ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Vakuutus vanhuuden ja kuoleman varalta - Etuudet - Kansallisen lainsäädännön perusteella saadun, eläkkeen lisäosaa koskevan oikeuden menettäminen toisen jäsenvaltion toimivaltaisen elimen myöntämän eläkkeen saamisen alkamisen vuoksi - Perusteettoman edun palauttaminen - Kansallisen oikeuden soveltaminen - Rajat - Vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteiden noudattaminen

(Neuvoston asetuksen N:o 1408/71 94, 95, 95 a ja 95 b artikla)

Tiivistelmä

$$Koska asetuksessa N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 118/97, taataan ainoastaan jäsenvaltioiden sosiaaliturvalainsäädäntöjen yhteensovittaminen, tilanteeseen, jossa edunsaajalle, joka saa useita eläkkeitä kuuluttuaan eri jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmiin, on maksettu eläkkeen lisäosaa perusteettomasti sallitun tulojen enimmäismäärän ylittymisen vuoksi, on sovellettava kansallista oikeutta. Muutetun asetuksen N:o 1408/71 94, 95, 95 a ja 95 b artiklassa säädettyä kahden vuoden määräaikaa, jonka kuluessa henkilöiden, joita asia koskee, on vaadittava, että heihin sovellettaisiin yhteisön lainsäädännön edullisempia säännöksiä, ei voida soveltaa analogisesti tällaiseen tilanteeseen.

Kansallisessa oikeudessa on kuitenkin noudatettava yhteisön vastaavuusperiaatetta, jonka mukaan sellaisten tilanteiden käsittelyä koskevat menettelysäännöt, joissa on kyse yhteisön perusvapauden käyttämisestä, eivät saa olla epäedullisempia kuin puhtaasti kansallisten tilanteiden käsittelyä koskevat menettelysäännöt, sekä yhteisön tehokkuusperiaatetta, jonka mukaan nämä menettelysäännöt eivät saa olla sellaisia, että yhteisön oikeuteen perustuvasta tilanteesta johtuvien oikeuksien käyttäminen on käytännössä mahdotonta tai suhteettoman vaikeaa.

Näitä periaatteita sovelletaan kaikkiin sellaisten tilanteiden käsittelyä koskeviin menettelysääntöihin, joissa on kyse yhteisön perusvapauden käyttämisestä, liittyivätpä nämä menettelysäännöt hallintomenettelyyn tai oikeudenkäyntimenettelyyn, kuten esimerkiksi kansallisiin säännöksiin, jotka liittyvät perusteettoman edun vanhentumiseen ja palauttamiseen tai joiden mukaan toimivaltaisten laitosten on otettava huomioon edunsaajien vilpitön mieli tai valvottava säännöllisesti heidän eläketilannettaan.

( ks. 52-54, 56-58, 62, 63 ja 73 kohta sekä tuomiolauselma)
Asia C-230/01





Intervention Board for Agricultural Produce

vastaan

Penycoed Farming Partnership





(Court of Appealin (England & Wales) (Civil Division) esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

«Asetus N:o 3950/92 – Maito- ja maitotuotealan lisämaksu – Toimitukset tuottajalta ostajalle – Lisämaksun maksaminen – Periminen tuottajalta»

Julkisasiamies L. A. Geelhoedin ratkaisuehdotus 13.2.2003

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 15.1.2004

Tuomion tiivistelmä

Maatalous – Yhteinen markkinajärjestely – Maito ja maitotuotteet – Maidon lisämaksu – Toimitus tuottajalta ostajalle – Ostaja on jättänyt noudattamatta velvoitteitaan periä maksettavana oleva summa tuottajalta – Suoraan tuottajalta perimisen sallittavuuden edellytykset

