Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 3 päivänä heinäkuuta 1979. - Rikosoikeudenkäynti J. van Dam en Zonenia ym:ita vastaan. - Economische Politierechter in de Arrondissementsrechtbank te Rotterdamin esittämä ennakkoratkaisupyyntö. - Meren elolliset luonnonvarat. - Yhdistetyt asiat 185/78-204/78.



Oikeustapauskokoelma 1979 sivu 02345

Kreikank. erityispainos sivu 00143

Ruotsink. erityispainos sivu 00481

Suomenk. erityispainos sivu 00515

Espanjank. erityispainos sivu 01153



Tiivistelmä

Asianosaiset

Tuomion perustelut

Päätökset oikeudenkäyntikuluista

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

1. Kalastus - Meren luonnonvarojen säilyttäminen - ETY:n toimivalta - Käyttämättä jättäminen - Jäsenvaltioiden väliaikainen toimivalta - Liittymisasiakirjan 102 artiklassa asetettu määräaika - Päättymisajankohta

(Liittymisasiakirjan 102 artikla)

2. Yhteisön oikeus - Periaatteet - Yhdenvertainen kohtelu - Kansalaisuuteen perustuva syrjintä - Käsite - Kaikkiin jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluviin henkilöihin sovellettavat kansalliset toimenpiteet - Poissulkeminen

(ETY:n perustamissopimuksen 7 artikla)

Tiivistelmä

$$1. Liittymisehdoista ja sopimusten mukautuksista tehdyn asiakirjan 102 artiklassa asetettu siirtymäkausi on päättynyt 31.12.1978. Koska neuvosto ei ollut tätä ennen saattanut voimaan 102 artiklassa määrättyjä suojelutoimenpiteitä, vuoden 1978 aikana jäsenvaltioilla on ollut oikeus ja velvollisuus toteuttaa lainkäyttövaltaansa kuuluvalla alalla kaikki yhteisön oikeuden kanssa yhteensoveltuvat toimenpiteet meren elollisten luonnonvarojen suojelemiseksi ja erityisesti vahvistaa jäsenvaltioiden määräysvaltaan kuuluviin yrityksiin ja kalastajiin sovellettavat kalastuskiintiöt.

2. Perustamissopimuksen 7 artiklassa määrätyn syrjintäkiellon periaatteen vastaista ei ole se, että jäsenvaltio soveltaa yhteisön oikeuden mukaisia mutta tiukempia säännöksiä kuin samassa asiassa muiden jäsenvaltioiden soveltamat säännökset, jos säännöksiä sovelletaan samalla tavoin kaikkiin jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluviin henkilöihin. Näin ollen sellaisia kansallisia säännöksiä, joissa vahvistetaan kalastuskiintiöt, ei voida pitää syrjivinä, jos niitä sovelletaan yhdenmukaisesti kaikkiin kyseisen jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluviin kalastajiin.

Asianosaiset

Yhdistetyissä asioissa 185/78-204/78,

jotka Arrondissementsrechtbank Rotterdamin Economische Politierechter (talousasioita käsittelevä tuomioistuin) on saattanut ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevissa rikosasioissa, joissa vastaajina ovat

J. van Dam en Zonen (asiat 185 ja 186/78),

J. en W. Lokker Corneliszonen (asiat 187 ja 188/78),

Rederij Delta BV (asia 189/78),

Gebr. J. en W. Melissant (asiat 190 ja 191/78),

C. Tanis Jaczn en Zonen (asia 192/78),

Jan Tanis, merikalastaja (asia 193/78),

Gebr. Van der Klooster (asia 194/78),

Jac. Van der Klooster en Zoon (asia 195/78),

Jac. Tanis, Kmrszn en Zonen (asia 196/78),

Jan Grinwis, merikalastaja (asia 197/78),

Anthonij Redert, merikalastaja (asia 198/78),

A. Redert en G. Tanis (asia 199/78),

Joh. en Kr. Orgers Gerritzonen (asia 200/78),

Visserijbedrijf Wisselvalligheid BV (asia 201/78),

Johannes Tanis, merikalastaja (asia 202/78),

Johannes Grinwis, merikalastaja (asia 203/78),

Adam 't Mannetje, merikalastaja (asia 204/78),

kaikkien kotipaikka Goedereede,

ennakkoratkaisun liittymisehdoista ja sopimusten mukautuksista 22.1.1972 tehdyn asiakirjan 102 artiklan sekä kielikampelan ja punakampelan saaliskiintiöitä Pohjanmerellä koskevista kansallisista toimenpiteistä yhteisön oikeudessa annettujen tiettyjen oikeussääntöjen tulkinnasta,

