ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 20.6.2018 – KV vastaan komissio

(asia T-104/15)

(Elinikäisen oppimisen toimintaohjelman (2007–2013) yhteydessä solmitut avustussopimukset – Hankkeet Green Business is Smart Business ja LadybizIT: Woman entrepreneurship on the verge of ICT – Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot – Kumoamiskanne – Komission toimivallan puuttuminen)

1. Kumoamiskanne – Kanneperusteet – Riidanalaisen toimen antaneen toimielimen toimivallan puuttuminen – Oikeusjärjestyksen perusteita koskeva peruste (SEUT 263 artikla) (ks. 38 kohta)

2. Euroopan unionin virastot – Koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirasto (EACEA) – Muutoksenhakumenettely – Päätös, jossa todetaan, etteivät tietyt henkilöstömenot ole tukikelpoisia elinikäisen oppimisen toimintaohjelman yhteydessä solmittujen avustussopimusten nojalla – Komissiolla ei ole mahdollisuutta valvoa mainitun päätöksen lainmukaisuutta – Komission toimivallan puuttuminen (Neuvoston asetuksen N:o 58/2003 22 artikla) (ks. 46–50 kohta)

3. Tuomioistuinmenettely – Asian saattaminen unionin yleisen tuomioistuimen käsiteltäväksi välityslausekkeen perusteella – Vastaajan asema – Elinikäisen oppimisen toimintaohjelman yhteydessä solmitut avustussopimukset – Koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanoviraston (EACEA) kanssa tehdyt sopimukset – Komissiota vastaan nostettu kanne – Tutkimatta jättäminen (SEUT 272 artikla; neuvoston asetus N:o 58/2003) (ks. 51 ja 52 kohta)

Aihe

SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota komission 16.12.2014 antama täytäntöönpanopäätös C(2014) 9706 final, jolla hylättiin perusteettomana kantajan valitus EACEA:n 23.9.2014 antamasta päätöksestä, jolla tietyt henkilöstömenot todettiin tukikelvottomiksi kantajan ja EACEA:n välillä eurooppalaisten hankkeiden Green Business is Smart Business ja LadybizIT: Woman entrepreneurship on the verge of ICT täytäntöön panemiseksi 30.9.2010 ja 9.9.2011 tehtyjen avustussopimusten perusteella

Ratkaisu

1) Komission 16.12.2014 antama täytäntöönpanopäätös C(2014) 9706 final kumotaan.

2) Kanne jätetään tutkimatta muilta osin.

3) Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan KV:n oikeudenkäyntikulut.
3.

Maatalous – Yhteinen maatalouspolitiikka – EMOTR:sta, maataloustukirahastosta ja maaseuturahastosta maksettava rahoitus – Tuki maaseudun kehittämiseen – Varhaiseläketukijärjestelmä – Asetukset N:o 1257/1999 ja N:o 1698/2005 – Myöntämisedellytykset – Kaupallisen maataloustoiminnan harjoittaminen ennen tilan luovuttamista – Toimintaa oli todella pitänyt harjoittaa luovuttamista edeltävänä ajanjaksona (Neuvoston asetuksen N:o 1257/1999 11 artiklan 1 kohdan ensimmäinen luetelmakohta ja neuvoston asetuksen N:o 1698/2005 23 artiklan 2 kohdan b alakohta) (ks. 66–69 kohta)
2.

EU-tavaramerkki-EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen-Suhteelliset hylkäysperusteet-Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten-Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä-Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 45 ja 118 kohta)
1.

Kumoamiskanne–Oikeussuojaintressi–Kantajaan kohdistuvia rajoittavia toimenpiteitä koskeva kanne–Riidanalaisen toimenpiteen kumoaminen oikeudenkäynnin aikana–Ilmoitusta siitä, että lausunnon antaminen asiassa raukeaa, ei voida hyväksyä–Kantajalla on edelleen intressi siihen, että riidanalainen toimi todetaan lainvastaiseksi (SEUT 263 artikla; neuvoston päätökset 2014/119/YUTP, (YUTP) 2015/364 ja (YUTP) 2016/318; neuvoston asetukset N:o 208/2014, N:o 2015/357 ja N:o 2016/311) (ks. 45–50 kohta)
1.

EU-tavaramerkki-EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen-Suhteelliset hylkäysperusteet-Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten-Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä-Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 14–16 ja 48 kohta)
3.