(EY 10 artikla; neuvoston asetuksen N:o 3950/92 1 ja 2 artikla; komission asetuksen N:o 536/93 7 artikla)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Henkilöiden vapaa liikkuvuus – Työntekijät – Yhdenvertainen kohtelu – Ammattiyhdistysoikeuksien käyttäminen – Kansallinen lainsäädäntö, jolla evätään muiden Euroopan unionin tai Euroopan talousalueen jäsenvaltioiden kansalaisilta vaalikelpoisuus työntekijöinä työntekijöiden edunvalvontaelimien vaaleissa ja jota ei voida hyväksyä – Mahdollista osallistumista julkisen vallan käyttöön koskevien perustelujen puuttuminen

(EY 39 artikla; ETA-sopimuksen 28 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1612/68 8 artikla)

2. Kansainväliset sopimukset – Yhteisön assosiaatio- ja yhteistyösopimukset – Henkilöiden vapaa liikkuvuus – Työntekijät – Yhdenvertainen kohtelu – Ammattiyhdistysoikeuksien käyttäminen – Kansallinen lainsäädäntö, jolla evätään sellaisten kolmansien maiden kansalaisilta, jotka ovat tehneet sopimuksen yhteisön kanssa, vaalikelpoisuus työntekijöinä työntekijöiden edunvalvontaelimien ja yritysneuvostojen vaaleissa ja jota ei voida hyväksyä

Tiivistelmä

1. Jäsenvaltio, joka epää työntekijöiltä, jotka ovat muiden Euroopan unionin tai Euroopan talousalueen jäsenvaltioiden kansalaisia, vaalikelpoisuuden työntekijöiden edunvalvontaelimien kaltaisten työntekijöitä edustavien ja heidän etujaan ajavien elinten vaaleissa, ei noudata EY 39 artiklan ja työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella annetun asetuksen N:o 1612/68, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2434/92, 8 artiklan sekä Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 28 artiklan mukaisia velvoitteitaan.

Tällainen lainsäädäntö on näet kaiken kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kieltoa koskevan perusperiaatteen vastainen, johon edellä mainitut määräykset ja säännökset perustuvat.

Mainittua lainsäädäntöä ei voida perustella kyseisen elimen kansallisessa oikeudessa määritellyn oikeudellisen luonteen perusteella eikä sillä, että tiettyihin niiden tehtävistä voisi sisältyä osallistumista julkisen vallan käyttöön.

(ks. 30, 33, 40 ja 56 kohta sekä tuomiolauselma)

2. Jäsenvaltio, joka epää työntekijöiltä, joiden hyväksi on tehty yhteisön ja tiettyjen kolmansien maiden välillä sellainen sopimus, jossa määrätään syrjintäkiellon periaatteen soveltamisesta jäsenvaltiossa laillisesti työskentelevien työntekijöiden hyväksi, vaalikelpoisuuden työntekijöiden edunvalvontaelimien ja yritysneuvostojen vaaleissa, ei noudata mainittujen sopimusten määräyksien mukaisia velvoitteitaan.

Kyseisissä sopimuksissa esitetty kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kiellon periaate merkitsee nimittäin sitä, että työntekijöillä, riippumatta siitä, ovatko nämä kotimaan vai jonkin kyseessä olevan kolmannen maan kansalaisia, on oltava täysin samanlaiset työehdot ja erityisesti heidän on voitava osallistua yhdenvertaisesti mainittujen elinten vaaleihin. Kansalaisuuteen perustuva erilainen kohtelu on tämän perusperiaatteen vastaista.

(ks. 48, 49 ja 56 kohta sekä tuomiolauselma)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta tehty yleissopimus — Erityinen toimivalta — Toimivalta elatusapua koskevissa asioissa — Elatusapuun oikeutetun sijaan tulleen julkisoikeudellisen elimen nostama takautumiskanne — Yleissopimuksen 5 artiklan 2 kohtaa ei voida soveltaa — (27.9.1968 tehdyn yleissopimuksen 5 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

Tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksityisoikeuden alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta 1968 allekirjoitetun yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen 9 päivänä lokakuuta 1978 tehdyllä yleissopimuksella, Helleenien tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen 25 päivänä lokakuuta 1982 tehdyllä yleissopimuksella sekä Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen 26 päivänä toukokuuta 1989 tehdyllä yleissopimuksella, 5 artiklan 2 kohtaa, jossa määrätään, että elatusvelvollisuuteen liittyvissä asioissa erityinen toimivalta on sen paikkakunnan tuomioistuimella, jossa elatusapuun oikeutetulla on kotipaikka tai asuinpaikka, on tulkittava siten, ettei siihen voi vedota sellainen julkisoikeudellinen elin, joka sen jälkeen, kun sille on siirtynyt elatusapuun oikeutetun oikeus saada elatusta elatusvelvolliselta, on nostanut takautumiskanteen periäkseen takaisin opintotuen, jonka se on julkisoikeuden alaan kuuluvan lainsäädännön mukaisesti maksanut elatusapuun oikeutetulle.

Kun elatusapuun oikeutettu on nimittäin saanut tuen, jota hänellä oli mahdollisuus hakea, elatusvelvolliselta ei ole syytä evätä yleissopimuksen 2 artiklalla tarjottua suojaa varsinkaan, kun vastaajan kotipaikan tuomioistuimella on parhaat mahdollisuudet arvioida viimeksi mainitun varallisuutta.

(ks. 31 ja 34 kohta sekä tuomiolauselma)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Sosiaalipolitiikka — Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Yrityksen luovutus — Työntekijöiden oikeuksien turvaaminen — Direktiivi 77/187/ETY — Soveltamisala — Toimeksiantaja, joka irtisanoo laitosruokailun hoitamista koskevan sopimuksen — Aineelliset tuotantovälineet, jotka kuuluvat toimeksiantajalle ja joita molemmat yrittäjät käyttävät peräkkäin — Toisen yrittäjän aikomus olla ottamatta palvelukseensa ensimmäisen työntekijöitä — Kuuluminen soveltamisalaan — (Neuvoston direktiivin 77/187/ETY 1 artikla)

Tiivistelmä

Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 77/187/ETY 1 artiklaa on tulkittava siten, että direktiiviä sovelletaan tilanteessa, jossa toimeksiantaja on sopimusteitse antanut sairaalan ruokailupalvelujen hoidon ensin yhden yrittäjän vastattavaksi, irtisanoo sitten tämän sopimuksen ja tekee samoista palvelusuorituksista uuden sopimuksen toisen yrittäjän kanssa, kun tämä toinen yrittäjä käyttää olennaisia ensimmäisen yrittäjän aiemmin käyttämiä aineellisia tuotantovälineitä, jotka toimeksiantaja on antanut niiden käytettäväksi, vaikka toinen yrittäjä olisikin ilmoittanut kieltäytyvänsä ottamasta palvelukseensa ensimmäisen yrittäjän työntekijöitä.

ks. 43 kohta ja tuomiolauselma
ETY:n ja Turkin välisen assosiaatiosopimuksen lisäpöytäkirjan 41 artiklan 1 kohtaa ja tällä sopimuksella luodun assosiaationeuvoston tekemän päätöksen N:o 1/80 13 artiklaa, joissa määrätään, että sopimuspuolet eivät ota välillään käyttöön uusia yhtäältä sijoittautumisvapauden ja palvelujen vapaan tarjonnan rajoituksia ja yhtäältä työntekijöiden vapaan liikkuvuuden rajoituksia, on tulkittava siten, että näillä molemmilla määräyksillä on jäsenvaltioissa välitön oikeusvaikutus, joten niillä Turkin kansalaisilla, joihin kyseisiä määräyksiä sovelletaan, on oikeus vedota niihin kansallisissa tuomioistuimissa kyseisten määräysten vastaisten kansallisen oikeuden sääntöjen soveltamatta jättämiseksi.

