EUROOPAN UNIONIN VIRKAMIESTUOMIOISTUIMEN TUOMIO

(yhden tuomarin kokoonpano)

15 päivänä lokakuuta 2014

Asia F‑15/14

Evert Anton De Bruin

vastaan

Euroopan parlamentti

Virkamiehet – Koeajalla oleva virkamies – Henkilöstösääntöjen 34 artikla – Koeajalta laadittu arviointikertomus, jossa todetaan koeajalla olevan virkamiehen soveltumattomuus – Koeajan jatkaminen – Irtisanominen koeajan päättyessä – Irtisanomisen perusteet – Suorituskyky – Nopeus tehtävien toteuttamisessa – Ilmeiset arviointivirheet – Virheellinen menettely – Arviointikomitealle lausunnon antamista varten varattu määräaika

Aihe: SEUT 270 artiklaan, jota sovelletaan Euratomin perustamissopimukseen sen 106 a artiklan nojalla, perustuva kanne, jossa Evert Anton De Bruin vaatii ensisijaisesti virkamiestuomioistuinta kumoamaan 12.4.2013 tehdyn Euroopan parlamentin nimittävän viranomaisen päätöksen, jolla se irtisanoi hänet koeajan päätteeksi, ja siten määräämään hänet palaamaan virkaan parlamentin palvelukseen sekä toissijaisesti siinä tapauksessa, että hänen ei ole mahdollista palata virkaan, velvoittamaan vastaajana olevan toimielimen maksamaan 45 000 euroa viivästyskorkoineen korvauksena lainvastaisesta irtisanomisesta aiheutuneesta vahingosta.

Ratkaisu: Kanne hylätään. Evert Anton De Bruin vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan parlamentin oikeudenkäyntikulut

Tiivistelmä

1. Henkilöstökanne – Kannetta edeltävä hallinnollinen valitus – Hylkäämispäätös – Päätökseen sisältyvien perustelujen huomioon ottaminen

(Henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artikla)

2. Virkamiehet – Palvelukseen ottaminen – Koeaika – Päätös koeajalla olevan virkamiehen vakinaistamatta jättämisestä – Päätös vakinaisen virkamiehen irtisanomisesta – Oikeudellinen ero – Huomioon otettavat arviointiperusteet

(Henkilöstösääntöjen 34 artikla)

3. Virkamiehet – Palvelukseen ottaminen – Koeaika – Tulosten arviointi – Koeajalla olevan virkamiehen soveltuvuuden arviointi – Kilpailussa menestyminen ei ole hallintoa sen arvioinnissa sitova tekijä

(Henkilöstösääntöjen 34 artikla)

4. Virkamiehet – Palvelukseen ottaminen – Koeaika – Tulosten arvioiminen – Koeajalla olevan virkamiehen soveltuvuuden arviointi – Hallinnon harkintavalta – Käännöstehtävissä koeajalla oleva virkamies

(Henkilöstösääntöjen 34 artikla)

5. Virkamiehet – Virka – Kääntäjän toimi – Kyky noudattaa käännösten määräaikoja

6. Virkamiehet – Palvelukseen ottaminen – Koeaika – Koeajan suorittamisen olosuhteet – Varoitus

(Henkilöstösääntöjen 34 artikla)

7. Virkamiehet – Palvelukseen ottaminen – Koeaika – Koeajan päätteeksi laadittu kertomus – Toisen kertomuksen laatiminen – Kolmen kuukauden jakson kattava kertomus – Hyväksyttävyys

(Henkilöstösääntöjen 34 artikla)

1. Koska oikeudenkäyntiä edeltävä menettely on luonteeltaan kehittyvä, valituksen hylkäämisestä tehtyyn päätökseen sisältyvät perustelut on otettava huomioon myös tutkittaessa kantajalle vastaisen alkuperäisen toimen laillisuutta, sillä näiden perustelujen oletetaan olevan samat kuin viimeksi mainitun toimen perustelut.

(ks. 35 kohta)

Viittaukset:

Virkamiestuomioistuin: tuomio Mocová v. komissio (F‑41/11, EU:F:2012:82, 21 kohta)

2. Kilpailussa menestynyt hakija, joka on otettu palvelukseen koeajalla olevaksi virkamieheksi, voidaan nimittää vakinaiseksi virkamieheksi ainoastaan, jos hän suorittaa menestyksellisesti henkilöstösääntöjen 34 artiklassa tarkoitetun koeajan, ja tältä osin nimittävän viranomaisen on tarjottava asianmukaiset aineelliset edellytykset ja opastusta tehtävien hoitamisessa.

