevästi toteuttaa, koska Dublin III -asetuksen 28 artiklan 3 kohdan kolmannesta alakohdasta ilmenee, että kyseinen ajanjakso on lähtökohtaisesti riittävä – kun otetaan huomioon muun muassa kyseisellä asetuksella käyttöön otettu jäsenvaltioiden välinen yksinkertaistettu siirtämismenettely –, jotta toimivaltaiset viranomaiset voivat toteuttaa siirron (ks. analogisesti tuomio 16.7.2015, Lanigan, C-237/15 PPU, EU:C:2015:474, 60 kohta). Niinpä on katsottava, että koska se, että kansainvälistä suojelua hakenut henkilö otetaan säilöön sen jälkeen, kun vastaanottava jäsenvaltio on hyväksynyt vastaanottopyynnön, ei erityisesti vaikeuta hänen siirtämistään, säilöönotto kolmen tai kahdentoista kuukauden ajaksi, jona siirto voidaan pätevästi toteuttaa, ylittää tarpeellisena pidettävän määräajan sille, että vaadittavat hallinnolliset menettelyt voidaan toteuttaa edellytetyllä huolellisuudella siirron toteuttamiseen mennessä. Kun otetaan huomioon unionin säännöstön täytäntöön panemiseksi annettavia toimia koskeva jäsenvaltioiden harkintavalta, säilöönoton kahden kuukauden kestoa ei sen sijaan voida tällaisessa tilanteessa pitää välttämättä liiallisena, mutta toimivaltaisen viranomaisen on kuitenkin kansallisten tuomioistuinten valvonnassa tutkittava sen soveltuvuus kunkin yksittäistapauksen erityispiirteisiin. (ks. 39–41, 45–47 ja 49 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)

Asetuksen N:o 604/2013 28 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että kyseisellä säännöksellä käyttöön otetusta kuuden viikon määräajasta, joka lasketaan muutoksenhaun tai uudelleen käsittelyn lykkäävän vaikutuksen päättymisestä, ei vähennetä niiden päivien lukumäärää, jolloin kyseessä oleva henkilö on jo ollut säilöön otettuna sen jälkeen, kun jäsenvaltio on hyväksynyt vastaanotto- tai takaisinottopyynnön. Se, että kyseessä oleva henkilö on jo säilöön otettuna silloin, kun muutoksenhaun tai uudelleen käsittelyn lykkäävä vaikutus päättyy, ei sellaisenaan helpota merkittävästi siirtoa, koska kyseessä olevat jäsenvaltiot eivät voi vahvistaa sitä koskevia menettelytapoja ennen kuin siirrosta on periaatteessa sovittu ja varsinkaan ennen kuin sen ajankohta on tiedossa. Lisäksi on mainittava, että jos asianomainen henkilö on saattanut muutoksenhaun tai uudelleen käsittelyn vireille vasta säilöönoton jatkuttua useita viikkoja, mahdollinen Dublin III -asetuksen 28 artiklan 3 kohdan kolmannessa alakohdassa säädetyn jälkimmäisen määräajan lyhentäminen niiden päivien lukumäärällä, jolloin henkilö on jo ollut säilöön otettuna, voisi käytännössä viedä toimivaltaiselta viranomaiselta mahdollisuuden toteuttaa siirto ennen säilöönoton lopettamista ja näin ollen estää sitä käyttämästä tehokkaasti unionin lainsäätäjän säätämää mahdollisuutta ottaa asianomainen henkilö säilöön huomattavan pakenemisen vaaran poistamiseksi. (ks. 57–59 kohta ja tuomiolauselman 2 kohta)