ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan - Jälleenmyynti- ja vientikielto

(EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta (josta tullut EY 81 artiklan 1 kohta))

2 Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Kilpailua rajoittava vaikutus - Arviointiperusteet - Kilpailunvastainen tarkoitus - Riittävä todentaminen

(EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta (josta tullut EY 81 artiklan 1 kohta))

3 Kilpailu - Yhteisön oikeussääntöjen tahallisesti tapahtuva rikkominen - Käsite

(Neuvoston asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohta)

4 Kilpailu - Sakon suuruuden määrittäminen - Arviointiperusteet - Rikkomisen vakavuus - Harkinnassa huomioon otettavat seikat

(Neuvoston asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

1 Yritysten välisen sopimuksen lauseke, jonka tarkoituksena on kieltää ostajaa jälleenmyymästä tai viemästä hankkimaansa tavaraa, on omiaan jakamaan markkinoita ja näin ollen vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

2 Se, etteivät sopimuspuolet ole panneet täytäntöön yritysten välisen sopimuksen lauseketta, jonka tarkoituksena on rajoittaa kilpailua, ei riitä perusteeksi sille, ettei lauseke kuulu EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta) kiellon soveltamisalaan.

Komissio voi siten täysin perustellusti katsoa, että kilpailusääntöjen rikkominen siten, että sopimuspuolet ovat tehneet yksinmyyntisopimuksen ja osallistuneet sopimukseen, jonka yksi lauseke oli perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan vastainen, päättyi vasta silloin, kun osapuolet poistivat kysymyksessä olevan lausekkeen sopimuksesta.

3 Jotta perustamissopimuksen kilpailusääntöjä voidaan katsoa rikotun tahallaan, ei ole välttämätöntä, että yritys on ollut tietoinen siitä, että se rikkoo näiden sääntöjen mukaista kieltoa; asiassa riittää, että se on ollut tietoinen siitä, että sääntöjenvastaiseksi katsotun käyttäytymisen tarkoituksena on ollut rajoittaa kilpailua. Asianomaisen yrityksen konsultoiman asianajajan mielipide ei voi olla tältä osin peruste katsoa, ettei se olisi rikkonut kilpailusääntöjä.

4 Perustamissopimuksen kilpailusääntöjen rikkomisesta määrätyn sakon määrä on porrastettava rikkomiseen liittyvien seikkojen ja rikkomisen vakavuuden perusteella, ja rikkomisen vakavuutta arvioitaessa on otettava huomioon aiheutettujen kilpailunrajoitusten laatu.
58

On lisäksi syytä muistuttaa, että yhteisöjen tuomioistuin on katsonut tuomiossaan, että milloin valtion, joka tekee EKR:n rahoittaman hankinnan, ja tarjouskilpailun voittajan välisestä sopimusriidasta ei ole tehty aiemmin sovintoa tai sitä ei ole ratkaistu välimiesmenettelyssä, tarjouskilpailun voittajan on mahdotonta osoittaa, että komission toiminnasta on aiheutunut hänelle vahinkoa, joka on erillinen siitä.vahingosta, josta hänen on vaadittava asianmukaisella tavalla korvausta hankintayksikkönä olevalta valtiolta (asia 33/82, Murri frères ν. komissio, tuomio 19.9.1985, Kok. 1985, s. 2759, 38 kohta).
101

