Julkisasiamiehen ratkaisuehdotus Mischo 18 päivänä toukokuuta 2000. - Enso Española SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Muutoksenhaku - Kilpailu - EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta) - Perustelut - Yhdenvertaisuusperiaate - Oikeudenkäyntikulut. - Asia C-282/98 P.



Oikeustapauskokoelma 2000 sivu I-09817



Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset

1 Enso Española SA (jäljempänä Enso) on 23.7.1998 jättämällään valituskirjelmällä hakenut muutosta yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-348/94, Enso Española vastaan komissio, 14.5.1998 antamaan tuomioon(1) (jäljempänä valituksenalainen tuomio), jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on ratkaissut kanteen, jonka Enso oli nostanut EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta (IV/C/33.833 - Kartonki) 13 päivänä heinäkuuta 1994 tehdystä komission päätöksestä 94/601/EY(2) (jäljempänä päätös).

2 Päätöksessä määrättiin 19:lle yhteisössä kartonkia tuottavalle ja toimittavalle yritykselle sakkoja EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta) rikkomisesta.

3 Kanteessaan Enso vaati, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on kumottava päätös kokonaan tai osittain tai toissijaisesti alennettava sakkoa sekä velvoitettava komissio korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kulut ja korot, joita aiheutuu pankkitakauksen hankkimisesta tai siitä, että sakko mahdollisesti maksetaan kokonaan tai osittain.

4 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on valituksenalaisessa tuomiossa hyväksynyt Enson kanteen osittain siten, että se on kumonnut päätöksen siltä osin kuin kilpailusääntöjen rikkomisen kesto oli Enson osalta määritelty liian pitkäksi ja siltä osin kuin Enson oli katsottu osallistuneen markkinaosuuksien pysyttämistä koskeneeseen salaiseen yhteistyöhön sekä alentanut sakon 3 250 000 ecusta 1 200 000 ecuun; muilta osin kanne on hylätty.

5 Täydellinen selvitys Enson päätöstä kohtaan esittämistä väitteistä ja niistä syistä, joiden vuoksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on katsonut, että se voi hyväksyä nämä väitteet vain osittain, on valituksenalaisessa tuomiossa.

6 Enso vaatii valituksessaan, että yhteisöjen tuomioistuin

I kumoaa valituksenalaisen tuomion siltä osin kuin on kysymys esiin tuoduista valitusperusteista ja tekee tuomion kumoamisesta kaikki oikeudelliset päätelmät siitä riippumatta, ratkaiseeko se pääasian nimenomaisesti vai palauttaako se asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen, ja erityisesti

1) kumoaa valituksenalaisen tuomion siltä osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on katsonut, ettei päätöksessä ole sakon osalta rikottu EY:n perustamissopimuksen 190 artiklaa (josta on tullut EY 253 artikla), ja sen seurauksena kumoaa sakon päätöksen perustelujen puuttumisen vuoksi tai toissijaisesti alentaa sakkoa huomattavasti perustelujen riittämättömyyden vuoksi

2) toissijaisesti kumoaa valituksenalaisen tuomion siltä osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on katsonut, ettei komissio ole loukannut yhdenvertaisuusperiaatetta jättäessään huomiotta vaikutukset, joita aiheutui Espanjan pesetan devalvoitumisesta ecuun nähden, tai ainakin alentaa sakkoa devalvoitumisen huomioon ottamiseksi

3) toissijaisesti kumoaa valituksenalaisen tuomion siltä osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole velvoittanut komissiota korvaamaan ensimmäisessä oikeusasteessa kantajana olleelle asianosaiselle kaikkia niitä kuluja ja korkoja, joita tälle aiheutuu pankkitakauksen hankkimisesta tai siitä, että sakko mahdollisesti maksetaan kokonaan tai osittain, ja määrää, että sakolle maksettava korko alkaa juosta vasta siitä päivästä, jolloin valituksenalaisesta tuomiosta tulee täytäntöönpanokelpoinen, ja näin ollen velvoittaa komission korvaamaan pankkitakauksen hankkimisesta tai sakon maksamisesta aiheutuneet erääntyneet kulut ja korot

II velvoittaa komission korvaamaan yhteisöjen tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut ja lausuu myös komission velvollisuudesta korvata ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut, jos yhteisöjen tuomioistuin hyväksyy tässä valituksessa esitetyt väitteet kokonaan tai osittain.

