ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Muutoksenhaku

–

Valitusperusteet

–

Tosiseikkojen virheellinen arviointi

–

Tutkimatta jättäminen

–

Unionin tuomioistuimen harjoittaman valvonnan piiriin ei kuulu selvitysaineiston arviointi, paitsi jos se on otettu huomioon vääristyneellä tavalla (SEUT 256 artiklan 1 kohdan toinen alakohta; Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäinen kohta) (ks. 31 kohta)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-106/09, adp Gauselmann vastaan SMHV, 9.9.2010 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi kanteen, jonka luokkiin 6, 9, 28, 35, 37, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita varten rekisteröidyn kansallisen sanamerkin ”Merkur” haltija oli nostanut sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 12.1.2009 tekemästä päätöksestä R 1266/2007-1, jolla hylättiin valitus väiteosaston päätöksestä, jolla oli hylätty valittajan tekemä väite, joka koski kuviomerkin ”Archer Maclean’s Mercury” rekisteröintiä luokkiin 9, 16 ja 28 kuuluvia tavaroita varten – Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) rikkominen – Sekaannusvaara – Arviointiperusteet

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

1) Valitus hylätään.

2) Adp Gauselmann GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Muutoksenhaku

–

Valitusperusteet

–

Unionin yleisessä tuomioistuimessa esitettyjen perusteiden ja perustelujen pelkkä toistaminen

–

Oikeudellisen virheen määrittämättä jättäminen

–

Tutkimatta jättäminen (SEUT 256 artikla; Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäinen kohta; unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 112 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 41 kohta)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-369/09, Quinta do Portal vastaan SMHV, 8.9.2010 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi kanteen SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 18.6.2009 (asia R 1012/2008-1) tekemästä päätöksestä, joka koskee Vallegre, Vinhos do Porto, SA:n ja Sociedade Quinta do Portal, SA:n välistä mitättömyysmenettelyä

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

1) Valitus hylätään.

2) Quinta do Portal SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Yhteisön tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Ehdottomat mitättömyysperusteet – Rekisteröinti vastoin asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 51 artiklan 1 kohdan a alakohta) (ks. 45–50 kohta)

2. Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Unionin tuomioistuimen harjoittaman valvonnan piiriin ei kuulu selvitysaineiston arviointi, paitsi jos se on otettu huomioon vääristyneellä tavalla (ks. 85 ja 86 kohta)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-234/06, Torresan vastaan SMHV, 19.11.2009 antamasta tuomiosta, jolla kyseinen tuomioistuin hylkäsi kanteen SMHV:n toisen valituslautakunnan 29.6.2006 tekemästä päätöksestä (asia R 517/2005-2), joka koski Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG:n ja Giampietro Torresanin välistä mitättömyysmenettelyä

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

1) Valitus hylätään.

2) Torresan velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Palvelujen tarjoamisen vapauden rajoitukset (EY 49

–

EY 55 artikla) (ks. 30 kohta ja määräysosa)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Ennakkoratkaisupyyntö – Rechtbank Breda – SEUT 56–SEUT 62 artiklan tulkinta – Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan rekisteröintivero kannetaan silloin, kun ajoneuvo otetaan ensimmäistä kertaa käyttöön kansallisessa tieverkossa

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

EY 49–EY 55 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan jäsenvaltiossa asuva tai sinne sijoittautunut henkilö, joka käyttää tässä jäsenvaltiossa toisessa jäsenvaltiossa rekisteröityä ja sieltä vuokralle otettua ajoneuvoa, on velvollinen maksamaan tämän ajoneuvon käyttöönotosta ensimmäiseksi mainitun jäsenvaltion teillä veron kokonaisuudessaan siten, että veron loppuosa, joka lasketaan sen ajan mukaan, jota ajoneuvoa on käytetty tässä tieverkossa, palautetaan ilman korkoa ajoneuvon käytön päättymisen jälkeen.
Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-498/04, Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group vastaan neuvosto, 17.6.2009 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi Zheijiang Xinan Chemical Industrial Group Co. Ltd:n osalta lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan glyfosaatin tuonnissa 24.9.2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1683/2004 (EUVL L 303, s. 1) 1 artiklan – Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22.12.1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (EYVL L 56, s. 1) 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan tulkinta – Markkinataloudessa toimivan yrityksen asema
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Tavaramerkit – Direktiivi 89/104 – Tavaramerkkiin perustuvat oikeudet – Oikeus kieltää tavaramerkillä varustettujen tavaroiden maahantuonti tai vienti – Käsite ”maahantuonti”