ETY—Turkki-assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 13 artikla, jossa määrätään, että sopimuspuolet eivät voi ottaa käyttöön uusia työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevia rajoituksia, ei koske ainoastaan niitä Turkin kansalaisia, jotka jo ovat integroituneet jäsenvaltion työmarkkinoihin. Kyseisessä määräyksessä kuitenkin viitataan niihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä, ”jotka oleskelevat ja työskentelevät säännönmukaisesti jäsenvaltioiden tai Turkin alueella”. Kyseinen standstill-lauseke voi siten hyödyttää Turkin kansalaista ainoastaan, mikäli hän on noudattanut vastaanottavan jäsenvaltion maahantuloa, oleskelua ja tarvittaessa työskentelyä koskevia sääntöjä ja mikäli hän siis on laillisesti kyseisen jäsenvaltion alueella. Toimivaltaisilla kansallisilla viranomaisilla on siis oikeus päätöksen N:o 1/80 voimaantulon jälkeenkin vahvistaa niitä toimenpiteitä, joita voidaan toteuttaa niiden Turkin kansalaisten osalta, joiden asema on sääntöjenvastainen.

(ks. 84 ja 85 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Sosiaalipolitiikka - Työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu - Toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä annettu direktiivi 89/391/ETY - Työntekijöiden sellaiset edustajat, joilla on erityinen vastuu työntekijöiden turvallisuudesta ja terveydestä - Sellaisen kansallisen lainsäädännön ulottuvuus, jossa säädetään edustajien vaalia tai nimeämistä koskevista menettelyistä

(Neuvoston direktiivin 89/391/ETY 3 artiklan c alakohta)

Tiivistelmä

$$Toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä annetun direktiivin 89/391/ETY 3 artiklan c alakohdasta ilmenee, ettei tässä direktiivissä aseteta jäsenvaltioille velvollisuutta säätää työntekijöiden sellaisia edustajia koskevasta vaalimenettelystä, joilla on erityinen vastuu työntekijöiden turvallisuudesta ja terveydestä, vaan siinä säädetään myös muista mahdollisuuksista asettaa tai nimetä mainitut edustajat.

Siinä tapauksessa, että jäsenvaltio on valinnut vaalimenettelyn, direktiivissä 89/391/ETY ei säädetä nimenomaisesti, että kansallisessa lainsäädännössä on säädettävä yksityiskohtaisesti kaikista tähän menettelyyn sovellettavista säännöistä. Jos jäsenvaltio säätää, että työntekijöiden edustajat, joilla on tällainen tehtävä, on valittava, tämän jäsenvaltion on kuitenkin varmistettava, että työntekijät voivat toimittaa edustajiensa vaalit kansallisen lainsäädännön tai käytännön mukaisesti.

( ks. 20-22 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Sijoittautumisvapaus - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Muu ensivakuutus kuin henkivakuutus - Direktiivi 92/49/ETY - Hinnoitteluvapaus - Moottoriajoneuvojen liikennevakuutussopimuksiin sovellettavaa hintasulkujärjestelmää ei voida hyväksyä

(Neuvoston direktiivin 92/49/ETY 6, 29 ja 39 artikla)

Tiivistelmä

$$Jäsenvaltio ei ole noudattanut muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 73/239/ETY ja 88/357/ETY muuttamisesta annetun direktiivin 92/49/ETY (kolmas vahinkovakuutusdirektiivi) - jonka tarkoituksena on toteuttaa vakuutustuotteiden kaupan pitämisen vapaus yhteisön alueella asianomaisella toimialalla - mukaisia velvoitteitaan, koska se on ottanut käyttöön ja pitänyt voimassa hintasulkujärjestelmän, jota sovelletaan kaikkiin sen alueella sijaitsevan riskin kattaviin moottoriajoneuvojen liikennevakuutussopimuksiin erottelematta toisistaan vakuutusyhtiöitä, joiden kotipaikka on tässä jäsenvaltiossa, ja vakuutusyhtiöitä, jotka harjoittavat toimintaansa siellä sivuliikkeen välityksellä tai palvelujen tarjoamisen vapautta koskevien sääntöjen mukaisesti.

