ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu perusasetuksen rikkomiseen polkumyyntimarginaalin määrittämisen osalta, tutkimuksen kohteena olevan tuotteen ”normaalin” hinnan virheelliseen määrittämiseen ja väliaikaisten tullien soveltamiseen vastauksena Kiinan talouden yleiseen rakenteeseen eikä tuojien yksilöllisen vastuun vuoksi. — Kantajat vetoavat tältä osin asetuksen lainvastaisuuteen siitä syystä, että komissio on suorittanut tutkinnan, joka on puutteellinen ja jonka tulos on joka tapauksessa epäselvä ja siihen liittyy lainvastaisuus, joka johtuu tuotteiden kirjaamista koskevasta asetuksesta, josta on jo nostettu kanne unionin yleisessä tuomioistuimessa, siltä osin kuin komissio on sisällyttänyt tutkintaansa tuotekoodin (7610 90 90) tuotteet, joita ei sen itsensä mukaan pitäisi ottaa huomioon, koska kyse on muista kuin tutkinnan kohteena olevista tuotteista. Tämän virheen (joka on mahdollistanut eri tuotteiden sisällyttämisen) johdosta polkumyyntiä koskevat edellytykset eivät ole enää täyttyneet (koska tuotteiden hyvin alhainen hinta laskee väistämättä ja mielivaltaisesti keskihintaa) eikä unionin teollisuudelle ole aiheutunut vahinkoa, sillä kyse on huomattavista määristä suhteessa asianomaisen tuotteen kokonaismäärään, mikä voi tehdä merkityksettömäksi Euroopan unioniin tuodun tuotteen loppuosalla olevan vaikutuksen. — Toiseksi se, ettei kantajien tilannetta ole määritetty nimenomaisesti, on kantajien mukaan ristiriidassa perussopimuksen (ja mainittujen oikeussääntöjen) kanssa siltä osin kuin johtaa sellaisen objektiivista vastuuta koskevan järjestelmän tai toisen teosta johtuvaa vastuuta koskevan järjestelmän käyttöön ottamiseen, joka on ristiriidassa oikeusvarmuutta ja luottamuksensuojaa koskevien perusperiaatteiden kanssa markkinahinnan ja kustannusten, jotka ovat selvästikin markkinakustannuksia, rakenteen vuoksi, minkä kantajat ovat esittäneet useaan kertaan komissiolle ja minkä komissio on jättänyt täysin huomiotta (samoin kuin se on jättänyt huomiotta Kiinan hallituksen kannat markkinataloutta koskevaan kysymykseen). Tämä on johtanut ilmeisiin lainvastaisuuksiin sekä asiakysymyksen osalta (normaaliarvoa, merkittäviä vääristymiä, mahdollisuutta saada luottoa, verotuksellista kohtelua, konkurssilainsäädäntöä, edustavaa maata ja edustavan maan valintaa koskevat käsitteet) että menettelyllisesti; nämä lainvastaisuudet esitetään tässä kanneperusteessa laajalti yksityiskohtaisesti ja niillä on ollut ilmeisen syrjivä ja vahingoittava vaikutus.
2)

Toinen kanneperuste: riidanalainen täytäntöönpanopäätös on asetuksen (EY) N:o 507/2006 4 artiklan vastainen, koska — edellytys, jonka mukaan direktiivin 2001/83/EY (2) 1 artiklan 28 a alakohdassa määritelty riski-hyötysuhde on positiivinen, ei toteudu — asetuksen (EY) N:o 507/2006 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukainen edellytys ei toteudu, koska ei ole todennäköistä, että hakija pystyisi toimittamaan täydelliset kliiniset tiedot — asetuksen (EY) N:o 507/2006 4 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukainen edellytys ei toteudu, koska ei ole olemassa sellaista puutteellisen lääketieteellisen hoidon tarvetta, joka voitaisiin täyttää lääkkeellä, jota varten myyntilupa on myönnetty — asetuksen (EY) N:o 507/2006 4 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukainen edellytys ei toteudu.
3)

Kolmas kanneperuste perustuu siihen, että kantajille on aiheutunut huomattavaa taloudellista haittaa erityisesti siitä syystä, että Trasta Komercbanka AS on asetettu selvitystilaan toimiluvan virheellisen peruuttamisen seurauksena.
1.

