Asia T-404/06 P

Euroopan koulutussäätiö (ETF)

vastaan

Pia Landgren

”Muutoksenhaku — Henkilöstö — Väliaikaiset toimihenkilöt — Toistaiseksi voimassa oleva sopimus — Irtisanomispäätös — Yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 47 artiklan c alakohdan i alakohta — Perusteluvelvollisuus — Ilmeinen arviointivirhe — Täysi harkintavalta — Rahallinen korvaus”

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (muutoksenhakujaosto) 8.9.2009 II ‐ 2846

Tuomion tiivistelmä

Koska yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön liitteessä I olevan 12 artiklan mukaan muutoksenhaulla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa ei ole lykkäävää vaikutusta, pelkästään se seikka, että toimielin, jonka säädös on julistettu mitättömäksi, on toteuttanut virkamiestuomioistuimen tuomion täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet, ei merkinnyt, että se luopui hakemasta muutosta. Joka tapauksessa on todettava, että koska luopuminen muutoksenhakukeinon käyttämisestä johtaa oikeuden menettämiseen, se voi johtaa valituksen tutkimatta jättämiseen vain siinä tapauksessa, että luopuminen voidaan todeta selvästi ja ehdottomasti. (ks. 80 kohta)

Perusteluvelvollisuudella on tarkoitus yhtäältä antaa asianosaiselle riittävät tiedot sen arvioimiseksi, onko päätös asianmukainen vai onko siinä sellainen virhe, jonka perusteella sen laillisuus voidaan riitauttaa, ja toisaalta antaa tuomioistuimelle mahdollisuus valvoa päätöksen laillisuutta. Jos päätöksen perustelut puuttuvat kokonaan sekä itse päätösasiakirjan osalta että sen kirjallisen aineiston tai niiden asiayhteyttä koskevien seikkojen osalta, joita päätöksen tekemiseen on saattanut liittyä, tuomioistuin ei voi valvoa sen sisäistä laillisuutta, ja näin on siitä riippumatta, kuinka laajaa tämä valvonta on. Jollei päätöksen tekijällä olisi velvollisuutta esittää päätöksen tekemiseen johtaneita syitä, tuomioistuimen kyky täyttää sen käsiteltäväksi saatettujen asiakirjojen sisäisen laillisuuden valvontaa koskeva tehtävänsä – silloin kun sille on annettu tällainen tehtävä – samoin kuin yksityiselle oikeussubjektille annettu oikeussuoja vaarantuisivat ja riippuisivat päätöksen tekijän harkinnasta. Se, että toimielintä vaaditaan esittämään päätöstensä perustelut, liittyy siten erottamattomasti siihen, että tuomioistuimella on toimivalta valvoa, ovatko nämä päätökset perusteltuja, ja tämä valvonta on oikeusyhteisössä taattava samoin edellytyksin kaikille yksityisille oikeussubjekteille, jotka käyttävät oikeuttaan saada oikeussuojaa. Täten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei voi katsoa, että palvelussopimusten tekemiseen toimivaltaisella viranomaisella ei ole mitään velvollisuutta perustella väliaikaisten toimihenkilöiden toistaiseksi voimassa olevien työsopimusten irtisanomista koskevia päätöksiä siitä syystä, että mainittua viranomaista velvoittavat tässä yhteydessä vain muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 47 artiklan c alakohdan i alakohdassa säädetyt irtisanomisaikoja koskevat edellytykset. (ks. 108–110 kohta)