Taloudellinen, sosiaalinen ja alueellinen yhteenkuuluvuus – Rakennerahastojen interventio – Unionin myöntämä rahoitus – Asetukset N:o 1260/1999, N:o 1083/2006 ja N:o 1303/2013 – Rahoitusoikaisut – Komission päätöksen tekemisen preklusiivinen määräaika – Soveltamisala – Ajallinen sovellettavuus (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1303/2013 145 artiklan 6 kohta ja 154 artiklan toinen kohta; neuvoston asetuksen N:o 1260/1999 39 artiklan 3 kohta ja asetuksen N:o 1083/2006 100 artiklan 5 kohta, 105 artikla ja 108 artiklan toinen kohta; komission asetuksen N:o 448/2001 5 artiklan 3 kohta) (ks. 59–64 kohta)
2.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Merkit, joista tavaramerkki voi muodostua – Kirjaimesta tai kirjainten yhdistelmästä muodostuvat merkit – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 4 ja 7 artikla sekä 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 21, 61 ja 62 kohta)
4.

EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Ehdottomat mitättömyysperusteet – Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan kanssa ristiriitainen rekisteröinti – Sanamerkki BasenCitrate (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 25, 26, 30, 31 ja 40–42 kohta)
Euroopan unionin tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohdassa aikaisemmalle tavaramerkille annettu laajennettu suoja edellyttää useiden edellytysten täyttymistä. Ensinnäkin aikaisemman tavaramerkin ja rekisteröitäväksi haetun tavaramerkin on oltava samoja tai samankaltaisia. Toiseksi jos on kyse aikaisemmasta EU-tavaramerkistä, tavaramerkin on oltava unionissa laajalti tunnettu, tai jos on kyse aikaisemmasta kansallisesta tavaramerkistä, tavaramerkin on oltava kyseisessä jäsenvaltiossa laajalti tunnettu. Kolmanneksi haetun tavaramerkin ilman perusteltua syytä käyttämisen on aiheutettava vaara siitä, että aikaisemman tavaramerkin erottamiskykyä tai mainetta käytetään epäoikeutetusti hyväksi tai aikaisemman tavaramerkin erottamiskyvylle tai maineelle voi aiheutua haittaa. Koska nämä edellytykset ovat kumulatiivisia, niistä yhden puuttuminen riittää siihen, että mainittua säännöstä ei sovelleta.

Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohdan kolmannen soveltamisedellytyksen osalta on muistettava, että aikaisemman tavaramerkin erottamiskyvylle aiheutuva haitta, jota kutsutaan myös vesittymisvaaraksi, on yleensä näytetty toteen silloin, kun rekisteröitäväksi haetun tavaramerkin käytöstä seuraa, että aikaisempi tavaramerkki ei enää voi synnyttää välitöntä mielleyhtymää sellaisiin tavaroihin, joita varten se on rekisteröity ja joita varten sitä käytetään.

(ks. 29 ja 30 kohta)
8.

Euroopan unionin talousarvio–Varainhoitoasetus–Talousarvion toteuttaminen–Toteuttaminen välillisessä hallinnoinnissa–Kansainvälisille järjestöille varattu erityismenettely–Sen hyväksyttävyys, että komissio keskeyttää mahdollisuuden tehdä välillisen hallinnoinnin sopimuksia silloin, kun kantajan kansainvälisen järjestön asemasta on epäilyjä (SEUT 310 artiklan 5 kohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 966/2012 58 artiklan 1 kohdan c alakohdan ii alakohta ja 60 artiklan 2 kohta; komission asetuksen N:o 1268/2012 43 artiklan 1 kohta) (ks. 128 ja 134–136 kohta)
3.

EU-tavaramerkki — EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Ehdottomat hylkäysperusteet — Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia — Sanamerkit WAVE 2 PAY ja WAVE TO PAY (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 23, 25–27 ja 34 kohta)
5.

EU-tavaramerkki — EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Ehdottomat hylkäysperusteet — Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa säädettyjen perusteiden soveltamisalojen osittainen päällekkäisyys (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta) (ks. 35 kohta)
1.

EU-tavaramerkki — EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 17 ja 19 kohta)
1.

EU-tavaramerkki — EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 17, 18 ja 53 kohta)
2.

EU-tavaramerkki — EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Mustaa neliötä, jossa on neljä valkoista viivaa, esittävä kuviomerkki — Kolmea pystysuoraa kynttä esittävä kuviomerkki (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 19–22, 34 ja 54 kohta)
2.

EU-tavaramerkki-EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen-Suhteelliset hylkäysperusteet-Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten-Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä-Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 20, 21, 59 ja 60 kohta)
1.

