Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Uusien jäsenvaltioiden liittyminen Euroopan yhteisöihin - Espanja - Portugali - Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Teollisoikeudet ja kaupalliset oikeudet - Patenttioikeus - Farmaseuttiset valmisteet - Farmaseuttisen valmisteen patentinhaltijan siirtymäkauden ajan kestävä oikeus estää sen itsensä toimesta tai sen suostumuksella Espanjassa tai Portugalissa markkinoille saatettujen valmisteiden tuonti ja vaihdantaan saattaminen - Kyseisten siirtymäkausien päättymispäivät

(Vuoden 1985 liittymisasiakirjan 47 ja 209 artikla)

2 Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Teollisoikeudet ja kaupalliset oikeudet - Patenttioikeus - Patenttioikeuden suoja - Suojan rajat - Asiassa 187/80 14.7.1981 annetussa tuomiossa asetetut periaatteet - Farmaseuttinen valmiste, jota suojataan patentilla jäsenvaltiossa ja jonka patentinhaltija on saattanut ensimmäistä kertaa vaihdantaan toisessa jäsenvaltiossa tämän liityttyä Euroopan yhteisöihin mutta ennen kuin kyseisen valmisteen patentoiminen siellä oli mahdollista - Patentin myöntäneen jäsenvaltion lainsäädäntö, jonka mukaan patentinhaltijalla on oikeus estää se, että kolmas tuo kyseistä valmistetta tähän jäsenvaltioon - Lainsäädäntö, jota ei voida hyväksyä - Peruste, joka koskee patentinhaltijan oikeudellista velvoitetta pitää valmistetta kaupan vientivaltiossa - Peruste, joka voidaan hyväksyä - Peruste, joka koskee eettistä velvoitetta toimittaa valmistetta kyseisen valtion markkinoille tai kyseisen valtion harjoittamaa hintavalvontaa - Peruste, jota ei voida hyväksyä

(EY:n perustamissopimuksen 30 ja 36 artikla)

Tiivistelmä

3 Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymisehdoista ja perustamissopimusten mukautuksista tehdyn asiakirjan 47 ja 209 artiklassa, joiden mukaan farmaseuttisen valmisteen patentinhaltija voi vedota kolmannen vuoden loppuun asti sen jälkeen, kun Espanjan kuningaskunta ja Portugalin tasavalta ovat tehneet farmaseuttisista valmisteista patentoitavia, kyseisellä patentilla saamiinsa oikeuksiin estääkseen valmisteen tuonnin ja sen kaupan pitämisen, vaikka se olisi saattanut sen markkinoille Espanjassa ja Portugalissa tai se olisi saatettu markkinoille sen luvalla, määrätyt siirtymäajat ovat päättyneet Espanjan kuningaskunnan osalta 6.10.1995 ja Portugalin tasavallan osalta 31.12.1994.

Edellä mainitut artiklat ovat poikkeuksia tavaroiden vapaata liikkuvuutta koskevasta periaatteesta, joten niitä on tulkittava suppeasti eli tässä asiassa siten, että siirtymäkaudet päättyvät mahdollisimman varhain eli täsmälleen kolmen vuoden kuluttua siitä, kun farmaseuttisista valmisteista tehtiin patentoitavia, eikä kolmannen kalenterivuoden päätyttyä siitä laskien, kun tämä tapahtui. Espanjassa farmaseuttisista valmisteista tehtiin patentoitavia 7.10.1992 ja Portugalissa 1.1.1992.

4 Perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklan vastaista on sellaisen kansallisen lainsäädännön soveltaminen, jonka mukaan farmaseuttisen valmisteen patentinhaltijalla on oikeus estää se, että kolmas tuo tätä valmistetta toisesta jäsenvaltiosta, kun patentinhaltija on saattanut valmisteen vaihdantaan ensimmäistä kertaa tässä toisessa valtiossa sen liityttyä Euroopan yhteisöön mutta ennen kuin valmistetta saatettiin tässä valtiossa suojata patentilla, jollei patentinhaltija voi näyttää toteen, että sillä on ollut todellinen ja ajankohtainen oikeudellinen velvollisuus pitää tuotetta kaupan kyseisessä jäsenvaltiossa.

Asiassa 187/80, Merck, 14.7.1981 annetun tuomion mukaan patenttioikeuden tärkein osa on ennen kaikkea se, että keksijälle annetaan yksinoikeus tuotteen saattamiseksi ensi kertaa vaihdantaan; tämän tuomion päätelmiä tai periaatteita patentilla suojattujen tuotteiden rinnakkaistuonnin osalta ei ole kyseenalaistettu myöhemmällä lainsäädännöllisellä kehityksellä, jonka kuluessa lääkkeiden patentoitavuus kansallisessa oikeudessa on yleistynyt ja farmaseuttisia valmisteita koskevien patenttien haltijoiden suoja yhteisön oikeudessa vahvistunut. Tällä oikeudella keksijälle varataan monopoli tuotteensa hyödyntämiseen ja mahdollistetaan näin se, että keksijä voi saada luovasta työstään korvauksen, takaamatta hänelle kuitenkaan korvauksen saamista kaikissa olosuhteissa. Patentinhaltijalle kuuluu oikeus päättää täysin asioista perillä ollen edellytyksistä, joilla se saattaa tuotteen vaihdantaan, ja ratkaista, saattaako se sen markkinoille jäsenvaltiossa, jonka lainsäädännössä ei ole patenttisuojaa kyseiselle tuotteelle, mutta kun se on tehnyt valintansa, sen on hyväksyttävä sen seuraukset, jotka liittyvät tuotteen vapaaseen liikkuvuuteen yhteismarkkinoilla, joka on perusperiaate, joka kuuluu oikeudellisiin ja taloudellisiin seikkoihin, jotka patentinhaltijan on otettava huomioon määrätessään yksinoikeutensa soveltamismuodoista.

Ainoastaan jos patentinhaltijalla on joko kansallisen lainsäädännön tai yhteisön oikeuden perusteella oikeudellinen velvollisuus saattaa valmisteitaan vaihdantaan jossakin jäsenvaltiossa, sen ei voida katsoa suostuneen kaupan pitämiseen asian Merck mukaisessa oikeuskäytännössä tarkoitetulla tavalla, joten sillä on oikeus estää näiden valmisteiden tuonti valtioon, jossa valmiste on suojattu, ja vaihdantaan saattaminen siellä.

Sitä vastoin tällaista poikkeusta tavaroiden vapaata liikkuvuutta koskevasta periaatteesta ei voida perustella sillä, että patentinhaltija katsoo, että sillä on eettinen velvollisuus tyydyttää tuotteensa kysyntää toisessa jäsenvaltiossa, jossa lääkkeitä ei voida patentoida, sillä tällaista velvoitetta on vaikea todentaa ja erottaa kaupallisista seikoista. Tilanne on sama silloin, kun kyseinen patentinhaltija ei ole voinut vapaasti päättää hinnasta tuotteensa pitämiselle kaupan viranomaisten asettaman hintavalvonnan takia, sillä hintoja koskevan yhden jäsenvaltion poikkeavan lainsäädännön aiheuttamat vääristymät jäsenvaltioiden välisessä kaupassa korjataan Euroopan yhteisön toimielinten toimenpiteillä eikä kansallisilla yksipuolisilla toimenpiteillä, jotka ovat tavaroiden vapaata liikkuvuutta koskevien sääntöjen vastaisia.