20

Näin ollen Consiglio di Stato on lykännyt asian käsittelyä ja esittänyt unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset: ”I 1) Onko SEUT 267 artiklan kolmas kohta, jossa määrätään, että asian ylimpänä asteena ratkaisevalla tuomioistuimella on velvollisuus pyytää ennakkoratkaisu unionin oikeuden tulkintaa koskevaan kysymykseen, jonka asianosainen on esittänyt, esteenä ehdottomia prosessinedellytyksiä – kuten kanneaikoja, vaatimusten yksityiskohtaisuutta, kanteenmuuttamiskieltoa ja tuomioistuimeen kohdistuvaa kieltoa muuttaa asianosaisen vaatimuksia – koskevan kansallisen järjestelmän soveltamiselle? 2) Onko SEUT 267 artiklan kolmas kohta, jossa määrätään, että asian ylimpänä asteena ratkaisevalla tuomioistuimella on velvollisuus pyytää ennakkoratkaisu unionin oikeuden tulkintaa koskevaan kysymykseen, jonka asianosainen on esittänyt, esteenä sille, että kansallinen tuomioistuin seuloo kysymyksiä arvioidakseen, onko niillä merkitystä asian kannalta ja miten selvänä unionin oikeussääntöä on pidettävä? 3) Onko SEUT 267 artiklan kolmannen kohdan kanssa, kun sitä tulkitaan niin, että sillä asetetaan asian ylimpänä asteena ratkaisevalle kansalliselle tuomioistuimelle ehdoton velvollisuus pyytää ennakkoratkaisu unionin oikeuden tulkintaa koskevaan kysymykseen, jonka asianosainen on esittänyt, sopusoinnussa myös [unionin] oikeudessa vahvistettu asioiden kohtuullisen käsittelyajan vaatimus? 4) Minkä tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen vallitessa se, että kansallinen tuomioistuin jättää noudattamatta SEUT 267 artiklan kolmatta kohtaa, katsotaan ’unionin oikeuden ilmeiseksi rikkomiseksi’ ja voiko tämä käsite olla ulottuvuudeltaan ja soveltamisalaltaan erilainen, jos kyse on tuomiovallan käytöllä aiheutettujen vahinkojen korvaamisesta – – 13.4.1988 annetussa laissa nro 117 tarkoitetuista valtioon kohdistettavista erityisistä vaateista – –? II Siinä tapauksessa, että unionin tuomioistuin hyväksyy ’harvan seulan’ mukaisen kannan – –, joka estää kanneperusteiden yksityiskohtaisuuden vaatimusta koskevien kansallisten prosessuaalisten säännösten soveltamisen, ennakkoratkaisupyyntö on esitettävä unionin tuomioistuimelle täsmälleen siinä muodossa kuin [pääasian] valittaja on sen muotoillut[, eli seuraavalla tavalla]: 1) – – unionin tuomioistuimelta pyydetään ennakkoratkaisua [SEUT] 101 artiklan – – tulkintaan asiassa, – – jossa on kyse jäljempänä esitettävään yksittäistapaukseen liittyvästä geologin ammattia ja [CNG:n] institutionaalisia tehtäviä ja toimintasääntöjä koskevasta laista ja alan ammattieettisiin ohjeisiin perustuvasta sääntelystä, sen selvittämiseksi, voidaanko niitä pitää pätevinä ja kilpailua koskevien unionin oikeussääntöjen (mainitun [SEUT] 101 artiklan) mukaisina. – – [lain nro 112/1963 9 §:n teksti] [geologin ammattinimikkeen ja ammatin suojasta 3.2.1963 annetun lain nro 112 täytäntöönpanosäännöksistä 25.7.1966 annetun lain nro 616/1966 14 §:n 1 momentin ja 17 §:n teksti] [anmmattieettisten ohjeiden 6 ja 7 §:n teksti] [ammattieettisten ohjeiden 17 §:n teksti]. Unionin tuomioistuinta pyydetään lausumaan siitä, onko [SEUT] 101 artiklan kanssa ristiriidassa se, että asetus nro 223/2006 numeeris-kronologisine järjestelmineen, joka on ainoa perinteinen ja laillinen järjestelmä, on vahvistettu kokonaisuudessaan pakolliseksi sovellettavaksi säännöstöksi niin kansallisesti kuin unioninkin tasolla, mikä ei kuitenkaan millään tavoin vaikuta mahdollisuuteen saada tietoa tästä säännöstöstä tai sen velvoittavuudesta. [ammattieettisten ohjeiden 18 ja 19 §:n teksti] Koska katsotaan, että — asetuksen N:o 2137/85, jonka tarkoituksena on helpottaa ja kehittää sen jäsenten taloudellista toimintaa, kuudennessa perustelukappaleessa todetaan, ettei asetuksen säännöksillä kuitenkaan rajoiteta liiketoiminnan tai ammatin harjoittamista koskevien säännösten tai ammattieettisten sääntöjen soveltamista kansallisella tasolla — [ammattipätevyyden tunnustamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY (EUVL L 255, s. 22) 43 perustelukappaleen teksti] — [palveluista sisämarkkinoilla annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/123/EY (EUVL L 376, s. 36) 115 perustelukappaleen teksti], unionin tuomioistuinta pyydetään lausumaan edellä pääpiirteittäin kuvatun sääntelyn, jolla yhtäältä ammatinharjoittajan yritys ja liiketoiminnallinen yritys sekä toisaalta ammatillinen kilpailu ja liiketoiminnallinen kilpailu on erotettu toisistaan oikeudellisesti ja ammattiliittojen järjestäytymismuotojen kannalta katsoen, yhteensopivuudesta [SEUT] 101 artiklan kanssa. 2) a) Kielletäänkö SEUT 101 artiklassa tai jossakin muussa unionin oikeussäännössä ammatin edellyttämään kunniaan ja arvokkuuteen liittyvien seikkojen huomioon ottaminen osaperusteena määritettäessä ammatillisesta – tässä tapauksessa geologin – suorituksesta veloitettavaa palkkiota tai ovatko ne esteenä sen huomioon ottamiselle? b) Onko viittauksella ammatin edellyttämään kunniaan ja arvokkuuteen liittyviin seikkoihin SEUT 101 artiklassa tai jossakin muussa unionin oikeussäännössä tarkoitettuja ammatillista kilpailua rajoittavia vaikutuksia? c) Onko SEUT 101 artiklassa tai jossakin muussa unionin oikeussäännössä määrätty tai säädetty, että ammatin edellyttämän kunnian ja arvokkuuden käyttäminen ammatillisesta suorituksesta veloitettavaa palkkiota määritettäessä osaperusteena yhdessä sellaisten tariffien kanssa, joiden vähimmäismääristä voidaan nimenomaisen säännöksen nojalla poiketa – kun otetaan huomioon geologien [ammattieettisten ohjeiden] 17 §:ssä oleva nimenomainen ja ehdoton viittaus poikkeamisen sallivan lain (asetus (decreto-legge) nro 223/2006 – –) säännökseen –, voidaan katsoa menettelyksi, joka johtaa kilpailun rajoittamiseen? d) Onko SEUT 101 artiklassa tai jossakin muussa unionin oikeussäännössä kielletty ammatillisen palkkiotariffin – josta on geologien osalta määrätty ammattikunnan toimintaa koskevassa perussäännössä, joka on vahvistettu oikeusministerin ja elinkeinoministerin yhteisellä päätöksellä, ja jonka vähimmäismäärästä voidaan – – ammattieettisten ohjeiden 17 §:ssä asetukseen nro 223/2006 tehdyn nimenomaisen viittauksen perusteella poiketa – käyttäminen yhtenä teknis-ammatillisena perusteena palkkioita määritettäessä? e) Kielletäänkö SEUT 101 artiklassa tai jossakin muussa unionin oikeussäännössä vaatimus siitä, että työsuorituksen laajuuden ja ammatin edellyttämän kunnian ja arvokkuuden, sellaisina kuin ne on määritelty geologien ammattikuntaa koskevien [ammattieettisten ohjeiden] 6 ja 7 §:ssä, ja ammatillisesta suorituksesta veloitettavan palkkion, sellaisena kuin siitä on säädetty siviililain 2233 §:n 2 momentissa, jonka mukaan ’palkkion suuruus on suhteutettava työn laajuuteen ja ammatin edellyttämään arvokkuuteen’, on vastattava toisiaan? f) Voidaanko viittaus siviililain 2233 §:n 2 momenttiin näin katsoa SEUT 101 artiklan mukaiseksi eikä kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin johtavaksi? g) Onko SEUT 101 artiklassa tai jossakin muussa kilpailua koskevassa unionin oikeussäännössä säädetty tai määrätty tietyn – tässä tapauksessa geologien – ammattiliiton, sellaisena kuin siitä on säädetty institutionaalisten tarkoitusperien toteuttamiseksi annetuissa kansallisissa säännöksissä, rinnastamisesta oikeudellisesti yhteistoimintajärjestelyn ja yrityskeskittymän muodostavien liikeyritysten välisiin kilpailua rajoittaviin yhteistoimintajärjestelyihin ja yrityskeskittymiin? h) Sallitaanko SEUT 101 artiklassa tai jossakin muussa unionin oikeussäännössä se, että lain nojalla pakollinen ammattiliiton jäsenmaksu – joka on otettu käyttöön toiminnallisten ja institutionaalisten tarpeiden toteuttamiseksi – rinnastetaan tavaroiden ja palvelujen myyntiin ja voittoon, jonka liikeyritysten väliset yrityskeskittymät ovat saaneet kilpailua rajoittavin menettelyin? i) Voidaanko