ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Kantelujen tutkiminen - Komissiolla ei ole velvollisuutta tehdä päätöstä siitä, onko kilpailusääntöjä rikottu - Asian tutkintaan liittyvän yhteisön edun huomioon ottaminen - Komission harkintavalta

(Neuvoston asetuksen N:o 17 3 artikla)

2. Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Kantelujen tutkiminen - Asian tutkintaan liittyvän yhteisön edun huomioon ottaminen - Arviointiperusteet

(Neuvoston asetuksen N:o 17 3 artikla)

3. Kumoamiskanne - Riidanalainen toimi - Toimen lainmukaisuuden arviointi niiden tietojen perusteella, jotka olivat käytettävissä toimen tekemishetkellä - Jälkikäteisillä arvioilla ei ole merkitystä

(EY:n perustamissopimuksen 173 artikla (josta on tullut EY 230 artikla))

Tiivistelmä

1. Vaikka kilpailusääntöjen rikkomista koskevan kantelun tekijällä on oikeus saada selvitys siitä, mitä sen kantelulle on tapahtunut, sellaisella komission päätöksellä, josta voidaan nostaa kumoamiskanne yhteisöjen tuomioistuimissa, asetuksen N:o 17 3 artiklassa kantelijalle ei anneta kuitenkaan oikeutta vaatia komissiolta lopullista päätöstä siitä, onko kilpailusääntöjä rikottu vai ei, eikä siinä velvoiteta komissiota missään tapauksessa jatkamaan menettelyä siihen saakka, että asiassa tehdään lopullinen päätös.

Se, että komissiolla on harkintavaltaa asettaessaan saamansa kantelut tärkeysjärjestykseen, ei näet riipu siitä, kuinka pitkälle asian tutkimukset ovat edenneet. Tätä tekijää on pidettävä yhtenä sellaisena yksittäistapaukselle ominaisena seikkana, joka komission on otettava huomioon harkintavaltaansa käyttäessään.

( ks. 35-37 kohta )

2. Vaikka komission on harkintavaltaansa käyttäessään kiinnitettävä huomiota kaikkiin oikeudellisiin seikkoihin ja tosiseikkoihin ja sen on etenkin huolellisesti tutkittava kaikki ne tosiasiaperusteet ja oikeusperusteet, jotka kantelijat saattavat sen tietoon, jotta se voisi päättää kilpailusääntöjen rikkomisesta tehtyä kantelua koskevista jatkotoimenpiteistä, niiden arviointiperusteiden lukumäärää, joita komissio voi käyttää, ei sitä vastoin ole syytä rajoittaa, eikä toisaalta ole myöskään syytä edellyttää komissiolta sitä, että se nimenomaisesti käyttäisi tiettyjä arviointiperusteita, koska kanteluun liittyvän yhteisön edun arviointi perustuu kunkin yksittäisen asian olosuhteisiin.

( ks. 45-46 kohta )

3. Perustamissopimuksen 173 artiklan (josta on tullut EY 230 artikla) nojalla nostettua kumoamiskannetta käsiteltäessä yhteisön säädöksen tai päätöksen lainmukaisuutta on arvioitava säädöksen antamisen tai päätöksen tekemisen ajankohtana olemassa olleiden tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen perusteella eikä se voi etenkään riippua yhteisön säädöksen tai päätöksen tehokkuusastetta koskevista jälkikäteisistä arvioista.

( ks. 87 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Määrälliset rajoitukset - Vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet - Öljytuotteiden jakeluyrityksille, jotka haluavat siirtää varastointivelvollisuutensa kotimaahan sijoittautuneille jalostamoille, asetettua velvollisuutta hankkia tuotteita näiltä jalostamoilta ei voida hyväksyä - Ei voida perustella yleisen turvallisuuden suojaamisella

(EY:n perustamissopimuksen 30 ja 36 artikla (joista on muutettuina tullut EY 28 ja EY 30 artikla))

Tiivistelmä

$$Jäsenvaltio, joka on ottanut käyttöön ja pitänyt voimassa öljytuotteiden varmuusvarastojen pakollista ylläpitoa koskevan järjestelmän, jossa jakeluyhtiöille annettu mahdollisuus siirtää varastointivelvollisuutensa kotimaahan sijoittautuneille jalostamoille on suoraan sidottu velvollisuuteen hankkia näitä tuotteita kyseisiltä jalostamoilta, ei noudata perustamissopimuksen 30 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 28 artikla) mukaisia velvoitteitaan.