EU-tavaramerkki — EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 16–18, 24, 39 ja 47 kohta)
1.

EU-tavaramerkki — EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Sekaannusvaaran arvioiminen — Kriteerit (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 17–19, 23 ja 64 kohta)
195

On todettava, että varainhoitoasetuksen 79 artiklan 2 kohta sisältyy lukuun, jonka otsikko on ”Tulotapahtumat” ja jota seuraavan luvun otsikko on ”Menotapahtumat”, eikä kumpaakaan lukua ole tarkoitus soveltaa vain johonkin tiettyyn unionin toimien alaan vaan kaikkiin unionin talousarviota koskeviin toimiin, mistä on osoituksena se, että kyseiset luvut sisältyvät IV osastoon, jonka otsikko on ”Talousarvion toteuttaminen”, joka puolestaan sisältyy kyseisen asetuksen ensimmäiseen osaan, jonka otsikko on ”Yhteiset säännökset”.
59

Ensimmäiseksi toimielimen on varmistettava, että asiakirjassa, jonka sisältämien tietojen ilmaisemista on pyydetty, on kysymys oikeudellisesta neuvonannosta. Toiseksi toimielimen on tutkittava, vahingoittaisiko kyseessä olevan asiakirjan niiden osien ilmaiseminen, joiden osalta on todettu, että niissä on kyse oikeudellisesta neuvonannosta, niille taattavaa suojaa siinä mielessä, että niiden ilmaisemisesta aiheutuisi vahinkoa toimielimen intressille pyytää oikeudellista neuvonantoa ja saada rehellisiä, objektiivisia ja kattavia lausuntoja. Jotta tämän intressin loukatuksi joutumisen vaaraan voidaan vedota, vaaran on oltava kohtuullisesti ennakoitavissa eikä se saa olla täysin hypoteettinen. Ja vielä kolmanneksi on niin, että jos toimielin katsoo, että asiakirjan sisältämien tietojen ilmaiseminen loukkaa oikeudelliselle neuvonannolle taattavaa suojaa, sellaisena kuin tämä suoja on juuri edellä määritelty, sen on vielä varmistuttava siitä, ettei tietojen ilmaiseminen ole jonkin ylivoimaisen yleisen edun vuoksi perusteltua siitä huolimatta, että täten heikennettäisiin sen mahdollisuutta pyytää oikeudellista neuvonantoa ja saada rehellisiä, objektiivisia ja kattavia lausuntoja (ks. vastaavasti tuomio 1.7.2008, Ruotsi ja Turco v. neuvosto, C‑39/05 P ja C‑52/05 P, EU:C:2008:374, 38–44 kohta ja tuomio 3.7.2014, neuvosto v. in ’t Veld, C‑350/12 P, EU:C:2014:2039, 96 kohta).
67

Kuten edellä 38 kohdassa on jo todettu, kantaja on valituslautakunnalle esittämässään valituksen perusteet sisältävässä kirjelmässään siteerannut muun muassa tavaramerkeistä ja maantieteellisistä merkinnöistä annetun lain, sellaisena kuin se on muutettuna, 12 §:n 6 momenttia. Tämä sitaatti sisältää lisäksi viittauksen Darzhaven vestnikiin ja kyseisen säännöksen voimaantulopäivään, joka on 3.10.2011. Kyseisestä säännöksestä käy ilmi, että tilanteessa, jossa on kyse väitteestä, jonka on tehnyt Bulgariassa elinkeinotoiminnassa käytetyn rekisteröimättömän tavaramerkin haltija, ei mitään muuta tavaramerkkiä, jota koskeva rekisteröintihakemus on tehty rekisteröimättömän tavaramerkin elinkeinotoiminnassa käyttämisen jälkeen, voida rekisteröidä.
32