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on käyttänyt sääntöjenvastaisesti toimivaltaa jättääkseen tietyt määrät unionin rahoituksen ulkopuolelle asetuksen N:o 1306/2013 52 artiklan perusteella, mikä on vastoin asetuksen N:o 1605/2002 76 ja 78 artiklaa, asetuksen N:o 1698/2005 40 artiklan 3 kohtaa, asetuksen N:o 907/2014 12 artiklan 6 ja 7 kohtaa sekä oikeusvarmuuden, luottamuksensuojan ja hyvän hallinnon periaatteita — Komission olisi pitänyt, hyväksyttyään maaseudun kehittämistä koskevan Romanian ohjelman ohjelmakautta 2007–2013 koskevan oikaisun hyväksymisestä annetussa täytäntöönpanopäätöksessä C(2012) 3529 final alatoimenpiteeseen 1a liittyvien menojen laskutavat ja niiden tulokset, ottaa vastuu menoista siinä tapauksessa, että niiden olisi myöhemmässä tarkastuksessa katsottu olevan ristiriidassa asetuksen N:o 1698/2005 40 artiklan 3 kohdan kanssa. — Lisäksi komissio on virheellisesti päätellyt tarkastusten perusteella, että alatoimenpiteeseen 1a liittyvien hintojen laskutavat ovat johtaneet siihen, että tuensaajille on myönnetty liikaa tukea, ja se on siten rikkonut asetuksen N:o 1698/2005 40 artiklan 3 kohtaa. — Komissio on soveltanut virheellisesti sekä asetuksen N:o 907/2014 12 artiklan 6 ja 7 kohtaa että omia rahoitusoikaisujen laskemista koskevia suuntaviivojaan, kun se on ilmoittanut perusteen oikaisujen soveltamiselle ja oikaisujen luonteen. — Riidanalaisella päätöksellä loukataan luottamuksensuojan periaatetta tilanteessa, jossa komission on antaessaan täytäntöönpanopäätöksen C(2012) 3529 final, saanut Romanian viranomaisille ja tuensaajille aikaan perustellun luottamuksen siitä, että alatoimenpiteeseen 1a liittyvien menojen laskutavat ja niiden tulokset olivat asianmukaisia. — Komissio on toiminnallaan, johon liittyi toisistaan poikkeavia näkökantoja ja Romanian viranomaisille viiveellä annettu vastaus tilanteessa, jonka komissio oli itse aiheuttanut, loukannut oikeusvarmuuden ja hyvän hallinnon periaatteita.
1.

Ensimmäisen kanneperusteen mukaan kantajan ammatillista kokemusta on arvioitu selvästi virheellisesti – Pyyntöä ei ole käsitelty uudelleen henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohdan mukaisesti – Valintalautakunta on käyttänyt väärin harkintavaltaansa ja rikkonut henkilöstösääntöjen 27 artiklaa, koska se oli valinnut kantajaa haastatelleen lautakunnan jäsenen selvästi puutteellisin perustein – Kantajan esitettyihin kysymyksiin antamien vastausten uudelleentarkastelu on ollut epäasianmukaista – Velvollisuutta suorittaa objektiivinen vertailu hakijoiden välillä on jätetty noudattamatta ja yhdenvertaisen kohtelun ja yhtäläisten mahdollisuuksien periaatteita on loukattu.
1)

