Asia C‑127/13 P

Guido Strack

vastaan

Euroopan komissio

”Muutoksenhaku — Oikeus tulla kuulluksi — Oikeus saada asiansa laillisen tuomioistuimen käsiteltäväksi — Oikeus tutustua toimielinten asiakirjoihin — Kyseessä oleviin asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden epääminen osittain — Alkuperäinen hylkäämispäätös — Implisiittisen hylkäämispäätöksen syntyminen — Implisiittisen hylkäämispäätöksen korvaaminen nimenomaisilla päätöksillä — Oikeussuojan tarve nimenomaisten hylkäämispäätösten tekemisen jälkeen — Poikkeukset tutustumisoikeudesta — Hyvää hallintoa koskevan intressin turvaaminen — Henkilötietojen ja taloudellisten etujen suojaaminen”

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 2.10.2014

(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten N:o 45/2001 8 artiklan b alakohta ja 18 artikla sekä N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan b alakohta)

Euroopan unionin toimielimet — Yleisön oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus N:o 1049/2001 — Poikkeukset oikeudesta tutustua asiakirjoihin — Yksityiselämän ja yksilön koskemattomuuden suoja — Asetuksen N:o 45/2001 säännösten täysimääräinen sovellettavuus — Hakijan velvollisuus osoittaa kyseisten henkilötietojen siirtämisen tarpeellisuus — Toimielimellä ei ole viran puolesta velvollisuutta tarkastaa siirtämisen oikeuttavien perustelujen olemassaoloa

Euroopan unionin toimielimet — Yleisön oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus N:o 1049/2001 — Hakemus, joka koskee erittäin suurta määrää asiakirjoja — Toimielimellä on poikkeuksellisesti oikeus jatkaa päätöksen tekemiselle asetettua määräaikaa — Toimielimellä ei ole mahdollisuutta hakea ratkaisua hakijan kanssa asetuksessa vahvistettujen määräaikojen muuttamiseksi — Toimielimellä on poikkeuksellisesti mahdollisuus evätä oikeus saada tutustua tiettyihin asiakirjoihin — Suhteellisuusperiaatteen noudattaminen

Ks. tuomion teksti. (ks. 24 ja 88–90 kohta)

Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetussa asetuksessa N:o 1049/2001 ei säädetä mahdollisuudesta poiketa sen 7 ja 8 artiklassa säädetyistä määräajoista, koska kyseiset määräajat ovat ratkaisevia kyseessä olevien toimielinten asiakirjoihin tutustumista koskevan menettelyn, jonka tavoitteena on mahdollistaa näihin asiakirjoihin tutustumista koskevien hakemusten nopea ja helppo käsittely, sujumisen kannalta. Tässä yhteydessä silloin, kun on kyse hakemuksesta, joka koskee erittäin pitkää asiakirjaa tai erittäin suurta määrää asiakirjoja, kyseisen asetuksen 8 artiklan 1 kohdassa säädettyä määräaikaa on mahdollista jatkaa poikkeuksellisesti pelkästään viidellätoista työpäivällä. Vaikka tällaisessa erityistapauksessa asianomainen toimielin voi mainitun asetuksen 6 artiklan 3 kohdan mukaan hakea kohtuullista ratkaisua sen henkilön kanssa, joka on hakenut oikeutta tutustua kyseisen toimielimen hallussa oleviin asiakirjoihin, kyseinen ratkaisu voi kuitenkin koskea ainoastaan pyydettyjen asiakirjojen sisältöä tai määrää. Hyvää hallintoa koskevan intressin turvaamiseksi toimielin voisi siis poikkeuksellisissa olosuhteissa evätä oikeuden tutustua tiettyihin asiakirjoihin sillä perusteella, että niiden sisällön ilmaisemiseen liittyvä työtaakka on suhteeton niihin tavoitteisiin nähden, joihin hakemuksella saada tutustua kyseessä oleviin asiakirjoihin pyritään. Suhteellisuusperiaatteeseen vetoamalla ei kuitenkaan ole mahdollista muuttaa asetuksessa N:o 1049/2001 säädettyjä määräaikoja oikeudellista epävarmuutta aiheuttamatta. (ks. 25, 26 ja 28 kohta)

Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetussa asetuksessa N:o 1049/2001 käyttöön otetun järjestelmän yhteydessä se, ettei asiakirjaa, johon halutaan tutustua, ole olemassa, tai se, ettei se ole asianomaisen toimielimen hallussa, ei johda mainitun asetuksen soveltamatta jättämiseen. Koska näet asetuksen N:o 1049/2001 8 artiklan 1 ja 3 kohdan mukaan viranomaiselta pyydettyihin asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden epääminen voidaan riitauttaa tuomioistuimissa riippumatta siitä, mihin perusteluun tämän tutustumista koskevan oikeuden epäämiseksi on vedottu, asianomaisilla olevan kanneoikeuden kannalta ei siis ole merkitystä sillä, että väitetään, että oikeus tutustua asiakirjoihin on evättävä jostakin asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklassa säädetystä syystä, tai että väitetään, että pyydettyä asiakirjaa ei ole olemassa. Muiden ratkaisujen johdosta valvonta, jota unionin tuomioistuimien on harjoitettava toimielinten asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden epäämisestä tehdyn päätöksen perusteltavuuden osalta, olisi mahdotonta, koska asianomaisen toimielimen kannalta olisi tuomioistuinvalvonnan välttämiseksi riittävää väittää, ettei asiakirjaa ole olemassa. Kyseessä olevan toimielimen on sitä vastoin vastattava hakijalle ja perusteltava mahdollisesti tuomioistuimessa se, ettei se ole antanut asiakirjaa tutustuttavaksi tällä perusteella Asetuksen N:o 1049/2001 11 artikla ja kyseisen asetuksen 6 artiklan 2 kohdassa säädetty avustamisvelvollisuus eivät sitä vastoin voi velvoittaa toimielintä laatimaan asiakirjaa, jota siltä on pyydetty mutta jota ei ole olemassa. (ks. 39–42 ja 46 kohta)

Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun asetuksen N:o 1049/2001 11 artiklassa säädetystä velvollisuudesta perustaa asiakirjarekisteri on todettava, että koska mainitussa asetuksessa ei sidota välittömästi yhteen kyseistä velvollisuutta sen 2 artiklan 1 kohdan mukaiseen oikeuteen tutustua asiakirjoihin, hakemuksella saada tutustua asiakirjoihin ei voida vaatia rekisteröintivelvollisuuden noudattamista. (ks. 44 kohta)

Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 12 artiklan mukaan unionin yleinen tuomioistuin vahvistaa perusteet, joiden mukaan asiat jaetaan jaostojen kesken, ja kyseinen päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Koska unionin yleisen tuomioistuimen presidentti voi tässä yhteydessä poiketa kyseisen päätöksen nojalla asioiden jakamista vuorojärjestyksessä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä varmistaakseen töiden tasapainoisen jakamisen ja koska kyseistä poikkeusta ei ole rajoitettu sovellettavaksi ainoastaan kannekirjelmän jättämisajankohtana, mikään ei estä sitä, että asia jaetaan uudelleen myöhemmin. Tämä tulkinta on omaksuttava varsinkin, kun asian uudelleen jakamisella töiden tasapainoisen jakamisen varmistamiseksi pyritään hyvän oikeudenkäytön vaatimusta noudattaen tavoitteeseen käsitellä asiat kohtuullisessa ajassa Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan toisen kohdan mukaisesti. Koska lisäksi asian alkuperäisen jakamisen tavoin asian uudelleen jakaminen toiselle ratkaisukokoonpanolle kuin sille, jolle asia alun perin jaettiin, ei anna asianosaisille oikeutta ottaa ennalta kantaa kyseiseen oikeudenkäytölliseen toimenpiteeseen, väite, jonka mukaan oikeutta tulla kuulluksi ennen kannetta koskevan asian jakamista uudelleen on loukattu, ei ole perusteltu. (ks. 50–53 kohta)

Silloin, kun ei ole olemassa mitään viitteitä siitä, että oikeudenkäynnin kesto unionin yleisessä tuomioistuimessa on vaikuttanut asian ratkaisun sisältöön, se, ettei tuomiota ole väitetysti annettu kohtuullisessa ajassa, ei voi johtaa kyseessä olevan tuomion kumoamiseen. (ks. 62 kohta)

Unionin yleisen tuomioistuimen, jonka käsittelee korvausvaatimusta, jossa vedotaan siihen, että oikeudenkäynti unionin yleisessä tuomioistuimessa on kestänyt väitetysti kohtuuttoman kauan, ja jolla on toimivalta SEUT 256 artiklan 1 kohdan nojalla, on otettava kantaa tällaiseen vaatimukseen ratkaisemalla asia sen oikeudenkäynnin, jonka kestoa on arvosteltu, taustalla olevan asian ratkaisseesta kokoonpanosta poikkeavassa kokoonpanossa. (ks. 64 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 70, 101, 102, 106, 107, 111 ja 115 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 73, 74, 76–78 ja 136 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 79 kohta)

Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun asetuksen N:o 1049/2001 nojalla tehdyn hakemuksen johdosta toimitetusta asiakirjasta poistettujen nimien koodaamista koskeva järjestelmällinen velvollisuus merkitsisi erityisen raskasta ja hyödytöntä työtaakkaa. Toimielimet voivat näet erityistapauksissa vedota hyvän hallinnon vaatimukseen sen jälkeen, kun ne ovat punninneet sillä henkilöllä, joka hakee oikeutta tutustua asiakirjoihin, olevaa intressiä ja hänen hakemuksensa käsittelystä aiheutuvaa työtaakkaa. (ks. 113 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 119 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 128, 130 ja 131 kohta)

Unionin tuomioistuimet eivät lähtökohtaisesti voi antaa määräyksiä toimielimelle, tai muuten ne loukkaavat hallintoviranomaisen oikeuksia. SEUT 264 artiklan mukaan niillä on ainoastaan mahdollisuus kumota riidanalainen toimi. Myöskään SEU 266 artiklassa ei määrätä mahdollisuudesta antaa määräys toimielimille. Tätä toteamusta ei voida kumota Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaan perustuvalla väitteellä, koska kyseisen artiklan tarkoituksena ei ole muuttaa perussopimuksissa määrättyä tuomioistuinvalvontaa koskevaa järjestelmää. (ks. 145–147 kohta)