(Neuvoston direktiivin 89/104 5 artiklan 3 kohdan c alakohta)

2. Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Tavaramerkit – Direktiivi 89/104 – Tavaramerkkiin perustuvat oikeudet – Oikeus kieltää tavaramerkillä varustettujen alkuperäisten tavaroiden ensimmäinen liikkeelle laskeminen Euroopan talousalueella

(Neuvoston direktiivin 89/104 5 artikla ja 7 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

1. Silloin, kun kolmannesta maasta jäsenvaltioon lähetettyjä alkuperäisiä tavaroita ei ole vielä luovutettu vapaaseen liikkeeseen vaan ne on asetettu tullivarastointimenettelyyn, kyse ei ole ensimmäisen tavaramerkkidirektiivin 89/104 5 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetusta ”maahantuonnista”.

(ks. 18 kohta)

2. Ensimmäistä tavaramerkkidirektiiviä 89/104 ei voida tulkita siten, että siinä jätettäisiin jäsenvaltioille mahdollisuus säätää kansallisessa lainsäädännössään tavaramerkkiin kuuluvien oikeuksien sammumisesta sellaisten tavaroiden osalta, jotka on laskettu liikkeelle kolmansissa maissa. Direktiivin vaikutuksena on se, että tavaramerkin haltijalla olevat oikeudet sammuvat vain niissä tilanteissa, joissa tavarat on laskettu liikkeelle Euroopan talousalueella (ETA), ja se, että tavaramerkin haltija voi siten määrätä tavaramerkillään varustettujen tavaroiden ensimmäisestä liikkeelle laskemisesta ETA:ssa.

Tästä seuraa, että kun tavaramerkin haltija ei ole aikaisemmin laskenut tavaramerkillä varustettuja tavaroita liikkeelle ETA:ssa tai niitä ei ole aikaisemmin hänen suostumuksellaan laskettu liikkeelle ETA:ssa, haltijalla on direktiivin 5 artiklan mukaan yksinoikeus, jonka perusteella haltija saa kieltää muita muun muassa tuomasta maahan näitä tavaroita, tarjoamasta niitä, laskemasta niitä liikkeelle tai varastoimasta niitä tällaista tarkoitusta varten.

Direktiivin 5 artiklaa on näin ollen tulkittava siten, että tavaramerkin haltija voi estää ilman hänen suostumustaan tapahtuvan tällä tavaramerkillä varustettujen alkuperäisten tavaroiden ensimmäisen liikkeelle laskemisen ETA:ssa.

(ks. 22–24 ja 26 kohta sekä tuomiolauselma)
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Verotus – Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen – Liikevaihtoverot – Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä – Asiallinen soveltamisala (Neuvoston direktiivi 77/388) (ks. 18–20 kohta ja tuomiolauselma)

2. Verotus – Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen – Liikevaihtoverot – Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä – Kuudennessa direktiivissä säädetyt vapautukset – Luottojen myöntämisen vapauttaminen (Neuvoston direktiivin 77/388 13 artiklan B kohdan d alakohdan 1 alakohta) (ks. 18–20 kohta ja tuomiolauselma)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Ennakkoratkaisupyyntö – Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) – Vapautukset – Luottojen myöntäminen, välitys ja hallinnointi – Lainanantajan harjoittama koronkiskontatoiminta, joka on kansallisen lainsäädännön mukaan lainvastaista