SEUT 101 artiklaa tai jotakin muuta unionin oikeussääntöä pitää kyseessä olevassa tapauksessa perusteena, joka oikeuttaa määräämään seuraamuksen? j) Oikeuttaako SEUT 101 artikla tai jokin muu unionin oikeussääntö perimään lain nojalla pakollisen ammattiliiton jäsenmaksun, jos jäsenmaksu rinnastetaan voittoon tai kilpailua rajoittavan, yritysten välisen taloudellisen tai kaupallisen yhteistoimintajärjestelyn tuottoon?” III 1) Toissijaisesti ja siltä varalta, että unionin tuomioistuin ratkaisee SEUT 267 artiklan kolmatta kohtaa koskevan tulkintakysymyksen katsomalla, että kansalliset prosessuaaliset säännökset ovat vaikutuksettomia ja että kansallisella tuomioistuimella on velvollisuus kääntyä unionin tuomioistuimen puoleen, ja valittajan muotoileman ennakkoratkaisukysymyksen katsomalla, että asianosaisen pyyntö on luonteeltaan liian yleinen, on kysyttävä, ovatko unionin kilpailuoikeus ja ammatteja koskeva sääntely ja erityisesti ne unionin oikeussäännöt, joihin valittaja on kysymyksessään viitannut, esteenä sellaisten [ammattieettisten ohjeiden] vahvistamiselle, joiden mukaan palkkio suhteutetaan ammatin edellyttämään kunniaan ja arvokkuuteen sekä toimeksiannon laatuun ja laajuuteen sillä seurauksella, että vähimmäistariffien alle jäävien (ja siis kilpailukykyisempien) palkkioiden perimisestä voitaisiin määrätä ammattieettisten ohjeiden rikkomisen vuoksi kurinpitorangaistus? 2) Toissijaisesti ja siltä varalta, että unionin tuomioistuin ratkaisee SEUT 267 artiklan kolmatta kohtaa koskevan tulkintakysymyksen katsomalla, että kansalliset prosessuaaliset säännökset ovat vaikutuksettomia ja että kansallisella tuomioistuimella on velvollisuus kääntyä unionin tuomioistuimen puoleen, ja valittajan muotoileman ennakkoratkaisukysymyksen katsomalla, että asianosaisen pyyntö on luonteeltaan liian yleinen, on kysyttävä, voidaanko unionin kilpailuoikeutta ja erityisesti säännöksiä, joissa kielletään kilpailua rajoittavat yhteistoimintajärjestelyt, tulkita siten, että kilpailua rajoittavaksi yhteistoimintajärjestelyksi voidaan katsoa ammattiliiton laatimat ammattieettiset ohjeet, jos tällaiset ohjeet siksi, että niiden mukaan ammatin edellyttämä kunniaa ja arvokkuutta sekä suoritetun työn laatua ja laajuutta on käytettävä arviointiperusteina ammatinharjoittajan palkkion suuruutta määritettäessä, johtavat siihen, ettei vähimmäistariffeista saada poiketa, eli niillä on tämän kiellon vuoksi kilpailua rajoittava vaikutus? 3) Toissijaisesti ja siltä varalta, että unionin tuomioistuin ratkaisee SEUT 267 artiklan kolmatta kohtaa koskevan tulkintakysymyksen katsomalla, että kansalliset prosessuaaliset säännökset ovat vaikutuksettomia ja että kansallisella tuomioistuimella on velvollisuus kääntyä unionin tuomioistuimen puoleen, ja valittajan muotoileman ennakkoratkaisukysymyksen katsomalla, että asianosaisen pyyntö on luonteeltaan liian yleinen, on kysyttävä, onko unionin kilpailuoikeus, ja erityisesti, ovatko kilpailua rajoittavia yhteistoimintajärjestelyjä koskevat unionin oikeussäännöt, jos kansallisessa lainsäädännössä on säädetty unionin oikeussääntöjä tiukemmista vaatimuksista kilpailun suojaamiseksi, esimerkiksi siten, että ammatillisista vähimmäistariffeista voidaan poiketa, vaikka unionin oikeus näyttäisi sallivan tiettyjen edellytysten vallitessa sen, että vähimmäistariffeista poikkeaminen on kiellettyä, jolloin ammattiliiton päätös kieltää vähimmäistariffeista poikkeaminen on katsottava kansallisen oikeuden perusteella kilpailua rajoittavaksi yhteistoimintajärjestelyksi, vaikkei se olisi tällainen unionin oikeuden perusteella, esteenä sille, että tietty menettely on sanktioitavissa kilpailua rajoittavana yhteistoimintajärjestelynä kansallisen oikeuden perusteella, vaikka sitä ei sanktioitaisi unionin oikeuden perusteella, siinä tapauksessa, että kansalliset kilpailua suojaavat säännökset ovat tiukempia kuin vastaavat unionin oikeussäännöt?”