Kun koeajan päättyessä koeajalla oleva virkamies on joko osoittautunut ilmeisen soveltumattomaksi henkilöstösääntöjen 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla tai ei ole osoittanut riittäviä taitoja tullakseen nimitetyksi virkaan henkilöstösääntöjen 34 artiklan 3 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetulla tavalla, hänet irtisanotaan. Tällainen päätös olla vakinaistamatta koeajalla olevaa virkamiestä eroaa luonteeltaan virkaan nimitetyn vakinaisen virkamiehen varsinaisesta irtisanomisesta. Kun viimeksi mainitussa tapauksessa on tutkittava yksityiskohtaisesti syyt, joiden vuoksi vakiintunut palvelussuhde on perusteltua päättää, tutkimuksen on oltava koeajalla olevien henkilöiden vakinaistamiseen liittyvissä päätöksissä kokonaisvaltaista ja kohdistuttava siihen, onko olemassa koeajan aikana ilmenneitä myönteisiä ja/tai kielteisiä seikkoja, jotka osoittavat, että koeajalla olevan henkilön vakinaistaminen on tai ei ole yksikön edun mukaista.

(ks. 42 ja 45 kohta)

Viittaukset:

Yhteisöjen tuomioistuin: tuomio Tréfois v. yhteisöjen tuomioistuin (290/82, EU:C:1983:334, 24 ja 25 kohta)

Virkamiestuomioistuin: tuomio BW v. komissio (F‑2/11, EU:F:2012:194, 78 kohta)

3. Valintalautakunnan päätös merkitä henkilö varallaololuetteloon tai tämän luettelon erityiseen ryhmään taikka tämän luettelon julkaiseminen Euroopan unionin virallisessa lehdessä eivät ole toimia, jotka antaisivat tälle henkilölle oikeuden tulla nimitetyksi virkamieheksi. Valintalautakunnan päätös varallaololuettelon vahvistamisesta ei anna kilpailussa menestyneille hakijoille oikeutta tulla nimitetyksi vaan ainoastaan mahdollisuuden tulla nimitetyksi.

Tilanteessa, jossa kilpailussa menestynyt hakija on nimitetty koeajalla olevaksi virkamieheksi, kyseinen hakija ei voi vedota koeajaltaan laadittua kielteistä kertomusta vastaan menestymiseensä kilpailussa osoittaakseen, että nimittävän viranomaisen arvioinnit hänen suorituksistaan tavanomaisissa työolosuhteissa toimielimen palveluksessa eivät ole johdonmukaisia tai uskottavia. Koeajan päättyessä kyseinen viranomainen päättää koeajalla olevan virkamiehen vakinaistamisesta, eikä se ole sidottu palvelukseen ottamisen yhteydessä tehtyyn arvioon tai varallaololuettelon ryhmään, johon henkilö on merkitty, vaan se ainoastaan arvioi koeajalla olevan virkamiehen ominaisuuksia ja käytöstä koskevan kokonaisarvioinnin perusteella, voidaanko koeajalla oleva virkamies vakinaistaa virkaan, jota hän tavoittelee.

(ks. 53 ja 54 kohta)

Viittaukset:

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: tuomio Luxem v. komissio (T‑306/04, EU:T:2005:326, 22 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen)

Virkamiestuomioistuin: tuomio Da Silva Pinto Branco v. yhteisöjen tuomioistuin (F‑52/09, EU:F:2010:98, 59 kohta)

4. Nimittävän viranomaisen laaja harkintavalta, joka koskee koeajalla olevan virkamiehen soveltuvuuden ja suoritusten arviointia yksikön edun mukaisesti, merkitsee juuri sitä, että kunkin toimielimen on määritettävä virkamiehiltään edellytetty suoritusten laadun ja nopeuden taso erityisesti kääntämisen kaltaisella alalla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta henkilöstösääntöjen soveltamista. Näin ollen riippumattomaksi väitetyn kolmannen osapuolen tehtäväksi ei voida antaa sitä, että se määrittelisi toimielimen sijaan laadun tason, jota koeajalla olevalta virkamieheltä voidaan edellyttää.

