YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (toinen jaosto)

12 päivänä joulukuuta 1996

Asia T-137/95

Paolo Mozzaglia

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Henkilöstö — Entinen kansallinen asiantuntija — Päivärahat — Asettautumiskorvaus — Palvelukseenottopaikka — Korvaus palvelukseentulosta aiheutuneista matkakuluista”

Täydellinen teksti italian kielellä II-1657

Aihe:

1.9.1994 tehdyn komission päätöksen kumoaminen, jolla komissio kieltäytyi myöntämästä kantajalle asettautumiskorvausta, korvausta palvelukseentulosta aiheutuneista matkakuluista sekä päivärahoja.

Lopputulos:

Kumoaminen.

Tuomion lyhennelmä

Kantaja, joka oli ennen Genovan (Italia) kunnallinen virkamies ja toimi kansallisena asiantuntijana komissiossa Brysselissä, nimitettiin koeajalla olevaksi virkamieheksi komissioon ja hänen asemapaikakseen määrättiin Bryssel.

Toimiessaan komissiossa kansallisena asiantuntijana kantaja sai palkkansa edelleen italialaiselta työnantajaltaan ja hänen verotuspaikkansa pysyi SanťOlcesessa Genovan maakunnassa. Kansallisiin asiantuntijoihin sovellettavien säännösten ja määräysten mukaan hänen on asuttava asemapaikkansa paikkakunnalla tai sellaisen välimatkan päässä siitä, ettei välimatka häiritse hänen tehtäviensä hoitamista.

Toimiessaan komissiossa kansallisena asiantuntijana kantaja asui lähellä Brysseliä. Kantaja omistaa puolisonsa kanssa talon Genovan maakunnassa. Kantajan puoliso ja tytär asuivat kyseisessä talossa sinä aikana, jona kantaja toimi komissiossa kansallisena asiantuntijana. He muuttivat Brysseliin vasta kun kantaja oli nimitetty koeajalla olevaksi virkamieheksi.

Kantaja hald 18.8.1994 asettautumiskorvausta, korvausta palvelukseentulosta aiheutuneista matkakuluista, muuttokulukorvausta sekä päivärahoja.

Komissio hylkäsi kyseisen hakemuksen 1.9.1994 tehdyllä päätöksellä.

Komissio myönsi kantajalle 10.10.1994 tehdyllä päätöksellä ulkomaankorvauksen.

Kantaja valitti 1.9.1994 tehdystä päätöksestä.

Komissio hylkäsi valituksen, mutta se muutti kuitenkin paikaksi, josta kantaja on lähtöisin, Sant'Olcesen.

Pääasia

Päivärahat

Sen määrittelemiseksi onko virkamies ”joutunut vaihtamaan asuinpaikkaa” Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 10 artiklan mukaisesti (liite VII ja henkilöstösäännöt), huomioon on otettava asuinpaikka, jonne virkamiehen intressit ovat keskittyneet. Jotta virkamiehellä olisi oikeus päivärahoihin, riittää, että hän ei voi enää asua entisellä asuinpaikkakunnallaan. Tulkinnan on oltava tällainen, koska päivärahojen tavoitteena on korvata virkamiehen epävarmasta työsuhteesta aiheutuvat haitat (40 kohta).

Viittaukset: asia C-43/94P, parlamenttiv. Vienne, 11.8.1995 (Kok. 1995, s. I-2441,21 kohta).

Sen paikan määrittelemiseksi, jonne asianomainen henkilö on keskittänyt pysyvästi tai tavanmukaisesi! intressinsä pyrkien siten luomaan tälle paikalle vakaan luonteen, on otettava huomioon kaikki tällaiseen paikkaan liittyvät seikat. Huomioon otettavalla asuinpaikalla ei välttämättä tarkoiteta sitä asuinpaikkaa, joka virkamiehellä oli juuri ennen nimitystään.

Viittaukset: asia C-452/93 P, Magdalena Fernandez v. komissio, 15.9.1994 (Kok. 1994, s. I-4295, 22 ja 23 kohta) ja em. asia parlamentti v. Vienne, julkisasiamies Légerin ratkaisuehdotus (Kok. 1995, s. I-2443, 25 kohta).

Kun kantaja otettiin palvelukseen koeajalla olevaksi virkamieheksi, hänellä oli asuinpaikka Sant'Olcesessa, jossa hän asui vakituisesti ennen kuin hänet siirrettiin kansalliseksi asiantuntijaksi. Siirron jälkeen hänen vaimonsa ja tyttärensä asuivat edelleenkin Sant'Olcesessa vakituisesti. Kantajalla oli lisäksi kyseisessä paikassa vakituinen työsuhde työnantajaansa, Genovan kuntaan, kuten myös pysyviä muita sosiaalisia suhteita. Toimiessaan kansallisena asiantuntijana kantaja matkusti usein kyseiselle paikkakunnalle, mistä käy ilmi hänen aikomuksensa ylläpitää siellä pysyviä perhe- ja muita sosiaalisia suhteita (42 kohta).

