ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
105

Lisäksi valituslautakunta tukeutui todetakseen, että riidanalaista tavaramerkkiä on käytetty luokkaan 5 kuuluvia lääkkeitä varten, liitteissä AG 11, AG 13, AG 14, AG 23 ja AG 24 oleviin oikeudellisiin ja hallinnollisiin päätöksiin, joissa todetaan lähinnä, että kyseiset tuotteet ovat ”ei-haitallisia” lääkkeitä ja että riidanalaista tavaramerkkiä on katsottava käytetyn mainitussa luokassa tarkoitetuille lääkkeille. Tältä osin erityisesti Oberlandsgericht Münchenin (osavaltion ylioikeus, München) 24.2.2011 ja 16.5.2013 antamista tuomioista (liitteet AG 11 ja AG 14) ilmenee, että kyseiset tuotteet on luokiteltava direktiivin 2001/83 1 artiklan 2 alakohdassa tarkoitetuiksi lääkkeiksi esitystapansa perusteella, koska yhtäältä pakkauksissa on maininta ”ayurvedinen lääketiede” ja niissä mainittiin tulehdussairaudet, joiden hoitoon tuotteet on tarkoitettu ja toisaalta kuluttaja saa lääkemääräystä koskevasta vaatimuksesta vaikutelman siitä, että on kyse ihmisten sairauksien hoitoon tarkoitetusta valmisteesta eli lääkkeestä.
81

Ensimmäisestä aineellisen vahingon perusteesta, joka on palkkatulon menettäminen, on aluksi todettava, ettei kantaja voi pätevästi tukea vahingonkorvausvaatimuksiaan, jotka hän esittää yhtä aikaa sopimuksen uusimatta jättämistä koskevan päätöksen ja valituksen hylkäämisestä tehdyn päätöksen kumoamisvaatimusten kanssa, väittämällä, että kyseisten toimien kumoamisen on johdettava hänen sopimuksensa uusimiseen takautuvasti, minkä seurauksena EIOPAn on maksettava hänelle määrät, jotka häneltä on lainvastaisesti evätty hänen aikaisemman sopimuksensa päättymisestä lähtien. Jos tämä väite hyväksyttäisiin, palkkatulon menettämistä koskeva vahingonkorvausvaatimus jäisi vaille kohdetta tämän kumoamistuomion julistamishetkellä. Tätä väitettä ei voida hyväksyä. Kuten edellä 79 kohdassa muistutettiin, unionin tuomioistuimet tosin voivat käyttää täyttä harkintavaltaa, joka niille on myönnetty luonteeltaan taloudellisissa riita-asioissa, myös kumoamiskanteiden yhteydessä, jos toimivaltaisen viranomaisen päätöksen, jota rasittaa oikeudellinen virhe, kumoaminen ei riitä varmistamaan asianomaisen virkamiehen oikeuksien toteutumista tai hänen etujensa tehokasta suojaamista, ja kantaja, joka on ilmoittanut, ettei tästä kumoamisesta johtuvien velvollisuuksien täytäntöönpanosta voi olla hänelle hyötyä, voi tapauksen mukaan pyytää unionin tuomioistuimia käyttämään tätä toimivaltaa. Käsiteltävässä asiassa EIOPAa ei kuitenkaan voida velvoittaa noudattamaan kantajan vaatimusta eli ottamaan häntä takautuvasti takaisin palvelukseensa, sillä edellä 67 kohdassa todettu lainvastaisuus ei merkitse sitä, että kantaja on otettava automaattisesti takaisin palvelukseen, vaan se merkitsee ainoastaan sitä, että vuoden 2019 arviointikertomus on viimeisteltävä ja että sopimuksen uusimista koskeva vaatimus on tutkittava uudelleen. Näin ollen kantajan pääasiallinen väite, jonka hän esittää palkkatulon menettämisestä aiheutuneen aineelliseen vahingon korvaamista koskevan vaatimuksensa tueksi, ei voi menestyä.
54