Kuten yhteisöjen tuomioistuin on tuossa tuomiossa todennut (46 ja 47 kohta), yhteisön asiaa koskevan asetuksen ja vuoden 1979 polkumyynnin vastaisen säännöstön — josta myös on tässä tapauksessa kyse — välinen ainoa ero, siltä osin kuin kyse on vientihinnan laskennallisesta muodostamisesta, on se, että kun säännöstössä tyydytään toteamaan periaate, jonka mukaan tuonnin ja jälleenmyynnin välillä aiheutuneet kustannukset, ”tullit ja maksut mukaan lukien”, on otettava asianmukaisesti huomioon, yhteisön asetuksessa taas mainitaan erikseen tietyt tullit ja muut kustannukset, mukaan lukien juuri polkumyyntitullit, jotka on otettava huomioon tarkistuksia tehtäessä. Yhteisöjen tuomioistuin on päätellyt tästä, ettei yhteisön asetuksen säännösten ja polkumyynnin vastaisen säännöstön määräysten välillä ole ristiriitaisuutta.
Komissio ei ollut rikkonut voin ja rasvattoman maitojauheen interventio-ostojärjestelmän muuttamisesta annetun asetuksen (ETY) N:o 777/87 1 artiklan 4 kohtaa ja asetuksen (ETY) N:o 777/87 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä interventioon ostetun voin osalta annetun asetuksen (ETY) N:o 1547/87 1 artiklan 2 kohtaa, kun se ei ollut vuoden 1990 lopulla ja vuoden 1991 alussa saattanut uudelleen voimaan pysyvää voin interventio-ostojärjestelmää. Komissio on nimittäin perustellusti katsonut, että järjestelmän uudelleen voimaan saattamisen edellytykset eivät täyttyneet, sekä laskenut voin markkinahinnan ja interventiohinnan välisen suhteen prosentin sadasosan tarkkuudella ja interventioelinten hallussaan pitämät tosiasialliset voivarastot ottamalla mukaan ne voimäärät, jotka interventioelimet olivat hankkineet tarjouskilpailun avulla, siitä riippumatta, oliko nämä voimäärät luovutettu näiden elinten varastoihin.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Neuvosto - Yleisön oikeus tutustua neuvoston asiakirjoihin - Sellainen päätös olla antamatta oikeutta tutustua asiakirjoihin, joka on tehty vertailematta keskenään kysymyksessä olleita intressejä - Lainvastaisuus

(Neuvoston työjärjestyksen 5 artiklan 1 kohta; neuvoston päätöksen 93/731 4 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

Yleisön oikeudesta tutustua neuvoston asiakirjoihin annetun neuvoston päätöksen 93/731 4 artiklassa määrätään poikkeuksista siihen periaatteeseen, jonka mukaan yleisöllä on oikeus tutustua neuvoston asiakirjoihin, siten, että kyseisessä artiklassa tehdään erottelu kyseisen artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin tilanteisiin, joissa neuvoston asiakirjaa ei luovuteta, jos siinä olevien tietojen ilmaisemisesta voi aiheutua haittaa kyseisessä artiklan kohdassa määritellyille intresseille, ja niihin kyseisen artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin tilanteisiin, jossa neuvoston asiakirjojen luovuttamisesta voidaan kieltäytyä neuvoston päätöksenteon luottamuksellisuuden turvaamiseksi.

Kyseisen päätöksen 4 artiklan sanamuodosta ja päätöksen tarkoituksesta, jonka mukaan yleisöllä on oltava laaja oikeus tutustua neuvoston asiakirjoihin, seuraa, että kun neuvosto käyttää kyseisen päätöksen 4 artiklan 2 kohdan mukaista harkintavaltaansa, sen on todellisuudessa vertailtava keskenään yhtäältä kansalaisen intressiä saada tutustua neuvoston asiakirjoihin ja toisaalta mahdollista neuvoston intressiä varmistaa päätöksentekonsa luottamuksellisuus. Kansalaisilla on 4 artiklan 2 kohdan perusteella oikeuksia, joita neuvosto ei voi riistää heiltä vetoamalla siihen seikkaan, että neuvoston työjärjestyksen 5 artiklan mukaan neuvoston käsittelyjä koskee vaitiolovelvollisuus, koska tämän saman artiklan mukaan näin on vain silloin, jos neuvosto ei toisin päätä.