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN,

toimien kokoonpanossa: presidentti H. Kutscher, jaostojen puheenjohtajat J. Mertens de Wilmars ja A. J. Mackenzie Stuart sekä tuomarit P. Pescatore, M. Sørensen, A. O'Keeffe, G. Bosco, A. Touffait ja T. Koopmans,

julkisasiamies: G. Reischl,

kirjaaja: A. Van Houtte,

on antanut seuraavan

tuomion

Tuomion perustelut

1 Arrondissementsrechtbank Rotterdamin Economische Politierechter (talousasioita käsittelevä tuomioistuin) on esittänyt 18.7.1978 tekemillään 20 päätöksellä, jotka ovat saapuneet yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 14.9.1978, ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla kysymyksiä ETY:n perustamissopimuksen 5 artiklan ja liittymisasiakirjan 102 artiklan tulkinnasta saadakseen arvion kielikampelan ja punakampelan Pohjanmerellä tapahtuvan pyynnin rajoittamiseksi Alankomaiden hallituksen toteuttamien lainsäädännöllisten toimenpiteiden yhteensoveltuvuudesta yhteisön oikeuden kanssa.

2 Asiakirja-aineistosta käy ilmi, että Economische Politierechter on saanut käsiteltäväkseen syytteet 20 kalastusyritystä tai merikalastajaa vastaan Alankomaiden lainsäädännön rikkomisesta siltä osin kuin siinä on vahvistettu vuodelle 1978 kielikampelan ja punakampelan saaliskiintiöt Pohjanmeren alueella. Kysymyksessä on päätös vuoden 1978 kielikampela- ja punakampelasaaliiden väliaikaisesta rajoittamisesta ja päätös vuonna 1978 Pohjanmerellä saataville kielikampela- ja punakampelasaaliille asetettavien kiintiöiden väliaikaisesta sääntelemisestä. Kansallisessa tuomioistuimessa syytetyt ovat vedonneet puolustuksekseen siihen, että liittymisasiakirjan 102 artiklassa asetetun siirtymäkauden päätyttyä 1.1.1978 meren elollisten luonnonvarojen suojelemiseksi toteutettavat toimenpiteet ovat kuuluneet yhteisön toimivaltaan. Näin ollen Alankomaiden valtiolla ei niiden mukaan enää ole ollut toimivaltaa saattaa voimaan syytteen perusteena olevia säädöksiä. Syytetyt esittävät lisäksi, että siinäkin tapauksessa, että Alankomaiden säädökset olisi saatettu lainmukaisesti voimaan, ne olisivat joka tapauksessa ristiriidassa yhteisön oikeuden kanssa, koska niissä syrjitään hollantilaisia kalastajia, ottaen huomioon se, että muut jäsenvaltiot soveltavat väljempiä säädöksiä samalla merialueella.

3 Economische Politierechter on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat kolme kysymystä voidakseen ratkaista edellä esitetyn asian:

1) Minä päivänä liittymisehdoista ja sopimusten mukautuksista tehdyssä asiakirjassa asetettu määräaika on päättynyt?

2) Perustuvatko vuoden 1977 Reglement zee- en kustvisserij:n (meri- ja rannikkokalastusasetus; Stb. 666) nojalla säädetyt toimenpiteet, sellaisina kuin ne on annettu vuoden 1978 Beschikking voorlopige regeling vangstbeperking tong en scholissa (päätös kielikampela- ja punakampelasaaliiden rajoittamisen väliaikaisesta sääntelemisestä) ja vuoden 1978 Beschikking voorlopige regeling contingentering tong en schol Noordzeessa (päätös Pohjanmerellä pyydettyjä kielikampela- ja punakampelasaaliita koskevien kiintiöiden väliaikaisesta sääntelemisestä; Stcrt. 1977, 255), yhteisön säännöksiin ja määräyksiin tai yhteisön jäsenvaltioille ETY:n perustamissopimuksen 5 artiklan mukaisesti perustamissopimuksessa määräämiin velvoitteisiin tai yhteisön jäsenvaltioille tunnustamaan toimivaltaan?

3) Ovatko edellä mainitut asetukset sisällöltään yhteisön oikeuden mukaisia?

