Asia T‑14/04

Alto de Casablanca, SA

vastaan

sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Yhteisön tavaramerkki − Se, että edustajan on oltava asianajaja − Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 9.9.2004

Määräyksen tiivistelmä

Oikeudenkäyntimenettely – Kannekirjelmä – Muotovaatimukset – Asianajajan allekirjoitus – Kantaja, jota edustaa patentti- ja tavaramerkkiasiamies, joka ei ole asianajaja – Tutkimatta jättäminen

(Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 19 artikla)

Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön, jota sen 53 artiklan perusteella sovelletaan asian käsittelyyn ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, 19 artiklassa määrätään selvästi, että vain asianajaja, jolla on oikeus esiintyä jonkin jäsenvaltion tai jonkin Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen sopimuspuolena olevan valtion tuomioistuimissa, voi edustaa tai avustaa muuta asianosaista kuin mainitun artiklan ensimmäisessä ja toisessa kohdassa tarkoitettuja jäsenvaltioita ja toimielimiä yhteisöjen tuomioistuimissa, ja kyseessä oleva vaatimus on olennainen muotovaatimus, jonka noudattamatta jättäminen johtaa kanteen tutkimatta jättämiseen.

Kannekirjelmä, jonka muu kuin etuoikeutettu asianosainen on jättänyt ja jonka sellainen patentti- ja tavaramerkkiasiamies on allekirjoittanut, jolla tosin on oikeus edustaa asianosaisia käsiteltäessä tiettyjä kanteita jäsenvaltion tuomioistuimissa, mutta joka ei kuitenkaan ole asianajaja, on näin ollen jätettävä tutkimatta.

(ks. 9 ja 11 kohta)

YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (viides jaosto)

9 päivänä syyskuuta 2004 ( )

Yhteisön tavaramerkki – Se, että edustajan on oltava asianajaja – Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen

Asiassa T‑14/04,

Alto de Casablanca, SA, kotipaikka Casablanca (Chile), edustajanaan A. Pluckrose,

kantajana,

vastaan

sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), asiamiehenään O. Montalto,

vastaajana,

jossa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) valituslautakunnassa käydyn menettelyn vastapuolena on ollut

Bodegas Julián Chivite, SL, kotipaikka Cintruénigo (Espanja),

ja jossa kantaja vaatii sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 4.11.2003 tekemän päätöksen (asia R 18/2003‑2), joka koskee hakemusta sanamerkin VERAMONTE rekisteröimisestä yhteisön tavaramerkiksi, kumoamista,

EUROOPAN YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN (viides jaosto),

toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Lindh sekä tuomarit R. García-Valdecasas ja J. D. Cooke,

kirjaaja: H. Jung,

on antanut seuraavan

määräyksen

Tosiseikat ja asian käsittelyn vaiheet

1 Kantaja nosti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamossa 14.1.2004 rekisteröidyllä kannekirjelmällään kanteen 4.11.2003 tehdystä sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan päätöksestä (asia R 18/2003‑2).

2 Kannekirjelmästä ilmenee, että kantajaa edustaa Pluckrose, joka on Chartered Institute of Patent Agents ‑liittoon (Yhdistyneen kuningaskunnan patenttiasiamiesten liitto) kuuluva patenttiasiamies. Pluckrose esittää olevansa ”registered trade mark attorney” eli tavaramerkkiasiamies, ”European Patent Attorney” eli eurooppapatenttiasiamies sekä ”European Trade Mark Attorney” eli yhteisön tavaramerkkeihin liittyviä asioita hoitava asiamies. Kanteen on allekirjoittanut Pluckrose.

3 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin pyysi 13.5.2004 työjärjestyksensä 64 artiklan mukaisena prosessinjohtotoimena SMHV:tä esittämään huomautuksensa kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytyksistä sitä tosiseikkaa silmällä pitäen, että Pluckrose ei ole asianajaja. SMHV esitti kyseisen pyynnön johdosta huomautuksensa 7.6.2004.

Oikeudellinen arviointi

4 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 111 artiklan mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi jatkamatta asian käsittelyä ratkaista asian perustellulla määräyksellä, jos kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat tai jos kanne on selvästi täysin perusteeton.

5 Nyt esillä olevassa asiassa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo saaneensa riittävän selvityksen asianosaisten toimittaman asiakirja-aineiston perusteella ja päättää kyseisen artiklan nojalla ratkaista asian jatkamatta asian käsittelyä.