Toiseksi, kuten edellä 45 kohdassa todettiin, valituslautakunnan on sille asetuksen N:o 6/2002 63 artiklan 2 kohdassa annettua harkintavaltaa käyttäessään perusteltava päätöksensä, joka koskee sellaisten tosiseikkojen tai todisteiden hyväksymistä, joihin on vedottu tai jotka on esitetty ensimmäisen kerran valituslautakunnassa, ja ilmoitettava muun muassa, voidaanko kyseiset seikat hyväksyä delegoidun asetuksen 2018/625 27 artiklan 4 kohdassa säädettyjen edellytysten perusteella.
5

Kyseisessä englanniksi laaditussa kertomuksessa kantajan nimi mainitaan seuraavassa kohdassa: ”Both, Leon Leonard Johan Veen and [A] came into noticed in several Dutch investigations concerning suspicious transactions. In addition, Leon Leonard Johan Veen had been reported also in a Swedish investigation concerning drugs trafficking and a Polish investigation concerning fraud.” (Sekä Leonard Johan Veen että [A] tulivat esiin useissa Alankomaissa tehdyissä tutkinnoissa epäiltyjen tekojen yhteydessä. Leonard Johan Veen mainittiin myös Ruotsissa tehdyssä huumekauppaa koskevassa tutkinnassa ja Puolassa tehdyssä petosta koskevassa tutkinnassa.)
3.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 57, 58, 79, 81 ja 82 kohta)
2.

Valtiontuki – Kielto – Poikkeukset – Komission harkintavalta – Komissio on antanut suuntaviivat, joilla se on luonut puitteet sen tutkimiselle, ovatko tuet sisämarkkinoille soveltuvia – Seuraukset – Komissio on itse rajoittanut harkintavaltaansa – Velvollisuus noudattaa yhdenvertaisen kohtelun ja luottamuksensuojan periaatteita (Komission tiedonanto 2004/C 244/02) (ks. 39 ja 40 kohta)
7.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman laajalti tunnetun tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki – Aikaisemman laajalti tunnetun tavaramerkin tuottaman suojan ulottaminen tavaroihin tai palveluihin, jotka eivät ole samankaltaisia – Näyttö, joka haltijan on esitettävä – Tuleva muu kuin hypoteettinen vaara epäoikeutetusta hyväksikäytöstä tai haitan aiheuttamisesta (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 5 kohta) (ks. 104 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 8.6.2022 – Apple vastaan EUIPO – Swatch (THINK DIFFERENT)

(asiat T-26/21–T-28/21) ( 1 )

(EU-tavaramerkki – Menettämismenettely – Aiemmat EU-sanamerkit THINK DIFFERENT – Tavaramerkkien tosiasiallisen käytön puuttuminen – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 58 artiklan 1 kohdan a alakohta) – Perusteluvelvollisuus – Oikeus tulla kuulluksi – Asetuksen 2017/1001 94 artiklan 1 kohta)

1. EU-tavaramerkki – Muutoksenhakumenettely – Kanne unionin tuomioistuimissa – Unionin yleisen tuomioistuimen mahdollisuus muuttaa riidanalaista päätöstä – Rajat (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 72 artikla) (ks. 28 kohta)

2. EU-tavaramerkki – Menettelysäännökset – Viraston päätökset – Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen – Periaatteen soveltamisala (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 94 artiklan 1 kohta) (ks. 41 kohta)

3. EU-tavaramerkki – Menettelysäännökset – Päätösten perusteleminen – Soveltamisala (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 94 artiklan 1 kohta) (ks. 50 kohta)

4. Kumoamiskanne – Kumoamisperusteet – Perustelujen puuttuminen tai puutteellisuus – Aineellista lainmukaisuutta koskevasta perusteesta erillinen peruste (SEUT 296 artikla) (ks. 51 kohta)

5. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Menettämisperusteet – Tavaramerkkiä ei ole käytetty tosiasiallisesti – Käyttönäyttö – Tosiasiallinen käyttö – Käsite – Arviointiperusteet – Konkreettisen ja objektiivisen näytön vaatimus (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 15 artikla, 42 artiklan 2 ja 3 kohta ja 51 artiklan 1 kohdan a alakohta) (ks. 60–66, 77 ja 88 kohta)

6. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Menettämisperusteet – Tavaramerkkiä ei ole käytetty tosiasiallisesti – Sanamerkit THINK DIFFERENT (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 15 artikla ja 51 artiklan 1 kohdan a alakohta) (ks. 72, 73 ja 91–94 kohta)

Ratkaisu

1) Asiat T-26/21–T-28/21 yhdistetään tuomion antamista varten.

