2.

Toinen valitusperuste – oikeudellinen virhe valituksenalaisen tuomion perusteluissa siltä osin kuin siinä hylättiin valittajien unionin yleisessä tuomioistuimessa nostamassa kanteessa esittämä väite, joka koskee perussopimuksen rikkomista – suhteellisuusperiaatteen loukkaamista — Asetuksen N:o 2342/2002 85 artiklasta ilmenee, että kun kyseisessä artiklassa säädetyt vaatimukset ja edellytykset täyttyvät, yhteisön päättäjän (tässä tapauksessa tilinpitäjän) on arvioitava hakemusta, jonka yritys, joka haluaisi suorittaa maksun tietyn lisäajan kuluessa, on sille tehnyt, ja hyväksyttävä tämä hakemus, jos tällaiset vaatimukset ja tällaisen myöntämispäätöksen lakisääteiset edellytykset täyttyvät. — Komission tilinpitäjälle asetuksen 85 artiklassa myönnetty ”laaja harkintavalta” koskee yrityksen, joka haluaisi suorittaa maksun tietyn lisäajan kuluessa, sille tekemän hakemuksen arvioimista ja sen hyväksymistä eikä sen pankkitakauksen tyyppiä, jonka komission tilinpitäjä katsoo hyväksyttäväksi, minkä vuoksi riidanalaisen toimen laillisuuden valvomiseksi ei ole riittävää arvioida, onko tämä toimi tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi ilmeisen epäasianmukainen, kuten valituksenalaisessa tuomiossa virheellisesti katsottiin. — Komission vakiintuneesti vaatiman kaltainen luottolaitoksen antama ensisijainen vakuus on oikeamittainen ja asianmukainen tapa turvata velkojen maksaminen. Tämän vuoksi myös Portugalin koko tuomioistuinjärjestelmässä (ja yleensä myös Euroopan unionin muiden maiden tuomioistuinjärjestelmissä) hyväksytään pankkitakauksen toimittaminen eri tarkoituksiin, myös tuomioistuinpäätösten täytäntöönpanon keskeyttämiseksi, esim. sellaisen täytäntöönpanon osalta, jota komissio vaatii kansallisissa tuomioistuimissa maksamattoman rahamäärän perimiseksi. — Nyt käsiteltävässä asiassa valittajien ehdottaman vakuuden (jota komissio ei hyväksynyt) antaisi Banco Comercial Português, S. A., joka on luottolaitos, jonka kotipaikka on Euroopan unionissa ja joka on yhteisön toimielinten itse määrittämien valvonta- ja konsolidointisääntöjen alainen. Mikään ei siis vaikuta oikeuttavan sitä, että yhteisön oikeuksien suojaamiseksi kielletään mahdollisuus siihen, että kyseinen pankki antaa vakuuden, ja edellytetään sitä, että vakuuden antaa pankki, jolla on pitkäaikainen luottoluokitus ”AA”. — Tämän lisäksi on mainittava yleisesti tiedossa olevat suhdanneolosuhteet eli se, että Portugalin tasavallan luottoluokituksen vaihtelut ovat vaikuttaneet portugalilaisten pankkien luottoluokituksiin siten, ettei ole olemassa yhtäkään Portugaliin sijoittautunutta pankkia, joka täyttäisi komission päätöksessä edellytetyt luottoluokitusedellytykset. Tällaiset olosuhteet yksilöitiin valituksenalaisessa tuomiossa otsikolla ”asian taustalla olevat tosiseikat”, mutta niitä ei kuitenkaan otettu huomioon kyseisen tuomion perusteluissa. — Tämän vuoksi komission päätös ei täytä välttämättömyyden edellytystä (joka on suhteellisuusperiaatteen tärkeä ulottuvuus), koska mahdollisten keinojen joukosta komissio valitsi sen, joka tuolloisessa suhdanteessa vahingoitti eniten valittajien etuja. — Näin ollen komission vaatimus (vakuus, jonka on antanut eurooppalainen pankki, jolla on pitkäaikainen luottoluokitus ”AA”) ei selvästi ole oikeasuhteinen siihen päämäärän nähden, jota sillä väitetysti tavoitellaan (komission maksusuoritusten saamista koskevan oikeuden suojaaminen), minkä vuoksi valituksenalaista tuomiota rasittaa virhe siltä osin kuin siinä katsottiin, ettei riidanalaisella toimella loukata suhteellisuusperiaatetta.