Asia T-222/04

Italian tasavalta

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Valtiontuet — Italian viranomaisten tietyille julkisia palveluja tuottaville yrityksille verovapautuksien ja halpakorkoisten lainojen muodossa myöntämiä tukia koskeva ohjelma — Päätös, jossa tuet todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomiksi — Voimassa olevat tuet vai uudet tuet — EY 86 artiklan 2 kohta”

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (laajennettu kahdeksas jaosto) 11.6.2009 II ‐ 1881

Tuomion tiivistelmä

Komissiolla ei ole silloin, kun se tarkastaa, vaikuttavatko tuet jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja vääristävätkö ne tai uhkaavatko ne vääristää kilpailua, velvollisuutta osoittaa, että tuet todella vaikuttavat jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja että kilpailu tosiaankin vääristyy, vaan komission on ainoastaan tutkittava, ovatko nämä tuet omiaan vaikuttamaan kyseiseen kauppaan ja vääristämään kilpailua. Komissio voi rajoittaa tukiohjelman osalta tehtävän tutkimuksen kyseisen ohjelman ominaispiirteisiin arvioidessaan päätöksensä perustelukappaleissa sitä, voiko kyseinen ohjelma hyödyttää olennaisesti sellaisia yrityksiä, jotka toimivat jäsenvaltioiden välisessä kaupassa, kun otetaan huomioon yksityiskohtaiset säännöt, joista ohjelmassa säädetään. Kaikki yhteisön markkinoilla toimintaansa harjoittavalle yritykselle myönnettävä tuki voi lisäksi vääristää kilpailua ja vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Ei ole myöskään olemassa tiettyä rajaa tai prosenttilukua, jonka alittavan toimenpiteen osalta voitaisiin katsoa, että sillä ei ole vaikutusta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Tuen suhteellisen vähäinen merkitys tai tukea saavan yrityksen suhteellisen vaatimaton koko ei nimittäin lähtökohtaisesti sulje pois sitä mahdollisuutta, että tuki vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Siltä osin kuin on kyse valtioiden väliseen kauppaan vaikuttamista koskevasta edellytyksestä se, että valtion toimenpiteen edunsaajayritys toimii ainoastaan kansallisilla markkinoillaan tai alkuperäisellä alueellaan, ei ole ratkaisevaa. Kyseinen toimenpide vaikuttaa näet valtioiden väliseen kauppaan, kun muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneiden yritysten mahdollisuudet tarjota palvelujaan asianomaisen jäsenvaltion markkinoilla ovat vähäisemmät. (ks. 41–44 ja 55 kohta)

EY 87 artiklan 1 kohdan mukaan on ratkaistava, onko tietyssä oikeudellisessa järjestelmässä jokin kansallinen toimenpide omiaan suosimaan jotakin yritystä tai tuotannonalaa verrattuna muihin, jotka ovat kyseisellä järjestelmällä tavoitellun päämäärän kannalta siihen rinnastettavassa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa. Tuen käsitteen piiriin kuuluvat vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kaikki toimenpiteet, jotka eivät ole avustuksia sanan suppeassa merkityksessä mutta jotka eri tavoin alentavat yrityksen vastattavaksi tavallisesti kuuluvia kustannuksia ja ovat siten sekä luonteeltaan että vaikutuksiltaan avustusten kaltaisia. Tältä osin kolmivuotinen yhteisöverosta vapautus, jolla alennetaan yrityksen vastattavaksi tavallisesti kuuluvia kustannuksia ja vapautuksen piiriin kuuluville myönnetään tästä syystä taloudellinen etu verrattuna yrityksiin, jotka ovat normaalisti velvollisia maksamaan veroa, on valtiontukea. Lisäksi on niin, että valtion tai valtion määräysvallassa olevan elimen yritykselle myöntämät lainat, joiden perusteella yritykseen sovelletaan edullisempia ehtoja kuin mitä siihen olisi sovellettu pääomamarkkinoilla, ovat valtiontukea. Tältä osin on perusteltua, että komissio ottaa viitekoroksi aluetukiohjelmien arvioimista varten vahvistetun koron, sellaisena kuin se julkaistaan säännöllisin väliajoin virallisessa lehdessä. Kyse on alennetuista korkokannoista, joita sovelletaan terveisiin yrityksiin ja joita olisi käytetty siinä tapauksessa, että riidanalainen ohjelma olisi ilmoitettu, sen selvittämiseen, onko kyse tuesta. (ks. 60, 61, 63, 67 ja 70 kohta)

Valtiontukia koskevan päätöksen osalta komissiolla on päätöksensä perusteluissa velvollisuus tuoda esille ainakin ne olosuhteet, joissa tuki on myönnetty, jos niiden perusteella on mahdollista osoittaa, että tuki saattaa vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Sillä ei sitä vastoin ole velvollisuutta esittää jo myönnettyjen tukien todellista vaikutusta. Jos näin olisi, tällä vaatimuksella päädyttäisiin suosimaan jäsenvaltioita, jotka maksavat tukia EY 88 artiklan 3 kohdassa määrättyä ilmoittamisvelvollisuutta rikkoen, niiden vahingoksi, jotka ilmoittavat tuista niiden valmisteluvaiheessa. (ks. 78 kohta)

EY 88 artiklan määräysten sisällöstä ja niiden tavoitteista ilmenee, että tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettuina voimassa olevina tukina on pidettävä tukia, jotka olivat voimassa ennen EY:n perustamissopimuksen voimaantuloa, ja tukia, jotka on voitu panna sääntöjen mukaisesti täytäntöön EY 88 artiklan 3 kohdassa määrättyjen edellytysten täyttyessä, kun taas uusina tukina, joita tässä viimeksi mainitussa määräyksessä määrätty ilmoittamisvelvollisuus koskee, on pidettävä toimenpiteitä, joilla aiotaan ottaa käyttöön tai muuttaa tukea, ja on täsmennettävä, että muutokset voivat koskea joko voimassa olevia tukia tai alkuperäisiä suunnitelmia, joista on ilmoitettu komissiolle. Kun muutos vaikuttaa alkuperäisen ohjelman olennaiseen sisältöön, kyseinen ohjelma on muuttunut uudeksi tukiohjelmaksi. Tällaisesta olennaisesta muutoksesta ei kuitenkaan voi olla kyse, jos uusi elementti on selvästi erotettavissa alkuperäisestä ohjelmasta. (ks. 90 ja 94 kohta)