ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

On kumottava parlamentin nimittävän viranomaisen 17.12.2013 tekemä päätös, jolla on hylätty pyyntö vahvistaa Montrealin sijasta paikaksi, johon kantajalla on luontaiset siteet, Singapore ja kantajan lähtöpaikkakunnaksi Larnaka, sekä tarvittavilta osin 16.7.2014 tehty päätös, jolla on hylätty kantajan riidanalaisesta päätöksestä tekemä valitus
—

sopimus on palautettava ennalleen tai on laadittava uusi toistaiseksi voimassa oleva sopimus tai sopimus, joka on tietyn ajan kuluttua katsottava toistaiseksi voimassa olevaksi, tai on maksettava vahingonkorvaus sen vuoksi, että kantajan ja vastaajan välillä olisi tehty uusi sopimus, ellei tapaturmaa olisi sattunut
—

nimittävän viranomaisen 19.3.2014 tekemä päätös, joka annettiin tiedoksi 20.3.2014, on kumottava, ja, siltä osin kuin on tarpeellista, henkilöstöhallinnon ja turvallisuusasioiden pääosaston 6.9.2013 tekemä päätös on kumottava
—

kumoamaan henkilöstöosaston 5.12.2012 asiakirjalla ”Note to Staff n. 722 PERSONNEL/S&D/D&P/2012-198” asettamat suuntaviivat, jotka on liitetty asiakirjaan ”Guidelines to the 2012 annual staff appraisal exercise”, myös siltä osin kuin niissä todetaan, että loppuarviointi edellyttää tietynlaista punnintaa, määrittämättä kuitenkaan perusteita, jotka arvioijan on otettava huomioon
—

komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle seuraavat summat: (1) 504,67 euroa korotettuna 10 prosentin vuosikorolla, joka lisätään pääomaan, 1.2.2013 alkaen siihen päivään asti, kunnes summa on tosiasiallisesti maksettu; (2) 504,67 euroa korotettuna 10 prosentin vuosikorolla, joka lisätään pääomaan, 1.3.2013 alkaen siihen päivään asti, kunnes summa on tosiasiallisesti maksettu; (3) 504,67 euroa korotettuna 10 prosentin vuosikorolla, joka lisätään pääomaan, 1.4.2013 alkaen siihen päivään asti, kunnes summa on tosiasiallisesti maksettu;
—

komissio on velvoitettava maksamaan 14 911,07 euroa ja eläkemaksut vuoden 2011 lokakuusta alkaen sekä 2 500 euroa aiheutuneesta aineellisesta vahingosta ja henkisestä kärsimyksestä, sillä varauksella, että näitä summia muutetaan oikeudenkäynnin aikana, joihin summiin on lisättävä viivästyskorot, jotka on laskettava maksettavien summien erääntymispäivästä alkaen EKP:n pääasiallisia jälleenrahoitusoperaatioita varten vahvistamaa korkokantaa soveltaen, korotettuna kahdella prosenttiyksiköllä
—

vastaaja on velvoitettava korvaamaan kantajalle riidanalaisesta päätöksestä aiheutunut aineellinen vahinko, jonka määräksi on arvioitava summa, joka vastaa lokakuusta 2011 siihen hetkeen asti, kun hänet otetaan palvelukseen tehtäväryhmään III, laskettavan tehtäväryhmän III palkan ja sen palkan välistä erotusta, jota hänelle maksettiin tehtäväryhmän II sopimussuhteisena toimihenkilönä, korotettuna viivästyskoroilla, jotka on laskettava jokaisen kuukausipalkan erääntymispäivästä niiden tosiasialliseen maksamispäivään asti
—

Komission päätös, jolla 19.10.2011 päivätty hakemus on hylätty, on kumottava siltä osin kuin se on olemassa.
—