Tällainen järjestelmä merkitsee muissa jäsenvaltioissa sijaitsevien jalostamojen öljytuotteiden syrjintää, koska kyseisten tuotteiden myynti vaikeutuu, sillä jakeluyhtiöt eivät voi vapautua velvollisuudestaan varastoida öljytuotteita tiloissaan, jos ne tekevät hankintansa näihin jäsenvaltioihin sijoittautuneilta jalostamoilta, eikä tätä järjestelmää voida perustella perustamissopimuksen 36 artiklassa (josta on muutettuna tullut EY 30 artikla) määrätyllä yleistä turvallisuutta koskevalla tavoitteella, sillä tämä tavoite olisi voitu saavuttaa muilla vähemmän rajoittavilla toimenpiteillä.

( ks. 26, 31 ja 32 kohta sekä tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Maatalous Yhtenäinen lainsäädäntö Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suoja Asetuksen N:o 2081/92 aineellinen soveltamisala Lainsäädäntö, jossa kielletään käyttämästä alkuperämerkintää, jonka osalta ei ole olemassa minkäänlaista yhteyttä tuotteen ominaisuuksien ja sen maantieteellisen alkuperän välillä, ei kuulu asetuksen N:o 2081/92 aineelliseen soveltamisalaan

(Neuvoston asetuksen N:o 2081/92 2 artiklan 2 kohdan b alakohta)

Tiivistelmä

$$Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annettu asetus N:o 2081/92 ei ole esteenä sellaisen kansallisen lainsäädännön soveltamiselle, jolla kielletään se, että alkuperämerkintää, jonka osalta ei ole olemassa minkäänlaista yhteyttä tuotteen ominaisuuksien ja sen maantieteellisen alkuperän välillä, käytetään harhaanjohtamisen vaaran aiheuttavalla tavalla.

Asetuksen N:o 2081/92 2 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaan kyseinen asetus koskee nimittäin vain maantieteellisiä merkintöjä, joiden osalta yhtäältä tuotteen määrätyn laadun, maineen tai muiden ominaisuuksien ja toisaalta sen erityisen maantieteellisen alkuperän välillä on välitön yhteys. Tavanomaiset maantieteelliset alkuperämerkinnät, joiden osalta tuotteen ominaisuuksien ja sen maantieteellisen alkuperän välillä ei ole minkäänlaista yhteyttä, eivät kuulu tämän määritelmän piiriin, eikä niitä siten voida suojata asetuksen N:o 2081/92 nojalla.

( ks. 4344 ja 54 kohta sekä tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen Vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan hankintoja koskevien sopimusten tekomenettely Direktiivi 93/38/ETY Direktiivi ei vaikuta sellaisiin hankintaviranomaisen päätöksiin, jotka on tehty ennen täytäntöönpanolle säädetyn määräajan umpeutumista

(Neuvoston direktiivi 93/38/ETY)

2. Komission on osoitettava, että jäsenvaltio ei ole noudattanut jäsenyysvelvoitteitaan Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä osoittavien seikkojen esittäminen

(EY:n perustamissopimuksen 169 artikla (josta on tullut EY 226 artikla))

Tiivistelmä

1. Julkisia hankintoja koskevassa yhteisön oikeudessa ei edellytetä sitä, että jäsenvaltion hankintaviranomainen puuttuu yksityisen vaatimuksesta olemassa oleviin oikeussuhteisiin, jotka on perustettu määräämättömäksi ajaksi tai useaksi vuodeksi, jos nämä oikeussuhteet on perustettu ennen kyseisen direktiivin täytäntöönpanolle säädetyn määräajan umpeutumista.

Tämä yleinen periaate voi soveltua kaikkiin hankintamenettelyn vaiheisiin, jotka ovat päättyneet ennen direktiivin täytäntöönpanolle säädetyn määräajan umpeutumista, olkoonkin että ne ovat osa menettelyä, joka päättyy vasta myöhemmin. Näin ollen on katsottava, että vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta annettua direktiiviä 93/38/ETY ei ole sovellettava hankintaviranomainen päätökseen käyttää erään julkisen hankinnan osalta neuvottelumenettelyä ilman ennalta esitettävää tarjouskilpailukutsua, kun tämä päätös on tehty ennen kyseisen direktiivin täytäntöönpanolle säädetyn määräajan umpeutumista ja kun se on osa hankintamenettelyä, joka on päättynyt vasta täytäntöönpanolle varatun määräajan umpeuduttua.