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

Koronkiskontalainojen myöntäminen, joka kansallisen rikosoikeuden mukaan on rikkomus, kuuluu lainvastaisuudestaan huolimatta jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY soveltamisalaan. Tämän direktiivin 13 artiklan B kohdan d alakohdan 1 alakohtaa on tulkittava siten, ettei jäsenvaltio saa kantaa tästä toiminnasta arvonlisäveroa, koska toiminta, jossa rahamääräisiä lainoja myönnetään tavanomaisin koroin, on vapautettu tästä verosta.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Ehdottomat hylkäysperusteet – Hylkäysperusteiden tutkinta kunkin rekisteröintihakemuksessa tarkoitetun tavaran tai palvelun kannalta – Velvollisuus perustella rekisteröinnin epääminen – Laajuus

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohta ja 73 artikla)

2. Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Ehdottomat hylkäysperusteet – Eri hylkäysperusteiden tutkinta erikseen – Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b–d alakohdassa säädettyjen perusteiden soveltamisalojen osittainen päällekkäisyys

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

1. Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdassa mainittujen rekisteröinnin ehdottomien esteiden tutkimisen on yhtäältä koskettava kaikkia niitä tavaroita ja palveluja, joille tavaramerkin rekisteröintiä on haettu, ja toisaalta päätöksen, jolla toimivaltainen viranomainen epää tavaramerkin rekisteröinnin, on lähtökohtaisesti oltava perusteltu kunkin mainitun tavaran tai palvelun osalta.

Kuitenkin silloin, kun sama hylkäysperuste koskee tavaroiden tai palvelujen luokkaa tai ryhmää, toimivaltainen viranomainen voi antaa ainoastaan yhteiset perustelut kaikkien kyseessä olevien tavaroiden tai palvelujen osalta. Tämä toimivaltaisen viranomaisen mahdollisuus ei kuitenkaan saa rajoittaa sitä olennaista vaatimusta, että kaikki päätökset, joilla estetään yhteisön oikeudessa myönnetyn oikeuden käyttäminen, voidaan saattaa tuomioistuimen valvontaan tämän oikeuden tehokkaan suojaamisen varmistamiseksi, ja tämän valvonnan on näin ollen ulotuttava tämän päätöksen perusteluiden lainmukaisuuden tutkimiseen.

Yhtäältä tällainen mahdollisuus ulottuu vain tavaroihin ja palveluihin, joiden välillä on riittävän suora ja konkreettinen yhteys, jotta ne muodostavat kyseisten tavaroiden tai palvelujen riittävän yhtenäisen ryhmän. Toisaalta pelkästään kyseisten tavaroiden tai palvelujen kuuluminen samaan Nizzan sopimuksen mukaiseen luokkaan ei riitä tällaisen yhtenäisyyden toteamiseksi, koska näihin luokkiin kuuluu usein keskenään hyvin erilaisia tavaroita tai palveluja, joiden välillä ei välttämättä ole riittävän suoraa ja konkreettista yhteyttä.

(ks. 37–40 kohta)

2. Vaikka yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b–d alakohdassa lueteltujen ehdottomien rekisteröinnin hylkäysperusteiden soveltamisalat ovat tietyiltä osin päällekkäisiä, kukin mainitun asetuksen 7 artiklan 1 kohdassa lueteltu rekisteröinnin hylkäysperuste on kuitenkin muista hylkäysperusteista riippumaton ja edellyttää erillistä tarkastelua.

Ehdottomien hylkäysperusteiden välinen päällekkäisyys merkitsee sitä, että tavaroiden tai palvelujen ominaisuuksia kuvailevalta sanamerkiltä voi tämän vuoksi puuttua erottamiskyky näihin samoihin tavaroihin tai palveluihin nähden, tämän kuitenkaan rajoittamatta muiden perusteiden soveltamista, joilla voidaan perustella tätä erottamiskyvyn puuttumista.