On kumottava oikeudenkäyntiä edeltävän valituksen hylkäämisestä tehty päätös, koska siitä on sen haittaavan ja loukkaavan luonteen vuoksi aiheutunut henkistä kärsimystä, josta myönnettävän korvauksen määräksi on arvioitu kymmenen työpäivän palkkaa vastaava summa eli 2 500 euroa, joka on laskettu kuukausipalkan kolmaskymmenesosan perustalta jokaisen korvattavan päivän osalta
—

hylkäävä päätös, jonka komissio on tehnyt tai josta se on joka tapauksessa vastuussa — riippumatta siitä, miten se tehtiin ja hylätäänkö sillä kokonaan tai osittain kantajan 4.1.2011 tekemässä hakemuksessa esittämät vaatimukset — on kumottava
—

kaikki näihin liittyvät, näiden johdosta tai näitä ennen tehdyt toimenpiteet, kuten ne, joita tutkintalautakunta voi käyttää, ja joiden toteuttamista on tuloksetta vaadittu 21.12.2011 ja joista on kieltäydytty 6.1.2012, on kumottava
—

avoimen kilpailun EPSO/AD/188/10 — Bulgariankielen (BG) tulkit valintalautakunnan 30.6.2011 tekemä päätös, joka on tehty kantajan kokeiden uudelleentarkastelun jälkeen ja jolla kantajan koetulokset vahvistetaan, on kumottava ja näin ollen päätös olla merkitsemättä kantajaa varallaololuetteloon on kumottava
—

on todettava, että komissio on lainvastaisesti pidättäytynyt tekemästä Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 78 artiklassa tarkoitetun päätöksen kantajan sellaisen sairauden toteamisesta ammattitaudiksi, jonka johdosta kantaja on 30.5.2005 tehdyn päätöksen mukaisesti siirretty eläkkeelle, tai kyseessä olevaa päätöstä, jonka komissio väittää tehneensä — mikä ei ole varmaa — silloin, kun se teki 30.5.2005 tehdyn päätöksen, on ainakin tarkastettava
—

Virkamiestuomioistuimen on kumottava nimittävän viranomaisen 17.5.2011 tekemä päätös hylätä kantajien 17.1.2011 tekemä valitus, jonka tarkoituksena oli yhtäältä 9.2.1976 annetun neuvoston asetuksen (EHTY, ETY, Euratom) N:o 300/76, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 11.12.2006 annetulla neuvoston asetuksella (EY, Euratom) N:o 1873/2006, 1 artiklassa säädetyn tehtävien hoitamisesta vuorotyössä annettavan korvauksen myöntäminen, ja toisaalta korvauksen saaminen vahingosta, joka on aiheutunut siitä, ettei nimittävä viranomainen ole vastannut heidän ensimmäiseen eikä uuteen pyyntöönsä asetetussa määräajassa, ja siitä, että heille annetussa nimenomaisessa hylkäävässä vastauksessa ei ole ilmoitettu muutoksenhakukeinoja, mistä on on seurannut se, että mahdollisuus voittaa asia tuomioistuimessa on menetetty.
—

komissio on velvoitettava maksamaan korvausta aineettomasta vahingosta, joka johtuu päätöksestä olla antamatta merkitystä sille, että kantaja hyväksyi koeaikaisen virkamiehen (avustaja) tehtävää yhteisessä tutkimuskeskuksessa Isprassa teknisenä hallintoavustajana koskevan tarjouksen, jonka komissio esitti hänelle yllä mainittuun 30.7.2010 päivättyyn kirjeeseen sisältyvällä päätöksellä, virkamiestuomioistuimen kohtuulliseksi katsoman määrän, jonka suuruudeksi on tässä väliaikaisesti määritelty summa, joka vastaa palkkaluokan AST 3 uratasoon 1 kuuluvan virkamiehen kolminkertaista peruskuukausipalkkaa ja jonka suuruus on 10 001,31 euroa
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 13/40

Kanne 1.10.2010 — Dricot-Daniele ym. v. komissio

(Asia F-92/10)

()

2011/C 13/80

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantajat: Luigia Dricot-Daniele (Overijse, Belgia) ynnä muut (edustaja: asianajaja C. Mourato)

Vastaaja: Euroopan komissio

Oikeusriidan kohde ja kuvaus

Kantajien palkkojen tarkistusta vuoden 2009 heinäkuun ja joulukuun välisen jakson osalta koskevat palkkakuitit, ja palkkakuitit, jotka on laadittu 1.1.2010 jälkeen virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen ja eläkkeiden vuotuisen mukautuksen yhteydessä 23.12.2009 annetun neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1296/2009 mukaisesti, on kumottava.