Se väittää muun muassa, että valituslautakunta on perustellusti katsonut, että kyseessä olevien tavaramerkkien kattamat tuotteet ovat erilaisia. Se huomauttaa kantajan lausuneen hallinnollisessa menettelyssä, että kiteinen kalsiumkarbonaatti on raaka-aine. Väliintulija väittää, että näin todellakin on, ja päättelee tästä, ettei kiteinen kalsiumkarbonaatti ole samankaltainen kuin riidanalaisen tavaramerkin kattamat tuotteet, koska viimeksi mainitut on tarkoitettu loppukuluttajille. Se viittaa unionin tuomioistuinten oikeuskäytäntöön, jonka mukaan se, että tuotetta käytetään jonkin toisen tuotteen valmistuksessa, ei ole riittävä peruste katsoa niiden olevan samankaltaisia. Väliintulija väittää, että riidanalaiset tuotteet eroavat toisistaan kohdeyleisöltään ja jakelukanaviltaan. Kantajan väitteelle kyseessä olevia eri tuotteita valmistavien yritysten mahdollisesta vertikaalisesta integraatiosta ei väliintulijan mukaan löydy tukea. Se viittaa perusteluihin, jotka valituslautakunta esitti päätelläkseen, etteivät kyseessä olevat tuotteet ole samankaltaisia. Väliintulija väittää, että valituslautakunta on aivan oikein sulkenut pois sekaannusvaaran mahdollisuuden kyseessä olevien tuotteiden välillä, koska niiden käyttötarkoitus, jakelukanavat, käyttäjät ja käyttötavat ovat erilaiset.
89

Aluksi on syytä muistuttaa asetuksen N:o 1782/2003 yleisestä tavoitteesta, joka on tilatukijärjestelmän käyttöönotto. Asetuksen N:o 1782/2003 48 artiklan sanamuodon mukaisen tulkinnan mukaan ja siihen liittyvät säännökset huomioon ottaen tätä säännöstä sovelletaan maanviljelijään, jolle on myönnetty kyseisen asetuksen 47 artiklassa tarkoitettuja ”maksu[ja], jotka oikeuttavat tukioikeuksiin, joihin sovelletaan erityisedellytyksiä”, mutta jolla ”ei ollut [saman asetuksen] 43 artiklassa tarkoitettuja hehtaareita” viitekaudella tilatuen saamista koskevan oikeuden määrittämiseksi tai jonka hehtaarikohtainen oikeus tukeen on yli 5000 euroa. Tällaisella maanviljelijällä, jolla joko ei ole hehtaareita tai jolla olevien hehtaarien tuottama hehtaarikohtainen oikeus on yli 5000 euroa, on oikeus a) tukeen, joka on yhtä suuri kuin niitä suoria tukia vastaava ”viitemäärä” (perusmäärä), jotka hänelle myönnettiin kolmen vuoden keskiarvokautena, ja b) ”kunkin 5000 euron viitemäärän tai viitemäärän osan osalta” tukeen (eli erityistukiin), jotka hänelle myönnettiin kolmen vuoden keskiarvokautena.
24

Asetuksen N:o 216/96 8 artiklan 3 kohdan sanamuodosta käy näet selvästi ilmi, että mahdollisuus esittää vaatimuksia, joiden tarkoituksena on kiistetyn päätöksen mitätöiminen tai uudelleenmuotoilu valituksessa mainitsemattomilta osin, koskee ainoastaan inter partes ‑menettelyjä. Nämä vaatimukset on esitettävä tällaisten menettelyjen yhteydessä toimitetuissa vastauksissa. Tästä syystä, kuten kantaja on perustellusti korostanut, tässä säännöksessä säädetään, että tällaiset vaatimukset tulevat aiheettomiksi, jos kantaja peruuttaa valituksensa valituslautakunnassa. Jotta väiteosaston päätös voidaan riitauttaa, asetuksen N:o 207/2009 60 artiklassa säädetty itsenäinen valitus on näin ollen ainoa oikeussuojakeino, jonka avulla varmistetaan, että kantaja voi esittää tietyt väitteensä. Tästä seuraa, että asetuksen N:o 216/96 8 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut vaatimukset, joiden tarkoituksena on kiistetyn päätöksen mitätöiminen tai uudelleenmuotoilu valituksessa mainitsemattomilta osin eroavat asetuksen N:o 207/2009 60 artiklassa tarkoitetusta valituksesta. Näin ollen, kuten kantaja on todennut perustellusti, asetuksen N:o 207/2009 60 artiklassa säädettyjä edellytyksiä ei sovelleta mainittuihin vaatimuksiin.
31

On lisättävä, että vaikka kantajan tavaroita markkinoitiin tavaramerkillä TILDA, kuten valituslautakunta on todennut riidanalaisen päätöksen 25 kohdassa, SMHV:n asiakirja-aineisto osoittaa, että termi ”basmati” esiintyy myös hyvin selvästi mainittujen tavaroiden pakkauksissa. Tältä osin on selvää, että, kuten valituslautakunta on todennut riidanalaisen päätöksen 25 kohdassa, että kantaja on myynyt toiselle yhtiölle ”intialaista basmatiriisiä”. Tässä asiayhteydessä syistä, jotka edellä on esitetty, on merkityksetöntä, että kantajan Yhdistyneeseen kuningaskuntaan viemiä tavaroita on markkinoinut tällä alueella toinen yhtiö eikä kantaja itse, koska kyseessä olevan merkin käytön tehtävänä ei välttämättä ole kyseisen tavaran kaupallisen alkuperän yksilöiminen. Lisäksi minkään muun seikan perusteella ei voida katsoa, että asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohdan puitteissa väitteentekijän olisi osoitettava, että se on itse markkinoinut tavaroitaan kyseisellä alueella.
9.