(ks. 50 ja 52 kohta)
Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 15.1.2010 – Messer Group vastaan Air Products and Chemicals

(asia C‑579/08 P)

Muutoksenhaku – Työjärjestyksen 119 artikla – Yhteisön tavaramerkki – Asetus (EY) N:o 40/94 – 8 artiklan 1 kohdan b alakohta – Sanamerkit Ferromix, Inomix ja Alumix – Aikaisemmat tavaramerkit FERROMAXX, INOMAXX ja ALUMAXX – Tavaramerkin haltijan esittämä kielto – Kohdeyleisö – Samankaltaisuuden aste – Aikaisemman tavaramerkin heikko erottamiskyky – Sekaannusvaara

1. Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 51 kohta)

2. Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Tosiseikkojen ja todisteiden väärä arviointi – Tutkimatta jättäminen – Unionin tuomioistuimen harjoittama tosiseikkojen ja näytön arvioinnin valvonta – Tutkimatta jättäminen selvitysaineiston vääristämistä lukuun ottamatta (EY 225 artikla; Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan 1 kohta) (ks. 54 kohta)

3. Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Kyseisten tavaramerkkien samankaltaisuus – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 71–73 kohta)

Aihe

Valitus yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-305/06, T-306/06 ja T-307/06, Air Products and Chemicals vastaan SMHV, 15.10.2008 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) toisen valituslautakunnan 12.9.2006 tekemät päätökset hylätä luokkaan 1 kuuluvia tavaroita varten rekisteröityjen yhteisön sanamerkkien ”FERROMAXX”, ”INOMAXX” ja ”ALUMAXX” haltijan tekemät valitukset niistä mitättömyysosaston päätöksistä, joilla hylättiin osittain hakemuksia, jotka koskivat sanamerkkien ”Ferromix”, ”Inomix” ja ”Alumix” rekisteröintiä yhteisön tavaramerkeiksi luokkiin 1 ja 4 kuuluvia tavaroita varten, vastaan tehty väite

Ratkaisu

1) Valitus ja vastavalitus hylätään.

2) Messer Group GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvamaan Air Products and Chemicals Inc:n oikeudenkäyntikulut.
14

LFGB:n 43 §:ssä, jonka otsikkona on ”Näyttöönotto”, säädetään seuraavaa: ”(1) Valvontaa suorittamaan määrätyt henkilöt ja kiireellisissä tapauksissa poliisiviranomaiset ovat oikeutettuja vaatimaan valvontaa varten otettavaksi tai ottamaan itse valitsemistaan kohteista näytteitä näytteenottotodistusta vastaan. Siltä osin kuin tämän lain nojalla annetuissa säännöksissä ei toisin määrätä, osa näytteestä, tai jos näytettä ei voida tarkastuksen tarkoitusta vaarantamatta jakaa ominaisuuksiltaan samanlaisiin osiin, samasta erästä ja saman valmistajan tuotteesta kuin se, josta näyte otettiin – sikäli kuin sellainen on saatavilla –, oleva toinen samantyyppinen kappale on jätettävä säilytettäväksi näytteenottopaikalle; valmistaja voi luopua vaatimasta näytteen säilytettäväksi jättämistä. (2) Näytteenottopaikalle säilytettäväksi jätetyt näytteet on virallisesti suljettava tai sinetöitävä. Niihin on merkittävä näytteenottopäivämäärä ja päivämäärä, jonka jälkeen näytettä ei enää pidetä suljettuna tai sinetöitynä näytteenä. (3) Sen, jonka säilytettäväksi näyte on jätetty ja joka ei ole valmistaja, on varastoitava näyte asianmukaisesti ja säilytettävä sitä siten ja toimitettava se valmistajan vaatimuksesta ja tämän kustannuksella ja vastuulla valmistajan määräämälle elintarvikelainsäädännön säännösten mukaisesti hyväksytylle yksityiselle asiantuntijalle tutkimusta varten. – –”
Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 13.11.2008 – Kastrinaki vastaan AHEPA

(yhdistetyt asiat C‑180/08 ja C-186/08)

Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta – Direktiivi 89/48/ETY – Tutkintotodistusten tunnustaminen – Opintojen suorittaminen ”vapaata opetusta antavassa laitoksessa”, jota vastaanottava jäsenvaltio ei ole tunnustanut oppilaitokseksi – Psykologia

Henkilöiden vapaa liikkuvuus – Sijoittautumisvapaus – Työntekijät – Vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustaminen – Direktiivi 89/48 (Neuvoston direktiivin 89/48 3 artikla) (ks. 50–53 kohta ja tuomiolauselma)

Aihe

Ennakkoratkaisupyyntö – Dioikitiko Efeteio Thessalonikis – Vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21.12.1988 annetun neuvoston direktiivin 89/48/ETY (EYVL L 19, s. 16) 1, 2, 3 ja 4 artiklan tulkinta – EY 39 artiklan 1 kohdan, EY 10 artiklan 1 kohdan, EY 43 artiklan, EY 47 artiklan 1 kohdan, EY 49, EY 55, EY 149 ja EY 150 artiklan tulkinta – Jäsenvaltion kansalainen, joka on toiminut säännellyssä ammatissa vastaanottavassa jäsenvaltiossa sekä ennen sitä, kun hänen akateemisten opintojen päätteeksi toisesta jäsenvaltiosta saatujen muodollista pätevyyttä osoittavien asiakirjojensa ammatillinen vastaavuus on tunnustettu, että tämän jälkeen – Yliopisto-opintojen suorittaminen aikaisemmin osittain franchising-sopimuksen perusteella sellaisessa laitoksessa, jota vastaanottava jäsenvaltio ei ole tunnustanut yliopistolliseksi oppilaitokseksi – Mahdollisuus estää työntekijää harjoittamasta ammattitoimintaansa sen vuoksi, ettei tällaisia muodollista kelpoisuutta osoittavia asiakirjoja ole tunnustettu

Ratkaisu

Vastaanottavan jäsenvaltion viranomaisten on vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21.12.1988 annetun neuvoston direktiivin 89/48/ETY 3 artiklan nojalla annettava jäsenvaltion kansalaisen, jolla on tässä direktiivissä tarkoitettu tutkintotodistus, jonka toisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on myöntänyt, harjoittaa ammattitoimintaansa samoin edellytyksin kuin kansallisten tutkintotodistusten haltijoiden, vaikka

– tämän tutkintotodistuksen mukaan koulutus on hankittu kokonaan tai osittain vastaanottavassa jäsenvaltiossa sijaitsevassa laitoksessa, jota ei tämän jälkimmäisen jäsenvaltion lainsäädännössä tunnusteta oppilaitokseksi ja

– toimivaltaiset kansalliset viranomaiset eivät ole tunnustaneet tätä tutkintotodistusta.
Valitus yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-88/06, Dorel Juvenile Group vastaan SMHV, 24.1.2008 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on hylännyt kanteen, jolla on vaadittu kumottavaksi sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) toisen valituslautakunnan 11.1.2006 tekemä päätös R 616/2004-2, jolla on hylätty valitus tutkijan päätöksestä, jolla on hylätty sanamerkin ”SAFETY 1st” rekisteröiminen luokkiin 12, 20, 21 ja 28 kuuluvia tavaroita varten – Tavaramerkin erottamiskyky – Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 11) 7 artiklan 1 kohdan b alakohta
Jäsenvaltioiden laillisilla työmarkkinoilla työskentelevien turkkilaisten työntekijöiden syrjintää palkkauksen ja muiden työehtojen osalta koskevaa kieltoa, sellaisena kuin se on ilmaistu Brysselissä 23.11.1970 allekirjoitetun sen lisäpöytäkirjan 37 artiklassa, joka on yhteisön puolesta tehty, hyväksytty ja vahvistettu 19.12.1972 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2760/72 ja joka on liitetty Euroopan talousyhteisön ja Turkin välillä tehtyyn assosiaatiosopimukseen, jonka Turkin tasavalta ja Euroopan talousyhteisön jäsenvaltiot sekä yhteisö ovat allekirjoittaneet 12.9.1963 Ankarassa ja joka on tehty, hyväksytty ja vahvistettu yhteisön puolesta 23.12.1963 tehdyllä neuvoston päätöksellä 64/732/ETY, sekä assosiaation kehittämisestä 19.9.1980 tehdyn assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 10 artiklan 1 kohdassa, on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että jäsenvaltioon sijoittautuneessa seurassa laillisesti ammattilaisurheilijana työskentelevään Turkin kansalaiseen sovelletaan kyseisen jäsenvaltion urheiluliiton asettamaa sääntöä, jonka mukaan seurat saavat peluuttaa valtakunnallisissa kilpailuissa vain rajoitettua määrää sellaisista kolmansista valtioista kotoisin olevia pelaajia, jotka eivät ole Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen sopimuspuolia.
3.