Vaatimukset

— Kantajien vuoden 2009 palkantarkistusta koskevat palkkakuitit, ja kantajien vuoden 2010 tammikuun ja sitä myöhemmät palkkakuitit on kumottava siltä osin kuin niissä sovelletaan 1,85 prosentin suuruista mukautusprosenttia, ja näiden palkkakuittien vaikutukset on pidettävä voimassa siihen asti, kunnes uudet palkkakuitit annetaan
—

siinä määrin kuin on tarpeen, on kumottava 10.5.2010 päivätty asiakirja, jonka viitenumero on HR.D.2/MB/ls Ares (2010) 251054, joka on laadittu ranskaksi ja jonka kantaja vastaanotti 17.5.2010 italiankielisen käännöksen kera
—

Siinä tapauksessa, että kantajan tosiasiallinen työskentely on jo päättynyt virkamiestuomioistuimen päätöksen hetkellä ja/tai SMHV:n kantajalle suoritettavien määrien maksaminen on jo lopetettu SMHV:n lainvastaisen menettelyn vuoksi työsuhteen jatkumisesta huolimatta: — On todettava, että SMHV:lla on velvollisuus jatkaa kantajan työsuhdetta entisin ehdoin ja ottaa tämä takaisin palvelukseensa ja SMHV on velvoitettava korvaamaan kattavasti kantajalle tälle aiheutunut aineellinen vahinko, erityisesti maksamalla kaikki mahdollisesti vielä maksamatta olevat määrät ja korvaamalla kaikki muut kustannukset, jotka ovat aiheutuneet kantajalle SMHV:n lainvastaisesta menettelystä (saatu työttömyyskorvaus pois lukien). — Toissijaisesti siinä tapauksessa, että kantajaa ei edellä mainitussa tapauksessa voida oikeudellisista tai tosiasiallisista syistä johtuen ottaa takaisin palvelukseen ja/tai jatkaa hänen työsuhdettaan entisin ehdoin, SMHV on velvoitettava suorittamaan kantajalle tämän työskentelyn lainvastaisesta päättymisestä aiheutuvasta aineellisesta vahingosta vahingonkorvausta, joka on suuruudeltaan hänen tosiasiallisesti odotettavissa olevien elinikäisten ansioidensa ja niiden elinikäisten ansioiden välinen erotus, jotka kantaja olisi saanut, jos työsopimus jatkuisi, eläke-etuudet ja muut oikeudet huomioon ottaen.
—

päätös, olipa se tehty missä muodossa tahansa, on kumottava, koska vastaaja on sillä osittain hylännyt 8.9.2008 tehdyn hakemuksen, toisin sanoen päätös, olipa se tehty missä muodossa tahansa, on kumottava, koska komissio laski ja myönsi siinä kantajalle viivästyskorot, jotka komission oli maksettava kesäkuun 2005 ja huhtikuun 2008 välisen ajanjakson aikana kustakin kuukausittain maksetusta työkyvyttömyyskorvauserästä, jotka maksettiin hänelle yhtenä suorituksena 29.5.2009 (arvopäivä 28.5.2009) sen sijaan, että ne olisi maksettu kyseisen ajanjakson kunkin kuukauden lopussa, ja niiden määrä oli alhaisempi kuin se määrä, joka olisi saatu, jos ne olisi laskettu ja maksettu 8.9.2008 tehdyssä hakemuksessa mainittuja perusteita soveltaen, toisin sanoen jos a) päivämäärää 29.5.2008 olisi pidetty dies ad quem'ina; b) sitä kuukautta seuraavan kuukauden ensimmäistä päivää, jonka kuluessa kukin kyseisistä kuukausieristä olisi pitänyt maksaa kantajalle, olisi pidetty dies a quo'na; c) sovellettava vuosikorko olisi ollut 10 prosenttia ja se olisi vuosittain lisätty pääomaan
—

Euroopan parlamentti on velvoitettava maksamaan kantajalle ulkomaankorvaus, jonka suuruus kuukaudessa on 16 prosenttia peruspalkan kokonaismäärästä, sekä kotitalouslisä ja huollettavaa lasta koskeva lisä, jotka maksetaan kantajalle kuukausittain huhtikuusta 2007 lukien ja kaikilta seuraavilta kuukausilta siihen saakka, kunnes kyseiset määrät on täysin maksettu.
Sellaisen sopimussuhteisen toimihenkilön kanteen yhteydessä, joka on otettu palvelukseen ilman, että tämä oli läpäissyt CAST-koetta, koska Euroopan henkilöstövalintatoimistolla ei ollut aineellisia mahdollisuuksia sen järjestämiseen, komissio ei voi pätevästi vedota siihen, että kanne on jätettävä tutkimatta vetoamalla mainitun valintamenettelyn läpäisemisen puuttumiseen ja näin ollen asianomaiselle vastaisen toimen puuttumiseen. Komissio ei kuitenkaan voi vedota sääntöjenvastaisuuksiin, jotka ovat voineet olla seurausta sen omasta toiminnasta.