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan vastaaja on rikkonut varainhoitoasetuksen 160 artiklan 1 ja 2 kohtaa sekä varainhoitoasetuksen liitteessä I olevan 1 luvun 2 jakson 11 kohtaa ja loukannut hyvän hallinnon periaatetta, kun se on virheellisesti toteuttanut neuvottelumenettelyn ilman etukäteen julkaistavaa hankintailmoitusta 200 desinfiointirobotin hankkimiseksi, ja on näin tehnyt ilmeisen arviointivirheen.
1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen. Kantajat väittävät, että komissio oli ennen riidanalaisen päätöksen tekemistä antanut kantajille täsmällisiä vakuutteluja siitä, että ensinnäkin uusi, osat A, B ja C kattava käyttöoikeussopimus tehtäisiin tammikuussa 2021 hankintamenettelyssä OIB/2019/CPN/039, että toiseksi osien A ja B kattamia palveluja, joita kantajat tosiasiallisesti tarjoavat, koskevaa käyttöoikeussopimusta jatkettaisiin, mikäli julkinen hankintamenettely OIB/2019/CPN/0039 viivästyisi, siihen asti, kunnes komissio on valinnut uuden palveluntarjoajan, joka toteuttaisi mainitut palvelut, ja että kolmanneksi osia A ja C koskevia palveluja suorittavat työntekijät siirrettäisiin uuden palveluntarjoajan palvelukseen työehtosopimuksen nro 32 bis mukaisesti. Tällaisten täsmällisten vakuuttelujen, jotka annettiin vain muutama päivä ennen riidanalaisen päätöksen lähettämistä Cianolle, vuoksi kantajille on syntynyt perusteltuja odotuksia siitä, että osia A ja C koskevia palveluja suorittavat työntekijät siirtyisivät joka tapauksessa uuden palveluntarjoajan palvelukseen. On kuitenkin niin, että kun komissio on tehnyt riidanalaisen päätöksen, jolla on yksiselitteisesti peruutettu hankintamenettely OIB/2019/CPN/0039 jatkamatta osia A ja C koskevaa käyttöoikeussopimusta, se on estänyt näiden työntekijöiden siirron, koska yhtäkään uutta palveluntarjoajajaa ei valita lähitulevaisuudessa, ja toiminut olennaisesti vastoin antamiaan vakuutteluja. Näin ollen kantajat katsovat, että kun komissio on tällaisessa asiayhteydessä antanut riidanalaisen päätöksen, se on loukannut luottamuksensuojan periaatetta.
Kanne 27.1.2021 – Unkari v. komissio

(Asia T-57/21)

(2021/C 88/57)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Asianosaiset

Kantaja: Unkari (asiamiehet: M. Z. Fehér ja G. Koós)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii, unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 18.11.2020 annetun Euroopan komission täytäntöönpanopäätöksen (1) (EU) 2020/1734 siltä osin kuin se kohdistuu Unkariin ja jolla unionin rahoituksen ulkopuolelle suljetaan vuotta 2018 koskevat pinta-alatuet sillä perusteella, ettei paikan päällä suoritettavia tarkastuksia ole tehty riittävästi.

— velvoittaa Euroopan komission korvaamana oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen.

Kantajan mukaa komisiso on tulkinnut väärin täytäntöönpanoasetuksen 809/2014 (2) 35 artiklaan otettua ilmaisua ”toimivaltaisen viranomaisen on asianmukaisella tavalla korotettava paikalla tehtävissä tarkastuksissa seuraavana vuonna tarkastettavien tuensaajien prosenttimäärää”, ja päätynyt tämän väärän tulkinnan perusteella virheelliseen ratkaisukäytäntöön. Kantajan mukaan poissulkeminen perustuu siihen, että komissio on valmisteluasiakirjoissaan katsonut olevansa velvollinen noudattamaan tulkintaa, joka on sekä teknisesti väärä että asetuksen mainitun säännöksen kannalta tarkasteltuna epäasianmukainen.

Valmistelevia asiakirjoja laatiessaan komissio on käytännössä vienyt jäsenvaltioilta valtuudet päättää itse uusien tuensaajien prosenttiosuudesta, joka katsotaan tarpeelliseksi alistaa paikan päällä suoritettaviin tarkastuksiin. Riidan kohteena oleva poissulkeminen on lainvastainen, koska komissio on asetuksen säännösten vastaisesti vahvistanut tiettyä laskutapaa noudattaen tarkasti juuri sen lukumäärän, jolla tarkastuksia koskevaa prosenttiosuutta on korotettava, jotta tätä olisi pidettävä asianmukaisena. Lisäksi tätä on pidettävä teknisesti perusteettomana, koska komissio ei ole ottanut huomioon eri jäsenvaltioissa suorittavien tarkastusten välisiä eroja ja tehokkuutta.

(1) EUVL 2020, L 390, s. 10.

