Julkisasiamiehen ratkaisuehdotus Elmer 15 päivänä lokakuuta 1996. - Belgian kuningaskunta ja Saksan liittotasavalta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Banaanit - Yhteinen markkinajärjestely - Luonnonkatastrofi - Tuontikiintiö - Mukautus ja jakaminen. - Yhdistetyt asiat C-9/95, C-23/95 ja C-156/95.



Oikeustapauskokoelma 1997 sivu I-00645



Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset

1 Komission asetusten (EY) N:o 2791/94(1) ja (EY) N:o 510/95(2) 1 artiklan 2 kohdassa ja 2 artiklassa (jäljempänä Debbie-asetukset) myönnetään niille toimijoille, jotka ryhmänä tai suoraan edustavat yhteisön ja AKT-valtioiden(3) banaanintuottajia, joiden banaanintuotantoa hirmumyrsky Debbie vahingoitti syyskuussa 1994, kaikkiaan 98 900 tonnin tariffikiintiö kolmansien maiden banaanien ja muiden kuin perinteisten AKT-banaanien tuontia varten.

2 Nyt käsiteltävänä olevassa asiassa Belgian kuningaskunta ja Saksan liittotasavalta vaativat yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan edellä mainitut säännökset muun muassa sillä perusteella, että banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä 13 päivänä helmikuuta 1993 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 404/93(4) (jäljempänä perusasetus) ei anneta komissiolle riittävää oikeudellista perustaa Debbie-asetusten edellä mainittujen säännösten antamiseen.

Asiaa koskevat oikeussäännöt ja tosiseikat

3 Ennen perusasetuksen voimaantuloa 1.7.1993 jäsenvaltioissa olivat voimassa erilaiset kansalliset järjestelmät. Ne voidaan jakaa kahteen ryhmään. Toisessa ryhmässä, johon muun muassa Ranska, Espanja ja Yhdistynyt kuningaskunta kuuluivat, omalle tuotannolle ja AKT-tuotannolle oli varattu etusija, kun taas toisen ryhmän, johon muun muassa Saksa, Belgia ja Alankomaat kuuluivat, järjestelmä oli siinä mielessä avoin, että Latinalaisesta Amerikasta voitiin tuoda banaaneja ilman määrällistä rajoitusta.(5)

4 Perusasetus perustuu perustamissopimukseen, erityisesti yhteisen maatalouspolitiikan suuntaviivojen täytäntöönpanoa koskeviin 42 ja 43 artiklaan, joiden tavoitteena on 39 artiklan 1 kohdan mukaan muun muassa

" - -

b) taata - - maatalousväestölle kohtuullinen elintaso erityisesti lisäämällä maataloudessa työskentelevien henkeä kohti laskettuja tuloja;

c) vakauttaa markkinat;

d) varmistaa tarvikkeiden saatavuus;

e) taata kohtuulliset kuluttajahinnat."

5 Perusasetuksen johdanto-osa sisältää muun muassa seuraavat perustelut:

"tämän yhteisen markkinajärjestelyn on yhteisön etuuskohtelua ja yhteisön monia kansainvälisiä velvollisuuksia noudattaen mahdollistettava yhteisössä sekä perinteisesti toimittajina olleissa AKT-valtioissa tuotettujen banaanien myynti yhteisön markkinoilla sekä tuottajille että kuluttajille kohtuullisin hinnoin ja siten, että tuottajille taataan riittävät tulot rajoittamatta muista toimittajina olevista kolmansista maista peräisin olevien banaanien tuontia [kolmas perustelukappale],

- -

vuosittain laadittavassa arviossa on esitettävä yhteisön tuotannon ja kulutuksen kehitysnäkymät; tätä arviota on voitava tarkistaa vuoden aikana olojen, erityisesti ilmasto-olojen, perusteella [yhdeksäs perustelukappale],

yhteisössä korjattujen banaanien sekä Lomén sopimukseen kuuluvien sopimusten mukaisesti AKT-valtioista peräisin olevien tuotteiden tyydyttävän kaupan pitämisen mahdollistamiseksi siten, että perinteinen kaupankäynti säilyisi mahdollisimman pitkälti, olisi säädettävä vuosittain vahvistettavasta tariffikiintiöstä; tämän kiintiön rajoissa yhtäältä kolmansista maista tuoduista banaaneista olisi kannettava tällä hetkellä kannettavaa tullitariffin tullia vastaava tulli, joka on 100 ecua tonnilta(6), ja toisaalta AKT-valtioista tuotujen muiden kuin perinteisten banaanien olisi edellä mainittujen sopimusten mukaisesti oltava tullittomia; tariffikiintiön muuttamisen varmistamiseksi arviossa todetun yhteisön kysynnän kehityksen perusteella on syytä antaa säännös [10. perustelukappale],

tariffikiintiöön kuulumattomasta tuonnista on kannettava tasoltaan riittävän korkea tulli, jotta mahdollistettaisiin hyväksytyin edellytyksin yhteisön tuotannon sekä perinteisten AKT-määrien myynti(7) [11. perustelukappale],

- -

nykyisten kauppayhteyksien katkeamisen välttämiseksi siten, että kaupan pitämisen rakenteiden tietty kehitys kuitenkin mahdollistetaan kustakin edellä määritetystä luokasta, on annettava toimijan kaupan pitämän keskimääräisen banaanimäärän perusteella erillinen tuontitodistus kaikille toimijoille niiden kolmen edeltävän vuoden aikana, joista on saatavilla tilastotietoja [14. perustelukappale]".

6 Perusasetuksen III osastossa on säännöksiä yhteisön tuotannolle myönnettävästä tasaustuesta. Asetuksen 12 artiklan 2 kohdan mukaan yhteisössä tuotettujen ja kaupan pidettävien banaanien tasaustukeen oikeuttavaksi enimmäismääräksi vahvistetaan 854 000 tonnia (nettopaino). Tämä määrä jaetaan yhteisön tuotantoalueiden kesken seuraavasti:

1) Kanarian saaret 420 000 tonnia;

2) Guadeloupe 150 000 tonnia;

3) Martinique 219 000 tonnia;

4) Madeira, Azorit ja Algarve 50 000 tonnia;

5) Kreeta ja Lakonia 15 000 tonnia.

Tasaustuki lasketaan kiinteän viitetulon ja kyseisen vuoden aikana todellisuudessa saadun keskimääräisen tuotantotulon välisen erotuksen perusteella.

7 Perusasetuksen IV osastossa on säännökset kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan järjestelmästä. Perusasetuksen 15 artiklassa (asetuksella N:o 3290/90 tehdyn muutoksen jälkeen 15 a artikla) määritellään "perinteiset AKT-banaanit" viittaamalla tietyille valtioille myönnettyihin asetuksen liitteessä vahvistettuihin banaanimääriin. Liitteestä selviää, että kokonaismäärä on 857 700 tonnia, joista Saint Lucialle jaetaan 127 000 tonnia ja Dominicalle 71 000 tonnia. "Muut kuin perinteiset AKT-banaanit" ovat banaaneja, jotka tuodaan AKT-valtioista liitteessä kyseisen valtion osalta vahvistettujen määrien lisäksi tai sellaisista AKT-valtioista, joita ei ole mainittu liitteessä. "Kolmansien maiden banaaneiksi" on määritelty muista kolmansista maista kuin AKT-valtioista tuodut banaanit, mikä käytännössä tarkoittaa Latinalaisen Amerikan tuottajien banaaneja.

8 Perusasetuksessa on lisäksi seuraavat asiaan liittyvät säännökset:

"16 artikla

1. Yhteisön tuotannosta ja kulutuksesta sekä tuonnista ja viennistä on laadittava arvio vuosittain.

2. Tämä arvio laaditaan seuraavien tietojen perusteella:

- saatavilla olevat yhteisössä kuluneen vuoden aikana kaupan pidettyjen ja alkuperän mukaan jaoteltujen banaanien määriä koskevat tiedot,

- yhteisön banaanien tuotantoa ja kaupan pitämistä koskevat arviot,

- perinteisten AKT-banaanien tuontia koskevat arviot,

- kulutusta koskevat arviot, jotka perustuvat erityisesti kulutuksen viimeaikaisiin suuntauksiin ja markkinahintojen kehitykseen.