( ks. 3839 ja 4142 kohta )

2. Perustamissopimuksen 169 artiklan (josta on tullut EY 226 artikla) mukaisessa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevassa menettelyssä komission on näytettävä toteen väitetty jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen ja esitettävä yhteisöjen tuomioistuimelle tarpeelliset seikat, jotta tämä voi tarkistaa, onko jäsenyysvelvoitteita jätetty noudattamatta.

( ks. 45 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Sijoittautumisvapaus - Rajoitukset, joita aiheutuu sijoittautumisjäsenvaltion lainsäädännöstä, joka koskee toiminnan harjoittamista tietyillä aloilla - Tilanne, jota tutkintotodistusten vastavuoroista tunnustamista koskeva direktiivi ei kata - Jäsenvaltion velvollisuus tutkia, vastaavatko asianomaisen henkilön tutkintotodistukset ja pätevyys kansallisessa lainsäädännössä edellytettyjä tutkintotodistuksia ja pätevyyttä

(EY:n perustamissopimuksen 52 ja 57 artikla (joista on muutettuina tullut EY 43 ja EY 47 artikla))

Tiivistelmä

$$Perustamissopimuksen 52 artiklaa (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla) on tulkittava siten, että silloin, kun yhteisön kansalainen hakee tilanteessa, jota tutkintotodistusten vastavuoroiseen tunnustamiseen liittyvä direktiivi ei kata, oikeutta harjoittaa ammattia, jonka harjoittamisen aloittamisen edellytyksenä kansallisen lainsäädännön mukaan on tutkintotodistus, tietty ammatillinen pätevyys tai tietynpituinen käytännön kokemus, kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on otettava huomioon kaikki tutkintotodistukset, todistukset ja muut kelpoisuutta osoittavat asiakirjat samoin kuin asianomaisen henkilön asian kannalta merkityksellinen kokemus, siten, että viranomaiset vertaavat näistä asiakirjoista ilmenevää pätevyyttä ja tätä kokemusta kansallisessa lainsäädännössä edellytettyihin tietoihin ja taitoihin.

Tällainen tulkinta on vain oikeuskäytännön ilmaus perustamissopimuksessa määrättyihin perusvapauksiin erottamattomasti liittyvästä periaatteesta. Vaikka on totta, että kyseistä periaatetta on sovellettu asioissa, jotka koskivat ammatteja, joiden harjoittamisen osalta ei kyseisinä aikoina ollut olemassa yhdenmukaistamis- tai yhteensovittamistoimia, tämä periaate ei kuitenkaan voi menettää osaa oikeudellisesta merkityksestään siitä syystä, että on annettu tutkintotodistusten vastavuoroista tunnustamista koskevia direktiivejä. Tällaisilla direktiiveillä nimittäin pyritään helpottamaan itsenäiseksi ammatinharjoittajaksi ryhtymistä ja toimintaa itsenäisenä ammatinharjoittajana ja näin ollen lisäämään muiden jäsenvaltioiden kansalaisten jo olemassa olevia mahdollisuuksia ryhtyä harjoittamaan kyseisiä ammatteja.

Sellaisilla direktiiveillä, joissa vahvistetaan tutkintotodistusten vastavuoroista tunnustamista koskevia sääntöjä ja edellytyksiä, otetaan siis käyttöön järjestelmä, jossa jäsenvaltiot velvoitetaan hyväksymään tiettyjen tutkintotodistusten vastaavuus ilman, että jäsenvaltiot voisivat vaatia asianomaisilta henkilöiltä muiden kuin asiaan sovellettavissa direktiiveissä säädettyjen edellytysten noudattamista, jolloin näiden tutkintotodistusten tällaisen vastavuoroisen tunnustamisen takia kyseisten tutkintotodistusten tätä periaatetta soveltaen suoritettava tunnustaminen käy tarpeettomaksi direktiivissä säädettyjen edellytysten täyttyessä. Tällä periaatteella on kuitenkin edelleen tiettyä merkitystä tilanteissa, joita tällaiset direktiivit eivät kata.