2) Kanteet hylätään.

3) Apple Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

( 1 ) EUVL C 88, 15.3.2021.
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 16–18 ja 67 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 6.4.2022 – Dorit-DFT vastaan EUIPO – Erwin Suter (DORIT)

(asia T-208/21) ( 1 )

(EU-tavaramerkki – Mitättömyysmenettely – Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti – Sanamerkki DORIT – Aiemmat kansalliset yhtiöiden nimet – Suhteellinen hylkäysperuste – Merkkiä, jonka ulottuvuus ei ole vain paikallinen, ei ole käytetty liike-elämässä – Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 4 kohta ja 52 artiklan 1 kohdan c alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 60 artiklan 1 kohdan c alakohta))

1. EU-tavaramerkki – Muutoksenhakumenettely – Kanne unionin tuomioistuimissa – Unionin yleisen tuomioistuimen toimivalta – Valituslautakuntien tekemien päätösten laillisuusvalvonta – Tosiseikkojen tutkiminen uudelleen sellaisten todisteiden valossa, joita ei ole esitetty aikaisemmin viraston elimissä, ei kuulu toimivaltaan (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 72 artikla) (ks. 17 kohta)

2. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Suhteelliset mitättömyysperusteet – Rekisteröimättömän tavaramerkin tai muun liike-elämässä käytetyn merkin olemassaolo – Edellytykset – Tulkitseminen unionin oikeuden mukaisesti – Arviointi kyseistä merkkiä koskevassa kansallisessa lainsäädännössä vahvistettujen kriteerien perusteella (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 4 kohta ja 52 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 21–23 kohta)

3. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Suhteelliset mitättömyysperusteet – Rekisteröimättömän tavaramerkin tai muun liike-elämässä käytetyn merkin olemassaolo – Edellytykset – Merkin paikallinen vaikutusalue – Todistuskeinot (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 4 kohta ja 52 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 26, 49 ja 50 kohta)

4. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Suhteelliset mitättömyysperusteet – Rekisteröimättömän tavaramerkin tai muun liike-elämässä käytetyn merkin olemassaolo – Merkin käyttö liike-elämässä – Ajallinen arviointiperuste (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 4 kohta ja 52 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 28 kohta)

5. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Suhteelliset mitättömyysperusteet – Rekisteröimättömän tavaramerkin tai muun liike-elämässä käytetyn merkin olemassaolo – Sanamerkki DORIT ja yhtiöiden nimet DORIT Fleischereimaschinen GmbH ja DORIT – DFT Fleischereimaschinen GmbH (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 4 kohta ja 52 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 31, 32, 43 ja 74 kohta)

6. EU-tavaramerkki – Menettelysäännökset – Selvitysaineiston todistusvoima – Juhlalliset vakuutukset (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 97 artiklan 1 kohdan f alakohta) (ks. 56 ja 58 kohta)

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.

2) Dorit-DFT Fleischereimaschinen GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

( 1 ) EUVL C 228, 14.6.2021.
2.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 21, 22 ja 62 kohta)
199

Riita-asiaan ”Kanada – lääkevalmisteiden patenttisuoja” (WT/DS114) liittyvän paneelin 7.4.2000 päivätyn raportin 7.101 kohdassa viitataan käsitteeseen ”tosiasiallisesti syrjivä”. Siinä todetaan, että tosiasiallisesti syrjivä on yleinen käsite, joka kuvaa oikeudellista päätelmää, jonka mukaan ensi arviolta neutraali toimenpide on ristiriidassa syrjintäkieltoon liittyvän säännön kanssa, koska sen tosiasiallisena vaikutuksena on haitallisen erilaisen kohtelun käyttöönotto.
56