Tämän vuoksi päätös olla antamatta oikeutta tutustua asiakirjoihin on kumottava, koska on osoitettu, että neuvosto ei ole ennen päätöksen tekemistä vertaillut keskenään kysymyksessä olevia intressejä, koska se on perustellut päätöstään erityisesti sillä, että neuvoston työjärjestyksen mukaan hakemuksen kohteena olleiden kaltaisia asiakirjoja ei voida luovuttaa, koska ne koskevat päätöksentekoa neuvostossa.
Yhteisön Neuvostoliitolle ja sen tasavalloille maataloustuotteiden, elintarvikkeiden ja lääkintätarvikkeiden maahantuomiseksi myöntämän lainan nostamiseen liittyvä komission päätös, joka on osoitettu lainan ottaneen tasavallan rahoitusasioita hoitavalle asiamiehelle ja jossa kieltäydytään toteamasta tarjouskilpailun voittaneen yrityksen ja lainan ottaneen tasavallan tähän tarkoitukseen valtuuttaman asiamiehen välisiin sopimuksiin tehtyjä muutoksia asiaan sovellettavien yhteisön säännösten ja määräysten mukaisiksi, ei koske vehnän toimitusta koskevan tarjouskilpailun voittanutta yritystä suoraan perustamissopimuksen 173 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetulla tavalla, koska tarjouskilpailun voittanut yritys on oikeussuhteessa vain sopimuskumppaniinsa eli siihen asiamieheen, joka on valtuutettu tekemään ostosopimukset, ja koska komissio on oikeussuhteessa vain omaan sopimuskumppaniinsa eli lainan ottaneen tasavallan rahoitusasioita hoitavaan asiamieheen, joten komission, jonka tehtävänä on ainoastaan varmistaa, että yhteisön lainsäädännössä säädetyt edellytykset täyttyvät, päätöksellä ei ole vaikutusta edellä mainittujen sopimusten oikeudelliseen pätevyyteen.

Perustamissopimuksen 178 artiklan ja 215 artiklan toisen kohdan nojalla nostettu vahingonkorvauskanne on luotu itsenäiseksi kannetyypiksi, jolla on erityistehtävä kannetyyppien muodostamassa järjestelmässä, joten kumoamiskanteen tutkimatta jättämisestä ei periaatteessa voi aiheutua sen kanteen tutkimatta jättämistä, jolla vaaditaan korvausta siitä vahingosta, jonka on väitetty aiheutuneen kumotuksi vaaditusta päätöksestä. Asia on kuitenkin toisin siinä tapauksessa, että vahingonkorvauskanteella tosiasiallisesti vaaditaan yksittäistapausta koskevan, lainvoimaiseksi tulleen päätöksen kumoamista, jolloin kanne siis merkitsee menettelysääntöjen väärinkäyttämistä. Todistustaakka tällaisesta menettelysääntöjen väärinkäyttämisestä on sillä asianosaisella, joka vetoaa väärinkäytökseen.

Tätä toteennäyttämisvelvoitetta ei täytetä sellaisella oikeudenkäyntiväitteellä, jossa tyydytään toteamaan, että kantaja vain yrittää vahingonkorvausteitse saada saman hinnan kuin minkä se olisi saanut, jos komissio olisi yhteisön myöntämän lainan nostamisen yhteydessä todennut kantajan tekemään kaupalliseen sopimukseen tehdyt muutokset asiaan sovellettavien yhteisön säännösten ja määräysten mukaisiksi. Koska ei myöskään voida sulkea pois sitä mahdollisuutta, että komission, sen yksiköiden tai henkilöstön yksittäisten jäsenten päätökset tai toiminta olisivat aiheuttaneet vahinkoa ulkopuolisille, jokaisella henkilöllä, joka väittää, että tällaisista päätöksistä tai toiminnasta on aiheutunut hänelle vahinkoa, on oltava mahdollisuus nostaa vahingonkorvauskanne; todistustaakka siitä, että vahinko on aiheutunut yhteisön syyksi luettavasta lainvastaisesta päätöksestä tai toiminnasta, on kyseisellä henkilöllä.

Tästä seuraa, että vaatimus, joka koskee sen aineellisen vahingon korvaamista, jonka kantaja väittää kärsineensä komission sellaisesta päätöksestä, jossa sopimukseen tehtyjä muutoksia kieltäydytään toteamasta kyseisten säännösten ja määräysten mukaisiksi, on otettava tutkittavaksi.
Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 2.12.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunalul Specializat Cluj – Romania) – NC v. Compania Naţională de Transporturi Aeriene Tarom SA

(Asia C-229/22) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Lentoliikenne - Asetus (EY) N:o 261/2004 - 5 artiklan 1 kohdan c alakohdan iii alakohta - Matkustajille annettava korvaus ja apu - Lennon peruuttaminen - Oikeus korvaukseen uudelleenreititystä tarjottaessa - Edellytykset - Unionin oikeuden säännöksen eri kieliversioiden väliset erot - Uudelleenreititys, jonka mukaan matkustajan olisi lähdettävä korkeintaan tuntia ennen aikataulun mukaista lähtöaikaa)

(2023/C 35/24)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunalul Specializat Cluj

Asianosaiset

Kantaja: NC

Vastaaja: Compania Naţională de Transporturi Aeriene Tarom SA

Määräysosa

Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 5 artiklan 1 kohdan c alakohdan iii alakohtaa

on tulkittava siten, että

jos lento peruutetaan, asianomaisilla matkustajilla on oikeus saada korvausta lennosta vastaavalta lentoliikenteen harjoittajalta kyseisen asetuksen 7 artiklan mukaisesti, paitsi jos heille on ilmoitettu tästä peruutuksesta alle seitsemän päivää ennen aikataulun mukaista lähtöaikaa ja kyseinen lentoliikenteen harjoittaja on tarjonnut heille uudelleenreititystä, jonka mukaan heidän olisi lähdettävä korkeintaan tuntia ennen aikataulun mukaista lähtöaikaa ja he saapuisivat määräpaikkaan alle kaksi tuntia aikataulun mukaista saapumisaikaa myöhemmin.

(1) Jättämispäivä: 29.3.2022.
Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 1.3.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Court of Appeal – Irlanti) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on K.M.

(Asia C-493/21) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Yhteinen kalastuspolitiikka - Asetus (EY) N:o 1224/2009 - Valvontajärjestelmä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen - 89 artikla - Toimenpiteet säännösten noudattamisen varmistamiseksi - 90 artikla - Rikosoikeudelliset seuraamukset - Suhteellisuusperiaate - Sen 11.2.2021 annetun tuomion K. M. (Aluksen päällikölle määrätyt seuraamukset) (C-77/20, EU:C:2021:112) tulkinta)

(2022/C 222/07)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Court of Appeal

Asianosaiset pääasian rikosoikeudenkäynnissä

Vastaaja: K.M.

Asian käsittelyyn osallistuja: Director of Public Prosecutions

Määräysosa

Yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, asetusten (EY) N:o 847/96, (EY) N:o 2371/2002, (EY) N:o 811/2004, (EY) N:o 768/2005, (EY) N:o 2115/2005, (EY) N:o 2166/2005, (EY) N:o 388/2006, (EY) N:o 509/2007, (EY) N:o 676/2007, (EY) N:o 1098/2007, (EY) N:o 1300/2008 ja (EY) N:o 1342/2008 muuttamisesta sekä asetusten (ETY) N:o 2847/93, (EY) N:o 1627/94 ja (EY) N:o 1966/2006 kumoamisesta 20.11.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1224/2009 89 ja 90 artiklaa, luettuina Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artiklan 3 kohdassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen valossa, on tulkittava siten, että kansallisten tuomioistuinten on arvioitava unionin tuomioistuimen 11.2.2021 antamassaan tuomiossa K. M. (Aluksen päällikölle määrätyt seuraamukset) (C-77/20, EU:C:2021:112) esittämiä arviointiperusteita soveltamalla, onko toteutetun rikkomisen ja sen vakavuuden kannalta asianomaiselta alukselta löydettyjen kaikkien saaliiden ja kaikkien kiellettyjen tai säännösten vastaisten pyydysten pakollinen menetetyiksi tuomitseminen oikeassa suhteessa kalavarojen säilyttämisestä nuorten meren eliöiden suojelemiseksi toteutettavien teknisten toimenpiteiden avulla 30.3.1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 850/98, sellaisena kuin se on muutettuna 13.3.2013 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 227/2013, 32 artiklan 1 kohdassa säädetyllä lajittelulaitteita koskevalla kiellolla tavoitellun hyväksyttävän päämäärän toteuttamiseen, ja tutkittava, onko mahdollisesti tarpeen mukauttaa, muuttaa tai lieventää saaliiden ja pyydysten menetetyiksi tuomitsemista koskevan päätöksen ulottuvuutta.