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 soveltamissäännöistä yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän, maaseudun kehittämistoimenpiteiden ja täydentävien ehtojen osalta 17.7.2014 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 809/2014 (EUVL 2014, L 227, s. 69).
C 72/34

Kanne 19.1.2021 – Amazon.com ym. v. komissio

(Asia T-19/21)

(2021/C 72/46)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Amazon.com, Inc. (Wilmington, Delaware, Yhdysvallat), Amazon Services Europe Sàrl (Luxemburg, Luxemburg), Amazon EU Sàrl (Luxemburg) ja Amazon Europe Core Sàrl (Luxemburg) (edustajat: asianajajat A. Komninos ja G. Tantulli)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan osittain Euroopan komission 10.11.2020 antaman päätöksen C(2020) 7692 final siltä osin kuin siinä jätetään Italia tutkinnan kohteen ja asetuksen N:o 1/2003 11 artiklan 6 kohdan mukaisten oikeudellisten seurausten ulkopuolelle

— velvoittamaan komission korvaamaan tähän oikeudenkäyntiin liittyvät kantajien kulut ja kustannukset.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat yhteen kanneperusteeseen, jonka mukaan Italia jätettiin riidanalaisessa päätöksessä sääntöjenvastaisesti asian AT.40703 soveltamisalan ja asetuksen N:o 1/2003 11 artiklan 6 kohdan mukaisten oikeudellisten seurausten ulkopuolelle. Riidanalaisessa päätöksessä rikottiin näin asetuksen N:o 1/2003 11 artiklan 6 kohtaa ja heikennettiin sen tehokasta vaikutusta ja/tai kierrettiin asetuksen N:o 1/2003 11 artiklan 6 kohtaa ja sen merkitystä.
Kanne 17.12.2020 – ExxonMobil Production Deutschland v. komissio

(Asia T-731/20)

(2021/C 44/80)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: ExxonMobil Production Deutschland GmbH (Hannover, Saksa) (edustajat: asianajajat S. Altenschmidt ja J. Hoss)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan Euroopan komission 8.12.2020 antaman päätöksen (viitenumero Ares (2020)7439507 – 08/12/2020) ja

— velvoittamaan vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vaatii käsiteltävällä kanteella kumottavaksi 8.12.2020 annetun päätöksen, jolla komissio kieltäytyi – välitoimimenettelyssä Verwaltungsgericht Berlinissä ja Umweltbundesamtin tätä koskevan hakemuksen yhteydessä – siirtämästä päästöoikeuksia sen varmistamiseksi tilapäisesti, että kantajalla on oikeus maksuttomiin päästöoikeuksiin unionin tuomioistuimen ennakkoratkaisupyynnöstä C-126/20 antaman tuomion tehokkaan vaikutuksen takaamiseksi.

Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kolmeen kanneperusteeseen.

1) Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komission 8.12.2020 antama päätös vaikuttaa kantajaan suoraan ja erikseen. Kantajalla on näin ollen kanneoikeus.

2) Toinen kanneperuste, jonka mukaan tilanteessa, jossa on kyse välitoimien määräämisestä kansallisessa tuomioistuimessa, komission on unionin oikeudessa vahvistetun tehokasta oikeussuojaa koskevan periaatteen nojalla myötävaikutettava sen varmistamiseen, että oikeutta päästöoikeuksien myöntämiseen ei menetetä.

3) Kolmas kanneperuste, jonka mukaan direktiivi 2003/87/EY (1) ja asetus (EU) N:o 389/2013 (2) muodostavat oikeudelliset puitteet tällaiselle myötävaikuttamiselle ja päästöoikeuksien siirrolle kansallisille tileille.

(1) Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY (EUVL 2003, L 275, s. 32)

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston päätösten N:o 280/2004/EY ja N:o 406/2009/EY mukaisen unionin rekisterin perustamisesta ja komission asetusten (EU) N:o 920/2010 ja (EU) N:o 1193/2011 kumoamisesta 2.5.2013 annettu komission asetus (EU) N:o 389/2013 (EUVL 2013, L 122, s. 1)
C 19/61

Kanne 9.11.2020 – Sam McKnight v. EUIPO – Carolina Herrera (COOL GIRL)

(Asia T-670/20)