Tieto toimenpiteestä, johon henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdassa viitataan ja josta alkaa kolmen kuukauden määräaika valituksen tekemistä varten, on tieto, joka on seurausta tällaisen toimenpiteen tiedoksi antamisesta tai julkaisemisesta eikä tieto, jonka henkilö saa epävirallisin keinoin. Asian laita on näin sellaisen päätöksen osalta, joka on henkilöstösääntöjen 110 artiklan 4 kohdan mukaisesti saatettu koko henkilöstön tietoon julkaisemalla se verkossa toimielimen intranetsivuilla.

(ks. 30 kohta)

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: tuomio 18.3.1997 ( T‑35/96, Rasmussen v. komissio,EU:T:1997:36, 40 kohta)
Mahdollisuus uusia sopimussuhteisen toimihenkilön määräaikainen työsopimus on pelkkä mahdollisuus, jonka arviointi kuuluu toimivaltaisen viranomaisen tehtäviin, koska toimielimillä on tältä osin laaja harkintavalta yksikköjensä organisoinnissa niille annettujen tehtävien mukaan sekä niiden käytettävissä olevan henkilöstön sijoittamisessa näitä tehtäviä silmällä pitäen sillä edellytyksellä, että sijoittaminen tapahtuu yksikön edun mukaisesti.

Lisäksi toimivaltaisen viranomaisen on työntekijänsä asemasta päättäessään otettava huomioon kaikki ne tekijät, jotka saattavat vaikuttaa sen päätöksen sisältöön eli paitsi yksikön etu mutta myös muun muassa asianomaisen henkilön etu. Tämä on nimittäin seurausta hallintoviranomaisen huolenpitovelvollisuudesta, joka heijastaa sitä molemminpuolisten oikeuksien ja velvollisuuksien tasapainoa, joka Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavilla henkilöstösäännöillä ja vastaavasti Euroopan unionin muuhun henkilöstöön sovellettavilla palvelussuhteen ehdoilla on luotu hallintoviranomaisen ja sen työntekijöiden välisiä suhteita varten.

Huolenpitovelvollisuutta ei kuitenkaan voida tulkita siten, että se merkitsee hallinnolle velvollisuutta tarkistaa, ennen kuin se päättää jättää uusimatta sopimussuhteisen toimihenkilön määräaikaisen työsopimuksen, voidaanko tämä viimeksi mainittu siirtää toiseen tehtävään.

Joka tapauksessa, kun otetaan huomioon toimielimille tässä asiayhteydessä kuuluva laaja harkintavalta, tuomioistuinvalvonta rajoittuu sen tarkistamiseen, ettei ilmeistä arviointivirhettä ole tapahtunut tai harkintavaltaa ole käytetty väärin.

(ks. 18–20 ja 22 kohta)

Viittaukset:

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: tuomio Kyrpitsis v. TSK (T‑13/95, EU:T:1996:50, 52 kohta); tuomio Potamianos v. komissio (T‑160/04, EU:T:2008:438, 30 kohta) ja tuomio ETF v. Landgren (T‑404/06 P, EU:T:2009:313, 162 kohta)

Unionin yleinen tuomioistuin: tuomio komissio v. Macchia (T‑368/12 P, EU:T:2014:266, 59 kohta)
Henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohdan kanssa ei ole ristiriidassa niiden liitteessä VIII olevan 11 ja 12 artiklan uusien yleisten täytäntöönpanosäännösten soveltaminen, siltä osin kuin on kyse toisessa eläkejärjestelmässä saavutettujen eläkeoikeuksien sellaisesta siirtämisestä unionin eläkejärjestelmään, jota haettiin ennen näiden yleisten täytäntöönpanosäännösten antamista mutta joka toteutettiin niiden voimaantulon jälkeen.

