YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (seitsemäs jaosto)

5 päivänä helmikuuta 2009 ( )

Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivi 2004/83/EY – Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti

Asiassa C‑293/08,

jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 2.7.2008,

Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään M. Condou-Durande ja I. Koskinen, prosessiosoite Luxemburgissa,

kantajana,

vastaan

Suomen tasavalta, asiamiehenään J. Heliskoski,

vastaajana,

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (seitsemäs jaosto),

toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Ó Caoimh sekä tuomarit J. N. Cunha Rodrigues ja J. Klučka (esittelevä tuomari),

julkisasiamies: P. Mengozzi,

kirjaaja: R. Grass,

ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä esitetyn,

päätettyään julkisasiamiestä kuultuaan ratkaista asian ilman ratkaisuehdotusta,

on antanut seuraavan

tuomion

1 Euroopan yhteisöjen komissio vaatii kanteellaan yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Suomen tasavalta ei ole noudattanut kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä 29.4.2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/83/EY (EUVL L 304, s. 12) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ole ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle.

2 Direktiivin 2004/83 38 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan jäsenvaltioiden oli saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset ennen 10.10.2006 ja ilmoitettava tästä viipymättä komissiolle.

3 Koska komissiolle ei ollut ilmoitettu toimenpiteistä kyseisen direktiivin saattamiseksi osaksi Suomen lainsäädäntöä, se aloitti EY 226 artiklan mukaisen menettelyn. Esitettyään Suomen tasavallalle virallisen huomautuksen, jossa se kehotti tätä esittämään huomautuksensa, se osoitti 29.6.2006 tälle jäsenvaltiolle perustellun lausunnon, jossa se kehotti tätä toteuttamaan tämän lausunnon noudattamisen edellyttämät toimenpiteet kahdessa kuukaudessa lausunnon vastaanottamisesta.

4 Suomen tasavalta ilmoitti komissiolle vastauksena perusteltuun lausuntoon, että hallituksen esitys direktiivin 2004/83 täytäntöönpanon edellyttämistä lainsäädäntömuutoksista oli määrä esittää Suomen eduskunnalle syksyn 2007 aikana.

5 Näissä olosuhteissa komissio nosti nyt käsiteltävänä olevan kanteen.

6 Suomen tasavalta myöntää vastineessaan, että direktiiviä 2004/83 ei ole pantu täytäntöön määräajassa. Se toteaa, että direktiivin täytäntöönpano on kesken ja että hallituksen esityksen eduskuntakäsittelyn on määrä jatkua eduskunnan syysistuntokaudella 2008.

7 Tältä osin on palautettava mieleen, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan on niin, että kun arvioidaan sitä, onko jäsenvaltio jättänyt noudattamatta jäsenyysvelvoitteitaan, on otettava huomioon jäsenvaltion tilanne sellaisena kuin se oli perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä, eikä yhteisöjen tuomioistuin voi ottaa huomioon tämän jälkeen tapahtuneita muutoksia (ks. mm. asia C-103/00, komissio v. Kreikka, tuomio 30.1.2002, Kok., s. I-1147, 23 kohta ja asia C-152/05, komissio v. Saksa, tuomio 17.1.2008, Kok., s. I-39, 15 kohta).

8 Käsiteltävänä olevassa asiassa on riidatonta, että toimenpiteitä direktiivin 2004/83 saattamiseksi osaksi Suomen oikeusjärjestystä ei ollut toteutettu perustellussa lausunnossa asetetussa määräajassa.

9 Komission kannetta on tämän vuoksi pidettävä perusteltuna.

10 Näin ollen on todettava, että Suomen tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 2004/83 mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

Oikeudenkäyntikulut

11 Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska komissio on vaatinut Suomen tasavallan velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja Suomen tasavalta on hävinnyt asian, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Näillä perusteilla yhteisöjen tuomioistuin (seitsemäs jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:

1) Suomen tasavalta ei ole noudattanut kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä 29.4.2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/83/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

2) Suomen tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Allekirjoitukset