3. Arviota voidaan tarkistaa markkinointivuoden aikana tarvittaessa ja erityisesti tuotanto- tai tuontiedellytyksiin vaikuttavien erityisolojen vaikutusten huomioon ottamiseksi. Tässä tapauksessa 18 artiklassa säädettyä tariffikiintiötä mukautetaan 27 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.

- -

18 artikla

1. Kolmansien maiden banaanien ja muiden kuin perinteisten AKT-banaanien tuonnin tariffikiintiöksi vahvistetaan vuosittain 2,2 miljoonaa(8) tonnia/nettopaino.

- -

Jos 16 artiklassa tarkoitetun arvion perusteella määritetty yhteisön kysyntä kasvaa, kiintiötä on korotettava 27 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Tämä tarkistus tehdään tarvittaessa ennen kyseistä markkinointivuotta edeltävää 30 päivää marraskuuta.

- -

19 artikla

1. Tariffikiintiöksi vahvistetaan 1 päivästä heinäkuuta 1993:

a) 66,5 prosenttia sellaisten toimijoiden luokalle, jotka ovat pitäneet kaupan kolmansien maiden banaaneja ja/tai muita kuin perinteisiä AKT-banaaneja;

b) 30 prosenttia sellaisten toimijoiden luokalle, jotka ovat pitäneet kaupan yhteisön banaaneja ja/tai perinteisiä AKT-banaaneja;

c) 3,5 prosenttia sellaisten yhteisöön sijoittautuneiden toimijoiden luokalle, jotka ovat alkaneet pitää kaupan vuodesta 1992 alkaen muita kuin yhteisön banaaneja ja/tai muita kuin perinteisiä AKT-banaaneja.

- -

2. Kukin toimija saa kullekin 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen toimijoiden luokalle erillisten laskutoimitusten mukaisesti tuontitodistukset keskimääräisen banaanien määrän perusteella, jonka toimija on myynyt kolmen viimeisen vuoden aikana, joista on saatavissa tietoja. Edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen toimijoiden luokan osalta huomioon otetaan kolmansien maiden banaanien ja/tai muiden kuin perinteisten AKT-banaanien myynnin määrät. Edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen toimijoiden osalta on otettava huomioon perinteisten AKT-banaanien ja/tai yhteisön banaanien myynti. - -

- -

4. Jos tariffikiintiötä korotetaan, käytettävissä oleva lisämäärä jaetaan edellä 1 kohdassa tarkoitetuille toimijoiden luokille edellä olevien kohtien säännösten mukaisesti.

20 artikla

Komissio antaa ja tarkistaa 16 artiklassa tarkoitetun arvion 27 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.

Komissio antaa yksityiskohtaiset säännöt tämän osaston soveltamisesta samaa menettelyä noudattaen. Nämä yksityiskohtaiset säännöt voivat koskea erityisesti:

- todistusten antamista, niiden voimassaoloaikaa, siirrettävyyden edellytyksiä sekä tarvittavien vakuuksien mekanismia koskevia lisätoimenpiteitä; nämä yksityiskohtaiset säännöt voivat käsittää myös peruuttamisajan määrittämisen,

- todistusten antamisen taajuutta,

- 19 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettujen kaupan pidettyjen banaanien vähimmäismäärää,

- toimenpiteitä, jotka takaavat 18 artiklan 1 kohdassa säädetyssä tariffikiintiössä tuotujen banaanien lähtöisyyden ja alkuperän,

- toimenpiteitä, joita tarvitaan yhteisön perustamissopimuksen 228 artiklan mukaisesti tekemien sopimusten velvoitteiden noudattamiseksi.

V OSASTO

Yleiset säännökset

- -

26 artikla

1. Perustetaan banaanien hallintokomitea, jäljempänä 'komitea', joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtaja on komission edustaja.

- -

27 artikla

1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa komitean käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jonkin jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.

2. Komission edustaja tekee ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa näistä toimenpiteistä määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä äänten enemmistöllä.

3. Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi. Jos toimenpiteet eivät kuitenkaan ole komitean lausunnon mukaisia, komissio ilmoittaa niistä viipymättä neuvostolle. Siinä tapauksessa komissio voi lykätä päättämiensä toimenpiteiden soveltamista enintään yhdellä kuukaudella ilmoituksen tekopäivästä.

Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin yhden kuukauden kuluessa.

- -

30 artikla

Jos heinäkuusta 1993 alkaen on tarpeen helpottaa erityistoimenpiteillä siirtymistä ennen tämän asetuksen voimaantuloa olevista järjestelmistä tämän asetuksen järjestelmään, erityisesti merkittävien vaikeuksien voittamiseksi, komissio toteuttaa kaikki tarpeellisina pitämänsä siirtymätoimenpiteet 27 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen."

9 Banaanien tuontia yhteisöön koskevan järjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 10 päivänä kesäkuuta 1993 annetussa komission asetuksessa (ETY) N:o 1442/93(9) on tarkempia tariffikiintiön rajoissa tapahtuvaa tuontia ja perinteisten AKT-banaanien tuontia koskevia säännöksiä.

10 Kuten banaanien tuotantoa ja kulutusta yhteisössä sekä tuontia ja vientiä vuonna 1994 koskevasta arviosta 29 päivänä syyskuuta 1994 tehdystä komission päätöksestä 94/654/EY(10) ilmenee, perusasetuksen 16 artiklan mukaisesti laaditaan vuosittainen arvio, jonka pääasiallisena tavoitteena on selvittää, mitkä ovat banaanien tuotannon ja kulutuksen näkymät yhteisössä ja kuinka paljon banaaneja tuodaan AKT-valtioista, jotta voidaan arvioida, mikä on yhteisön hankintatarve ja mikä on asianmukainen tariffikiintiö. Lisäksi päätöksestä ilmenee, että arviota on tarkistettava mahdollisimman pian hirmumyrsky Debbien vuoksi perusasetuksen 16 artiklan 3 kohdan mukaisesti, mutta että tarkistus voidaan tehdä vain tilanteen lopullisen arvion perusteella, mikä ei vielä ole mahdollista. Päätöksen liitteen mukaan yhteisön tuotannon määräksi vahvistetaan 643 000 tonnia, perinteisen AKT-tuonnin määräksi 666 000 tonnia ja tariffikiintiön määräksi 2 118 000 tonnia.

11 Komissio antoi 16.11.1994 perusasetuksen ja erityisesti sen 16 artiklan 3 kohdan sekä 20 ja 30 artiklan nojalla ensimmäisen Debbie-asetuksen, jossa on muun muassa seuraavat perustelukappaleet:

"trooppinen hirmumyrsky Debbie aiheutti 10 päivänä syyskuuta 1994 vakavia vauriota banaaniviljelmillä yhteisön alueella Martiniquessa ja Guadeloupessa sekä AKT-valtioissa Saint Luciassa ja Dominicassa; näiden poikkeuksellisten olosuhteiden vaikutukset näkyvät vahingoittuneiden alueiden tuotannossa heinäkuuhun 1995 asti ja häiritsevät huomattavasti tuontia yhteisöön ja yhteisön markkinoiden hankintatilannetta vuoden 1994 viimeisen neljänneksen aikana; tästä saattaa olla seurauksena markkinahintojen huomattava nousu tietyillä yhteisön alueilla [toinen perustelukappale],

asetuksen (ETY) N:o 404/93 16 artiklan 3 kohdassa säädetään, että pakottavassa tapauksessa ja erityisesti poikkeuksellisten tuotannon tai tuonnin edellytyksiin vaikuttavien olosuhteiden huomioon ottamiseksi arvioitu tase voidaan tarkistaa, ja edellä mainitussa tapauksessa mukautetaan tariffikiintiö [kolmas perustelukappale],

tariffikiintiön mukauttamisen avulla olisi voitava varmistaa riittävät toimitukset yhteisön markkinoille vuoden 1994 loppuun ja lisäksi toimijoille, jotka edustavat ryhmänä tai suoraan niitä vahinkoja kärsineitä banaanintuottajia, jotka jos asianmukaisia toimenpiteitä ei toteuteta, ovat vaarassa menettää pysyvästi perinteiset markkinansa yhteisössä [neljäs perustelukappale],

toteutettavien toimenpiteiden on oltava asetuksen (ETY) N:o 404/93 30 artiklan mukaisesti luonteeltaan erityisiä ja tilapäisiä; ennen uuden yhteisen markkinajärjestelyn voimaantuloa 1 päivänä heinäkuuta 1993, olemassa olleisiin kansallisiin markkinajärjestelyihin kuului toimia, joilla varmistettiin pakottavissa tapauksissa tai hirmumyrsky Debbien kaltaisissa poikkeuksellisissa olosuhteissa yhteisön markkinoiden hankinta muilta tavarantoimittajilta, kuitenkin niin, että kyseisten poikkeuksellisten olosuhteiden uhreiksi joutuneiden toimijoiden edut turvattiin [viides perustelukappale],

- -

ennen kyseisen sopimuksen varsinaista täytäntöönpanoa olisi toteutettava vastaavia toimenpiteitä niiden yhteisön tuottaja-alueiden sekä Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden (AKT) osalta, jotka ovat edellä mainittujen poikkeuksellisten olosuhteiden uhreja; toimenpiteisiin on kuuluttava luvan myöntäminen niille toimijoille, jotka ovat kärsineet vahinkoja siitä, että yhteisön markkinoille ei voida hankkia tuhoutuneilta tuotantoalueilta peräisin olevia banaaneja, tuoda tämän korvauksena banaaneja kolmansista maista ja muita kuin perinteisiä banaaneja AKT-valtioista; olisi säädettävä lisäksi, että tämän toimenpiteen mukaisesti yhteisön markkinoilla kaupan pidetyt määrät otetaan huomioon hyvissä ajoin asianomaisten toimijoiden tulevien vuosien tariffikiintiöiden viitemäärien määrittämiseksi; kyseisistä toimenpiteistä saatava etu on myönnettävä tosiasiallisesti, kyseisen vahingon suuruuden perusteella todellista vahinkoa kärsineille toimijoille, joiden ei ole mahdollista saada korvauksia [seitsemäs perustelukappale]".

Asetuksen 1 artiklan 1 kohdan mukaan vuoden 1994 tariffikiintiöksi vahvistettu 2 118 000 nettopainotonnia korotetaan 53 400 tonnilla 2 171 400 nettopainotonniin. Nämä lisämäärät jaetaan 1 artiklan 2 kohdan mukaisesti Martiniquesta (30 000 tonnia), Guadeloupesta (5 900 tonnia), Saint Luciasta (14 800 tonnia) ja Dominicasta (2 700 tonnia) yhteisöön banaaneja hankkiville toimijoille.

Asetuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaan 1 artiklassa mainitut määrät annetaan toimijoille, jotka

"- edustavat hirmumyrsky Debbien vaikutuksista kärsineitä banaanintuottajia ryhmänä tai suoraan ja

- vuoden 1994 viimeisen neljänneksen aikana eivät voi hankkia omaan lukuunsa yhteisön markkinoille 1 artiklan 2 kohdassa mainituilta alueilta peräisin olevia banaaneja hirmumyrsky Debbien aiheuttamien vahinkojen vuoksi."

12 Komissio vahvisti 18.11.1994 arvion vuodelle 1994 ensimmäisen Debbie-asetuksen mukaisesti.(11) Arvio yhteisön tuotannosta vahvistettiin 607 100 tonniksi ja perinteisten AKT-banaanien tuonnista 648 500 tonniksi.

13 22.12.1994 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 3290/94(12) muutettiin perusasetuksen tiettyjä säännöksiä yhteisön Uruguayn kierroksen yhteydessä hyväksymien velvoitteiden perusteella.

14 Komissio antoi asetuksen N:o 3290/94 täydentämiseksi asetuksella (EY) N:o 478/95(13) (jäljempänä asetus N:o 478/95) tiettyjä täydentäviä ja muuttavia yksityiskohtaisia sääntöjä. Tämän asetuksen 1 artiklan 1 kohdan mukaan tietyille liitteessä I mainituille maille myönnetään erityisosuuksia, jotka ovat osa tariffikiintiötä.(14) Dominikaaniselle tasavallalle, Belizelle, Norsunluurannikolle, Kamerunille ja muille AKT-valtioille myönnetään muita kuin perinteisiä AKT-banaaneja koskeva 90 000 tonnin kokonaiskiintiö. Asetuksen 1 artiklan 2 kohdassa säädetään seuraavaa: "Jos tariffikiintiötä korotetaan asetuksen (ETY) N:o 404/93 18 artiklan 1 kohtaa soveltaen, liitteessä I olevissa taulukoissa 1 ja 3 mainituille toimittajamaille tai toimittajamaaryhmille myönnettyjä määriä korotetaan esitettyä jakoa noudattaen."

Asetuksen 2 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jos toimittajamaa ei ylivoimaisen esteen takia pysty viemään yhteisön alueelle sille myönnettyä määrää kokonaan tai osittain, se voi toimittaa yhteisön markkinoille muusta sellaisesta maasta peräisin olevia tuotteita, jolle on myönnetty erityisosuus.

15 Asetuksella N:o 510/95(15), joka on toinen Debbie-asetus, korotettiin vuoden 1995 tariffikiintiötä 45 500 tonnilla 2 200 000 tonnista 2 245 500 tonniin. Tämä lisämäärä jaettiin toimijoille, jotka hankkivat banaaneja yhteisöön Martiniquesta (28 000 tonnia), Guadeloupesta (3 600 tonnia) sekä Saint Luciasta ja Dominicasta (13 900 tonnia). Muilta osin tämä vuoden 1995 ensimmäiselle neljännekselle sovellettava asetus on samanlainen ensimmäisen Debbie-asetuksen kanssa.

16 Komissio teki 6.4.1995 perusasetuksen muuttamisesta ehdotuksen, johon nimenomaisesti oli lisätty mahdollisuus poiketa 19 artiklassa vahvistetusta jakoperusteesta, mikä oli tarkoitettu ylivoimaisen esteen tilanteita varten.(16) Komission ehdotusta ei ole vielä hyväksytty.

Asianosaisten vaatimukset

17 Belgian kuningaskunta ja Saksan liittotasavalta vaativat 16.1.1995 (asiassa C-9/95) ja 2.2.1995 (asiassa C-23/95) nostamissaan kanteissa ensimmäisen Debbie-asetuksen 1 artiklan 2 kohdan ja 2 artiklan kumoamista. Belgian kuningaskunta vaatii lisäksi 17.5.1995 nostamassaan kanteessa (asiassa C-156/95) toisen Debbie-asetuksen 1 artiklan 2 kohdan ja 2 artiklan kumoamista.

18 Belgian kuningaskunta ja Saksan liittotasavalta väittävät, että perusasetuksen 16 artiklan 3 kohta, 20 artikla ja 30 artikla, joihin Debbie-asetukset sanamuotonsa mukaan perustuvat, eivät ole riittävä oikeudellinen perusta. Saksan liittotasavalta väittää lisäksi, että Debbie-asetukset eivät ole riittävän perusteltuja.

