YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (viides jaosto)

16 päivänä joulukuuta 1998

Asia T-93/98

Ioannis Rentzos

vastaan

Euroopan parlamentti

”Arviointikertomus — Arviointikertomuksen muuttamista koskevan vaatimuksen hylkääminen — Kumoamiskanne — Kanteen nostamisen määräajat — Tutkimatta jättäminen”

Täydellinen teksti ranskankielellä II-1923

Aihe:

Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan kantajaa koskeva arviointijaksolta 1995-1997 laadittu arviointikertomus sekä vastaajan päätös, jolla vaatimus tämän arviointikertomuksen muuttamisesta on hylätty, ja tarvittaessa vastaajan päätös, jolla kantajan valitus on hylätty.

Lopputulos:

Tutkimatta jättäminen.

Määräyksen lyhennelmä

Kantaja tuli 1.5.1981 Euroopan parlamentin palvelukseen palkkaluokan LA 7 kielenkääntäjäksi.

Kantaja teki 14.10.1997 päivätyssä ja parlamentille 15.10.1997 saapuneeksi kirjatussa kirjeessä Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (henkilöstösäännöt) 90 artiklan 2 kohdan mukaisesti valituksen, jossa vaadittiin häntä koskevan arviointijaksolta 1995-1997 laaditun arviointikertomuksen muuttamista.

Kantajan oikeudenkäyntiavustaja lähetti parlamentin pääsihteerille (jäljempänä pääsihteeri) 22.12.1997 päivätyn kirjeen, jossa hän ilmoitti pääsihteerille ”kreikan kielen käännösosaston töiden järjestelyn toimivan huonosti” varsinkin hänen päämiehensä virkatehtävien osalta sekä pyysi pääsihteeriä ryhtymään toimenpiteisiin, jotta hänen päämiehensä tehtävät ja vastuualueet määriteltäisiin selvästi.

Parlamentti hylkäsi 15.10.1997 tehdyn valituksen 12.2.1998, ja pääsihteeri vastasi 22.12.1997 päivättyyn kirjeeseen 9.3.1998.

Tutkittavaksi ottaminen

Päätöksen tiedoksiantopäivä on sen asianosaisen toteennäytettävä, joka väittää, että kanne on nostettu liian myöhään (33 kohta).

Viittaukset:asia 108/79, Belfiore v. komissio, 5.6.1980(Kok. 1980, s. 1769,7 kohta);yhdistetyt asiat 193/87 ja 194/87, Maurissen ja Union syndicale v. tilintarkastustuomioistuin, 11.5.1989 (Kok. 1989, s. 1045, 46 kohta) sekä asia T-l/90, Pérez-Mínguez Casariego v. komissio, 20.3.1991 (Kok. 1991, s. II-143, 37 kohta).

Tässä asiassa kantaja kiistää, että hän olisi saanut tiedon parlamentin 12.2.1998 päivätystä kirjeestä, jolla hänen 15.10.1997 tekemänsä valitus on hylätty. Parlamentti ilmoittaa, että kyseinen kirje on lähetetty virallisessa sisäisessä postissa kantajan työosoitteeseen, ja myöntää, ettei sillä ole todisteita siitä, että kantaja on tosiasiallisesti vastaanottanut kirjeen. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei sen vuoksi voi katsoa toteennäytetyksi, että kantaja olisi saanut tiedon kyseisen kirjeen sisällöstä (34 kohta).

Sen vuoksi on tutkittava parlamentin esittämä kanteen tutkimisedellytysten puuttumista koskeva toissijainen peruste, jonka mukaan vaatimus on joka tapauksessa hylätty 15.2.1998 implisiittisellä päätöksellä, joten kanne on nostettu 91 artiklan 3 kohdassa säädetyn määräajan jälkeen (35 kohta).

Henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaan sitä, että vastausta ei ole annettu neljän kuukauden määräajassa valituksen kirjaamisesta 15.10.1997, on pidettävä implisiittisenä hylkäyspäätöksenä, josta voidaan nostaa 91 artiklassa tarkoitettu kanne. Kun kannekirjelmä on kuitenkin toimitettu vasta 8.6.1998, kanne on nostettu 91 artiklan 3 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitetun kolmen kuukauden määräajan jälkeen (36 kohta).

Tapauksen tosiseikat eivät myöskään vastaa sellaista poikkeuksellista tilannetta, jonka varalta henkilöstösääntöjen 91 artiklan 3 kohdan toisessa luetelmakohdassa säädetään, että ”jos kuitenkin nimenomainen hylkäämispäätös tehdään valituksen hylkäävän implisiittisen päätöksen jälkeen, mutta kanteen nostamiselle säädetyssä määräajassa, määräaika kanteen nostamiselle alkaa uudelleen” (37 kohta).

Kuten vastaaja nimittäin toteaa, pääsihteerin 9.3.1998 päivätty vastaus koskee yksinomaan kantajan avustajan 22.12.1997 päivätyssä kirjeessä esitettyjä kysymyksiä. Tämän kirjeen sanamuodosta ilmenee, että kantajan avustaja on itse tarkoittanut kirjeen koskevan eri asiaa kuin 15.10.1997 päivätty valitus (38 kohta).

Pääsihteerin 9.3.1998 päivätty vastauskirje ei koske arviointikertomusta. Pääsihteeri on ilmoittanut kirjeessä pitävänsä kantajan pyyntöä henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohdan mukaisena vaatimuksena. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo siten, että parlamentti on tällä kirjeellä vastannut pelkästään 22.12.1997 päivättyyn kirjeeseen (40 kohta).

Kantaja ei sen vuoksi ole voinut perustellusti pitää 9.3.1998 päivättyä vastausta nimenomaisena päätöksenä hänen 15.10.1997 tekemänsä valituksen hylkäämisestä siinäkään tapauksessa, ettei 12.2.1998 päivättyä kirjettä olisi annettu hänelle tiedoksi (41 kohta).

Kanne on siten nostettu liian myöhään (42 kohta).

Ratkaisu:

Kanne jätetään tutkimatta.