Vientihinnan määrittämiseen liittyvien tietojen luotettavuudesta on ensinnäkin heti aluksi muistutettava, että unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan yhteisen kauppapolitiikan ja aivan erityisesti kaupallisten suojatoimenpiteiden alalla komissiolla on laaja harkintavalta, koska ne taloudelliset, poliittiset ja oikeudelliset tilanteet, joita sen on arvioitava, ovat monitahoisia. Tällaista arviointia koskevassa tuomioistuinvalvonnassa on näin ollen rajoituttava tarkistamaan, että menettelysääntöjä on noudatettu, että riitautetun valinnan perustaksi hyväksytyt tosiseikat ovat aineellisesti paikkansapitäviä, että näitä tosiseikkoja arvioitaessa ei ole tehty ilmeistä virhettä ja että harkintavaltaa ei ole käytetty väärin (ks. tuomio 14.12.2017, EBMA v. Giant (China), C‑61/16 P, EU:C:2017:968, 68 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
23

118 Tästä on todettava, että vuoden 2020 ja 2021 sisällyttämisperusteet, joiden perusteella neuvosto katsoi, että kantajan ja hänen veljensä Samer Fozin välillä on yhteys, eivät koske yksinomaan heidän perhesiteitään vaan myös heidän liiketoimintaan liittyviä yhteyksiään. Neuvosto ei myöskään väitä, että Fozin perheeseen kuuluminen on itsenäinen sisällyttämiskriteeri, toisin kuin Al-Assadin tai Makhloufin perheeseen kuuluminen, joka on itsenäinen kriteeri, josta säädetään sellaisenaan päätöksen 2013/255, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2015/1836, 27 artiklan 2 kohdan b alakohdassa ja 28 artiklan 2 kohdan b alakohdassa ja joka toistetaan varojen jäädyttämisen osalta asetuksen N:o 36/2012, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2015/1828, 15 artiklan 1 a kohdan b alakohdassa. Tarkasteltaessa yhteyttä rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevaan henkilöön tai yhteisöön koskevaa kriteeriä tämän veljeyteen liittyvän yhteyden olemassaoloa on tarkasteltava siksi tosiseikkana.
23

Lisäksi unionin tuomioistuimen mukaan unionin tuomioistuimissa esillä olevien lainmukaisuutta koskevien oikeudenkäyntien järjestelmässä aloite kuuluu oikeudenkäynnissä asianosaisille, jotka rajaavat oikeudenkäynnin kohteen erityisesti täsmentämällä vaatimuksissaan toimen tai toimen osan, jonka ne haluavat saattaa tämän laillisuusvalvonnan kohteeksi (tuomio 14.11.2017, British Airways v. komissio, C‑122/16 P, EU:C:2017:861, 87 kohta). Unionin yleinen tuomioistuin katsoo, että näitä periaatteita sovelletaan soveltuvin osin valituksiin, jotka on saatettu valituslautakuntien käsiteltäviksi sellaisessa menettelyssä, joka koskee tavaramerkin rekisteröinnin suhteellisia hylkäysperusteita. Kuten edellä 21 kohdassa mainituista säännöksistä ja edellä 22 kohdassa mieleen palautetusta oikeuskäytännöstä nimittäin ilmenee, kyseiset lautakunnat voivat – niitä valtuuksia, joita unionin tuomioistuimilla on lainmukaisuutta koskevien oikeudenkäyntien järjestelmässä, vastaavasti – kumota väitemenettelyssä väiteosaston päätöksen ainoastaan niiden vaatimusten rajoissa, jotka valittaja on esittänyt tästä päätöksestä tekemässään valituksessa.
21

Alkuun on huomautettava, että kun otetaan huomioon kyseisen rekisteröintihakemuksen jättämispäivä eli 30.10.2002, joka on ratkaiseva sovellettavan aineellisen oikeuden määräytymisen kannalta, käsiteltävän asian tosiseikkoihin sovelletaan asetuksen N:o 40/94, sellaisena kuin se on muutettuna, aineellisia säännöksiä (ks. vastaavasti määräys 5.10.2004, Alcon v. SMHV, C-192/03 P, EU:C:2004:587, 39 ja 40 kohta, ja tuomio 23.4.2020, Gugler France v. Gugler ja EUIPO, C-736/18 P, ei julkaistu, EU:C:2020:308, 3 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Käsiteltävän asian aineellisten sääntöjen osalta valituslautakunnan riidanalaisessa päätöksessä, kantajan esittämissä väitteissä sekä EUIPO:n ja väliintulijan kirjelmissä tehdyillä viittauksilla asetuksen 2017/1001 8 artiklan 4 kohtaan ja 60 artiklan 1 kohdan c alakohtaan on ymmärrettävä tarkoitettavan asetuksen N:o 40/94, sellaisena kuin se on muutettuna, 8 artiklan 4 kohtaa ja 52 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, jotka ovat ensin mainittujen kanssa saman sisältöiset.
122

