Jotta virkamies voisi saada henkilöstösääntöjen 59 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun sairausloman, hänen on osoitettava olevansa kykenemätön hoitamaan tehtäviään sairauden tai tapaturman vuoksi. Tältä osin mikäli esitetty lääkärintodistus synnyttää olettaman poissaolon luvallisuudesta, henkilöstösääntöjen 59 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan, jonka mukaan ”virkamiestä voidaan vaatia käymään toimielimen järjestämässä lääkärintarkastuksessa”, tarkoituksena on tämän olettamuksen kumoaminen. Kun luvallisuutta koskeva olettama on kumottu, virkamies ei ole enää kykenemätön hoitamaan tehtäviään sairauden tai tapaturman vuoksi, jolloin hänen on joko osoitettava, että hän on edelleenkin kykenemätön hoitamaan tehtäviään, esittämällä uusi lääkärintodistus, tai muuten hänen on ryhdyttävä hoitamaan tehtäviään tarkistusluonteisen lääkärintarkastuksen suorittaneen Jääkärin määräämänä ajankohtana.

Ristiriita, joka voi esiintyä lääketieteellisten johtopäätösten osalta virkamiestä hoitavan lääkärin antaman lääkärintodistuksen ja sen todistuksen välillä, jonka tarkistusluonteisen lääkärintarkastuksen suorittanut lääkäri on antanut toimielimen järjestämässä tarkastuksessa, ei sellaisenaan ole henkilöstösääntöjen 59 artiklan 3 kohdan mukainen riitautus, koska tarkistusluonteisen lääkärintarkastuksen suorittaneen lääkärin johtopäätökset, joilla ei ole taannehtivaa vaikutusta, eivät aseta kyseenalaisiksi hoitavan lääkärin aikaisemmin esittämiä johtopäätöksiä. Tämän vuoksi tällaisessa tapauksessa toimielimellä ei henkilöstösääntöjen 59 artiklan mukaan ei ole velvollisuutta saattaa asiaa työkyvyttömyyslautakunnan käsiteltäväksi.

Mikäli virkamiehen mielestä tarkistusluonteisen lääkärintarkastuksen suorittaneen lääkärin johtopäätökset ovat perusteettomia, hänen on osoitettava uudelleen työkyvyttömyytensä. Hänen poissaolonsa katsotaan uudelleen luvalliseksi siitä ajankohdasta alkaen kuin hän on esittänyt uuden todistuksen työkyvyttömyydestään. Mikäli toimielin aikoo järjestää uuden tarkastuksen hoitavan lääkärin antaman toisen todistuksen esittämisen jälkeen, on tehtävä ero sen mukaan, koskeeko toinen todistus jotain toista sairautta kuin mistä ensimmäinen todistus oli annettu. Mikäli näin on, eriävää mielipidettä, jonka tarkistusluonteisen lääkärintarkastuksen suorittanut lääkäri on antanut toisen tarkistuksen jälkeen, ei voida pitää riitautuksena, jolloin asian saattaminen työkyvyttömyyslautakunnan käsiteltäväksi ei ole tarpeen. Mikäli sitä vastoin ei käy ilmi, että toinen työkyvyttömyyttä koskeva todistus liittyy eri sairauteen, erossa, joka on hoitavan lääkärin antaman lääkärintodistuksen ja sen todistuksen välillä, jonka tarkistusluonteisen lääkärintarkastuksen suorittanut lääkäri on antanut, on kyse - siinä tapauksessa, että molemmat todistukset on annettu lyhyen ajan sisällä - tosiasiallisesta riitautuksesta, jolloin jonkin muun elimen on ratkaistava asia. Tällöin asia on henkilöstösääntöjen 59 artiklan 3 kohdan mukaisesti saatettava työkyvyttömyyslautakunnan käsiteltäväksi.

(ks. 53-61 kohta)

Viittaukset: asia C-18/91 P. Vv. parlamentti, 19.6.1992(Kok. 1992, s. I-3997,33 kohta) ja asia T-527/93, O v. komissio, 26.1.1995 (Kok. H. 1995, s. II-29. 36 kohta).