Tällainen lainsäädäntö on vastoin kyseisen direktiivin 6, 29 ja 39 artiklassa tarkoitettua hinnoitteluvapauden periaatetta, joka merkitsee, että kaikki järjestelmät, joiden mukaan hinnastot, joita vakuutusyritys aikoo käyttää suhteissaan vakuutuksenottajien kanssa, on ilmoitettava etukäteen tai järjestelmällisesti tai ne on hyväksyttävä, ovat kiellettyjä. Se ei kuulu myöskään direktiivin 73/239/ETY 8 artiklan 3 kohdan kolmannessa alakohdassa sekä direktiivin 92/49/ETY 29 artiklan toisessa kohdassa ja 39 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun poikkeuksen piiriin, koska sen ei voida katsoa olevan osa yleistä hintavalvontajärjestelmää näissä säännöksissä tarkoitetuin tavoin.

( ks. 26, 29, 37 ja 48 kohta sekä tuomiolauselma )
52

On kuitenkin huomattava, että sen ratkaisemiseksi, ymmärretäänkö merkki samaksi kuin tavaramerkki, on tehtävä kokonaisarviointi sellaisen keskivertokuluttajan näkökulmasta, jonka oletetaan olevan tavanomaisesti valistunut sekä kohtuullisen tarkkaavainen ja huolellinen. Tällaisen kuluttajan näkökulmasta merkki tuottaa kuitenkin kokonaisvaikutuksen. Näin on siksi, että keskivertokuluttajalla on ainoastaan harvoin mahdollisuus verrata suoraan merkkejä ja tavaramerkkejä, vaan hänen on turvauduttava siihen epätäydelliseen muistikuvaan, joka hänellä on niistä. On myös syytä ottaa huomioon se, että keskivertokuluttajan tarkkaavaisuusaste voi vaihdella kyseisten tavaroiden tai palvelujen tyypin mukaan (ks. vastaavasti asia C-342/97, Lloyd Schuhfabrik Meyer, tuomio 22.6.1999, Kok. 1999, s. I-3819, 26 kohta).
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Maatalous - Yhteinen maatalouspolitiikka - Tiettyjä tukijärjestelmiä koskeva yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä - Peltokasvien viljelyä ja kesantoja koskevat pinta-alaperusteiset tuet - Asetuksen N:o 3887/92 9 artiklan 2 kohdassa säädettyjen seuraamusten sovellettavuus silloin, kun viljelijä on jättänyt ilmoittamatta tukihakemuksen esittämisen jälkeen tapahtuneista muutoksista

(Komission asetuksen N:o 3887/92 4 artiklan 1 ja 2 kohta ja 9 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

$$Tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevan yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen N:o 3887/92 9 artiklan 2 kohtaa on tulkittava niin, että kyseisen säännöksen mukaisia seuraamuksia ei sovelleta ainoastaan tapauksissa, joissa viljelijän ilmoitus on hakemuksen jättöhetkellä virheellinen tai väärä, vaan myös silloin, kun viljelijä on jättänyt ilmoittamatta toimivaltaiselle viranomaiselle tällaisten tukien myöntämisedellytyksiin vaikuttavista muutoksista. Kyseisen säännöksen ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa säädettyjen seuraamusten osalta ilmoitetun ja toimivaltaisten viranomaisten suorittamissa tarkastuksissa tosiasiassa määritetyn pinta-alan välisen eron toteaminen aiheuttaa nimittäin sellaisenaan seuraamuksen soveltamisen, eikä todettuun eroon johtaneiden syiden tunteminen ole tarpeen. Kolmannessa alakohdassa, jonka mukaan tahallisesti tai vakavan laiminlyönnin johdosta väärän ilmoituksen tehneet viljelijät menettävät oikeuden tukijärjestelmän etuihin, säädettyjen seuraamusten osalta on mainitulle 9 artiklan 2 kohdalle asetetun tavoitteen, joka on tehokas sääntöjenvastaisuuksien ja petosten estäminen ja niiden seuraamusten määrääminen, saavuttamiseksi välttämätöntä, ettei seuraamuksia sovelleta ainoastaan tukihakemuksen jättöhetkellä tahallisesti tai vakavan laiminlyönnin johdosta tehtyihin vääriin ilmoituksiin, vaan myös silloin, kun kyseisessä hakemuksessa ilmoitetut tiedot eivät enää vastaa hakemuksen jättämisen jälkeen todettua tosiasiallista tilannetta alkuperäisen tilanteen muuttumisen johdosta.