Erityisesti riidanalaisen päätöksen perusteluista, jotka koskevat muualle kuin Espanjaan sijoittautuneiden yritysten jättämistä tuen myöntämisen ulkopuolelle, on muistutettava, että unionin tuomioistuimella on jo ollut tilaisuus todeta, että perusteluvelvollisuus koskee lähtökohtaisesti vain niitä syitä, joiden vuoksi tietty toimijoiden ryhmä hyötyy tietystä toimenpiteestä, mutta se ei edellytä perustelemaan sitä, minkä vuoksi kaikki muut toimijat, jotka eivät ole samankaltaisessa tilanteessa, on suljettu pois. Koska tietyn toimenpiteen soveltamisalan piiristä poissuljettujen ryhmien määrä on potentiaalisesti rajoittamaton, ei näet voida vaatia, että komissio esittää yksityiskohtaiset perustelut kunkin tällaisen ryhmän osalta (ks. vastaavasti tuomio 15.4.2008, Nuova Agricast, C‑390/06, EU:C:2008:224, 81 kohta). Koska esillä olevassa asiassa on kyse tukiohjelmasta, jota on tarkoitus soveltaa koko jäsenvaltion talouteen siten, että tämän ohjelman soveltamisalan ulkopuolelle jätettyjen toimijoiden määrä voi mahdollisesti olla rajoittamaton, komissiolle kuuluva perusteluvelvollisuus ei edellytä tämän velvoittamista tutkimaan, ovatko kaikki tai tietyt tukiohjelman ulkopuolelle näin jätetyt toimijat tuensaajien tilanteeseen rinnastettavassa tilanteessa, eikä perustelemaan tarvittaessa kaikkien näiden toimijoiden jättämistä tuen soveltamisalan ulkopuolelle.
105

Tältä osin on muistutettava, että SEUT 296 artiklan mukainen perusteluvelvollisuus on olennainen muotomääräys (tuomio 18.6.2015, Ipatau v. neuvosto, C‑535/14 P, EU:C:2015:407, 37 kohta) ja se määräytyy kyseisen toimen luonteen mukaan; perusteluista on selkeästi ja yksiselitteisesti ilmettävä toimen antaneen toimielimen päättely siten, että niille, joita toimi koskee, selviävät sen syyt ja että toimivaltainen tuomioistuin voi tutkia toimen laillisuuden. Perusteluvelvollisuuden täyttymistä on siten arvioitava asiaan liittyvien olosuhteiden perusteella, joita ovat muun muassa toimen sisältö, esitettyjen perustelujen luonne ja se tarve, joka niillä, joille toimi on osoitettu tai joita se koskee suoraan ja erikseen, voi olla saada selvennystä tilanteeseen. Perusteluissa ei tarvitse esittää kaikkia asiaan liittyviä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja, koska tutkittaessa sitä, täyttävätkö toimen perustelut SEUT 296 artiklassa asetetut vaatimukset, on otettava huomioon sen sanamuodon lisäksi myös asiayhteys ja kaikki asiaa koskevat oikeussäännöt (tuomio 2.4.1998, komissio v. Sytraval ja Brink’s France, C‑367/95 P, EU:C:1998:154, 63 kohta; tuomio 22.6.2004, Portugali v. komissio, C-42/01, EU:C:2004:379, 66 kohta ja tuomio 15.4.2008, Nuova Agricast, C-390/06, EU:C:2008:224, 79 kohta).
77