Tältä osin yleisesti tunnustetun periaatteen mukaan uutta sääntöä sovelletaan, jos toisin ei ole säädetty, välittömästi myöhemmin syntyviin tilanteisiin, sekä vanhan säännön voimassa ollessa syntyneiden sellaisten tilanteiden tulevaisuudessa ilmeneviin vaikutuksiin, jotka eivät kuitenkaan ole kokonaisuudessaan muodostuneet. Asian laita on toisin vain sellaisten tilanteiden osalta, jotka ovat syntyneet ja lopullisesti toteutuneet aikaisemman säännön voimassa ollessa ja jotka saavat aikaan saavutettuja oikeuksia. Oikeutta pidetään saavutettuna, kun sen aikaan saanut tosiseikka on tapahtunut ennen lainsäädännön muutosta. Näin ei kuitenkaan ole sellaisen oikeuden tapauksessa, jonka perustava tosiseikka ei ole tapahtunut sen lainsäädännön voimassa ollessa, jota on muutettu.

Yhtäältä henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohdassa ei kielletä tällaista uusien yleisten täytäntöönpanosäännösten välitöntä soveltamista.

Toisaalta se, että virkamiehelle tai toimihenkilölle, joka on hakenut toisessa eläkejärjestelmässä saavutettujen eläkeoikeuksien siirtämistä unionin eläkejärjestelmään, annetaan tiedoksi eläkeoikeuksien hyvittämistä koskeva ehdotus tai ainakaan vain se, että tällainen hakemus on tehty, ei muuta asianomaisen oikeudellista asemaa eikä sillä ole sitovia oikeusvaikutuksia. Näin ollen virkamiehellä tai toimihenkilöllä ei ollut saavutettuja oikeuksia, joita uusien säännösten soveltamisella olisi voitu loukata.

Lisäksi virkamiehen tai toimihenkilön oikeus palvelusvuosien hyvittämiseen muodostuu kokonaan vasta sitten, kun unionin eläkejärjestelmään on siirretty pääoma, joka edustaa hänen toisessa järjestelmässä saavuttamiaan oikeuksia.

Lisäksi yksityiset eivät voi vedota luottamuksensuojan periaatteeseen riitauttaakseen uuden säännöksen soveltamisen erityisesti sellaisella alalla, jolla lainsäätäjällä on laaja harkintavalta.

(ks. 24–27, 29 ja 36 kohta)

Viittaukset:

Unionin yleinen tuomioistuin: tuomio 13.10.2015, komissio v. Verile ja Gjergji (T-104/14 P, EU:T:2015:776, 151–154 ja 170 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen)
Henkilöstöasian tiivistelmä



Henkilöstöasian tiivistelmä

Tiivistelmä

1. Henkilöstökanne – Tutkittavaksi ottamisen edellytykset – Virkamiehelle vastainen toimi – Liittyminen oikeusjärjestyksen perusteisiin – Peruste, jonka tuomioistuin tutkii viran puolesta

(SEUT 263 artikla; henkilöstösääntöjen 91 artikla)

2. Henkilöstökanne – Virkamiehelle vastaisen toimen käsite – Päätös, jolla vahvistetaan ylennetyistä väliaikaisista toimihenkilöistä laadittu luettelo ja joka kuuluu virkamiehelle vastaisen toimen käsitteeseen

(Henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artikla)

1. Virkamiehelle vastainen toimi, josta kumoamiskanne on nostettu, on SEUT 263 artiklan tai henkilöstösääntöjen 91 artiklan mukaisesti kanteen tutkittavaksi ottamisen keskeinen edellytys, jonka puuttumiseen unionin tuomioistuimet voivat vedota viran puolesta. Tästä seuraa, että kanne, jossa vaaditaan sellaisen urakehitystä koskevan kertomuksen kumoamista, jota ei ole laadittu lopullisesti ja jota ei näin ollen ollut olemassa kanteen nostamisen ajankohtana, ei ilmeisellä tavalla täytä tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä.

