Asetuksen N:o 44/2001 34 artiklan 1 alakohdassa säädettyä, oikeusjärjestyksen perusteita koskevaa poikkeusta voidaan näin ollen soveltaa ainoastaan, jos toisessa jäsenvaltiossa annetun tuomion tunnustaminen tai täytäntöönpano olisi kestämättömällä tavalla ristiriidassa jäsenvaltion, jossa tunnustamista tai täytäntöönpanoa pyydetään, oikeusjärjestyksen kanssa sen vuoksi, että tällä tunnustamisella tai täytäntöönpanolla loukattaisiin jotakin perustavanlaatuista periaatetta. Jotta noudatettaisiin kieltoa tutkia ulkomainen tuomio uudelleen sen sisältämän asiaratkaisun osalta, kyseessä on oltava sellaisen oikeussäännön ilmeinen rikkominen, jota pidetään jäsenvaltion, jossa tunnustamista tai täytäntöönpanoa pyydetään, oikeusjärjestyksessä olennaisen tärkeänä, tai sellaisen oikeuden ilmeinen loukkaaminen, jota pidetään tässä oikeusjärjestyksessä perustavanlaatuisena.

Tässä yhteydessä on niin, että koska asetuksen N:o 44/2001 36 artiklassa ja 45 artiklan 2 kohdassa kielletään se, että jäsenvaltion, jossa tunnustamista tai täytäntöönpanoa pyydetään, tuomioistuin kieltäytyisi tunnustamasta tai panemasta täytäntöön tuomiota pelkästään sillä perusteella, että tuomiojäsenvaltion tuomioistuimen soveltama oikeussääntö poikkeaa oikeussäännöstä, jota jäsenvaltion, jossa tunnustamista tai täytäntöönpanoa pyydetään, tuomioistuin olisi soveltanut, jos asia olisi saatettu sen ratkaistavaksi. Jäsenvaltion, jossa tunnustamista tai täytäntöönpanoa pyydetään, tuomioistuin ei voi myöskään tutkia, pitävätkö tuomiojäsenvaltion tuomioistuimen arvioinnit oikeudellisista seikoista ja tosiseikoista paikkansa.

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla annetun asetuksen N:o 44/2001 34 artiklan 1 alakohdassa tarkoitettua oikeusjärjestyksen perusteita (ordre public) koskevaa käsitettä on tulkittava suppeasti, koska sillä rajoitetaan yhden asetuksella tavoitellun perustavanlaatuisen päämäärän toteuttamista ja siihen voidaan vedota ainoastaan poikkeustilanteissa.

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla annetun asetuksen N:o 44/2001 34 artiklan 1 alakohtaa, luettuna Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan valossa, on tulkittava siten, että jäsenvaltion tuomioistuimen antaman määräyksen, joka on annettu kuulematta sitä ennen sellaisia kolmansia, joiden oikeuksiin määräys voi vaikuttaa, tunnustamisen ja täytäntöönpanon ei ole katsottava olevan selkeästi vastoin sen jäsenvaltion oikeusjärjestyksen perusteita (ordre public), missä tunnustamista pyydetään, eikä näissä säännöksissä tarkoitettua oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevaa oikeutta, koska mainittujen kolmansien on mahdollista puolustaa oikeuksiaan tässä tuomioistuimessa.

Ensinnäkin asetus N:o 44/2001, joka perustuu keskinäiseen luottamukseen lainkäytössä unionissa, perustuu perustavanlaatuiseen ajatukseen siitä, että yksityisten on lähtökohtaisesti käytettävä kaikki oikeussuojakeinot, jotka niillä tuomiojäsenvaltion lainsäädännön mukaan on käytettävissä. Lukuun ottamatta erityisiä olosuhteita, jotka tekevät tuomiojäsenvaltion oikeussuojakeinojen käytön liian vaikeaksi tai mahdottomaksi, yksityisten on kyseisessä jäsenvaltiossa käytettävä kaikkia käytettävissä olevia oikeussuojakeinoja estääkseen oikeusjärjestyksen perusteiden loukkaamisen aiemmassa vaiheessa.

Tässä asiayhteydessä tehokkaita oikeussuojakeinoja koskeva järjestelmä – joka perustuu jäsenvaltion lainsäädäntöön, jonka nojalla kolmas, jolle annetaan tiedoksi määräys, vaikka hän ei ollut osapuolena tuomiojäsenvaltion tuomioistuimessa käydyssä menettelyssä, vaikka häntä ei ole kuultu ja vaikka määräys voi vaikuttaa hänen oikeuksiinsa, voi hakea tuossa tuomioistuimessa muutosta kyseiseen määräykseen ja vaatia sen muuttamista tai kumoamista – täyttää vaatimukset sellaisten menettelyllisten takeiden osalta, joilla jokaiselle kolmannelle, jota asia koskee, varmistetaan tosiasiallinen mahdollisuus riitauttaa tuomiojäsenvaltion tuomioistuimen toteuttama toimenpide. Tästä seuraa, ettei voida katsoa, että mainitulla järjestelmällä rikotaan perusoikeuskirjan 47 artiklaa.

Toiseksi on niin, että jos sen jäsenvaltion, jossa tunnustamista tai täytäntöönpanoa pyydetään, tuomioistuin voisi arvioida, onko kolmannella, joka ei ollut osapuolena tuomiojäsenvaltion tuomioistuimessa käydyssä menettelyssä, mahdollisesti oikeuksia, joihin tämä vetoaa ulkomaisen tuomion tunnustamista tai täytäntöönpanoa vastaan, kyseinen tuomioistuin voisi joutua tutkimaan mainitun tuomion asiaratkaisun. Tällainen tutkinta olisi selvästi vastoin asetuksen N:o 44/2001 36 artiklaa ja 45 artiklan 2 kohtaa, joiden mukaan ulkomaista tuomiota ei saa sen sisältämän asiaratkaisun osalta ottaa missään tapauksessa uudelleen tutkittavaksi.

(ks. 47–50 ja 52–54 kohta sekä tuomiolauselma)