Toiseksi komissio ei kantajan mukaan ole noudattanut myöskään velvollisuuttaan esittää asianmukaiset perustelut. Riidanalaisessa päätöksessä nimittäin myönnetään, että myös niiden lentoyhtiöiden, joiden unionin liikenneluvan on myöntänyt toinen jäsenvaltio, on maksettava verot, joiden maksuun tuella myönnetään moratorio, mutta siinä todetaan, että tällä seikalla ei ole vaikutusta tuen syrjimättömyyteen, koska toimenpiteellä pyritään selvästi korvaamaan lentoyhtiöille, joilla on Ranskan tasavallan myöntämä liikennelupa, aiheutuneet vahingot. Tämä on kuitenkin ristiriitainen toteamus, koska se merkitsisi sen hyväksymistä, että tuki ei ole syrjivä, koska sen pääasiallisena tavoitteena on syrjiminen. Lisäksi riidanalaisen päätöksen alaviitteessä 23 tehty viittaus komission asiassa N 854/2001 – Yhdistynyt kuningaskunta – Lentoyhtiöille myönnetty tuki ilmatilan sulkemisen vuoksi - 12.3.2002 tekemästä päätöksestä ilmenevään ennakkotapaukseen on vain tulokseton yritys saada aikaan vaikutelma oikeudellisesta perustasta jollekin, joka alusta alkaen on ollut virheellistä päättelyä. Komission päättely on siten joko puutteellista, tautologista tai ristiriitaista. Ilmoitettujen tavoitteiden – eli covid-19-pandemian aiheuttamien vahinkojen korvaaminen ja lentoliikenteen alan rakenteen turvaaminen niiden lentoyhtiöiden osalta, joille on myönnetty unionin liikennelupa Ranskassa – ja näiden tavoitteiden saavuttamiseksi käytettyjen suhteettomien ja haitallisten keinojen – eli syrjivän tuen myöntäminen – välisen ristiriidan vuoksi ei ole mahdollista, että ne, joita asia koskee, tai unionin yleinen tuomioistuin voisivat ymmärtää, mikä kyseessä olevan tukitoimenpiteen tavoite oli, jos huomioon ei oteta tavoitetta jättää tukijärjestelmästä saatavan tuen ulkopuolelle lentoyhtiöt, joilla on muiden jäsenvaltioiden kuin Ranskan tasavallan myöntämä unionin liikennelupa.
5.

Maatalous – Maaseuturahastosta maksettava rahoitus – Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen – Peräkkäiset sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyt – Uuden kiinteämääräisen oikaisun soveltaminen menoihin, joihin on tehty aikaisempi kiinteämääräinen oikaisu samojen varainhoitovuosien osalta – Komission oikeus tehdä tällaisia oikaisuja kyseessä olevan toimenpiteen lopulliseen arviointiin asti – Oikeusvarmuuden periaatetta, suhteellisuusperiaatetta, hyvän hallinnon periaatetta ja luottamuksensuojan periaatetta ei ole loukattu (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1306/2013 52 artikla; komission asetuksen N:o 908/2014 34 artiklan 2 ja 7 kohta) (ks. 85–87 ja 89–92 kohta)
2.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 19–21 kohta)
2.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 40–43, 48, 67 ja 100–102 kohta)
10.

Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Kongon demokraattista tasavaltaa koskevat rajoittavat toimenpiteet – Oikeusvaltiota loukkaavien tai vakavina ihmisoikeusloukkauksina pidettäviin tekoihin osallistuvien henkilöiden maahantulon ja kauttakulun kieltäminen ja varojen jäädyttäminen – Yksityis- ja perhe-elämän suojaa koskevan oikeuden rajoittaminen – Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen – Ei ole (SEU 21 artiklan 2 kohdan b ja c alakohta ja SEU 29 artikla; Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7 artikla ja 52 artiklan 1 kohta; neuvoston päätöksen 2010/788/YUTP, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä (YUTP) 2019/2109, 4 artiklan 1, 2 ja 7 kohta ja liite II; neuvoston asetusten N:o 1183/2005 ja N:o 2019/2101 liite) (ks. 179–185 kohta)
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 21, 22 ja 89 kohta)
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 23, 24 ja 52 kohta)