19 Komissio vaatii Ranskan tasavallan ja Yhdistyneen kuningaskunnan tukemana kanteiden hylkäämistä.

Perusasetuksen 20 artikla ja 16 artiklan 3 kohta

20 Belgian ja Saksan hallitus väittävät, että perusasetuksen 16 artiklan 3 kohta ei ole riittävä oikeudellinen perusta 19 artiklan 4 ja 1 kohdassa säädetystä jakoperusteesta poikkeamiselle; artiklan 1 kohdan mukaan tariffikiintiöksi vahvistetaan 66,5 prosenttia A-luokan toimijoille, 30 prosenttia B-luokan toimijoille ja 3,5 prosenttia C-luokan toimijoille. Se seikka, että 16 artiklan 3 kohdassa käytetään ilmaisua "mukautetaan" sen sijaan, että siinä käytettäisiin 18 ja 19 artiklassa olevaa ilmaisua "korotetaan", johtuu siitä, että kiintiöitä voidaan sekä korottaa että alentaa. Jos tariffikiintiötä alennetaan, jako on jo tapahtunut. Tämän vuoksi ei ole mitään syytä viitata 19 artiklan 4 kohdassa alentamiseen. Tämän vuoksi kyse ei ole perusasetuksen säännösten täsmentämisestä tai täydentämisestä sen 20 artiklassa tarkoitetulla tavalla. Asetuksessa N:o 478/95 tehty uusi jako tuottajamaiden kesken on tässä asiassa merkityksetön, koska siitä ei seuraa poikkeamista perusasetuksen jakoperusteesta.

21 Komissio ja Yhdistynyt kuningaskunta väittävät, että Debbie-asetukset perustuvat perusasetuksen 16 artiklan 3 kohtaan ja 20 artiklaan. Perusasetuksen 19 artiklan 4 kohta koskee niiden mukaan ainoastaan 18 artiklan 1 kohdan mukaista kysynnän kasvusta johtuvaa tariffikiintiön korotusta. Asetuksen 16 artiklan 3 kohta koskee toista tapausta, nimittäin kiintiön mukauttamista erityisolojen perusteella. Komissiolla on tämän säännöksen perusteella mahdollisuus säätää jaosta konkreettiset olosuhteet huomioon ottaen 27 artiklassa säädettyä hallintokomiteamenettelyä noudattaen. Debbie-asetuksissa vahvistettujen määrien jakaminen perusasetuksen 19 artiklan 1 kohdan mukaista jakoperustetta käyttäen johtaisi kohtuuttomaan lopputulokseen. Vahinkoja kärsineillä tuottajilla ja näistä riippuvaisilla tuojilla ei ole mahdollisuutta jatkaa toimituksiaan ja tavanomaisia kauppasuhteitaan muulla tavoin kuin niin, että niille myönnetään tätä tarkoitusta varten tietty määrä kolmansien maiden banaaneja ja muita kuin perinteisiä AKT-banaaneja. Muutoin tuojat, jotka eivät ole kärsineet trooppisen hirmumyrskyn Debbien vaikutuksista, saisivat perusteetonta etua. Tuonnin tai kaupan pitämisen vähenemisellä olisi haitallinen vaikutus kyseisten toimijoiden viitemääriin, ja näille myönnettäisiin tulevina kolmena vuotena vähemmän tuontitodistuksia kolmansien maiden banaaneille.

22 Aloitan kannanottoni viittaamalla siihen, että yhteisöjen tuomioistuin on asiassa Alankomaat vastaan komissio 17.10.1995 antamassaan tuomiossa(17) todennut, että " - - ainoastaan komissio pystyy seuraamaan jatkuvasti ja tarkkaavaisesti maatalousmarkkinoiden kehitystä sekä toimimaan tilanteen vaatimalla ripeydellä, joten neuvosto voi joutua antamaan sille laajat valtuudet. Tästä seuraa, että näiden valtuuksien rajoja on arvioitava erityisesti markkinajärjestelyn kannalta tarpeellisten yleisten ja objektiivisten tavoitteiden perusteella - - Tämän vuoksi yhteisöjen tuomioistuin on katsonut, että maataloutta koskevissa asioissa komissiolla on valta antaa kaikki perussäädösten toteuttamisen kannalta välttämättömät tai hyödylliset soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt sillä edellytyksellä, että ne eivät ole ristiriidassa perussäädösten toteuttamisen tai soveltamista koskevien neuvoston säädösten kanssa - - ."

23 Perusasetuksen 20 artiklan mukaan komissiolla on toimivalta antaa yksityiskohtaisia sääntöjä erityisesti todistusten antamisjärjestelmistä. Kuten ilmaisusta "erityisesti" ilmenee, komission toimivaltaa ei ole kuitenkaan rajoitettu tähän. Siksi on tutkittava, voidaanko perusasetuksen sanamuodosta ja tarkoituksesta päätellä, että 18 artiklan 1 kohdassa vahvistetun tariffikiintiön korotukset on jaettava 19 artiklan 1 kohdan jakoperusteen mukaisesti, vai antaako 16 artiklan 3 kohdan ilmaisu "mukautetaan" komissiolle mahdollisuuden jakaa tariffikiintiön lisämäärät tietyille toimijoille, kuten nyt käsiteltävänä olevassa tapauksessa on tehty.

24 Mahdollisuus tuoda rajoituksetta kolmansien maiden banaaneja, jotka ovat kaikkein kilpailukykyisimpiä, tekisi yhteisön tuotannon ja perinteisten AKT-banaanien myymisen vaikeaksi. Perusasetus pohjautuu tämän vuoksi kiintiöjärjestelmään, jossa erotetaan kolme hankintalähdettä:

1. yhteisön banaanit,

2. perinteiset AKT-banaanit ja

3. kolmansista maista tuodut banaanit ja muut kuin perinteiset AKT-banaanit.

25 Kahdella ensimmäisellä luokalla on erikoisasema edellä täsmennettyjen määrien osalta. Toisaalta yhteisön banaaneille myönnetään kaupan pitämistä varten tasaustukea 854 000 tonnin määrään asti, toisaalta AKT-banaaneja (niin sanottuja perinteisiä AKT-banaaneja) voidaan tuoda 857 700 tonniin asti tullitta ja ilman, että olisi mahdollista käyttää tuontitodistuksia kolmansien maiden banaanien tuonnille. Lisäksi vuosittain vahvistetaan tariffikiintiö kolmansien maiden banaanien ja muiden kuin perinteisten AKT-banaanien tuonnille. Tämän kiintiön ylittävälle tuonnille määrätään tuontimaksu, joka on 750 ecua tonnilta muiden kuin perinteisten AKT-banaanien osalta ja 850 ecua tonnilta kolmansien maiden banaanien osalta. Maksun suuruus takaa sen, että yhteisön banaanit ja perinteiset AKT-banaanit ovat kilpailukykyisiä ja että niitä näin ollen voidaan pitää kaupan.

26 Kokonaiskysynnän ja -tarjonnan välisen tasapainon varmistamiseksi laaditaan 16 artiklan 1 kohdan mukaan vuosittain arvio. Tämä arvio muodostaa perustan 18 artiklan 1 kohdassa säädetylle tarkistukselle, joka koskee sitä, onko kolmansien maiden banaaneille ja muille kuin perinteisille AKT-banaaneille myönnettyä kiintiötä korotettava seuraavalle vuodelle yli säädetyn 2 miljoonan tonnin. Kuten päätöksestä 94/654/EY ilmenee, tämän arvion pääasiallisena tavoitteena on selvittää, mitkä ovat tuotannon ja kulutuksen näkymät yhteisössä ja kuinka paljon banaaneja tuodaan AKT-valtioista ja näin ollen, mikä on yhteisön markkinoiden hankintatarve kolmansien maiden banaanien ja muiden kuin perinteisten AKT-banaanien osalta sekä asianmukainen tariffikiintiön suuruus.