( ks. 40, 41, 49, 50 ja 56 kohta sekä tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Verotus - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Pääoman hankinnasta kannettavat välilliset verot - Korottoman lainan myöntäminen yhtiölle sellaisten osakkaiden toimesta, jotka ovat tehneet yhtiön kanssa sopimuksen voittojen ja tappioiden siirtämisestä - Pääoman hankintaveron kantaminen korkosäästöstä - Hyväksymisedellytys - Yhtiön varojen pysyvä lisääminen - Asian arvioimisen kuuluminen kansalliselle tuomioistuimelle

(Neuvoston direktiivin 69/335/ETY 4 artiklan 2 kohdan b alakohta)

Tiivistelmä

$$Pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista annetun direktiivin 69/335/ETY 4 artiklan 2 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että sen vastaisena ei ole pidettävä pääoman hankintaveron kantamista korkosäästöstä, jonka yhtiö on saanut sen takia, että osakkaat ovat myöntäneet sille korottoman lainan, siinä tapauksessa, että nämä osakkaat ja yhtiö olivat ennen tämän lainan myöntämistä tehneet sopimuksen voittojen ja tappioiden siirtämisestä, jos tällä korkosäästöllä on pysyvästi lisätty yhtiön varoja. Kansallisen tuomioistuimen asiana on tutkia kaikkien kyseessä olevan toimenpiteen ominaispiirteiden perusteella, onko korkosäästöllä tosiasiallisesti ollut tällainen vaikutus, ja jos on, miltä osin.

( ks. 25 kohta ja tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta tehty yleissopimus - Tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano - Kieltäytymisen perusteet - Keskenään ristiriitaiset päätökset - Väliaikaisia tai turvaamistoimia koskeva päätös, jossa kielletään toteuttamasta tiettyjä toimenpiteitä, ja väliaikaisia tai turvaamistoimia koskeva päätös, jossa kieltäydytään asettamasta tällaista kieltoa

(27.9.1968 allekirjoitetun Brysselin yleissopimuksen 27 artiklan 3 kohta)

2. Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta tehty yleissopimus - Tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano - Kieltäytymisen perusteet - Keskenään ristiriitaiset päätökset - Velvollisuus kieltäytyä tunnustamisesta

(27.9.1968 allekirjoitetun Brysselin yleissopimuksen 27 artiklan 3 kohta)

Tiivistelmä

1. Tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksityisoikeuden alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta 1968 allekirjoitetun yleissopimuksen 27 artiklan 3 kohtaa, sellaisena kuin yleissopimus on muutettuna Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen ja pöytäkirjaan 9 päivänä lokakuuta 1978 tehdyllä sopimuksella, Helleenien tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen ja pöytäkirjaan 25 päivänä lokakuuta 1982 tehdyllä sopimuksella ja Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen ja pöytäkirjaan 26 päivänä toukokuuta 1989 tehdyllä sopimuksella, on tulkittava siten, että ulkomainen väliaikaisia tai turvaamistoimia koskeva päätös, jossa velallista kielletään toteuttamasta tiettyjä toimenpiteitä, on ristiriidassa sellaisen väliaikaisia tai turvaamistoimia koskevan päätöksen kanssa, jossa on kieltäydytty asettamasta tällaista kieltoa ja joka on annettu samojen asianosaisten välillä täytäntöönpanovaltiossa.