Ensimmäinen kysymys (liittymisasiakirjan 102 artiklan tulkinta)

4 Liittymisasiakirjan 102 artiklan mukaan "viimeistään kuudennesta liittymisen jälkeisestä vuodesta alkaen neuvosto vahvistaa komission ehdotuksesta kalastuksen harjoittamisen ehdot varmistaakseen kalavesien suojelun ja meren elollisten luonnonvarojen säilyttämisen". Tässä määräyksessä asetetun määräajan määrittäminen aiheuttaa vaikeuksia, koska tekstissä ei viitata tarkkaan ajankohtaan, vaan ajanjaksoon, joka on esitetty ilmaisulla "kuudennesta liittymisen jälkeisestä vuodesta alkaen". Ilmaisun voidaan katsoa tarkoittavan joko kyseisen vuoden alkua tai sen loppua, toisin sanoen 1.1.1978 tai 31.12.1978. Kysymys voidaan kuitenkin ratkaista viittaamalla liittymisasiakirjan 9 artiklan yleislausekkeeseen. Sen 2 kohdassa määrätään, että "jollei tämän asiakirjan päivämääriä ja määräaikoja koskevista määräyksistä ja muista erityismääräyksistä muuta johdu, siirtymämääräysten soveltaminen päättyy vuoden 1977 lopussa". Verrattaessa 102 artiklaa viimeksi lainattuun määräykseen käy ilmi, että 102 artiklassa asetetulla erityismääräajalla ei olisi käytännön merkitystä, jos kyseisen määräajan päättyminen sattuisi yhteen 9 artiklan 2 kohdassa asetetun määräajan kanssa, toisin sanoen 31.12.1977. Tästä seuraa, että 102 artiklassa asetetulla määräajalla on merkitystä ainoastaan, jos ilmaisulla "kuudennesta liittymisen jälkeisestä vuodesta alkaen" tulkitaan tarkoitettavan kuudennen vuoden loppua, toisin sanoen 31.12.1978, eikä vuoden 1978 alkua.

5 Ensimmäiseen kysymykseen on näin ollen vastattava, että liittymisehdoista ja sopimusten mukautuksista tehdyn asiakirjan 102 artiklassa asetettu määräaika on päättynyt 31.12.1978.

Toinen kysymys (toimivalta)

6 Edellä esitetystä seuraa, että Economische Politierechterin käsiteltävänä olevan rikosasian perustana olevat tosiseikat ovat tapahtuneet aikana, jona 102 artiklassa asetettu siirtymävaihetta koskeva määräaika ei ollut vielä päättynyt.

7 On kuitenkin muistettava, että neuvosto ei ollut tuolloin saattanut voimaan 102 artiklassa määrättyjä suojelutoimenpiteitä. Tästä on aiheutunut epävarma oikeudellinen tilanne, joka ei kuitenkaan ole johtanut yhteisön oikeuden kannalta oikeudelliseen tyhjiöön. Yhteisöjen tuomioistuin on osoittanut 16.2.1978 antamassaan tuomiossa (asia 61/77, komissio v. Irlanti, Kok. 1978, s. 417, 28-37 kohta ja 56-68 kohta; Kok. Ep. IV), mitä oikeutta sovelletaan ja mikä on yhteisön ja jäsenvaltioiden välinen toimivallanjako asiassa. Tästä seuraa, että vuoden 1978 aikana jäsenvaltioilla on ollut oikeus ja velvollisuus toteuttaa lainkäyttövaltaansa kuuluvalla alalla kaikki yhteisön oikeuden kanssa yhteensoveltuvat toimenpiteet meren elollisten luonnonvarojen suojelemiseksi ja erityisesti vahvistaa jäsenvaltioiden määräysvaltaan kuuluviin yrityksiin ja kalastajiin sovellettavat kalastuskiintiöt.

8 Toiseen kysymykseen on näin ollen vastattava, että niiden kansallisten säännösten kohteena olevat toimenpiteet, joihin ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin viittaa, ovat kyseisenä aikana kuuluneet jäsenvaltioiden toimivaltaan.