(2021/C 19/65)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Sam McKnight Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat V. von Bomhard ja J. Fuhrmann)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Carolina Herrera Ltd (New York, New York, Yhdysvallat)

Menettely EUIPO:ssa

Hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröitävä sanamerkki COOL GIRL – Rekisteröintihakemus nro 16 681 975

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 25.8.2020 asiassa R 689/2019-4 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa riidanalaisen päätöksen

— velvoittaa vastaajan tai – jos Carolina Herrera liittyy oikeudenkäyntiin väliintulijana – väliintulijan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet
—

kumoamaan osittain asetusten (EY) N:o 1071/2009, (EY) N:o 1072/2009 ja (EU) N:o 1024/2012 muuttamisesta niiden mukauttamiseksi maantieliikenteen alan kehitykseen 15.7.2020 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2020/1055 1 artiklan 3 kohdan
C 433/59

Kanne 5.10.2020 – FZ ym. v. komissio

(Asia T-618/20)

(2020/C 433/73)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: FZ ja 17 muuta kantajaa (edustaja: asianajaja J.-N. Louis)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan komission päätöksen, jolla kantajien joulukuun 2019 palkkakuitit vahvistettiin, siltä osin kuin palkkakuiteissa sovellettiin ensimmäistä kertaa heidän palkkaukseensa sovellettavia uusia korjauskertoimia takautuvasti 1.4. ja 1.7.2019 lukien ja

— velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kanneperusteisiin, jotka koskevat Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) 64 ja 65 artiklan rikkomista, yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamista ostovoiman vastaavuuden osalta sekä ilmeistä arviointivirhettä.

Kantajat väittävät, että vahvistaessaan unionin ulkopuolella työskentelevien kantajien palkkaukseen sovellettavan korjauskertoimen EUROSTATin on kerättävä heidän asemapaikkaansa liittyvät erityiset tiedot siten kuin siitä määrätään yksityiskohtaisissa säännöissä henkilöstösääntöjen 64 ja 65 artiklan soveltamisesta, jotka on vahvistettu mainittujen henkilöstösääntöjen liitteessä XI.

He väittävät myös, että kertoimet, jotka on vahvistettu EUROSTATin, OECD:n ja YK:n välisessä kansainvälisessä yhteistyösopimuksessa, ovat laskeneet siten, että kun ne olivat vuoden 2018 tammikuussa 239,7, ne olivat vuoden 2019 tammikuussa 94,0, kun taas samana ajanjaksona YK:n henkilöstön palkkaukseen sovellettavia korjauskertoimia on korotettu inflaation huomioon ottamiseksi. Kongon frangin (CDF) arvo laski vuonna 2017 huomattavasti verrattuna dollariin (USD) ja euroon, ja tähän liittyi lisäksi merkittävä inflaatio, josta seurasi dollarimääräisten hintojen tuntuva nousu Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) analyysien mukaan.

Kantajien mukaan vastaaja ei ole selostanut, miten sovelletuissa kertoimissa otetaan huomioon nämä olennaiset seikat.
Kanne 5.10.2020 – Société des produits Nestlé v. EUIPO – Amigüitos pets & life (THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect)

(Asia T-616/20)

(2020/C 399/59)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Sveitsi) (edustajat: asianajajat A. Jaeger-Lenz ja C. Elkemann)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Amigüitos pets & life, SA (Murcia, Espanja)

Menettely EUIPO:ssa

Hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus EU-kuviomerkiksi THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect väreissä valkoinen, punainen ja musta – Rekisteröintihakemus nro 15 385 719

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 29.7.2020 asiassa R 424/2020-5 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa riidanalaisen päätöksen

— velvoittaa EUIPO:n korvaamaan unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut ja muun osapuolen valituslautakunnassa korvaamaan asian käsittelystä EUIPO:ssa aiheutuneet kulut.

Kanneperusteet

— Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 72 artiklan 6 kohtaa on rikottu.

— Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 91 artiklan 1 kohdan ensimmäistä virkettä on rikottu.

— Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 46 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, luettuna yhdessä 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa, on rikottu.
1.