(ks. 36, 43 ja 47 kohta)

Viittaukset:

Yhteisöjen tuomioistuin: asia 78/85, Groupe des droites européennes v. parlamentti, 4.6.1986, 11 kohta; asia 248/86, Brüggemann v. CES, 7 octobre 1987, point 6

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑64/89, Automec v. komissio, 10.7.1990, 41 kohta; asia T‑16/91, Rendo ym. v. komissio, 18.11.1992, 39 kohta

2. Henkilöstösääntöjen 43 artiklan ja muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 15 artiklan yleisistä täytäntöönpanosäännöksistä tehdyn Euroopan verkko- ja tietoturvaviraston päätöksen 1 artiklan 2 kohdan mukaan palkkaluokan uudelleen määrittäminen on ylennys, joka tapahtuu saman tehtäväryhmän seuraavaan ylempään palkkaluokkaan. Tämän päätöksen 10 artiklan 10 kohdan mukaisesti työsopimusten tekemiseen toimivaltainen viranomainen laatii luettelon väliaikaisista toimihenkilöistä, joiden palkkaluokka määritellään uudelleen.

Tästä seuraa, että tämän viranomaisen päätös, jolla vahvistetaan luettelo väliaikaisista toimihenkilöistä, joiden palkkaluokka määritellään uudelleen, on lopullinen päätös siltä osin kuin siinä yksilöidään väliaikaiset toimihenkilöt, joiden palkkaluokka määritellään uudelleen kyseisen ylennyskierroksen yhteydessä. Näin ollen väliaikaiset toimihenkilöt, jotka katsoivat voivansa tulla ylennetyiksi, saavat tämän luettelon julkaisemisen ajankohtana varmasti ja lopullisesti tiedon siitä, miten heidän ansioitaan on arvioitu ja voivat todeta, että heidän oikeusasemaansa on kohdistunut vaikutuksia. Tällainen päätös on täten lähtökohtaisesti asianomaiselle vastainen toimi, joka voi olla sellaisten väliaikaisten toimihenkilöiden nostaman kanteen kohteena, jotka katsovat, että päätöksestä on aiheutunut heille vahinkoa, koska heitä ei ylennetty.

(ks. 51 ja 52 kohta)

Viittaukset:

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑144/95, Michaël v. komissio, 21.11.1996, 30 ja 31 kohta; asia T‑216/03, Tenreiro v. komissio, 28.9.2004, 47 ja 48 kohta
EUROOPAN UNIONIN VIRKAMIESTUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS

19 päivänä helmikuuta 2013

Asia F‑160/12 R

Bernat Montagut Viladot

vastaan

Euroopan komissio

Henkilöstö – Väliaikainen oikeussuoja – Välitoimihakemuksen tutkittavaksi ottaminen – Avoin kilpailu – Varallaololuetteloon merkitsemättä jättäminen

Aihe: SEUT 279 artiklaan, jota sovelletaan Euratomin perustamissopimukseen sen 106 a artiklan nojalla, perustuva kanne, jossa Bernat Montagut Viladot vaatii virkamiestuomioistuinta kumoamaan talouden alan hallintovirkamiesten (AD 5) palvelukseen ottamiseksi järjestetyn avoimen kilpailun EPSO/AD/206/11 (jäljempänä riidanalainen kilpailu) varallaololuettelon voimassa pitämistä tai tämän luettelon voimassaoloajan jatkamista.

Ratkaisu: Kantajan välitoimihakemus hylätään. Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin

Tiivistelmä

Väliaikainen oikeussuoja – Tutkittavaksi ottamisen edellytykset – Kannekirjelmä – Muotovaatimukset – Selostus perusteista, joiden vuoksi vaadittujen välitoimien myöntäminen on ilmeisesti perusteltua

(SEUT 278 artikla; virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 102 artiklan 2 ja 3 kohta ja 104 artiklan 2 ja 3 kohta)

Virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 102 artiklan 2 ja 3 kohdasta, joiden noudattamatta jättäminen merkitsee ehdottoman prosessinedellytyksen puuttumista, sekä kyseisen työjärjestyksen 104 artiklan 2 ja 3 kohdasta käy ilmi, että vastapuolen on voitava valmistella huomautuksensa ja välitoimista päättävän tuomarin on voitava ratkaista välitoimihakemus tarvittaessa pelkästään kyseisen hakemuksen perusteella ilman muita tietoja, joten niiden olennaisten tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen, joihin hakemus perustuu, on ilmettävä itse välitoimihakemuksesta. Oikeusvarmuuden ja hyvän lainkäytön takaamiseksi välitoimihakemuksen tutkittavaksi ottamisen edellytyksenä on, että ne olennaiset tosiseikat ja oikeudelliset seikat, joihin hakemus perustuu, käyvät ilmi johdonmukaisesti ja ymmärrettävästi itse hakemuksesta.