Arvioidessaan kääntäjän toimeen nimetyn koeajalla olevan virkamiehen tuloksia nimittävä viranomainen ei voi olla sidottu yksityisen yrityksen esittämiin arvioihin, vaikka se olisikin erikoistunut kääntämiseen. Tällainen yritys, jolle Euroopan unionin julkishallinnon edun käsite on periaatteessa vieras, ei voi korvata omalla käsityksellään toimielimen käsitystä siitä, mitkä laatuvaatimukset unionin toimielimellä on oltava. Sitä vastoin asianomainen toimielin voi pätevästi vedota arviointikomitean pyytämään tutkimukseen henkilön käännöksistä, koska se kuuluu kyseisen viranomaisen arviointivaltaan tällä alalla.

Vaikka katsottaisiin, että olisi useita hyväksyttäviä tapoja kääntää sama teksti, tiettyjen toistuvien virheiden, kuten välimerkki- tai kielioppivirheiden, ja tiettyjen unohdusten ei voida niiden luonteen vuoksi katsoa kuuluvan kaikelle käännöstyölle ominaiseen kääntäjän tyylilliseen vapauteen.

Kun käännösten tarkastajat osallistuvat systemaattisesti käännösprosessiin, heidän olemassaolollaan ei voi olla vaikutusta heidän tarkastettavikseen saatetuilta alkuperäisiltä käännöksiltä edellytetyn laadun tasoon. Tällainen perustelu merkitsisi sen hyväksymistä, että koeajalla olevia virkamiehiä vakinaistetaan kääntäjiksi kehnoista suorituksista huolimatta sillä perusteella, että tarkastajat voisivat paikata heidän puutteensa, ja sivuutettaisiin se, että yleensä kaikkien kääntäjien odotetaan erityisesti koeajan jälkeen kykenevän keskipitkällä aikavälillä kääntämään myös tekstejä, joihin kaikkiin tarkastajat eivät välttämättä systemaattisesti puutu.

(ks. 57 ja 59–61 kohta)

5. Kääntäjän on hallintovirkamiehenä kyettävä havaitsemaan, että hänen käännettävänään olevaan asiakirjaan liittyvän käännöksen määräaika on välittömästi päättymässä, eikä hän siten voi vedota hallintoavustajien ryhmään kuuluvan henkilön mahdolliseen virheeseen, joka sisältyy kääntäjän työhön.

(ks. 72 kohta)

6. Koeajalla olevan virkamiehen oikeus suorittaa koeaikansa säännönmukaisissa olosuhteissa taataan kirjallisella tai suullisella varoituksella, jonka perusteella tämä voi ajoissa mukauttaa ja parantaa suorituksiaan yksikön vaatimusten mukaisesti.

Tällainen varoitus menettäisi merkityksensä, jos se annettaisiin liian myöhään koeajan kuluessa, sillä asianomainen henkilö ei tuolloin voisi enää mukauttaa suoritustensa laatua ja nopeutta osoittaakseen koeajan päättyessä, että hänellä on riittävät taidot tullakseen nimitetyksi virkaan.

Näin ollen se, että nimittävä viranomainen antaa koeajalla olevalle virkamiehelle varoituksen kaksi kuukautta tehtävien vastaanottamisen jälkeen, vastaa täysin sen hyvän hallinnon periaatteen ja huolenpitovelvollisuuden mukaisia velvollisuuksia.

(ks. 77–79 kohta)

Viittaukset:

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: tuomio Rozand-Lambiotte v. komissio (T‑96/95, EU:T:1997:25, 100 ja 102 kohta)

Virkamiestuomioistuin: tuomio Doktor v. neuvosto (F‑73/07, EU:F:2008:42, 36 kohta) ja tuomio Giannini v. komissio (F‑49/08, EU:F:2009:76, 84 kohta)

7. Kun toinen koeajalta laadittu kertomus kattaa koeajalla olevan virkamiehen ammatilliset suoritukset lähes kolmen kuukauden ajalta koeajan jatkamisesta tehdyn nimittävän viranomaisen päätöksen ja kyseisen kertomuksen päivämäärän välillä, tällainen jakso on riittävä sen tarkistamiseksi, onko kyseinen koeajalla oleva virkamies parantanut ammatillisia suorituksiaan voidakseen tulla nimitetyksi.

Jos arviointikomitea katsoo tämän jakson pituuden olevan esteenä henkilöstösääntöjen mukaiset vaatimukset täyttävän lausunnon laatimiselle, se voi pyytää lisäselvityksiä tai uutta jaksoa.

(ks. 96 ja 98 kohta)