Euroopan unionin toimielimet – Yleisön oikeus tutustua asiakirjoihin – Pyyntö saada tutustua ympäristöä koskeviin tietoihin – Poikkeukset oikeudesta tutustua asiakirjoihin – Asetus N:o 1367/2006 on luonteeltaan erityinen asetukseen N:o 1049/2001 nähden – Kumoamaton olettama siitä, että on olemassa ylivoimainen yleinen etu, joka edellyttää ympäristöpäästöjä koskevien tietojen ilmaisemista (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohta ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1367/2006 6 artikla) (ks. 94 kohta)
Asetuksen N:o 1/2003 20 artiklan 4 kohdan mukaisen tarkastuksen kohteena olevan yrityksen tietokoneiden kiintolevyn alkuperäistä vastaavan jäljennöksen tekeminen sekä sähköpostikokonaisuuksien jäljennösten tekeminen kuuluu saman asetuksen 20 artiklan 2 kohdan b ja c alakohdassa komissiolle myönnettyjen valtuuksien alaan, kun ne toteutetaan laillisen tietoteknisen tarkastusteknologian käyttämisen yhteydessä, jonka avulla tietokoneen kiintolevyltä etsitään erityisen ohjelmiston avulla tarkastuksen kannalta merkityksellisiä tietoja.

Tältä osin asetuksen N:o 1/2003 20 artiklan 1 kohdassa säädetään, että komissio voi kyseiseen asetukseen perustuvien tehtäviensä suorittamiseksi toteuttaa kaikki tarvittavat tarkastukset yrityksissä ja yritysten yhteenliittymissä. Komission valtuuksista, joita sillä on tarkastuksen toteuttamiseksi, asetuksen N:o 1/2003 20 artiklan 2 kohdassa säädetään muun muassa, että virkamiehillä ja muilla mukana olevilla henkilöillä, jotka komissio on valtuuttanut tekemään tarkastuksen, on oikeus tutkia kirjanpitoa ja kaikkia muita liikeasiakirjoja riippumatta siitä, missä muodossa ne on tallennettu, ja ottaa tai saada missä tahansa muodossa jäljennöksiä ja otteita kirjanpidosta tai asiakirjoista.

Koska tarkastettavan yrityksen tietotekniselle tallennusalustalle tallennettujen tietojen kopiointi suoritetaan tarkastuksen aikana sen mahdollistamiseksi, että tutkinnan kannalta merkityksellisiä asiakirjoja voidaan tutkia komission tiloissa, tällaisen kopioinnin suorittaminen kuuluu komissiolle asetuksen N:o 1/2003 20 artiklan 2 kohdan b ja c alakohdassa myönnetyn toimivallan piiriin.

Asetuksen N:o 1/2003 20 artiklan 2 kohdan b alakohdassa ei säädetä, että tarkastuksen kohteena olevan yrityksen kirjanpidon tai asiakirjojen tarkastaminen tapahtuisi yksinomaan niiden tiloissa, jos kyseistä tarkastusta ei ole voitu saattaa päätökseen alun perin suunnitellussa ajassa. Siinä komissio velvoitetaan yksinomaan noudattamaan asiakirjoja omissa tiloissaan tarkastaessaan tarkastuksen kohteena oleviin yrityksiin nähden samoja takeita kuin ne, joita niiden on noudatettava yrityksen tiloissa suoritettavan tarkastuksen aikana.

(ks. 50, 51, 53, 56 ja 60 kohta)
3.

EU-tavaramerkki — EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Kyseessä olevien tavaramerkkien samankaltaisuus — Arviointiperusteet — Moniosainen tavaramerkki (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 23 ja 30 kohta)
6.

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on yleisesti tunnettu jossakin jäsenvaltiossa — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Sanamerkki COYOTE UGLY (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 2 kohdan c alakohta) (ks. 63 kohta)
2.

EU-tavaramerkki — EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 23, 52, 64 ja 65 kohta)