( ks. 47 kohta ja tuomiolauselman 1 kohta )

2. Todetessaan, että toisen sopimusvaltion tuomioistuimen antama ratkaisu on 27 päivänä syyskuuta 1968 allekirjoitetun yleissopimuksen 27 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla ristiriidassa täytäntöönpanovaltion tuomioistuimen antaman samoja asianosaisia koskevan ratkaisun kanssa, täytäntöönpanovaltion tuomioistuimen on kieltäydyttävä tunnustamasta ulkomaista tuomioistuinratkaisua.

( ks. 52 kohta ja tuomiolauselman 2 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Ympäristö - Vesien suojeleminen maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta - Direktiivi 91/676/ETY - Soveltamisala - "Pilaantuneiden vesien" määritteleminen - Määrittelyperusteet

(Neuvoston direktiivin 91/676/ETY 3 artiklan 1 ja 2 kohta)

Tiivistelmä

$$Vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta annetun direktiivin 91/676/ETY soveltamisalan rajoittaminen siten, että sen soveltamisalan ulkopuolelle on jätetty tietyt vedet sillä perusteella, että kyseisten vesien pilaantumisessa fosforilla väitetään olevan ensiarvoisen tärkeä merkitys, on ristiriidassa sekä direktiivin rakenteen että sen tarkoituksen kanssa.

Huolimatta siitä, mikä merkitys fosforilla mahdollisesti on rehevöitymisessä, kasvilajeja, joiden kasvua typpi kiihdyttää, voi ilmetä tällaisissa vesissä, mikä horjuttaa tällaisissa vesissä jo olevien erilaisten organismien tasapainoa. Kun lisäksi otetaan huomioon se, että direktiivin 3 artiklan 1 ja 2 kohdasta johtuvat velvollisuudet ovat läheisesti toisiinsa sidoksissa, pilaantuneiden vesien tai vesien, jotka voivat pilaantua, kyseisen artiklan 1 kohdan nojalla tapahtuva suppea yksilöiminen johtaisi siihen, että kyseisen artiklan 2 kohdan nojalla suoritettava pilaantumisalttiiden vyöhykkeiden määritteleminen olisi epätäydellistä. Vaikka on totta, että jäsenvaltioille on jätetty laaja harkintavalta direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen vesien määrittelemisessä niiden arviointien monitahoisuuden takia, jotka jäsenvaltioiden on tässä yhteydessä tehtävä, niiden on kuitenkin tätä määrittelemistä suorittaessaan otettava huomioon direktiivin tavoitteet eli maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttaman vesien pilaantumisen vähentäminen.

( ks. 45, 50, 51 ja 53 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Yhteinen kauppapolitiikka - Yhteisön toimielinten sääntelyvalta - Tiettyjen kolmansien maiden tuontiin sovellettavasta yhteisestä menettelystä annetut asetukset N:o 519/94 ja N:o 3285/94 - Soveltamisala - Asetuksilla N:o 519/94 ja N:o 3285/94 ei ole vaikutusta kolmansista maista tuotujen tuotteiden markkinoille saattamista koskevaan jäsenvaltion lainsäädäntöön

(Neuvoston asetukset N:o 519/94 ja N:o 3285/94)

Tiivistelmä

$$Tiettyjen kolmansien maiden tuontiin sovellettavasta yhteisestä menettelystä ja asetusten N:o 1765/82, N:o 1766/82 ja N:o 3420/83 kumoamisesta annetussa asetuksessa N:o 519/94 tai tuontiin sovellettavasta yhteisestä järjestelmästä ja asetuksen N:o 518/94 kumoamisesta annetussa asetuksessa N:o 3285/94 ei ole säännöksiä niissä tarkoitettujen tuotteiden markkinoille saattamisesta. Näillä asetuksilla ei ole mitään vaikutusta kolmansista maista tuotujen tuotteiden markkinoille saattamista koskevaan jäsenvaltion lainsäädäntöön.

( ks. 33 ja 35 kohta sekä tuomiolauselma )