FI
Oikeustapauskokoelma
ECLI:EU:T:2010 :403 1UNIONIN YLEISEN TUOMIOISTUIMEN M ÄÄRÄYS (muutoksenhakujaosto)
15 päivänä sy yskuuta 2010
Asia T-157/09 P
Luigi M ar cuc cio
vastaan
Euroopan komissio
Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Kohtuullinen aika vahingonkorvausvaatimuksen 
esittämiselle — Myöhästyminen — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi 
puuttuvat ja joka on o sittain selvästi perusteeton
Aihe: Valitus, jossa vaaditaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) 
asiassa F-42/08, Marcuccio vastaan ko missio, 18.2.2009 a ntaman m ääräyksen (Kok. H ., 
s. I-A-1-35 ja II-A-1-147) kumoamista.
Ratkaisu:Valitus hylätään. Luigi M arcuccio vastaa o mista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet 
velvoitetaan ko rvaamaan E uroopan ko missiolle t ässä o ikeusasiassa ai heutuneet 
oikeudenkäyntikulut.
Tiivistelmä
1. Oikeudenkäyntimenettely — Kannekirjelmä — Muotovaatimukset
(Unionin tuomioistuimen perussäännön 21 artiklan ensimmäinen ko hta ja 53 artiklan ensimmäinen 
kohta; unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 138 artiklan 1 kohta)
2. Virkamiehet — Kanne — Henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu vaatimus — 
Vaatimuksen esittämisen määräaika
(EY 236 artikla; henkilöstösääntöjen 90 j a 91 artikla)
3. Virkamiehet — Kanne — Määräajat — Toimielimelle osoitettu vahingonkorvausvaatimus
(EY 236 artikla; unionin tuomioistuimen perussäännön 46 artikla; henkilöstösääntöjen 90 artikla)
4. Virkamiehet — Kanne — Määräajat — Toimielimelle osoitettu vahingonkorvausvaatimus
(unionin tuomioistuimen perussäännön 46 artikla; henkilöstösääntöjen 90 artikla)
5. Oikeudenkäyntimenettely — Kanteen n ostamisen m ääräajat — Kannekirjelmän tiedoksianto 
kirjatulla lähetyksellä
(virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 39 artiklan 1 kohta ja 100 artiklan 3 kohta)
1. Unionin t uomioistuimen pe russäännön 21 artiklan e nsimmäisen ko hdan, jota sovelletaan 
perussäännön 53 artiklan e nsimmäisen ko hdan m ukaan me nettely yn u nionin y leisessä 
tuomioistuimessa, ja unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 138 artiklan 1 kohdan m ukaan
2 ECLI:EU:T:2010 :403TIIVISTELMÄ–ASIAT-157/09P
MARCUCCIOv. KOMISSIO
 kanteessa on m ainittava muun muassa yhteenveto seikoista, joihin ka nne pe rustuu. Kanteessa on n äin 
ollen selvitettävä ka nneperusteen sisältö, minkä v uoksi sen pe lkkä m ainitseminen abstraktisti ei täytä 
kyseisessä pe russäännössä ja kyseisessä työjärjestyksessä asetettuja edellytyksiä. Tämän yhteenvedon on 
lisäksi oltava riittävän selvä ja täsmällinen, jotta vastaaja voi valmistella puolustuksensa ja jotta unionin 
yleinen tuomioistuin voi tarvittaessa antaa asiassa ratkaisun ilman täydentäviä tietoja.
Oikeusvarmuus ja hyvä oikeudenkäyttö edellyttävät, että ka nne ja tarkemm in ottaen ka nneperuste 
voidaan ottaa t utkittavaksi vain, jos ne oleelliset tosiseikat ja oikeudelliset seikat, joihin ka nne 
perustuu, ilmenevät johdonmukaisesti ja ymmärrettävästi itse ka nnekirjelmän tekstistä. Unionin 
yleisen tuomioistuimen tehtävänä ei ole yrittää s aada s elville kai kista ensimmäisen ka nneperusteen 
tueksi vedotuista seikoista, voidaanko n äitä seikkoja käyttää m yös toisen ka nneperusteen tueksi.
(ks. 27 kohta)
Viittaukset:
Unionin y leinen t uomioistuin: a sia T-16/09 P, M arcuccio v . ko missio, 23.3.2010 , 15 kohta 
oikeuskäytäntöviittauksineen
2. Virkamiehen ja toimielimen, johon v irkamies kuu luu t ai kuu lui, välinen vahingonkorvausta ko skeva 
riita-asia kuu luu s illoin, ku n s e pe rustuu s en, jota a sia ko skee, ja toimielimen v äliseen 
palvelussuhteeseen, EY 236 artiklan ( jonka s isältö v astaa S EUT 270 artiklan sisältöä) ja 
henkilöstösääntöjen 90 j a 91 artiklan soveltamisalaan.