( ks. 24, 31-34 ja 40 kohta sekä tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kansainväliset sopimukset - ETY:n ja Turkin välinen assosiaatiosopimus - ETY:n ja Turkin välisestä assosiaatiosta tehdyllä sopimuksella perustettu assosiaationeuvosto - Työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskeva päätös - Perheiden yhdistäminen - Edellytykset, joiden mukaisesti tietyn jäsenvaltion yleisillä työmarkkinoilla työskentelevän turkkilaisen työntekijän perheenjäsenillä on oikeus tehdä työtä tässä jäsenvaltiossa - Tosiasiallinen asuminen siirtotyöläisen kanssa yhtäjaksoisesti kolmen vuoden ajan - Tämän ajan kestoa laskettaessa huomioon otettavat ajanjaksot - Avioliittoajanjaksojen välillä oleva avoliittoajanjakso sisältyy siihen

(ETY:n ja Turkin assosiaationeuvoston tekemän päätöksen N:o 1/80 7 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

$$Euroopan talousyhteisön ja Turkin assosiaationeuvoston tekemän päätöksen N:o 1/80 7 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se koskee sellaisen Turkin kansalaisen tilannetta, jolle on annettu lupa saapua vastaanottavaan valtioon sen yleisillä työmarkkinoilla työskentelevän turkkilaisen työntekijän puolisona perheen yhdistämisen perusteella, kun viimeksi mainittu henkilö on eronnut puolisostaan ennen tämän määräyksen ensimmäisessä luetelmakohdassa määrätyn kolmen vuoden odotusajan päättymistä, mutta on tosiasiallisesti kuitenkin jatkanut keskeytyksettä yhteiselämää aikaisemman puolisonsa kanssa näiden entisten puolisoiden uudelleen avioitumiseen asti. Tällainen Turkin kansalainen on näin ollen katsottava tässä säännöksessä tarkoitetuksi kyseisessä jäsenvaltiossa säännönmukaisesti asuvaksi henkilöksi, joten hän voi kyseisessä jäsenvaltiossa suoraan vedota oikeuteensa vastaanottaa kolmen vuoden kuluttua mikä tahansa työtarjous ja oikeuteensa tehdä viiden vuoden kuluttua vapaasti minkälaista tahansa valitsemaansa palkattua työtä.

( ks. 48 kohta sekä tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Valtiontuki - Käsite - Oikeudellinen luonne - Tulkinta objektiivisten seikkojen perusteella - Tuomioistuinten harjoittama valvonta - Valvonnan ulottuvuus

(EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohta (josta on muutettuna tullut EY 87 artiklan 1 kohta))

2. Valtiontuki - Käsite - Valtion varoista myönnetty tuki

(EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohta (josta on muutettuna tullut EY 87 artiklan 1 kohta))

Tiivistelmä

1. Perustamissopimuksessa määritellyn valtiontuen käsite on oikeudellinen ja sitä on arvioitava objektiivisten seikkojen perusteella. Tämän takia yhteisöjen tuomioistuinten on lähtökohtaisesti valvottava kokonaisvaltaisesti sitä, sovelletaanko johonkin toimenpiteeseen perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohtaa (josta on muutettuna tullut EY 87 artiklan 1 kohta), ottaen huomioon niiden käsiteltävänä olevaan asiaan liittyvät konkreettiset seikat samoin kuin se, onko komission arvio tekninen ja monimutkainen.

( ks. 25 kohta )

2. Perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohta (josta on muutettuna tullut EY 87 artiklan 1 kohta) koskee kaikkia rahoituskeinoja, joita julkinen sektori voi tosiasiallisesti käyttää tukeakseen yrityksiä, ilman että sillä seikalla olisi merkitystä, ovatko nämä varat pysyvästi julkisen sektorin varoja.

