Direktiivin 2008/115 3 artiklan 2 alakohdassa olevasta laittoman oleskelun määritelmästä seuraa nimittäin, että kolmansien maiden kansalaisten oleskelu jäsenvaltion alueella maahantulon, oleskelun tai asumisen edellytyksiä täyttämättä on pelkästään tästä syystä laitonta ilman, että oleskelun kestolle olisi asetettu ajallinen vähimmäisedellytys tai oleskelun tarkoitukselle edellytys tarkoituksesta jäädä kyseiselle alueelle. Tällaisen oleskelun tilapäisyyttä tai sitä, että kyse on kauttakulusta, ei ole myöskään mainittu direktiivin 2008/115 2 artiklan 2 kohdassa lueteltujen niiden syiden joukossa, joiden vuoksi jäsenvaltiot voivat päättää olla soveltamatta direktiiviä laittomasti maassa oleskelevaan kolmannen maan kansalaiseen.

Jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi annetun direktiivin 2008/115 2 artiklan 1 kohtaa ja 3 artiklan 2 alakohtaa on tulkittava siten, että kolmannen maan kansalainen oleskelee jäsenvaltion alueella laittomasti ja kuuluu tällä perusteella tämän direktiivin soveltamisalaan tilanteessa, jossa kyseinen henkilö kulkee maahantulon, oleskelun tai asumisen edellytyksiä täyttämättä kyseisen jäsenvaltion kautta Schengen-alueeseen kuuluvasta toisesta jäsenvaltiosta lähteneen ja sellaiseen kolmanteen jäsenvaltioon matkalla olevan linja-auton matkustajana, joka on Schengen-alueen ulkopuolella.

Jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi annettua direktiiviä 2008/115 on tulkittava siten, että se on esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka perusteella kolmannen maan kansalainen, jonka osalta direktiivissä säädettyä palauttamismenettelyä ei ole vielä saatu päätökseen, voidaan tuomita vankeusrangaistukseen yksinomaan sen vuoksi, että hän on tullut kyseiseen jäsenvaltioon laittomasti sisärajan ylittämällä, mikä johtaa hänen oleskelunsa laittomuuteen.

Näin on siksi, että koska tällainen kolmannen valtion kansalainen kuuluu direktiivin 2008/115 2 artiklan 1 kohdan perusteella, ellei saman 2 artiklan 2 kohdasta muuta johdu, direktiivin soveltamisalaan, häneen on sovellettava direktiivissä maastapoistamista varten säädettyjä yhteisiä vaatimuksia ja menettelyjä aina, ellei oleskelua ole mahdollisesti laillistettu. Näiden vaatimusten ja menettelyjen mukaan tällaiseen kolmannen maan kansalaiseen on sovellettava palauttamismenettelyä, jonka menettelyvaihejärjestys vastaa niiden toimenpiteiden porrastusta, joihin ryhdytään palauttamispäätöksen täytäntöön panemiseksi, ja joka sallii, kun kyse on vapaudenmenetyksestä, enintään säilöönoton tähän tarkoitukseen varatussa laitoksessa eli säilöönoton, johon turvautumiselle on direktiivin 15 ja 16 artiklassa asetettu tarkat rajat sen takaamiseksi, että asianomaisten kolmansien maiden kansalaisten perusoikeuksia kunnioitetaan.

Lisäksi direktiivin 2008/115 2 artiklan 2 kohdan a alakohdasta, joka antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden olla soveltamatta direktiiviä kolmansien maiden kansalaisiin, jotka toimivaltaiset viranomaiset ovat pysäyttäneet tai ottaneet kiinni heidän ylittäessään laittomasti jäsenvaltion ulkorajan ja joille ei ole sen jälkeen myönnetty lupaa tai oikeutta oleskella tuossa jäsenvaltiossa, ilmenee, että siinä on kyse yksinomaan jäsenvaltion ulkorajan ylittämisestä, sellaisena kuin tämä määritellään Schengenin rajasäännöstön 2 artiklan 2 alakohdassa, eikä se koske Schengen-alueeseen kuuluvien jäsenvaltioiden yhteisen rajan ylittämistä. Tämä säännös ei siis anna jäsenvaltioille mahdollisuutta olla soveltamatta direktiiviä 2008/115 laittomasti oleskeleviin kolmansien maiden kansalaisiin sillä perusteella, että nämä ovat tulleet maahan laittomasti ylittämällä Schengen-alueen sisärajan. Koska tämä säännös koskee ainoastaan tilannetta, jossa kolmansien maiden kansalaiset ovat tulleet kyseisen jäsenvaltion alueelle, eikä tilannetta, jossa he ovat pyrkineet pois kyseiseltä alueelta ja Schengen-alueelta, se ei salli tällaisten kolmansien maiden kansalaisten jättämistä direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle siitä syystä, että heidät on tällaisessa tilanteessa pysäytetty ja otettu kiinni.

Tämä direktiivin 2008/115 tulkinta pätee silloinkin, kun toinen jäsenvaltio voi ottaa tällaisen kolmannen valtion kansalaisen takaisin direktiivin 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun sopimuksen tai järjestelyn mukaisesti. Tätä artiklaa ei voida tulkita niin, että siinä säädettäisiin 2 artiklan 2 kohdassa vahvistettujen poikkeusten lisäksi direktiivin soveltamisalaa koskevasta poikkeuksesta. Direktiivin 2008/115 sanamuodon, systematiikan ja tavoitteen mukaan on niin, että tällaisen kolmannen maan kansalaisen tilanne kuuluu edelleen direktiivin alaan ja jäsenvaltio, joka päättää siirtää hänet takaisin toiseen jäsenvaltioon mainitun säännöksen mukaisesti, toimii direktiivissä vahvistettujen yhteisten vaatimusten ja menettelyjen puitteissa.

(ks. 61, 62, 68, 69, 71, 77, 78, 82, 83, 86 ja 93 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)