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Kansallisesta tavaramerkistä muodostuva aikaisempi tavaramerkki (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 48 ja 49 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Kansainväliset sopimukset – Yhteisön tekemät sopimukset – Välitön oikeusvaikutus

(ETY:n ja Turkin välisen assosiaatiosopimuksen lisäpöytäkirjan 37 artikla; ETY–Turkki-assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 10 artiklan 1 kohta)

2. Kansainväliset sopimukset – ETY:n ja Turkin välinen assosiaatiosopimus – Työntekijät – Yhdenvertainen kohtelu

(ETY:n ja Turkin välisen assosiaatiosopimuksen lisäpöytäkirjan 37 artikla; ETY–Turkki-assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 10 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

1. ETY:n ja Turkin välisen assosiaatiosopimuksen liitteenä olevan lisäpöytäkirjan 37 artiklan sanamuoto ei mitenkään olennaisesti eroa yhteisöjen ja Slovakian välisen assosiaatiosopimuksen 38 artiklan 1 kohdan ja yhteisöjen ja Venäjän kumppanuussopimuksen 23 artiklan 1 kohdan sanamuodosta, joissa asetetaan selvä, täsmällinen ja ehdoton jäsenvaltioita koskeva kielto kohdella kyseisen kolmannen valtion työntekijöitä työehdoissa, palkkauksessa ja irtisanomisessa omiin kansalaisiinsa nähden syrjivästi heidän kansalaisuutensa perusteella. Yksityiset voivat näin ollen vedota näihin määräyksiin jäsenvaltioiden tuomioistuimissa.

Päätöksen N:o 1/80 10 artiklan 1 kohdassa, jossa toistetaan edellä mainitun lisäpöytäkirjan 37 artiklassa ilmaistu sääntö, asetetaan jäsenvaltioille selvä, täsmällinen ja ehdoton kielto syrjiä kansalaisuuden perusteella turkkilaisia siirtotyöläisiä, jotka työskentelevät näiden valtioiden laillisilla työmarkkinoilla, palkkauksen ja muiden työehtojen osalta.

(ks. 28 ja 29 kohta)

2. Jäsenvaltioiden laillisilla työmarkkinoilla työskentelevien turkkilaisten työntekijöiden syrjintää palkkauksen ja muiden työehtojen osalta koskevaa kieltoa, sellaisena kuin se on ilmaistu ETY:n ja Turkin välisen assosiaatiosopimuksen liitteenä olevan lisäpöytäkirjan 37 artiklassa ja mainitulla sopimuksella perustetun assosiaationeuvoston assosiaation kehittämisestä tekemän päätöksen N:o 1/80 10 artiklan 1 kohdassa, on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että jäsenvaltioon sijoittautuneessa seurassa laillisesti ammattilaisurheilijana työskentelevään Turkin kansalaiseen sovelletaan kyseisen jäsenvaltion urheiluliiton asettamaa sääntöä, jonka mukaan seurat saavat peluuttaa valtakunnallisissa kilpailuissa vain rajoitettua määrää sellaisista kolmansista valtioista kotoisin olevia pelaajia, jotka eivät ole Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen sopimuspuolia.

(ks. 32 kohta ja tuomiolauselma)