Se, että E Y 236 artiklassa ja h enkilöstösääntöjen 90 artiklassa e i vahvisteta m ääräai kaa 
vahingonkorvausvaatimuksen esittämiselle, ei me rkitse sitä, että vaatimus ko htuullisesta m ääräa jasta 
tällaisen vaatimuksen esittämiselle olisi lainvastainen. Kyseistä m ääräystä ja säännöstä on n imittäin 
sovellettava m uun m uassa vahingonkorvausvaatimukseen no udattaen E uroopan unionin oikeuden 
yleisiä pe riaatteita, jotka o vat oikeusvarmuuden pe riaate ja luottamuksensuojan pe riaate. Kun 
määräyksissä ja säännöksissä ei mainita mitään asiasta, nämä yleiset periaatteet ovat esteenä sille, että 
toimielimet ja luonno lliset henkilöt tai oikeushenkilöt voisivat toimia ilman minkäänlaisia m ääräai koja 
ja vaarantaa t ällä tavoin m uun m uassa saavutetun o ikeusaseman vakauden, ja ne edellyttävät 
kohtuullisen määräa jan no udattamista.
Euroopan u nionin t oimielimen s uhteissaan h enkilöstöönsä ai heuttaman v ahinkotapahtuman 
riitauttaminen ko htuullisen m ääräa jan jälkeen vaikuttaa o ikeusvarmuuteen asianomaisen toimielimen 
ja sen henkilöstön v älisissä oikeussuhteissa ja rasittaa E uroopan unionin talousarviota ku luilla, jotka 
johtuvat ajallisesti liian ka ukaisesta tapahtumasta. Oikeusvarmuuden pe riaate edellyttää n äin ollen, että 
henkilöstö esittää ko rvausvaatimuksensa ko htuullisessa ajassa toimielimen suhteissaan henkilöstöönsä 
väitetysti aiheuttaman vahingon tapahtumisen jälkeen.
(ks. 40–43 kohta)
Viittaukset:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T-144/02, Eagle ym. v. komissio, 5.10.2004 ( Kok., s. II-3381 , 62 kohta) 
ja a sia T-114/08 P, M arcuccio v . ko missio, 26.6.2009 , K ok. H ., s. I-B-1-53 j a II-B-1-313, 12 kohta 
oikeuskäytäntöviittauksineen
Unionin yleinen tuomioistuin: em . asia M arcuccio v. komissio, 23.3.2010 , 34 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen
3. Virkamiehen ja toimielimen, johon v irkamies kuu luu t ai kuu lui, välinen vahingonkorvausta ko skeva 
riita-asia kuu luu s illoin, ku n s e pe rustuu s en, jota a sia ko skee, ja toimielimen v äliseen 
palvelussuhteeseen, EY 236 artiklan e ikä u nionin t uomioistuimen pe russäännön 46 artiklan 
soveltamisalaan. Tässä jälkimmäisessä artiklassa vahvistettu viiden vuoden vanhentumisaika e i siis ole
ECLI:EU:T:2010 :403 3TIIVISTELMÄ–ASIAT-157/09P
MARCUCCIOv. KOMISSIO
 asianomaisen ka nteen no stamisen m ääräa jan ko htuullisuuden ar viointiperuste vaan enintään tässä 
arvioinnissa me rkityksellinen ve rtailutekijä, ko ska t ällä vanhentumisajalla pyritään m yös takaamaan 
oikeusvarmuus Euroopan unionia vastaan no stetuissa vahingonkorvauskanteissa. Näin ollen se, että 
vaatimus esitettiin viiden vuoden ku luessa siitä, kun ne, joita asia ko skee, tulivat tietoiseksi tilanteesta, 
johon h e ovat ty ytymättömiä, ei riitä siihen, että ka tsottaisiin, että ky seinen vaatimus on e sitetty 
kohtuullisessa määräa jassa.
(ks. 45 kohta)
Viittaukset:
Unionin yleinen tuomioistuin: em . asia M arcuccio v. komissio, 23.3.2010 , 37 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen
4. Määräa jan m äärittäminen v ahingonkorvauskanteen no stamiselle on o ikeuskysymys. Jo s 
vahingonkorvausvaatimuksen, joka pe rustuu v irkamiehen ja toimielimen, johon t ämä kuu luu, väliseen 
palvelussuhteeseen, esittämiseen sovellettavassa säännöstössä ei säädetä määräa jasta, kyseinen vaatimus 
on e sitettävä ko htuullisessa a jassa, joka m ääritetään a sian o losuhteet h uomioiden. V aikka 
virkamiestuomioistuin m äärittää rii ppumattomasti me rkitykselliset tosiseikat ja ar vioi niitä lukuun 
ottamatta niiden vääristämistä ko skevia t apauksia, se ar vioi niitä tämän jälkeen o ikeudellisesti 
kohtuullisessa ajassa toimimista ko skevan pe riaatteen m ukaisesti ja unionin yleisen tuomioistuimen 
valvonnassa.
(ks. 47 kohta)
Viittaukset:
Unionin yleinen tuomioistuin: em . asia M arcuccio v. komissio, 23.3.2010 , 39 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen
5. Jos v irkamiestuomioistuimen kir jaamo a ntaa ka nnekirjelmän t iedoksi vastaajalle kir jatulla 
lähetyksellä, m ääräa jat kä ynnistävä t iedoksiantamispäivämäärä on p äivämäärä, jona ky seinen 
asianosainen on i lmoittanut vastaanottaneensa hänelle osoitetun kir jatun lähetyksen.
(ks. 69 ja 70 kohta)
Viittaukset:
Unionin yleinen tuomioistuin: em . asia M arcuccio v. komissio, 23.3.2010 , 64 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen