Asia T-424/13,

Jinan Meide Casting Co. Ltd

vastaan

Euroopan unionin neuvosto

”Polkumyynti — Kiinasta peräisin olevien kierteitettyjen tempervalurautaisten putkien liitos- ja muiden osien tuonti — Lopullinen polkumyyntitulli — Normaaliarvon laskelmien luottamuksellinen käsittely — Hyvissä ajoin toimitetut tiedot — Markkinatalouden ehdoin toimivan yrityksen asemaa koskevan päätöksen antamisen määräaika — Puolustautumisoikeudet — Yhdenvertainen kohtelu — Taannehtivuuskiellon periaate — Asetuksen (EY) N:o 1225/2009 2 artiklan 7–11 kohta, 3 artiklan 1–3 kohta, 6 artiklan 7 kohta, 19 artiklan 1 ja 5 kohta sekä 20 artiklan 2 ja 4 kohta”

Tiivistelmä – Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 30.6.2016

(Neuvoston asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan toinen alakohta)

(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1168/2012 1 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 2 kohta; neuvoston asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan toinen alakohta.

Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Ajallinen soveltamisala – Menettelysäännöt – Aineelliset säännöt – Eroavaisuudet – Asetuksen N:o 1168/2012, jolla muutetaan perusasetusta N:o 1225/2009, ajallinen soveltamisala – Markkinataloudessa toimivan yrityksen asemasta lausumista koskevan määräajan muuttaminen – Soveltamista ennen asetuksen N:o 1168/2012 voimaantuloa annettuun päätökseen ei voida hyväksyä

Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annetun polkumyynnin vastaisen perusasetuksen N:o 1225/2009 muuttamisesta annetun asetuksen N:o 1168/2012 (muutosasetus) 2 artiklassa säädetään, että muutosasetusta sovelletaan kaikkiin uusiin tutkimuksiin ja kaikkiin vireillä oleviin tutkimuksiin sen voimaantulopäivästä lähtien. Kyseisen asetuksen 1 artiklan 1 kohdan a alakohdalla käyttöön otettua markkinatalouskohtelusta lausumisen muutettua määräaikaa olisi kuitenkin sovellettu kaikkiin vireillä oleviin tutkimuksiin kyseisen asetuksen voimaantulopäivästä lähtien myös ilman kyseisen 2 artiklan säännöksiä, koska käsiteltävässä asiassa on kyseessä menettelysäännön muuttaminen. Edellä mainittua markkinatalouskohtelusta lausumisen määräajan muuttumista sovelletaan näin ollen vireillä olevassa polkumyynnin vastaisessa tutkimuksessa lähtökohtaisesti kaikkiin komission päätöksiin, jotka koskevat kysymystä siitä, täyttääkö yritys polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan toisessa alakohdassa säädetyt markkinatalouskohtelun myöntämisperusteet, ja jotka on annettu sen voimaantulopäivänä tai myöhemmin. Muutosasetuksen 2 artiklan vaikutuksena ei sen sijaan voi olla se, että muutosasetuksen 1 artiklan 1 kohdan a alakohtaa sovelletaan ennen kyseisen asetuksen voimaantuloa annettuun päätökseen markkinatalouskohtelusta. Tämä merkitsisi nimittäin sellaisen taannehtivan vaikutuksen antamista kyseiselle säännökselle, joka ei perustu muutosasetuksen kyseiseen 2 artiklaan. On lisäksi niin, että vaikka uudet säännöt – erityisesti menettelysäännöt – voivat koskea aikaisempien sääntöjen soveltamisaikana syntyneitä ja lopullisiksi tulleita oikeudellisia tilanteita, niiden soveltamisessa on kuitenkin noudatettava taannehtivuuskiellon periaatetta. Taannehtivuuskiellon periaatteen noudattamisesta seuraa muun muassa, että unionin toimen laillisuutta on lähtökohtaisesti arvioitava huomioiden kyseisen toimen oikeusperustan muodostava säännös, joka oli voimassa sen antamisajankohtana. (ks. 66–68 kohta)

Pelkästään sillä, että komissiolla on mahdollisuus tai jopa velvollisuus palata markkinatalouden ehdoin toimivan yrityksen asemaa koskevaan alkuperäiseen päätökseen, johon liittyy arviointivirhe, ei ole vaikutusta sen velvollisuuteen noudattaa polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annetussa polkumyynnin vastaisessa perusasetuksessa N:o 1225/2009 vahvistettua määräaikaa tällaisen alkuperäisen päätöksen antamiseksi. Polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan toisen alakohdan sanamuodossa ei myöskään ole mitään, minkä perusteella siinä säädetylle määräajalle voitaisiin myöntää puhtaasti viitteellinen luonne. Polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan toisessa alakohdassa säädetyn kolmen kuukauden määräajan noudattaminen markkinatalouskohtelusta lausumiseksi ei näin ollen ole komission oikeus vaan sen velvollisuus. (ks. 70–72 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 76 kohta)

Polkumyynnin alalla puolustautumisoikeuksiin liittyvä sääntöjenvastaisuus voi johtaa asetuksen, jolla määrätään lopullisia polkumyyntitulleja, kumoamiseen vain silloin, kun mahdollisuutta siitä, että tämän sääntöjenvastaisuuden vuoksi hallinnollisessa menettelyssä olisi voitu päätyä toisenlaiseen lopputulokseen, ei voida sulkea täysin pois, joten se vaikuttaa konkreettisesti hakijan puolustautumisoikeuksiin. Tämän osalta on muistutettava, että kantajan velvollisuutena ei ole osoittaa, että toimielinten päätös olisi ollut toisenlainen, vaan ainoastaan se, että tämä mahdollisuus ei ole täysin poissuljettu siitä syystä, että se olisi kyennyt varmistamaan puolustuksensa paremmin ilman todettua menettelyllistä sääntöjenvastaisuutta. (ks. 81, 152, 194 ja 214 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 92–97, 103 ja 105 kohta)

Komissio ei riko polkumyynnin vastaisessa menettelyssä polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annetun polkumyynnin vastaisen perusasetuksen N:o 1225/2009 6 artiklan 7 kohtaa eikä loukkaa kantajan puolustautumisoikeuksia, kun se ei anna kantajan tutustua sähköpostitse lähetettyihin viesteihin, jotka koskevat yksinomaan vertailumaan tuottajalla olleita vaikeuksia toimittaa komission pyytämiä tietoja tuotteen, jonka tuontiin sovelletaan polkumyyntitullia, normaaliarvon määrittämiseksi ja komission täsmennyksiä, joilla pyritään vastaamaan kyseisiin vaikeuksiin. Ne eivät nimittäin itsessään sisällä tietoja, jotka kyseinen tuottaja on komissiolle toimittanut ja joita on käytetty tutkimuksen aikana, kuten polkumyynnin vastaisen asetuksen 6 artiklan 7 kohdassa edellytetään, jotta niihin voitaisiin tutustua. (ks. 111 ja 114 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 120–122, 124 ja 125 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 126 kohta)

Kun unionin toimielin pyytää unionin yleistä tuomioistuinta korvaamaan perusteillaan perusteet, joihin jokin niistä vetosi polkumyyntitullin määräämiseksi järjestetyssä tutkimusmenettelyssä hylätäkseen kantajan pyynnön, joka koski normaaliarvon laskelmien ilmaisemista, on katsottava, että unionin toimen laillisuutta on arvioitava toimen antamisajankohtana olemassa olleiden tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen perusteella. Puolustautumisoikeuksien loukkaaminen polkumyyntikäytäntöjä koskevan hallinnollisen menettelyn aikana voi merkitä polkumyynnin vastaisen asetuksen kumoamista. Tätä loukkaamista ei näin ollen voida korjata pelkästään sillä, että unionin tuomioistuimet tutkivat perusteita, joilla voidaan oikeuttaa väitetyn loukkaamisen muodostava päätös. Tällainen tutkinta rajoittuu nimittäin esitettyjen perusteiden laillisuusvalvontaan, eikä sillä voida korvata asian täysimääräistä tutkimista hallinnollisessa menettelyssä. Sillä, että kantaja tutustuu kanteen yhteydessä ensimmäistä kertaa perusteisiin, joihin toimielimet unionin yleisessä tuomioistuimessa vetoavat, kantaja ei myöskään pääse takaisin siihen asemaan, jossa se olisi ollut, jos se olisi voinut esittää huomautuksensa kyseisistä perusteista tutkimusmenettelyn aikana. Unionin yleinen tuomioistuin ei näin ollen voi missään tapauksessa määrittää sitä, onko asianomaisen puolustautumisoikeuksia loukattu siksi, ettei sille ilmaistu normaaliarvon laskelmia hallinnollisen menettelyn aikana, sellaisten perusteiden perusteella, joihin kyseinen laskelmien ilmaisemisesta kieltäytyminen ei perustunut. (ks. 150 ja 151 kohta)

Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annetun polkumyynnin vastaisen perusasetuksen N:o 1225/2009 19 ja 20 artiklan yhtäaikaisen soveltamisen yhteydessä toimielinten on huolehdittava siitä, että hyvän hallinnon ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteita noudatetaan. Tämän yleisen periaatteen erityinen sovellus on erityisesti polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 9 artiklan 5 kohta. Erilainen kohtelu perustuu lisäksi objektiiviseen ja kohtuulliseen perusteeseen, kun se vastaa asianomaisessa lainsäädännössä hyväksyttävästi tavoiteltua päämäärää ja se on oikeassa suhteessa asianomaisella kohtelulla tavoiteltuun päämäärään nähden. Se, että vertailumaan tuottaja on antanut polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 19 artiklan 5 kohdassa tarkoitetulla tavalla vientiä harjoittavalle tuottajalle luvan tutustua tietoihinsa, merkitsee objektiivista eroa otokseen kuuluneihin muihin vientiä harjoittaviin tuottajiin nähden, ja oikeuttaa erilaisen kohtelun, kun on kyse näihin tietoihin perustuvien normaaliarvojen laskelmien luottamuksellisuudesta. Ilman tällaista lupaa toimielimet velvoitetaan 19 artiklan 5 kohdassa olemaan ilmoittamatta tietoa, jonka luottamuksellista käsittelyä on pyydetty. Kun tällainen lupa on olemassa, asianomaisella vientiä harjoittavalla tuottajalla on puolestaan ainakin oikeus siihen, että se, oliko sen pyyntö perusteltu, tutkitaan vertaamalla sen puolustautumisoikeuksia pyydettyjen tietojen luottamuksellisuudella suojattuihin etuihin. Tällaisen luvan ulottuvuutta ei voida asettaa kyseenalaiseksi sillä, että se voi koskea vain vertailumaan tuottajan toimittamia tietoja eikä kyseisten tietojen perusteella laadittuja normaaliarvon laskelmia, kun komissio on kätkenyt kyseiset laskelmat nimenomaan kyseisten tietojen luottamuksellisuuden suojaamiseksi. Väitettä, jonka mukaan tällainen lupa ei ulotu polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 19 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin luonteeltaan luottamuksellisiin tietoihin, ei myöskään voida hyväksyä. Kyseisen asetuksen 19 artiklan 5 kohdan sanamuodosta nimittäin ilmenee, että kyseisessä säännöksessä tarkoitettu lupa koskee kaikkia tietoja, joiden osalta on esitetty luottamuksellista käsittelyä koskeva pyyntö. Kyseisen asetuksen 19 artiklan 1 kohdan sanamuodossa ei myöskään suljeta pois sitä, että luonteeltaan luottamuksellisten tietojen ryhmä voi sisältää tietoja, joiden osalta ne toimittanut henkilö on esittänyt luottamuksellista käsittelyä koskevan pyynnön. Koska luonteeltaan luottamuksellisten tietojen ilmaisemista ei tietyissä tapauksissa voida sulkea pois, sillä, että kyseiset tiedot toimittanut henkilö on antanut luvan niiden ilmaisemiseen, on väistämättä merkitystä. Tämä tulkinta saa tukea tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen 1994 VI artiklan soveltamisesta tehdyn sopimuksen (polkumyynnin vastainen sopimus) 6.5 artiklan sanamuodosta, joka lähinnä toistetaan polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 19 artiklassa, jonka mukaan tutkimusta tekeville viranomaisille luottamukselliset tiedot luovuttaneen henkilön lupa koskee sekä luonteeltaan luottamuksellisten tietojen ryhmää että tietojen, jotka tutkimuksen kohteena olevat osapuolet ovat toimittaneet luottamuksellisina, ryhmää. (ks. 156–158, 177, 178, 180 ja 182–188 kohta)