Kolmas kysymys (yhteisön oikeudesta johtuvat asiasisältöä koskevat vaatimukset)

9 Asiakirja-aineistosta ja kansallisessa tuomioistuimessa syytettyinä olevien esittämistä väitteistä käy ilmi, että Alankomaissa vuodeksi 1978 voimaan saatettuja suojelutoimenpiteitä moititaan, koska niissä syrjitään hollantilaisia kalastajia samalla kun muut jäsenvaltiot soveltavat tällä alalla väljempiä säännöksiä. Tästä seuraa, että ne kalastajat, jotka eivät kuulu Alankomaiden viranomaisten lainkäyttövaltaan, voivat harjoittaa jopa Alankomaiden kalastusalueeseen kuuluvilla vesillä edullisempaa pyyntiä kuin hollantilaiset kalastajat. Näin ollen syytetyt katsovat, että Alankomaiden lainsäädäntö on ETY:n perustamissopimuksen 7 artiklassa määrätyn periaatteen vastainen, sillä sen mukaan kaikkien jäsenvaltioiden kansalaisille on taattava yhdenvertainen kohtelu.

10 Tältä osin on huomautettava, että yhteisössä komission kanssa neuvottelemalla yhdessä sovitut suojelutoimenpiteet perustuvat jäsenvaltioiden väliseen vastuun jakoon siten, että nykyvaiheessa kukin valtio valvoo kansallisen lainsäädäntönsä kalastuskiintiöitä koskevien sääntöjen mukaan omiin satamiinsa purettuja saaliita. Syrjintäkiellon periaatteen vastaiseksi ei voida katsoa sellaisen kansallisen lainsäädännön soveltamista, jonka yhteensoveltuvuutta yhteisön oikeuden kanssa ei ole edes kiistetty, sillä perusteella, että toiset jäsenvaltiot oletettavasti soveltavat väljempiä säännöksiä. Tällaiset mahdolliset eriarvoisuudet olisi poistettava edellä mainitussa tuomiossa lainatun Haagin päätöslauselman liitteessä VI määrätyissä neuvotteluissa, mutta niitä ei voida käyttää perusteena syrjintää koskevalle moitteelle sellaisen jäsenvaltion säännöksiä vastaan, joka soveltaa yhdenvertaisesti kaikkiin lainkäyttövaltaansa kuuluviin henkilöihin kalastuskiintiöitä koskevia säännöksiään.

11 Kolmanteen kysymykseen on näin ollen vastattava, että sellaisia kansallisia säännöksiä kuin kalastuskiintiöitä koskevat Alankomaiden säännökset, joihin kansallinen tuomioistuin on viitannut, ei voida pitää syrjivinä, jos niitä sovelletaan yhdenmukaisesti kaikkiin kyseisen jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluviin kalastajiin.

Päätökset oikeudenkäyntikuluista

Oikeudenkäyntikulut

12 Yhteisöjen tuomioistuimelle huomautuksensa esittäneille Alankomaiden kuningaskunnan hallitukselle, Tanskan kuningaskunnan hallitukselle, Ranskan tasavallan hallitukselle, Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukselle ja Euroopan yhteisöjen komissiolle aiheutuneita oikeudenkäyntikuluja ei voida määrätä korvattaviksi.

Asian käsittely yhteisöjen tuomioistuimessa on välivaihe Arrondissementsrechtbank Rotterdamin Economische Politierechterin käsiteltävänä olevissa rikosasioissa, minkä vuoksi Economische Politierechterin asiana on päättää oikeudenkäyntikuluista.

Päätöksen päätösosa

Näillä perusteilla

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN

on ratkaissut Arrondissementsrechtbank Rotterdamin Economische Politierechterin 18.7.1978 tekemällään päätöksellä esittämät kysymykset seuraavasti:

1) Liittymisehdoista ja sopimusten mukautuksista 22.1.1972 tehdyn asiakirjan 102 artiklassa asetettu määräaika on päättynyt 31.12.1978.

2) Alankomaissa 29.12.1977 säädetyn vuoden 1978 Beschikking voorlopige regeling vangstbeperking tong en scholin (päätös kielikampela- ja punakampelasaaliiden rajoittamisen väliaikaisesta sääntelemisestä) ja samana päivämääränä säädetyn vuoden 1978 Beschikking voorlopige regeling contingentering tong en schol Noordzeen (päätös Pohjanmerellä pyydettyjä kielikampela- ja punakampelasaaliita koskevien kiintiöiden väliaikaisesta sääntelemisestä) kohteena olevat toimenpiteet ovat kyseisenä aikana kuuluneet jäsenvaltioiden toimivaltaan.

3) Sellaisia kansallisia säännöksiä kuin kalastuskiintiöitä koskevat, 29.12.1977 annetut Alankomaiden säännökset, ei voida pitää syrjivinä, jos niitä sovelletaan yhdenmukaisesti kaikkiin kyseisen jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluviin kalastajiin.