(1) EUVL C 401, 4.10.2021.
C 119/14

Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 13.12.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Espanja) – Servicio de Salud de Castilla-La Mancha (SESCAM) v. BF

(Asia C-151/21) (1)

(Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus - 4 lauseke - Syrjintäkiellon periaate - Kansanterveyden ala - Ikälisien laskeminen - Kansallinen lainsäädäntö, jossa ei oteta huomioon julkisessa palvelussuhteessa olevan henkilöstön ikälisiä laskettaessa ajanjaksoja, jotka vastaavat tilapäisiä työtehtäviä ylemmässä ammattiluokassa)

(2022/C 119/18)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

Asianosaiset

Kantaja: Servicio de Salud de Castilla-La Mancha (SESCAM)

Vastaaja: BF

Määräysosa

Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY liitteenä olevan 18.3.1999 tehdyn määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 4 lauseketta on tulkittava siten, että se ei ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan tilanteessa, jossa vakituinen työntekijä hoitaa tilapäisesti työtehtäviä ylemmässä ammattiluokassa kuin mihin hän kuuluu, kolmen vuoden välein myönnettävät ikälisät, joihin hän on oikeutettu, vastaavat tämän viimeksi mainitun luokan ikälisiä, kun taas samassa tilanteessa olevalle määräaikaiselle työntekijälle kolmen vuoden välein myönnettävät ikälisät vastaavat sen ammattiluokan ikälisiä, jossa hänen työtehtävänsä on tosiasiallisesti hoidettu.

(1) Jättämispäivä 9.3.2021
C 289/20

Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 26.3.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal du travail de Liège – Belgia) – VW v. Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)

(Asia C-92/21) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Rajavalvonta, turvapaikka ja maahanmuutto - Turvapaikkapolitiikka - Kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteet ja -menettelyt - Asetus (EU) N:o 604/2013 (Dublin III) - 27 artikla - Siirtopäätökseen kohdistuvat oikeussuojakeinot - Muutoksenhaun lykkäävä vaikutus - 29 artikla - Siirtoja koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja määräajat - Kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden vastaanottoa koskevat vaatimukset - Direktiivi 2013/33/EU - 18 artikla - Kansallinen toimenpide, jolla siirtopäätöksen kohteena olevalle hakijalle osoitetaan paikka erityisessä vastaanottoyksikössä, johon majoitetut henkilöt saavat tukea heidän siirtonsa valmistelua varten)

(2021/C 289/28)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal du travail de Liège

Asianosaiset

Kantaja: VW

Vastaaja: Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)

Määräysosa

Kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 604/2013 27 artiklaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä sille, että jäsenvaltio toteuttaa sellaisen hakijan osalta, joka on hakenut muutosta tämän asetuksen 26 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun päätökseen siirtää hakija toiseen jäsenvaltioon, tämän siirron valmistelevia toimenpiteitä kuten sen, että hakijalle osoitetaan paikka erityisessä vastaanottoyksikössä, johon majoitetut henkilöt saavat tukea heidän siirtonsa valmistelua varten.

(1) EUVL C 138, 19.4.2021
2)

Direktiivin 93/13 4 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että ulkomaanvaluutan määräisen lainasopimuksen yhteydessä vaatimus tämän sopimuksen sellaisten ehtojen avoimuudesta, joissa määrätään, että ulkomaanvaluutta on laskentavaluutta ja euro on maksuvaluutta, ja joiden seurauksena lainanottaja kantaa valuuttakurssiriskin, täyttyy, kun elinkeinonharjoittaja on toimittanut kuluttajalle riittävät ja tarkat tiedot, joiden avulla tavanomaisesti valistunut ja kohtuullisen tarkkaavainen ja huolellinen keskivertokuluttaja voi ymmärtää kyseisen rahoitusmekanismin konkreettisen toiminnan ja näin ollen arvioida riskiä tällaisten ehtojen mahdollisesti merkittävistä negatiivisista taloudellisista seurauksista hänen taloudellisille velvoitteilleen mainitun sopimuksen koko keston ajan.
C 79/16

Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 3.12.2020 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Cour du travail de Liège – Belgia) – Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil) v. M.M. (C-67/20), C. (C-68/20) ja C. (C-69/20)

(Yhdistetyt asiat C-67/20–C-69/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Lausunnon antamisen raukeaminen)

(2021/C 79/19)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour du travail de Liège

Asianosaiset

Kantaja: Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)

Vastaaja: M.M. (C-67/20), C. (C-68/20) ja C. (C-69/20)

Määräysosa

Lausunnon antaminen cour du travail de Liègen (Belgia) 10.2.2020 tekemillään päätöksillä esittämistä ennakkoratkaisupyynnöistä raukeaa.

