Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Oikeudenkäyntimenettely – Kieliä koskevat järjestelyt – Todisteiden tai asiakirjojen esittäminen muulla kielellä kuin oikeudenkäyntikielellä – Huomioon ottamisen edellytykset

(Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 29 artiklan 2 kohdan a alakohta ja 3 kohta)

2. Oikeudenkäyntimenettely – Oikeusvoima – Ulottuvuus

3. Ympäristö – Vesien suojeleminen maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta – Direktiivi 91/676

(Neuvoston direktiivin 91/676 4 ja 5 artikla, liitteessä II olevan A kohdan 1, 2, 5 ja 6 alakohta ja liitteessä III olevan 1 kohdan 1 ja 2 alakohta)

Tiivistelmä

1. Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 29 artiklan 2 kohdan a alakohdan ja 3 kohdan ensimmäisen ja toisen alakohdan mukaan kirjalliset lausumat ja niiden liiteasiakirjat on esitettävä oikeudenkäyntikielellä. Niinpä muulla kielellä laadittuihin asiakirjoihin on oheistettava käännös oikeudenkäyntikielellä.

Saman säännöksen 29 artiklan 3 kohdan kolmannen alakohdan mukaan silloin, jos asiakirjat ovat laajoja, käännökset voidaan kuitenkin rajoittaa otteisiin niistä. Lisäksi unionin tuomioistuin voi aina, joko omasta aloitteestaan tai asianosaisen pyynnöstä, vaatia laajempaa tai täydellistä käännöstä.

Niinpä kahta liiteasiakirjaa, jotka on kannetta nostettaessa laadittu muulla kuin oikeudenkäyntikielellä sekä joiden olennaiset kohdat on käännetty oikeudenkäyntikielelle ja toistettu kannekirjelmässä ja joista on unionin tuomioistuimen kirjaamon esittämän pyynnön mukaisesti esitetty oikeudenkäyntikielinen käännös myöhemmässä vaiheessa, ei ole syytä poistaa oikeudenkäyntiaineistosta.

(ks. 16, 17, 19 ja 20 kohta)

2. Oikeusvoiman periaatetta sovelletaan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeviin asioihin. Oikeusvoimavaikutus ulottuu kuitenkin ainoastaan niihin tosiasia- ja oikeuskysymyksiin, jotka tuomioistuinratkaisulla nimenomaisesti tai väistämättä on ratkaistu. Jäsenvaltio voi sitä vastaan nostetun jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteen yhteydessä vedota pätevästi oikeusvoiman periaatteeseen aikaisemman tuomion perusteella vain, jos näiden asioiden tosiseikat ja oikeudelliset seikat ovat olennaisilta osin samat, kun otetaan huomioon komission esittämien kanneperusteiden sisältö.

(ks. 27 ja 34 kohta)

3. Jäsenvaltio ei ole noudattanut vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta annetun direktiivin 91/676 4 ja 5 artiklan, kun näitä säännöksiä sovelletaan yhdessä saman direktiivin liitteessä II olevan A kohdan 1, 2, 5 ja 6 alakohdan ja liitteessä III olevan 1 kohdan 1 ja 2 alakohdan kanssa, mukaisia velvoitteitaan, jos se ei ole kansallisessa lainsäädännössään säätänyt kausista, jolloin kaikenlaisten lannoitteiden, mukaan luettuina keinolannoitteet, levittäminen on kielletty, jos se on säätänyt, ettei kausia, jolloin tietyntyyppisten lannoitteiden levittäminen on kielletty, sovelleta niittyihin, jos se on säätänyt, että toimivaltaisilla ministereillä on harkintavaltaa myöntää poikkeuksellisten sääolosuhteiden tapauksessa tai maataloustoiminnan harjoittamiseen vaikuttavien poikkeuksellisten seikkojen vuoksi poikkeuksia kausista, jolloin lannoitteiden levittämiskieltoa sovelletaan, jos se ei ole säätänyt olemassa olevien lietelantasäiliöiden, joita ei nykyaikaisteta, tilavuutta koskevista säännöistä eikä siitä, että tämän tilavuuden on oltava suurempi kuin se, joka tarvitaan lannan säilytykseen koko sinä pisimpänä aikana, jona lannan levitys maahan pilaantumisalttiilla vyöhykkeellä on kielletty, paitsi jos voidaan osoittaa, että todellisen säilytystilavuuden mahdollisesti ylittävästä lantamäärästä huolehditaan tavalla, joka ei aiheuta haittaa ympäristölle, ja jos se on kieltänyt vain orgaanisten lannoitteiden maahan levittämisen jyrkillä rinteillä sisällyttämättä tähän kieltoon keinolannoitteita ja jos se on jättänyt säätämättä säännöistä, jotka koskevat keinolannoitteiden ja karjanlannan levittämistapoja, erityisesti levityksen määrää ja tasaisuutta, joiden avulla ravintoaineiden pääsy veteen voitaisiin pitää hyväksyttävällä tasolla.

(ks. 54, 55, 58, 60, 62–66, 68, 70 ja 71 kohta sekä tuomiolauselma)