Polkumyynnin vastaisessa tutkimuksessa väite, jonka mukaan tiedon luottamuksellisuuden poistaminen tietyn asianomaisen osapuolen osalta on mahdotonta, ei saa mitään tukea Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annetun perusasetuksen N:o 1225/2009 asian kannalta merkityksellisistä säännöksistä. Polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 19 artiklan 5 kohdan sanamuodosta ei ensinnäkään näin ollen ilmene, että tiedot antaneen henkilön lupaa, jota edellytetään kaikkien sellaisten tietojen ilmaisemiseen, joiden luottamuksellista käsittelyä kyseinen henkilö on pyytänyt, ei voida antaa yksinomaan yhdelle tai muutamalle tietyistä asianomaisista osapuolista. Polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 19 artiklan 1 kohdassa esimerkin omaisesti luetelluista luottamuksellisuutta koskevista perusteista ilmenee seuraavaksi, että polkumyynnin vastaisen tutkimuksen yhteydessä toimitettujen tietojen luottamuksellisuuden arviointi voi merkitä sekä tämän tiedon lähteenä olevien henkilöiden että asianomaisten osapuolten, jotka voivat saada tutustua siihen, tilanteen huomioimista. Polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 19 artiklan 1 kohdan sanamuodosta ei kuitenkaan ilmene, että tietojen, jotka kuuluvat liikesalaisuuden piiriin, jotka ovat luonteeltaan luottamuksellisia ja joita ei lähtökohtaisesti ilmaista, suojaaminen edellyttäisi sitä, että suljettaisiin lähtökohtaisesti täysin pois mahdollisuus ilmaista tietoja, ja siis kaikenlainen asianomaisen osapuolen, joka pyytää saada tutustua kyseisiin tietoihin, erityistilanteen arviointi. Tällainen tulkinta ei saa tukea myöskään liikesalaisuuden suojaa koskevista seikoista. Kun menettelyn luonne tätä edellyttää, liikesalaisuuksien sovellettavalla erityisellä suojalla suojattuja etuja on näin ollen verrattava kyseisen menettelyn osapuolten puolustautumisoikeuksiin. Tilanne on tämä, kun on kyse polkumyynnin vastaisesta tutkimusmenettelystä, mikä merkitsee sitä, että jopa tilanteessa, jossa on kyse liikesalaisuuksiin kuuluvista tiedoista, komissiolla ei voi olla absoluuttista velvollisuutta kieltäytyä niiden ilmaisemisesta ilman, että se arvioi käsiteltävän asian erityisiä olosuhteita ja muun muassa kyseessä olevan asianomaisen osapuolen erityistä tilannetta. Harkintavalta, joka komissiolle jätetään asianomaisten osapuolten tiedonsaantioikeuden sovittamiseksi yhteen luottamuksellisten tietojen suojaamisen kanssa, ei rajoitu tapaukseen, jossa kyseessä oleva asianomainen osapuoli on vientiä harjoittava tuottaja, jolle ei ole myönnetty markkinatalouskohtelua. On erityisesti todettava, että samalla tavoin kuin minkä tahansa asianomaisen osapuolen tapauksessa, tällaisen vientiä harjoittavan tuottajan pyyntöjä laskelmien ilmaisemisesta ei voida – käsiteltävänä olevan asian erityisiä olosuhteita tarkastelematta – lähtökohtaisesti hylätä yksinomaan sillä perusteella, että se, että laskelmat voitaisiin ilmaista sille, loisi ”systeemisen epätasapainon” yhtäältä komission ja toisaalta tutkimukseen osallistuvien yritysten ja erityisesti tuottajien, joille ei ole myönnetty markkinatalouskohtelua, sekä vertailumaan tuottajien välille. Lopuksi on todettava, ettei polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 20 artiklan 2–4 kohdasta ilmene, että toimielinten olisi mahdotonta ilmaista tietylle asianomaiselle osapuolelle, joka tätä pyytää, näistä lopullisista tiedoista pois jätettyä tietoa, sillä perusteella, että kaikkien asianomaisten osapuolten pitäisi voida saada tutustua siihen. Ei erityisesti voida kieltäytyä polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 20 artiklan 2–4 kohdassa tarkoitettujen tietojen kaltaisten tietojen ilmaisemisesta yksinomaan sillä perusteella, että muilla asianomaisilla osapuolilla olisi myös oikeus saada tutustua niihin, jos viimeksi mainitut eivät ole esittäneet tätä koskevaa pyyntöä. Edellä esitetystä seuraa, että komission on arvioitava asianomaisen osapuolen esittämää pyyntöä saada tutustua luottamuksellisiin tietoihin kyseisen osapuolen erityinen tilanne huomioiden niiden muiden asianomaisten osapuolten tilanteesta riippumatta, joille kyseiset tiedot voisivat olla hyödyllisiä. Päinvastainen tulkinta johtaisi asianomaisten osapuolten käytettävissä olevia tietoja koskevan periaatteen rajoittamiseen, mikä ei ole niiden vaatimusten mukaista, jotka perustuvat puolustautumisoikeuksien kunnioittamiseen, ja se johtaisi käsiteltävän kaltaisessa tapauksessa siihen, että asianomaiselta vientiä harjoittavalta tuottajalta evättäisiin tiedot, joilla voi olla huomattavaa merkitystä sen puolustautumisoikeuksien kannalta, kun otetaan huomioon normaaliarvon laskelman vaikutus polkumyyntimarginaalin määrittämiseen. (ks. 159–162, 164, 165, 167, 168, 170, 171 ja 175 kohta)