27 Perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdan viimeisestä alakohdasta ilmenee, että jos 16 artiklassa tarkoitetun arvion perusteella määritetty yhteisön kysyntä kasvaa, kiintiötä on korotettava 27 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Tämä tarkistus tehdään tarvittaessa ennen kyseistä markkinointivuotta edeltävää 30 päivää marraskuuta. Asetuksen 19 artiklan 4 kohdassa säädetään lisäksi, että jos tariffikiintiötä korotetaan, käytettävissä oleva lisämäärä jaetaan 1 kohdassa tarkoitetuille toimijoiden luokille 2 ja 3 kohdan mukaisesti.

28 Asetuksen 16 artiklan 3 kohdassa säädetään, että arviota voidaan tarkistaa markkinointivuoden aikana tarvittaessa ja erityisesti tuotanto- tai tuontiedellytyksiin vaikuttavien erityisolojen vaikutusten huomioon ottamiseksi. Tällaisessa tapauksessa 18 artiklassa säädettyä tariffikiintiötä mukautetaan 27 artiklassa säädettyä hallintokomiteamenettelyä noudattaen.

29 Kysymys on siis siitä, voidaanko ilmaisusta "mukautetaan" päätellä, että kolmansien maiden banaanien ja muiden kuin perinteisten AKT-banaanien lisämääriä, jotka voidaan tuoda yhteisöön erityisolojen perusteella tariffikiintiön rajoissa, ei pidetä korotuksina, jotka on jaettava 19 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

30 Perusasetuksen 16 artiklan 3 kohta sekä 18 ja 19 artikla ovat monin kohdin epäselvästi muotoiltuja, joten sanamuodon täsmällinen tulkinta on vaikeaa. Onko esimerkiksi 18 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu tuotantovuosi sama kuin kalenterivuosi vai jotain muuta, kun otetaan huomioon se seikka, että banaaneja tuotetaan ympäri vuoden, mutta erityisen paljon loka-joulukuun ja helmi-maaliskuun aikana?(18) Onko 16 artiklan 3 kohdassa käytetty tariffikiintiön käsite sama kuin 18 artiklan 1 kohdan viimeisessä alakohdassa käytetty ilmaisu kiintiö ja viitataanko tariffikiintiön jakoa koskevassa 19 artiklan 1 ja 4 kohdassa jompaankumpaan näistä säännöksistä, molempiin niistä tai ei kumpaankaan? Mitä tilannetta itse asiassa tarkoitetaan silloin, kun perusasetuksessa puhutaan arviosta ja arvion tarkistamisesta, kun taas komission päätöksistä 94/654 ja 95/407(19) ilmenee, että käytännössä on ilmeisesti hyväksytty se, että arviota ei tehdä kalenterivuoden alussa vaan sen lopussa? Lopuksi voidaan kysyä myös, voiko 16 artiklan 3 kohta olla perusta mukauttamiselle alaspäin niissä tapauksissa, joissa tariffikiintiö vahvistetaan pienemmäksi kuin 2 miljoonaa tonnia vai johtuuko 18 artiklan 1 kohdasta, että tämä määrä on kiinteä vähimmäismäärä ja että muutokset, jotka voivat johtua 16 artiklassa säädetystä arviosta, ovat aina lisäyksiä. Asetuksen 18 artiklan 1 kohdassa ei ainakaan puhuta tariffikiintiön vähentämisestä arvion laatimisen yhteydessä.

31 Se seikka, että 16 artiklan 3 kohdassa käytetään ilmaisua "mukautetaan" eikä ilmaisua "korotetaan", kuten 18 artiklan 1 kohdassa ja 19 artiklan 4 kohdassa, merkitsee mielestäni melkoisella varmuudella sitä, että 16 artiklan 3 kohta on itsenäinen säännös, joka ei välttämättä ole yhteydessä 18 artiklan 1 kohdan ja 19 artiklan kanssa. Viimeksi mainitut säännökset sopivat mielestäni parhaiten normaalina pidettävään tilanteeseen, jossa vuosittaisen kiintiön vahvistuksen yhteydessä tunnettujen ja tavanomaisten markkinaolosuhteiden vuoksi on odotettavissa, että 2 miljoonan tonnin tariffikiintiö ei riitä tyydyttämään kolmansien maiden banaaneihin ja muihin kuin perinteisiin AKT-banaaneihin kohdistuvaa yhteisön kysyntää. Tällainen korotus on 19 artiklan 4 kohdan mukaisesti tehtävä yhdenmukaistus 19 artiklan jakoperusteen mukaisesti. Tähän viittaa myös se seikka, että 16 artiklan 3 kohdassa ei, kuten 18 artiklan 1 kohdassa, "koroteta kiintiötä" vaan "tariffikiintiötä" mukautetaan, ja se, että 18 artiklassa, johon 19 artikla liittyy, määritellään tämä "tariffikiintiö" niin, että 18 ja 19 artiklan yhteinen sisältö on voitava "mukauttaa" 16 artiklan 3 kohdan mukaan.

32 Asetuksen 16 artiklan 3 kohta sisältää sitä vastoin sanamuotonsa mukaisesti arvion tarkistukset ja tariffikiintiön mukauttamisen tarvittaessa. Tämä säännös ei rajoitu erityisoloihin, vaan se voi käsittää myös kulutuksen ja odotetun sadon tavanomaiset muutokset, jotka johtuvat tavanomaisista ilmasto-oloista. Perusasetuksen järjestelmän mukaan kysynnän ja kokonaistarjonnan on vastattava toisiaan mahdollisimman hyvin. Säännös sisältää sanamuotonsa mukaisesti joukon erilaisia tilanteita, joita voidaan pitää sekä kysynnän että tarjonnan kannalta tavanomaisina tai poikkeuksellisina. Yksi asia on kuitenkin selvä. Asetuksen järjestelmästä yhteisön banaanien ja perinteisten AKT-banaanien tuonnin tuotantotukia koskevine kiinteine maakohtaisine kiintiöineen on seurauksena se, että yhteisön banaanien ja perinteisten AKT-banaanien tarjonnan vähentyminen johtaa välttämättä kolmansien maiden banaanien ja muiden kuin perinteisten AKT-banaanien määrien korottamiseen.

33 Kun siis 16 artiklan 3 kohta voi käsittää useita erilaisia tilanteita, mielestäni on olemassa hyvä syy olettaa, että yhteisön lainsäätäjä on halunnut antaa komission tehtäväksi tehdä konkreettisten olosuhteiden edellyttämät tarvittavat mukautukset hallintokomiteamenettelyä noudattaen. Kuten jäljempänä todetaan, tällainen tulkinta on sekä asetuksen tavoitteen että yhteisön oikeuden mukaisen yhdenvertaisen kohtelun periaatteen mukainen; tämän periaatteen mukaan keskenään samanlaisiin tilanteisiin on suhtauduttava samalla tavoin ja keskenään erilaisiin tilanteisiin eri tavoin.(20)

34 Asetuksen 19 artiklassa säädetyn mukainen jako on mielekäs, jos kulutus yhteisössä kasvaa. Tällaisen kasvun on tultava kaikkien toimijoiden hyväksi, mikä toteutuu 19 artiklassa säädetyn jakoperusteen soveltamisen avulla.

35 Jos sitä vastoin on kysymys siitä, että poikkeukselliset olosuhteet kohdistuvat tiettyihin toimijoihin, voidaan ajatella, että kyseessä on aivan toisenlainen tilanne. Kullekin perinteisiä AKT-banaaneja tuottavalle maalle on jaettu kiinteä kiintiö. Jos maa ei voi täyttää kiintiötään, se ei voi täydentää sitä toisesta tuottajamaasta tulevilla kolmansien maiden banaaneilla tai muilla kuin perinteisillä AKT-banaaneilla. Lisäksi sellaisen toimijan, joka menettää tavanomaiset yhteisön banaanien tai perinteisten AKT-banaanien toimittajansa, voi olla vaikeaa korvata tätä toimittajaa muilla yhteisön banaanien tai perinteisten AKT-banaanien toimittajalla. Koska taas yhteisön banaanien ja perinteisten AKT-banaanien koko määrä voidaan myydä rajoituksetta, voidaan ajatella, että tällaisten banaanien tuottaja suosii perinteisiä jakeluteitään, ennen kuin se toimittaa yksittäisiä eriä toimijalle, joka on joutunut poikkeuksellisiin olosuhteisiin ja joka on riippuvainen kilpailevasta tuottajasta. Käytännössä tällaiset vahinkoja kärsineet toimijat joutuvat hankkimaan kolmansien maiden banaaneja ja muita kuin perinteisiä AKT-banaaneja. Tämän ne voivat tehdä käytännössä kuitenkin vain, jos ne saavat tappioitaan vastaavat tuontitodistukset.

36 Jos erityisolojen vuoksi jaettaisiin ylimääräinen tariffikiintiö 19 artiklan jakoperusteen mukaisesti, kyseisille vahinkoja kärsineille toimijoille jaettaisiin vain pieni osa koko lisämäärästä niin, että muut toimijat, jotka eivät ole kärsineet vahinkoja ja jotka saisivat tässä tapauksessa suuremman kiintiömäärän yksinomaan erityisolojen vuoksi, jotka eivät koske niitä mitenkään, syrjäyttäisivät vahinkoa kärsineet toimijat markkinoilta. Vahinkoa kärsineiden toimijoiden vahingot eivät myöskään rajoittuisi siihen vuoteen, jolloin luonnonkatastrofi on tapahtunut. Nämä toimijat saisivat myös vähemmän tuontitodistuksia seuraavien kolmen vuoden aikana, koska tuontitodistukset jaetaan kolmansien maiden banaanien ja muiden kuin perinteisten AKT-banaanien tuontia varten perusasetuksen 19 artiklan 2 kohdan mukaisesti kolmen viimeisen vuoden aikana myytyjen yhteisön banaanien ja perinteisten AKT-banaanien keskimääräisen määrän perusteella.

37 Sitä vastoin perusasetuksen 19 artiklassa säädetyn jakoperusteen soveltaminen erityisoloissa johtaisi siihen, että sellaiset kolmansien maiden banaanien ja muiden kuin perinteisten AKT-banaanien tuojat, joihin erityisolot eivät ole vaikuttaneet, saisivat odottamatonta etua niiden yhteisön tuottajien ja AKT-tuottajien kustannuksella, jotka ovat täysin sattumalta kärsineet luonnonkatastrofin aiheuttamia menetyksiä, joilta ne eivät ole voineet mitenkään suojautua.

38 Tällainen seuraus ei ole hyväksyttävissä, mitä korostaa se, että neuvoston asetuksella N:o 3290/94 ja komission asetuksella N:o 478/95 on annettu oikeudellinen perusta sille, että erityisen maakohtaisen kiintiön omaavat kolmansiin maihin kuuluvat tuottajamaat voivat ylivoimaisen esteen sattuessa täyttää kiintiönsä banaaneilla, jotka on tuotettu muissa kolmansissa maissa, joille myös on jaettu maakohtainen kiintiö. Ylivoimaisesta esteestä kärsineillä yhteisön tuottajilla ja AKT-tuottajilla, joilla ei ole muuta mahdollisuutta kuin korvata satovahinkonsa kolmansien maiden banaaneilla ja muilla kuin perinteisillä AKT-banaaneilla, ei kuitenkaan ollut Belgian kuningaskunnan ja Saksan liittotasavallan edustaman tulkinnan mukaan tätä mahdollisuutta. Tällaisen tulkinnan mukaan kohdeltaisiin eri tavoin samanlaisia tilanteita, eli sitä, että kiintiötä ei ole voitu täyttää omalla tuotannolla erityisolojen vuoksi.

39 Tätä voidaan selventää tämän asian olosuhteisiin perustuvan esimerkin avulla. Jos komissio olisi käyttänyt Debbie-asetuksissa perusasetuksen 19 artiklan 1 kohdan mukaista jakoperustetta, seurauksena siitä olisi ollut, että 98 900 tonnia kolmansien maiden banaaneja ja muita kuin perinteisiä AKT-banaaneja, jolla kysyntä ja kokonaistarjonta oli tarkoitus tasapainottaa, olisi jaettu niin, että vain 29 670 tonnia olisi ollut käytettävänä jaettavaksi kaikkien perinteisesti yhteisön banaaneja ja perinteisiä AKT-banaaneja kaupan pitävien toimijoiden kesken. Näistä ne toimijat, jotka todella olivat kärsineet erityisoloista, saisivat näin vain täysin merkityksettömän korvauksen menetetyistä määristä ilman, että niillä olisi tosiasiallista mahdollisuutta korvata nämä määrät muilla banaaneilla, ja muut toimijat, erityisesti kolmansien maiden banaanien tuojat, olisivat saaneet odottamattoman edun heidän kustannuksellaan ylimääräisinä tuontitodistuksina suurimmalle osalle mainituista 98 900 tonnista.

40 Tämän tilanteen välttämiseksi ja sen estämiseksi, että vahingoista kärsineiden toimijoiden viitemäärät pienenisivät seuraavina kolmena vuotena, komissio jakoi, kuten tiedämme, lisämäärät niille toimijoille, jotka olivat kärsineet hirmumyrsky Debbien vaikutuksista. Debbie-asetukset on muotoiltu niin, että lisämäärät tulevat välittömästi tuottajien hyväksi niin, että määrät jaetaan tuottajia suoraan edustaville tuottajajärjestöille tai toimijoille. Näin varmistetaan se, että taloudellinen hyöty tulee todellisuudessa tuottajien hyväksi, kuten asia on myös asetuksen N:o 478/95 osalta.

41 Perusasetuksen kolmannen perustelukappaleen mukaan yhteisen markkinajärjestelyn olennaisena tavoitteena on sisämarkkinoiden toteutumisen lisäksi se, että sen on mahdollistettava yhteisössä sekä perinteisesti toimittajina olleissa AKT-valtioissa tuotettujen banaanien myynti yhteisön markkinoilla sekä tuottajille että kuluttajille kohtuullisin hinnoin ja siten, että tuottajille taataan riittävät tulot rajoittamatta muista toimittajina olevista kolmansista maista peräisin olevien banaanien tuontia. Perusasetuksen järjestelmän on taattava, että nämä tuottajat pysyvät markkinoilla kansallisten markkinajärjestelyjen lakkauttamisen jälkeen. Tämä tavoite saavutetaan tasaustukien ja tullivapautusten avulla sekä rajoittamalla tuontia kolmansista maista. Tämä tavoite kuvastaa perustamissopimuksen 39 artiklan 1 kohdan b-e alakohtaa, joiden mukaan tavoitteena on taata maatalousväestölle kohtuullinen elintaso ja taata kohtuulliset kuluttajahinnat sekä vakauttaa markkinat.

42 Tätä taustaa vasten ei voida olettaa, että yhteisön lainsäätäjän tarkoituksena olisi ollut ottaa käyttöön järjestelmä, jonka mukaan yhteisön banaanien ja perinteisten AKT-banaanien tuottajat, joihin erityisolot ovat vaikuttaneet, joutuvat asetuksen järjestelmän vuoksi tilanteeseen, jossa ne eivät voi toimittaa perinteisille asiakkailleen riittäviä määriä. Kuten perusasetuksen 14. perustelukappaleesta ilmenee, yhteisön lainsäätäjä on sitä vastoin halunnut ottaa käyttöön järjestelmän, joka ei katkaise nykyisiä kauppayhteyksiä.

43 Haluaisin lopuksi todeta, että mielestäni 16 artiklan 3 kohdasta ja 20 artiklasta ei voi eikä saa päätellä komission ehdottaneen 6.4.1995, että perusasetukseen lisättäisiin mahdollisuus poiketa 19 artiklan mukaisesta jakoperusteesta. Komission halu selventää asioita ja näin ollen välttää kansalaisia haittaava oikeudellinen epävarmuus ei saa johtaa siihen, että siitä tehtäisiin perusasetuksen tulkintaa koskeva päätelmä. Komissio on itse asiassa osoittanut Debbie-asetuksilla, millä tavoin se tulkitsee kyseisiä säännöksiä.

44 Näiden seikkojen perusteella olen sitä mieltä, että komissiolla oli perusasetuksen 20 artiklan nojalla, yhdessä 16 artiklan 3 kohdan kanssa, oikeudellinen perusta Debbie-asetusten antamiseen.

Perusasetuksen 30 artikla

45 Koska Debbie-asetusten oikeudellinen perusta on mielestäni perusasetuksen 16 artiklan 3 kohta ja 20 artikla, ei itse asiassa ole mitään syytä tutkia, voisivatko ne perustua myös 30 artiklaan. Tämän säännöksen mukaan, jos heinäkuusta 1993 alkaen on tarpeen helpottaa erityistoimenpiteillä siirtymistä ennen perusasetuksen voimaantuloa olevista järjestelmistä perusasetuksen järjestelmään, erityisesti merkittävien vaikeuksien voittamiseksi, komissio toteuttaa kaikki tarpeellisina pitämänsä siirtymätoimenpiteet 27 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Koska komissio on kuitenkin Debbie-asetuksissa viitannut tähän säännökseen, teen tästä joitakin toteamuksia.

46 Saksan ja Belgian hallitus ovat väittäneet, että siirtymätoimenpiteitä koskevaa perusasetuksen 30 artiklaa ei voida soveltaa. Ongelma, jonka komissio on halunnut ratkaista Debbie-asetuksilla, johtuu luonnonkatastrofista, joka ei ole missään yhteydessä siihen, että kansallisista järjestelmistä siirrytään yhteiseen markkinajärjestelyyn.

47 Komissio, Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta ovat sitä vastoin väittäneet, että kyseessä on siirtymätoimenpide, joka kuuluu perusasetuksen 30 artiklan soveltamisalaan. Ranskassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa aikaisemmin sovelletuissa kansallisissa markkinajärjestelyissä oli säännöksiä, joiden mukaan oli mahdollista, että tuojat, joiden tavanomaiseen hankintaan erityisolot olivat vaikuttaneet, saattoivat tuoda latinalaisamerikkalaisia banaaneja korvauksena menettämilleen määrille. Debbie-asetukset, jotka sisältävät vastaavia sääntöjä, helpottavat näin siirtymistä pois kansallisista järjestelmistä. Komissio voi toteuttaa perusasetuksen 30 artiklan perusteella siirtymätoimenpiteitä, kunnes perusasetusta täydennettäisiin erityisolojen seurauksia koskevilla erityissäännöksillä.

48 Asiassa C-68/95, T. Port, 9.7.1996 esittämässäni ratkaisuehdotuksessa (tuomio 26.11.1996, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) olen tarkastellut yksityiskohtaisesti 30 artiklaa. Kuten ratkaisuehdotuksen 27 kohdassa olen todennut, voidaan olettaa, että siirtymisen helpottamiseksi toteutetut toimenpiteet ovat muun muassa ja ehkä ennen kaikkea sääntöjä siitä, miten perusasetuksen voimaantultua on kohdeltava tilanteita, jotka tavalla tai toisella liittyvät uusien sääntöjen voimaantuloa edeltävään aikaan. Näin ollen olisi luonnollista, että säännöksessä tarkoitetut siirtymätoimenpiteet olisivat sääntöjä, joissa otetaan huomioon sellaiset toimijat, jotka ovat toimineet tai olleet toimimatta tietyllä tavalla ennen uusien sääntöjen hyväksymistä eivätkä ole voineet ennakoida tai olleet velvollisia ennakoimaan, mitä seurauksia näillä toimilla tai tekemättä jättämisillä olisi uusien sääntöjen voimaantulon jälkeen.

49 Hirmumyrsky Debbie aiheutti tuhoja Martiniquessa ja Guadeloupessa sekä Saint Luciassa ja Dominicassa 10.9.1994, toisin sanoen yhteisen markkinajärjestelyn voimaantulon jälkeen. Tämän vuoksi kysymys ei ole siitä, että ennen yhteisen markkinajärjestelyn voimaantuloa vallinnut tosiasiallinen tilanne olisi alistettu tämän markkinajärjestelyn käyttöön ottamisen yhteydessä sellaisen säännöstön alaiseksi, jota ne, joita asia koski tuona aikana, eivät voineet ennakoida.

50 Lisäksi trooppiset hirmumyrskyt voivat nousta milloin tahansa. Tällaisen hirmumyrskyn tuottajille aiheuttamia vaikeuksia voi näin ollen ilmetä milloin tahansa perusasetuksen voimassaoloaikana.

51 En myöskään voi ymmärtää, että syntyisi siirtymäongelma siitä, että ennen perusasetuksen voimaantuloa joissakin jäsenvaltioissa olivat voimassa kansalliset järjestelmät, joiden tarkoituksena oli poistaa hirmumyrskyn seuraukset, koska tällaisia järjestelmiä ei enää ole uuden markkinajärjestelyn tultua voimaan, sillä, kuten juuri olen todennut, 16 artiklan 3 kohta ja 20 artikla muodostavat riittävän perustan tällaisten säännösten antamiselle. Jäljelle jää siksi kysymys siitä, onko komissiolla 30 artiklan nojalla toimivalta poiketa perusasetuksen yleisistä säännöksistä tietyksi ajaksi uuden markkinajärjestelyn voimaantulon jälkeen, esimerkiksi siihen asti, kunnes Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat käsitelleet perusasetuksen 32 artiklan ensimmäisessä ja toisessa kohdassa tarkoitetut kertomuksen ja ehdotukset (ks. tältä osin em. asiassa T. Port antamani ratkaisuehdotuksen 28 kohta).

52 Vaikka tällainen toimivalta voisikin olla tarkoituksenmukainen, on kuitenkin korostettava, että oletuksella siitä, että 30 artiklassa annettaisiin tämä toimivalta, olisi hyvin laajoja vaikutuksia myös siirtymäsäännösten tulkintaan muilla alueilla. Jos tapahtuneilla seikoilla ei ole mitään yhteyttä siirtymiseen tähänastisista kansallisista markkinajärjestelyistä yhteiseen markkinajärjestelyyn, tällaista toimivaltaa koskevalla oletuksella annettaisiin komissiolle ilman nimenomaista mainintaa perusasetuksessa mahdollisuus poiketa mistä tahansa perusasetuksen säännöksestä. Mielestäni komission viittaus perusasetuksen 30 artiklaan Debbie-asetusten oikeudellisena perustana ei ole perusteltu, mutta haluaisin kuitenkin korostaa, että tämä seikka ei voi johtaa vaadittuun Debbie-asetusten 1 artiklan 2 kohdan ja 2 artiklan kumoamiseen, koske niillä on riittävä oikeudellinen perusta perusasetuksen 16 artiklan 3 kohdassa ja 20 artiklassa, kuten olen edellä todennut.

Perustelujen riittämättömyyttä koskeva kanneperuste

53 Saksan hallitus on väittänyt, että Debbie-asetuksia ei ole riittävästi perusteltu. Niistä ei käy ilmi, mitkä ovat hirmumyrskyn todella aiheuttamat vahingot niin, että on mahdotonta todeta, onko kyseessä ylikompensaatio.

54 Komissio on väittänyt, että Debbie-asetukset sisältävät kaikki asiaankuuluvat tiedot ja että komissiolla ei ole velvollisuutta esittää kaikkia oikeudellisen toimenpiteen perustana olevia tosiseikkoja.