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan asetuksen (EY) N:o 1225/2009 10 artiklan 1 kohtaa on rikottu ja taannehtivuuskiellon yleistä periaatetta on loukattu.
C 271/40

Kanne 29.5.2020 – Sogia Ellas v. komissio

(Asia T-347/20)

(2020/C 271/51)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Asianosaiset

Kantaja: Sogia Ellas AE (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat P. Bernitsas, M. Androulakaki, A. Patsalia ja E. Kalogiannis)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— ottaa kanteen tutkittavaksi

— kumoaa päätöksen kokonaan tai toissijaisesti siltä osin kuin se koskee kantajaa (1)

— toissijaisesti kumoaa päätöksen 2 artiklan siltä osin kuin siinä määrätään riidanalaisten tukimäärien perimisestä takaisin kokonaisuudessaan tai toissijaisesti siltä osin kuin se koskee kantajaa ja

— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

1) Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio on tulkinnut virheellisesti sitä ja jättänyt perustelematta sen, onko kyseessä valtiontuki: taloudellista etua, valikoivuutta ja kilpailun vääristymistä koskevat kriteerit eivät täyty.

2) Toinen kanneperuste, joka koskee sitä, että riidanalaisissa toimenpiteissä on kyse SEUT 107 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetuista sisämarkkinoille soveltuvista tuista.

3) Kolmas kanneperuste, joka perustuu hyvän hallinnon, etukäteisen kuulemisen ja päätöksen perustelemisen periaatteiden loukkaamiseen sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan rikkomiseen.

4) Neljäs kanneperuste, joka perustuu asetuksen (EY) N:o 659/1999 (2) 14 artiklan 1 kohdan ja asetuksen (EU) 2015/1589 (3) 16 artiklan 1 kohdan rikkomiseen sekä siihen, että päätös on tehty oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteiden vastaisesti.

5) Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että päätös on tehty suhteellisuusperiaatteen vastaisesti.

(1) Toimenpiteistä SA.39119 (2016/C) (ex 2015/NN) (ex 2014/CP), jotka Helleenien tasavalta on toteuttanut vuoden 2007 maastopaloihin liittyvinä korkotukina ja takauksina, 7.10.2019 annettu komission päätös (EU) 2020/394 (tiedoksiannettu numerolla C(2019) 7094) (EUVL 2020, L 76, s. 4).

(2) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL 1999, L 83, s. 1).

(3) Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13.7.2015 annettu neuvoston asetus (EU) 2015/1589 (EUVL 2015, L 248, s. 9).
1)

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan Euroopan komissio on soveltanut virheellisesti SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohtaa katsoessaan, että tuki on tarkoitettu Suomen taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen, ja jättäessään noudattamatta velvollisuutta verrata keskenään tuen edullisia vaikutuksia ja niitä epäedullisia vaikutuksia, jotka tuella on kaupankäynnin edellytyksiin ja vääristymättömän kilpailun ylläpitämiseen (ns. intressivertailu).
8)

Kahdeksannen kanneperusteen mukaan perusoikeuskirjan 16 artiklaa on rikottu ja suhteellisuusperiaatetta on loukattu, koska vastaaja on laskenut oikaisukertoimet sellaisen riskiprofiilin perusteella, jossa ei täysimääräisesti ja oikeasuhteisesti oteta huomioon sitä, että todennäköisyys kriisinratkaisuun on kantajan osalta selvästi pienempi.
2)

Toinen kanneperuste, Kantaja esittää toisessa kanneperusteessaan, että Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VIII oleva 18 artikla luettuna yhdessä 20 artiklan kanssa on syrjivä ja siten mitätön, koska palveluksessa olevilla virkamiehillä riittää yksi avioliittovuosi, jotta kyseessä katsotaan olevan vakiintunut suhde, jonka perusteella virkamiehen aviopuolisolla on virkamiehen kuoleman jälkeen oikeus perhe-eläkkeeseen ja sellaisten aviopuolisoiden, joka avioituvat virkamiesten kanssa vasta näiden eläkkeelle jäämisen jälkeen, on sen sijaan osoitettava olleensa naimissa viisi vuotta voidakseen saada perhe-eläkettä.
3.

Kolmannessa oikeudellisessa perusteessa väitetään, että asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 6 kohtaa, joka koskee osittaisen tutustumisoikeuden myöntämistä, on rikottu ja suhteellisuusperiaatetta on loukattu.