Välitoimihakemus, jossa ei ilmoiteta lainkaan olennaisia oikeudellisia seikkoja, jotka voivat muodostaa ymmärrettävät perustelut, jotta välitoimista päättävä tuomari voi ymmärtää kantajan oikeudellisen kannan ja ratkaista asian ilman muita tietoja, on tästä syystä jätettävä tutkimatta.

(ks. 11–14 kohta)

Viittaukset:

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T-175/03 R, Schmitt v. EAR, 25.6.2003, 15 ja 20 kohta

Unionin yleinen tuomioistuin: asia T-103/10 P(R), parlamentti v. U, 27.4.2010, 40 kohta
Henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohdassa säädetyssä eläkeoikeuksien siirtämistä koskevassa menettelyssä virkamiehelle vastainen päätös, joka voi olla SEUT 270 artiklan ja henkilöstösääntöjen 91 artiklan 1 kohdan mukaisen kanteen kohteena, on tapauksen mukaan päätös, jonka nimittävä viranomainen tai työsopimusten tekemiseen toimivaltainen viranomainen on tehnyt sen jälkeen, kun asianomaisen ennen unionin palveluksessa aloittamista saavuttamia eläkeoikeuksia edustavan pääoman siirto on tosiasiallisesti suoritettu. Sitä vastoin eläkeoikeuksien hyvittämistä koskeva ehdotus, vaikka asianomainen on sen hyväksynyt, ei ole asianomaiselle vastainen toimi, josta voidaan nostaa SEUT 270 artiklan ja henkilöstösääntöjen 91 artiklan 1 kohdan mukainen kanne.

Palvelusvuosien hyvittäminen voidaan nimittäin myöntää vasta sitten, kun virkamies on antanut suostumuksensa sen menettelyn jatkamiselle, jossa asianomaisen kyseessä olevassa ulkopuolisessa eläkekassassa aiemmin saavuttamia eläkeoikeuksia edustava pääoma siirretään unionin eläkejärjestelmään; tämä suostumus perustuu tiedoille, jotka käyvät ilmi palvelusvuosien hyvittämistä koskevasta ehdotuksesta, jonka nimittävä viranomainen on tehnyt asianomaisen kansallisen eläkekassan pääomasta ilmoittaman väliaikaisen summan perusteella.

Tältä osin eläkeoikeuksien hyvittämistä koskevan ehdotuksen vaiheessa asianomainen toimielin sitoutuu vain soveltamaan asianomaisen tilanteeseen asianmukaisella tavalla henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohtaa ja yleisiä täytäntöönpanosäännöksiä. Tämä toimielimen velvollisuus johtuu suoraan kyseessä olevista henkilöstösääntöjen säännöksistä myös toimielimen nimenomaisen sitoumuksen puuttuessa.

Näin ollen tällaisesta hyvitettäviä palvelusvuosia koskevassa ehdotuksessa ilmaistusta sitoumuksesta ei seuraa kyseiselle toimielimelle kuuluvaa uutta velvollisuutta eikä sillä näin ollen muuteta asianomaisen oikeudellista tilannetta muun muassa sen vuoksi, että vaikka asianomainen on antanut suostumuksensa siihen, että hänen toisessa järjestelmässä saavuttamansa eläkeoikeudet siirretään unionin eläkejärjestelmään, ei ehdotuksen tehneellä toimielimellä ole tätä vastaavaa velvollisuutta, sen jälkeen kun kansallisen eläkekassan ilmoittama pääoma on siirretty, tunnustaa automaattisesti asianomaiselle sitä palvelusvuosien määrää, joka on mainittu alkuperäisessä ehdotuksessa, jonka perusteella virkamies vahvisti haluavansa siirtää kyseisen pääoman unionin eläkejärjestelmään.

(ks. 31–35 kohta)

Viittaukset:

Unionin yleinen tuomioistuin: tuomio 13.10.2015, komissio v. Verile ja Gjergji (T-104/14 P, EU:T:2015:776, 50, 52, 53 ja 74 kohta); tuomio 13.10.2015, komissio v. Cocchi ja Falcione (T-103/13 P, EU:T:2015:777, 66 kohta) ja tuomio 13.10.2015, Teughels v. komissio (T-131/14 P, EU:T:2015:778, 37, 46, 48, 49, 58 ja 70 kohta)