6 Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 19 artiklan nojalla, jota sovelletaan yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 53 artiklan nojalla asioiden käsittelyyn yhteisöjen tuomioistuimissa, muiden kuin etuoikeutettujen asianosaisten edustajan on oltava asianajaja. Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 19 artiklan neljännen kohdan mukaan vain asianajaja, jolla on oikeus esiintyä jonkin jäsenvaltion tai jonkin Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen osapuolena olevan valtion tuomioistuimessa, voi edustaa tai avustaa jotain osapuolta yhteisön tuomioistuimessa. Sen varmistamiseksi, että yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 19 artiklaa noudatetaan, säädetään ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 3 kohdassa, että asianosaista avustavan tai edustavan asianajajan on jätettävä kirjaamoon asiakirja, joka osoittaa, että hänellä on kelpoisuus esiintyä tuomioistuimessa jossakin jäsenvaltiossa tai muussa ETA-sopimuksen osapuolena olevassa valtiossa.

7 Kantaja myöntää, että Pluckrose ei ole solicitor eikä barrister. Kantaja korostaa kuitenkin, että Pluckrose voi edustaa Yhdistyneen kuningaskunnan tuomioistuimissa asiakkaita käsiteltäessä immateriaalioikeuksiin liittyviä kanteita. Kantaja päättelee tästä, että Pluckrose voi edustaa kantajaa käsiteltäessä nyt kyseessä olevaa kannetta.

8 SMHV:n mukaan käsiteltävänä oleva kanne nostaa esille periaatteellisen kysymyksen, joka koskee asianosaisten edustamista yhteisöjen tuomioistuimissa. SMHV:n mukaan Pluckrosella ei ole oikeutta edustaa kantajaa yhteisön tuomioistuimessa tai ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa. Vaikka Pluckrose on kelpoinen edustamaan asiakkaita tietyissä Yhdistyneen kuningaskunnan tuomioistuimissa, ei hän ole yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 19 artiklassa tarkoitettu asianajaja.

9 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo, että yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 19 artiklassa säädetään selvästi, että vain asianajaja, jolla on oikeus esiintyä jonkin jäsenvaltion tai jonkin Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen sopimuspuolena olevan valtion tuomioistuimissa, voi edustaa tai avustaa muuta asianosaista kuin mainitun artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja jäsenvaltioita ja toimielimiä (asia T‑37/98, FTA ym. v. neuvosto, määräys 24.2.2000, Kok. 2000, s. II‑373, 20 kohta). Kyseessä oleva vaatimus on olennainen muotovaatimus, jonka noudattamatta jättäminen johtaa kanteen tutkimatta jättämiseen.

10 Kyseessä oleva vaatimus perustuu siihen, että asianajajan katsotaan olevan oikeudenhoidon osatekijä, jonka on annettava riippumattomasti ja oikeudenhoidon ylemmäntasoisen intressin mukaisesti asiakkaalle tämän tarvitsemaa oikeudellista apua. Sille, että tehtävä on varattu asianajajalle, on vastineena hyvää asianajotapaa koskeva vaatimus, jonka tähän tarkoitukseen valtuutetut toimielimet varmistavat ja jonka täyttämistä ne valvovat yleisen edun takia. Tällainen käsitys vastaa jäsenvaltioiden yhteisiä oikeudellisia perinteitä, ja se löytyy myös yhteisön oikeusjärjestyksestä (ks. vastaavasti asia 155/79, AM & S v. komissio, tuomio 18.5.1982, Kok. 1982, s. 1575, Kok. Ep. VI, s. 427, 24 kohta).

11 On todettava, että patentti‑ ja tavaramerkkiasiamiehet eivät ole välttämättä asianajajia. Vaikka Pluckrosella on oikeus edustaa asianosaisia käsiteltäessä tiettyjä kanteita Yhdistyneen kuningaskunnan tuomioistuimissa, ei hän kuitenkaan ole asianajaja. Koska yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 19 artiklassa selvästi säädetään, että muuta kuin etuoikeutettua asianosaista voi edustaa yhteisön tuomioistuimessa vain asianajaja (ks. edellä 6 kohta), on todettava, että Pluckrose ei ole toimivaltainen edustamaan kantajaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa.

12 Lisäksi siitä, milloin tästä vaatimuksesta voidaan poiketa, säädetään nimenomaisesti yhteisöjen tuomioistuimen perussäännössä. Niinpä yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 19 artiklan seitsemännessä kohdassa säädetään, että jos korkeakoulujen opettajilla on sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jonka kansalaisia he ovat, oikeus esiintyä tuomioistuimessa asiamiehenä, heillä on yhteisöjen tuomioistuimessa samat oikeudet kuin kyseessä olevan artiklan nojalla on asianajajilla. Pluckrose ei ole mitenkään osoittanut, että kyseinen poikkeus soveltuisi häneen.

13 Edellä esitetystä seuraa, että on todettava kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvästi puuttuvan.

Oikeudenkäyntikulut

14 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska SMHV ei ole vaatinut oikeudenkäyntikulujensa korvaamista, on kummankin osapuolen vastattava omista oikeudenkäyntikuluistaan.

Näillä perusteilla

YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN (viides jaosto)

on määrännyt seuraavaa:

1) Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

2) Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

Annettiin Luxemburgissa 9 päivänä syyskuuta 2004.

H. Jung P. Lindh