(1) EUVL C 161, 11.5.2020.
Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 11.2.2021 – Islamic Republic of Iran Shipping Lines, Hafize Darya Shipping Lines (HDSL), Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID), Khazar Sea Shipping Lines Co., Rahbaran Omid Darya Ship Management Co., Irinvestship Ltd ja IRISL Europe GmbH v. Euroopan unionin neuvosto

(Asia C-506/19 P) (1)

(2021/C 182/64)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

(1) EUVL C 319, 23.9.2019.
Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 6.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunalul Specializat Mureş – Romania) – MF v. BNP Paribas Personal Finance SA Paris Sucursala Bucureşti ja Secapital Sàrl

(Asia C-75/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Direktiivi 93/13/ETY - Kuluttajasopimukset - Kulutusluotto - Pakkotäytäntöönpanomenettely - Määräaika, joka on 15 päivää pakkoperintämenettelyn tiedoksi antamisesta ja jonka kuluessa on mahdollista vedota siihen, että sopimusehto on kohtuuton)

(2020/C 161/18)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunalul Specializat Mureş

Asianosaiset

Kantaja: MF

Vastaajat: BNP Paribas Personal Finance SA Paris Sucursala Bucureşti ja Secapital Sàrl

Määräysosa

Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettua neuvoston direktiiviä on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännökselle, jonka nojalla kuluttaja, joka on tehnyt luottolaitoksen kanssa lainasopimuksen ja jota vastaan tämä elinkeinonharjoittaja on käynnistänyt pakkoperintämenettelyn, ei voi ensimmäisten oikeudenkäyntiasiakirjojen tiedoksi antamisesta alkaneen 15 päivän määräajan päättymisen jälkeen vedota kohtuuttomiin ehtoihin, vaikka tällä kuluttajalla on kansallisen oikeuden nojalla mahdollisuus nostaa kanne, jossa tämä vaatii ehtojen toteamista kohtuuttomiksi ja jonka nostamiseen ei sovelleta mitään määräaikaa, mutta jonka perusteella annettava ratkaisu ei vaikuta millään tavoin pakkoperintämenettelyssä annettavaan ratkaisuun, joka kuluttajaan voi kohdistua ennen kohtuuttomien ehtojen toteamista koskevaan vaatimukseen annettavaa ratkaisua.

(1) EUVL C 164, 13.5.2019.
Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 24.10.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt tribunal d’instance d’Aulnay-sous-Bois – Ranska) – LC ja MD v. easyJet Airline Co. Ltd

(asia C-756/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestys - 99 artikla - Lentoliikenne - Asetus (EY) N:o 261/2004 - Lennon pitkäaikainen viivästyminen - Matkustajien oikeus korvaukseen - Näyttö matkustajan lähtöselvitykseen ilmoittautumisesta - Lentoliikenteen harjoittajan vahvistama varaus)

(2020/C 45/07)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

tribunal d’instance d’Aulnay-sous-Bois

Asianosaiset

Kantajat: LC ja MD

Vastaaja: easyJet Airline Co. Ltd

Määräysosa

Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 261/2004 ja erityisesti sen 3 artiklan 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että matkustajilta, joiden lento on saapunut määräpaikkaansa vähintään kolme tuntia myöhässä ja joilla on vahvistettu varaus kyseiselle lennolle, ei voida evätä korvausta kyseisen asetuksen nojalla yksinomaan sillä perusteella, että kun he tekivät korvaushakemuksensa, he eivät – erityisesti tarkastuskortin esittämällä – näyttäneet toteen, että he olivat ilmoittautuneet kyseisen lennon lähtöselvitykseen, ellei osoiteta, että kyseisiä matkustajia ei kuljetettu asianomaisella viivästyneellä lennolla, mikä kansallisen tuomioistuimen on selvitettävä.

(1) EUVL C 54, 11.2.2019.