( ks. 50 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt - Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet - Komission päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi - Tuensaajayrityksen työntekijöiden edunvalvontaelinten nostamat kanteet - Tutkimatta jättäminen

(EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohta (josta on tullut EY 88 artiklan 2 kohta) ja EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan neljäs kohta (josta on muutettuna tullut EY 230 artiklan neljäs kohta))

Tiivistelmä

$$Muut kuin ne, joille päätös on osoitettu, voivat väittää päätöksen koskevan niitä perustamissopimuksen 173 artiklan neljännessä kohdassa (josta on muutettuna tullut EY 230 artiklan neljäs kohta) tarkoitetulla tavalla erikseen ainoastaan, jos päätöksellä vaikutetaan niihin niille tunnusomaisten erityispiirteiden tai sellaisen tosiasiallisen tilanteen takia, jonka perusteella ne erottuvat kaikista muista ja ne voidaan näin yksilöidä samalla tavalla kuin se, jolle päätös on osoitettu.

Tuensaajayrityksen työntekijöiden edunvalvontaelimiä ei voida pelkästään sillä perusteella, että ne ovat sopimuspuolia sosiaaliasioiden osalta, kun on kyse päätöksestä, jolla todetaan, että valtiontuki ei sovellu yhteismarkkinoille, yksilöidä samalla tavalla kuin henkilöä, jolle tämä päätös on osoitettu, kun riidanalaisen päätöksen perusteluista ilmenee, että tällä asemalla on vain vähäinen yhteys tämän päätöksen tavoitteen kanssa, ja kun nämä valittajana olevat elimet eivät ole osallistuneet perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan (josta on tullut EY 88 artiklan 2 kohta) mukaiseen menettelyyn.

Sitä seikkaa, että komissio on riidanalaisen päätöksen perustelujen yhdessä kohdassa viitannut sosiaalisiin seikkoihin, ei voida pitää merkityksellisenä, koska komissio ei ole perustanut tähän huomioon käsitystään siitä, soveltuuko tuki yhteismarkkinoille, vaan päinvastoin tästä päätöksestä ilmenee sitä kokonaisuutena tarkasteltaessa, että sen perusteet ovat toiset.

( ks. 39, 47-49, 51 ja 53-54 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Muutoksenhaku - Valitusperusteet - Tosiseikkojen oikeudelliseen luonnehdintaan kohdistuva yhteisöjen tuomioistuimen valvonta - Sallittavuus

(EY:n perustamissopimuksen 168 a artikla (josta on tullut EY 225 artikla))

2 Henkilöstö - Oikeudet ja velvollisuudet - Sananvapaus - Kunnioittaminen huolimatta velvoitteesta olla kuuliainen yhteisöille - Virkamiehen huomautukset arviointikertomuksen johdosta

(Henkilöstösääntöjen 43 artiklan 2 kohta)

3 Muutoksenhaku - Valitusperusteet - Yhteisön oikeuden vastaiset tuomion perustelut - Tuomiolauselma, josta ilmenevä lopputulos on perusteltu tuomion muiden oikeudellisten perustelujen vuoksi - Hylkääminen

Tiivistelmä

1 Silloin kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on todennut tosiseikat, tai kun se on arvioinut niitä, yhteisöjen tuomioistuin on toimivaltainen EY:n perustamissopimuksen 168 a artiklan (josta on tullut EY 225 artikla) nojalla valvomaan sitä, miten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on oikeudellisesti arvioinut näitä tosiseikkoja ja millaisiin oikeudellisiin johtopäätöksiin se on päätynyt.

2 Henkilöstösäännöissä säädettyä virkamiehiä koskevaa kuuliaisuusvelvoitetta ei voida tulkita vastoin sananvapautta.

Tämän oikeuden kunnioittaminen on erityisen tärkeää virkamiehen käyttäessä hänelle henkilöstösääntöjen 43 artiklan toisessa kohdassa annettua oikeutta ja esittäessä tarpeellisina pitämänsä huomautukset tiedoksi saamansa arviointikertomuksen johdosta.

Tämän vuoksi, vaikka onkin ilmeistä, että on perusteltua asettaa virkamiehille pidättäytymisvelvollisuus, josta on nimenomaisesti määrätty henkilöstösääntöjen 12 ja 21 artiklassa, kyseistä velvollisuutta ei kuitenkaan voida tulkita ankarasti, kun virkamies käyttää henkilöstösääntöjen 43 artiklan toisen kohdan mukaista oikeuttaan; velvollisuuden rikkomisesta voidaan katsoa olevan kyse vain silloin, kun virkamies käyttää törkeän herjaavia tai törkeästi arvioijan kunniaa loukkaavia ilmaisuja.