Perusteluvelvollisuus, josta henkilöstösääntöjen 25 artiklassa säädetään kaikkien asianomaisille vastaisten päätösten osalta ja jossa vain toistetaan EY 253 artiklassa asetettu yleinen velvollisuus, on yhteisön oikeuden keskeinen periaate, josta voidaan poiketa ainoastaan pakottavista syistä. Tämä velvollisuus auttaa takaamaan oikeuden tehokkaaseen oikeussuojaan, joka on jäsenvaltioiden yhteisestä valtiosääntöperinteestä johtuva yhteisön oikeuden yleinen periaate, joka on vahvistettu ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamisesta tehdyn, yleissopimuksen 6 ja 13 artiklassa ja vahvistettu uudelleen Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa. Poikkeus tästä yleisestä ja keskeisestä periaatteesta, jonka mukaan hallintoelin on velvollinen perustelemaan päätöksensä, erityisesti asianomaiselle vastaiset päätökset, voi olla seurausta vain yhteisön lainsäätäjän nimenomaisesta ja yksiselitteisestä tahdosta, jollaista ei ilmene tämänsisältöisenä henkilöstösääntöjen 25 artiklan ja Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 11 artiklan yleisistä säännöksistä. Niinpä pelkästään se seikka, että muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 47 artiklassa ei säädetä nimenomaisesti väliaikaisten toimihenkilöiden palvelussuhteen päättymisen osalta, että tämän säännöksen nojalla tehdyt päätökset on perusteltava, ei voi sulkea pois henkilöstösääntöjen 25 artiklan soveltamista. Jollei tällaista perusteluvelvollisuutta olisi, yhteisöjen tuomioistuinten olisi mahdotonta suorittaa valvontatehtäväänsä asianmukaisesti edes rajoitetusti, kun taas hallintoelin voisi viime kädessä päättää väliaikaisen toimihenkilön kohtalosta mielivaltaisesti, vaikka toimivaltaisen viranomaisen on sen henkilöstöön kuuluvan henkilön asemasta päättäessään otettava yksikön etua koskevassa arvioinnissa huomioon kaikki tekijät, joiden perusteella päätöksen sisältö voi määräytyä, ja erityisesti asianomaisen toimihenkilön intressi. Tämä on nimittäin seurausta hallintoviranomaisen huolenpitovelvollisuudesta, joka heijastaa sitä molemminpuolisten oikeuksien ja velvollisuuksien tasapainoa, joka on luotu henkilöstösäännöillä ja vastaavasti muuhun henkilöstöön sovellettavilla palvelussuhteen ehdoilla hallintoviranomaisen ja sen henkilöstöön kuuluvien henkilöiden välisiä suhteita varten. (ks. 148–150, 153 ja 160 kohta)

Vaikka henkilöstösääntöjen perusteella virkamiesten työpaikkojen pysyvyys onkin vahvempi, koska tilanteet, joissa työsuhde voidaan päättää lopullisesti asianomaisen henkilön tahdon vastaisesti, on rajattu tarkkaan, väliaikaisen toimihenkilön työpaikan heikompi pysyvyys ei kuitenkaan muutu sen johdosta, että palvelussopimusten tekemiseen toimivaltaisella viranomaisella on perusteluvelvollisuus, kun se irtisanoo väliaikaisten toimihenkilöiden toistaiseksi voimassa olevia työsopimuksia. Tämä heikompi pysyvyys on nimittäin seurausta erityisesti siitä laajasta harkintavallasta, joka mainitulla viranomaisella on väliaikaisen toimihenkilön toistaiseksi voimassa olevan työsopimuksen irtisanomisen osalta muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 47 artiklan c alakohdan i alakohdan mukaisesti, kunhan se noudattaa sopimuksen mukaista irtisanomisaikaa, joten yhteisöjen tuomioistuinten harjoittamassa valvonnassa on rajoituttava sen selvittämiseen, ettei ole tapahtunut ilmeistä arviointivirhettä tai ettei harkintavaltaa ole käytetty väärin. Tämä laaja harkintavalta ei suinkaan tee perustelluksi sitä mahdollisuutta, että hallintoelin vapautetaan perustelemasta tällä alalla tekemiään päätöksiä, vaan se tekee sitäkin välttämättömämmäksi, että perusteluvelvollisuudesta muodostuvaa olennaista menettelymääräystä noudatetaan. On nimittäin niin, että kun yhteisön toimielimellä on laaja harkintavalta, on erityisen tärkeää valvoa, että yhteisön oikeusjärjestyksessä myönnettyjä takeita noudatetaan hallinnollisissa menettelyissä. Näihin takeisiin kuuluvat muun muassa toimivaltaisen toimielimen velvollisuus tutkia huolellisesti ja puolueettomasti kaikki käsiteltävänä olevan tapauksen kannalta merkitykselliset seikat sekä perustella päätöksensä riittävällä tavalla. (ks. 161–163 kohta)