7 Komissio, joka on valitusvaiheessa vastapuolena ja joka oli vastaajana ensimmäisessä oikeusasteessa, vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

- hylkää valituksen

- toissijaisesti palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen

- joka tapauksessa velvoittaa valittajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

8 Enso on esittänyt vaatimustensa tueksi seuraavat kolme valitusperustetta:

1) yhteisön oikeutta on rikottu, koska perustamissopimuksen 190 artiklaa on sovellettu ja tulkittu väärin siltä osin kuin on kysymys päätöksen perustelujen puuttumisesta

2) yhdenvertaisuusperiaatetta on loukattu, koska huomioon ei ole otettu Espanjan pesetan devalvoitumista ecuun nähden

3) yhteisön oikeutta on rikottu, koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päättely on epäjohdonmukaista siltä osin kuin komissiota ei ole velvoitettu korvaamaan pankkitakauksen hankkimisesta tai sakon maksamisesta aiheutuneita erääntyneitä kuluja ja korkoja.

9 Valitusperusteita tarkastellaan tarpeen vaatiessa yksityiskohtaisesti sitä mukaa kuin niitä käsitellään.

Ensimmäinen valitusperuste, joka koskee päätöksen perustelujen riittämättömyyttä sakon määräämisen osalta

10 Koska tämän valitusperusteen yhteydessä esitetyt väitteet vastaavat väitteitä, joita valittaja Mo och Domsjö AB on esittänyt asiassa C-283/98 P, viittaan tässä asiassa tänään esittämääni ratkaisuehdotukseen, jossa on selvitys syistä, joiden vuoksi valitusperuste on syytä hylätä.

Toinen valitusperuste, jonka mukaan yhdenvertaisuusperiaatetta on loukattu, koska valuuttakurssimuutoksia ei ole otettu huomioon

11 Koska valituksenalaiseen tuomioon tämän valitusperusteen yhteydessä kohdistetut väitteet vastaavat väitteitä, joita valittaja Sarrió SA on esittänyt asiassa C-291/98 P, viittaan tässä asiassa tänään esittämääni ratkaisuehdotukseen, jossa on selvitys niistä syistä, joiden vuoksi katson, että väitteet ovat perusteettomia ja että valituksenalaista tuomiota ei ole syytä kumoata niiden vuoksi.

Kolmas valitusperuste, joka koskee ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaisua, että komissiota ei velvoiteta korvaamaan eräitä valittajalle aiheutuneita kuluja

12 Tämä valitusperuste ei voi mitenkään menestyä syistä, jotka komissio on tuonut esiin ja joihin yhdyn täysin.

13 Valitusperuste ei ensinnäkään täytä yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 112 artiklan 1 kohdan c alakohdassa asetettuja vaatimuksia, koska siinä ei mainita, mitä yhteisön oikeuden säännöksiä ja määräyksiä tai periaatteita ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut tai loukannut.

14 Toiseksi on katsottava, että valitusperusteella muutetaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esitettyä vaatimusta, mikä on yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 113 artiklan 2 kohdan mukaan kiellettyä.

15 Valittaja on nimittäin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa vaatinut, että komissio on velvoitettava korvaamaan nämä samat kulut oikeudenkäyntikuluina.

16 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on aiheellisesti katsonut, että nämä kulut eivät kuulu oikeudenkäyntikulujen käsitteen alaisuuteen, sellaisena kuin tätä käsitettä tarkoitetaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 91 artiklan b alakohdassa.

17 Valittaja on todennäköisesti katsonut, että valituksenalainen tuomio on tältä kohdin oikea, mutta se ei ole luopunut ajatuksesta, että komission on vastattava kyseisistä kuluista, minkä vuoksi se vaatii valituksessaan, että komissio on velvoitettava korvaamaan kulut toisella perusteella. Tällainen vaatimus on ilman muuta jätettävä tutkimatta.

18 Kolmanneksi on todettava, että valitusperuste on selvästi perusteeton siinäkin tapauksessa, että sitä ei olisi jätettävä tutkimatta.

19 Jos yhteisöjen tuomioistuin hyväksyisi valitusperusteen, se kyseenalaistaisi samalla kertaa sekä sen, mitä EY:n perustamissopimuksen 185 artiklassa (josta on tullut EY 242 artikla) on määrätty siitä, ettei kanteella ole lykkäävää vaikutusta, että sen, että komission päätökset, joissa määrätään maksuvelvollisuus yksityisille oikeussubjekteille, ovat täytäntöönpanokelpoisia, siten kuin EY:n perustamissopimuksen 192 artiklassa (josta on tullut EY 256 artikla) määrätään; tämän vuoksi varon ehdottamasta yhteisöjen tuomioistuimelle valitusperusteen hyväksymistä.

Oikeudenkäyntikulut

20 Jos valittajan kaikki valitusperusteet hylätään ehdotukseni mukaisesti, valittajaan on syytä soveltaa yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohtaa.

Ratkaisuehdotus

21 Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin

- hylkää valituksen ja

- velvoittaa valittajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

(1) - Kok. 1998, s. II-1875.

(2) - EYVL L 243, s. 1.