3 Jos yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion perustelut ovat joltakin osin yhteisön oikeuden vastaisia, mutta tuomiolauselma on perusteltu muiden oikeudellisten perusteiden johdosta, valitus on hylättävä.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Direktiivit - Täytäntöönpano jäsenvaltioissa - Pelkän hallinnollisen käytännön riittämättömyys

(EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmas kohta (josta on tullut EY 249 artiklan kolmas kohta))

2 Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne - Yhteisöjen tuomioistuimen arviointi kanteen perusteltavuudesta - Huomioon otettava tilanne - Tilanne perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä

(EY:n perustamissopimuksen 169 artikla (josta on tullut EY 226 artikla))

Tiivistelmä

1 Niille jäsenvaltioille, joille direktiivi on osoitettu, perustamissopimuksen 189 artiklasta (josta on tullut EY 249 artikla) johtuvaa velvoitetta ei voida pätevästi täyttää pelkillä hallinnollisilla käytännöillä, joita voidaan hallinnon sisäisesti muuttaa ja joita ei julkaista asianmukaisella tavalla.

2 Arvioitaessa perustamissopimuksen 169 artiklan (josta on tullut EY 226 artikla) nojalla nostetun kanteen yhteydessä sitä, onko jäsenvaltio jättänyt noudattamatta jäsenyysvelvoitteitaan, on otettava huomioon jäsenvaltion tilanne sellaisena kuin se on perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä, eikä yhteisöjen tuomioistuin voi ottaa huomioon tämän jälkeen tapahtuneita muutoksia.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Yhteisön passitus - Rikkomukset tai säännönvastaisuudet - Tuontitullien kantaminen - Toimivaltainen jäsenvaltio

(Neuvoston asetuksen N:o 222/77 36 artiklan 3 kohta; komission asetuksen N:o 1062/87 11 a artiklan 2 kohta)

2 Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Yhteisön passitus - Rikkomukset tai säännönvastaisuudet - Tuontitullien kantaminen - Kun jäsenvaltio, johon lähtötoimipaikka kuuluu, ei ole toimivaltainen, on kannetut tullit palautettava

(Neuvoston asetuksen N:o 222/77 36 artiklan 3 kohdan kolmas alakohta; komission asetuksen N:o 1062/87 11 a artiklan 2 kohdan toinen alakohta)

Tiivistelmä

1 Yhteisön passituksesta annetun asetuksen N:o 222/77, sellaisena kuin se on muutettuna rajanylitysilmoituksen poistamisesta yhteisön sisärajojen ylitysten osalta annetulla asetuksella N:o 474/90, 36 artiklan 3 kohtaa, luettuna yhdessä yhteisön passitusmenettelyn soveltamista koskevista säännöksistä ja yksinkertaistamistoimenpiteistä annetun asetuksen N:o 1062/87, sellaisena kuin se on muutettuna annetulla asetuksella N:o 1429/90, 11 a artiklan 2 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että jäsenvaltiolla, johon lähtötoimipaikka kuuluu, on toimivalta kantaa tuontitulleja vain silloin, kun se on ilmoittanut passituksesta vastaavalle, että tällä on kolmen kuukauden määräaika esittää todiste rikkomuksen taikka säännönvastaisuuden tosiasiallisesta tapahtumapaikasta, ja kun tätä todistetta ei ole esitetty tässä määräajassa.

2 Asetuksen N:o 222/77, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 474/90, 36 artiklan 3 kohdan kolmatta alakohtaa on tulkittava siten, ettei sitä sovelleta sellaiseen tapaukseen, jossa jäsenvaltio, johon lähtötoimipaikka kuuluu, on kantanut yhteisön passitusmenettelyyn asetettuihin tavaroihin liittyvät tullit, vaikka passituksesta vastaavalle ei olekaan asetettu määräaikaa, jossa tämän on esitettävä todiste rikkomuksen taikka säännönvastaisuuden tosiasiallisesta tapahtumapaikasta asetuksen N:o 1062/87, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1429/90, 11 a artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten mukaisesti, eikä tällaisessa tilanteessa sääntöjenvastaisesti kannettujen tullien palauttamisen edellytyksenä ole, että passituksesta vastaava on suorittanut maksettavina olleet tullit siinä jäsenvaltiossa, jossa rikkomus on tapahtunut.