55 Haluaisin aluksi todeta, että yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan perustamissopimuksen 190 artiklassa edellytetyissä perusteluissa on selkeästi ja yksiselitteisesti ilmaistava yhteisön toimielimen tekemän riidanalaisen toimenpiteen perustelut siten, että henkilöille, joita toimenpide koskee, selviää sen syyt, jotta he voivat puolustaa oikeuksiaan, ja että yhteisöjen tuomioistuin voi valvoa toimenpiteen laillisuutta.(21) Kuitenkaan toimielimen ei tarvitse esittää kaikkia asiaan liittyviä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevia yksityiskohtia, koska perusteluja on arvioitava ottaen huomioon toimenpiteen asiayhteys, eli perustelut on suhteutettava niihin tosiasiallisiin mahdollisuuksiin sekä niihin teknisiin ja ajallisiin edellytyksiin, joiden vallitessa toimenpiteeseen on ryhdytty.(22)

56 Debbie-asetusten tausta on selvästi kuvailtu toisessa perustelukappaleessa, josta käy ilmi vahingon syy, ajankohta ja tapahtumapaikka. Lisäksi neljännestä perustelukappaleesta ilmenee, että tariffikiintiön korottamisen avulla olisi voitava varmistaa riittävät toimitukset yhteisön markkinoille. Tariffikiintiötä korotetaan tämän vuoksi asetuksella N:o 2791/94 päätökseen 94/654/EY sisältyvästä arviosta eli 2 118 000 tonnista 2 171 400 tonniin ja asetuksella N:o 510/95 sitä korotetaan 2 200 000 tonnista 2 245 000 tonniin. Ylimääräinen 98 900 tonnin määrä jaetaan vahinkoa kärsineille tuottajamaille. Mielestäni on vaikeaa kuvitella, että komission olisi pitänyt esittää vielä tarkempi perustelu ja samalla kuitenkin säilyttää asetuksen normiluonne. Jos Saksan hallitus on katsonut, että se ei voi luottaa asetuksissa ilmoitettuihin määriin, sen olisi pitänyt vaatia komissiota ilmoittamaan laskentaperusteet, joita asetuksia laadittaessa on käytetty, ja tarkistaa laskelmat sitten itse. Näin ollen riittämätöntä perustelua koskeva kanneperuste on mielestäni perusteeton.

Oikeudenkäyntikulut

57 Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska komissio on vaatinut kulujensa korvaamista, ehdotan, että Belgian kuningaskunta ja Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

58 Työjärjestyksen 69 artiklan 4 kohdan mukaan jäsenvaltiot ja toimielimet, jotka ovat asiassa väliintulijoina, vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan. Ranskan tasavallan ja Yhdistyneen kuningaskunnan on näin ollen vastattava omista oikeudenkäyntikuluistaan.

Ratkaisuehdotus

59 Edellä esitettyjen seikkojen perusteella ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin ratkaisisi asian seuraavasti:

1. Kanne hylätään.

2. Belgian kuningaskunta ja Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Ranskan tasavalta ja Yhdistynyt kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

(1) - Banaanien tuontia koskevan vuoden 1994 tariffikiintiön lisämäärän poikkeuksellisesta myöntämisestä hirmumyrsky Debbien johdosta 16 päivänä marraskuuta 1994 annettu komission asetus (EYVL L 296, s. 33).

(2) - Banaanien tuontia koskevan tariffikiintiön lisämäärän poikkeuksellisesta myöntämisestä vuoden 1995 ensimmäiseksi neljännekseksi hirmumyrsky Debbien johdosta 7 päivänä maaliskuuta 1995 annettu komission asetus (EYVL L 51, s. 8).

(3) - AKT on lyhenne Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioista, joiden kanssa yhteisö on tehnyt Lomén yleissopimuksen.

(4) - EYVL L 47, s. 1, viimeksi muutettuna maatalousalalla Uruguayn kierroksen monenvälisissä kauppaneuvotteluissa tehtyjen sopimusten täytäntöönpanemiseksi tarvittavista mukautuksista ja siirtymäjärjestelyistä 22 päivänä joulukuuta 1994 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 3290/94 (EYVL L 349, s. 105).

(5) - Vrt. perusasetuksen toinen perustelukappale.

(6) - Asetuksella N:o 3290/94 (ks. alaviite 4) tulli laskettiin 75 ecuun tonnilta.

(7) - Kiintiön ulkopuolisen tuonnin tulli määräytyy perusasetuksen 18 artiklan 2 kohdan mukaisesti siten, että muiden kuin perinteisten AKT-banaanien tuonnista peritään maksu, joka on 750 ecua tonnilta, ja kolmansien maiden banaanien tuonnista peritään maksu, joka on 850 ecua tonnilta.

(8) - 13.2.1993 annetun perusasetuksen alkuperäisen tekstin mukaan tämä määrä oli 2 miljoonaa tonnia.

(9) - EYVL L 142, s. 6, viimeksi muutettuna banaanien tuontia yhteisöön koskevan järjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (ETY) N:o 1442/93 muuttamisesta C-luokan toimijoihin sovellettavien hyväksymisvaatimusten ja tiettyjen tariffikiintiöjärjestelmän hallinnointiin liittyvien päivämäärien osalta 19 päivänä heinäkuuta 1996 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1409/96 (EYVL L 181, s. 13).

(10) - EYVL L 254, s. 90.

(11) - Ks. päätöksen 94/654/EY muuttamisesta 18.11.1994 tehty komission päätös 94/752/EY (EYVL L 298, s. 48).

(12) - Ks. alaviite 4.

(13) - Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 404/93 täydentävistä yksityiskohtaisista säännöistä yhteisön alueelle tuotavien banaanien tariffikiintiöjärjestelmästä ja asetuksen (ETY) N:o 1442/93 muuttamisesta 1 päivänä maaliskuuta 1995 annettu komission asetus (EY) N:o 478/95 (EYVL L 49, s. 13).

(14) - Kolumbia saa tariffikiintiöstä 21 prosenttia, Costa Rica 23,4 prosenttia, Nicaragua 3 prosenttia ja Venezuela 2 prosenttia.

(15) - Ks. alaviite 2.

(16) - Ehdotus neuvoston asetukseksi banaanialaa koskevan asetuksen (ETY) N:o 404/93, hedelmä- ja vihannesalaa koskevan asetuksen (ETY) N:o 1035/72 ja tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun asetuksen (ETY) N:o 2658/87 muuttamisesta (EYVL C 136, s. 18).

(17) - Asia C-478/93, Alankomaat v. komissio, tuomio 17.10.1995, Kok. 1995, s. I-3081, 30 ja 31 kohta.

(18) - Ks. Meyers Enzyklopädisches Lexikon, Bibliographisches Institut, Mannheim 1971, Band 3, s. 441,

(19) - Yhteisön banaanien tuotannosta, kulutuksesta sekä tuonnista ja viennistä laadittavan arvion vahvistamiseksi vuodeksi 1995 6 päivänä lokakuuta 1995 tehty komission päätös 95/407/EY (EVYL) L 239, s. 32).

(20) - Ks. esim. asia C-279/93, Schumacker, tuomio 14.2.1995 (Kok. 1995, s. I-225, 30 kohta).

(21) - Ks. esim. asia C-353/92, Kreikka v. neuvosto, tuomio 14.7.1994 (Kok. 1994, s. I-3411, 19 kohta) ja asia C-350/88, Delacre ym., tuomio 14.2.1990 (Kok. 1990, s. I-395, 15 kohta).

(22) - Ks. esim. edellä alaviitteessä 21 mainittu asia Delacre (tuomion 16 kohta); asia 125/77, Scholten-Honig ja De Bijenkorf, tuomio 25.10.1978 (Kok. 1978, s. 1991, 18-22 kohta); asia 92/77, An Bord Bainne, tuomio 23.2.1978 (Kok. 1978, s. 497, 36 ja 37 kohta) sekä asia 16/65, Schwarze, tuomio 1.12.1965 (Kok. 1965, s. 1081).