Sitä vastoin kantajalla oli kalustettu asunto lähellä Brysseliä vain siinä tarkoituksessa, että hän saattoi hoitaa tehtävänsä toimiessaan kansallisena asiantuntijana (44 kohta).

Viittaukset: asia 188/83, Witte v. parlamentti, julkisasiamies Mancinin ratkaisuehdotus 9.10.1984 (Kok. 1984, s. 3465, 3476); em. asia parlamentti v. Vienne, julkisasiamies Légerin ratkaisuehdotuksen 25 kohta.

Siten asuinpaikka, joka on otettava huomioon liitteessä VII olevan 10 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi, on kantajan asuinpaikka Sant'Olcesessa. Nimityksensä johdosta ja ottaen huomioon hänen henkilöstösääntöjen 20 artiklan mukaiset velvoitteensa kantajan oli vaihdettava asuinpaikkaansa liitteessä VII olevassa 10 artiklassa tarkoitetulla tavalla (45 kohta).

Tämä ratkaisu on liitteessä VII olevan 10 artiklan päämäärän mukainen, koska kyseisessä säännöksessä pyritään korvaamaan kulut ja haitat, joita koeajalla olevan virkamiehen epävarmasta tilanteesta aiheutuu, koska tällainen henkilö joutuu näet asumaan väliaikaisesti asemapaikallaan ja säilyttämään kuitenkin samoin väliaikaisesti aikaisemman asuntonsa (46 kohta).

Viittaukset: asia 280/85, Mouzourakis v. parlamentti, 5.2.1987 (Kok. 1987, s. 589, 9 kohta); asiaT-63/91, Benzler v. komissio, 10.7.1992 (Kok. 1992, s. II-2095, 20 kohta).

Virkamiehen asema on epävarma aina koeajan loppumiseen saakka kunnes hänet vakinaistetaan (46 kohta).

Viittaukset: em. asia parlamentti v. Vienne, 27 kohta.

Kantajalla ei myöskään ollut oikeutta saada Sant'Olcesesta Brysseliin tehdystä muutostaan aiheutuneita kustannuksia korvatuksi ennen vakinaistamistaan (47 kohta).

Viittaukset: em. asia parlamentti v. Vienne, julkisasiamies Légerin ratkaisuehdotuksen 31 kohta.

Jotta asianomaisella virkamiehellä olisi oikeus kyseisiin suorituksiin, hänen on näytettävä toteen, että a) hänen asemapaikan asuntonsa oli luonteeltaan väliaikainen, siten että hän asui kyseisessä asunnossa vain hoitaakseen tietyn ajan tehtäviänsä kansallisena asiantuntijana sen maan työnantajan siirtämänä, josta hän on lähtöisin, ja että b) hän on säilyttänyt aikaisemman asuntonsa sillä paikalla, jonne hänen intressinsä ovat keskittyneet maassa, josta hän on lähtöisin, ja että c) nimityksensä johdosta hän ei voi enää asua aikaisemmassa asuinpaikassaan (48 kohta).

Riidanalainen päätös kumotaan siltä osin kuin siinä kieltäydytään myöntämästä kantajalle henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 10 artiklan mukaisia päivärahoja (49 kohta).

Asettautumiskorvaus

Liitteessä VII olevan 5 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan jotta virkamiehellä olisi oikeus asettautumiskorvaukseen, hänen on täytettävä toinen kahdesta seuraavasta vaihtoehtoisesta edellytyksestä: hänen on täytettävä ulkomaankorvauksen saamista koskevat edellytykset tai näytettävä toteen, että hänen oli vaihdettava asuinpaikkaansa voidakseen täyttää henkilöstösääntöjen 20 artiklan mukaiset velvoitteet (50 ja 51 kohta).

Kantaja saa ulkomaankorvausta, joka hänelle on myönnetty lainvoimaisella komission päätöksellä. Hänellä on siten oikeus saada asettautumiskorvaus (53 ja 54 kohta).

Tällaisen oikeuden saadakseen virkamiehen ei tarvitse näyttää toteen tämän lisäksi, että hän on joutunut vaihtamaan asuinpaikkaa (54 kohta).

Asianomaisen henkilön ei tarvitse myöskään näyttää toteen todellisten kulujen olemassaoloa (55 kohta).

Viittaukset: asia 140/77, Verhaaf v. komissio, 9.11.1978 (Kok. 1978, s. 2117); asia 90/81, Burg v. yhteisöjen tuomioistuin, julkisasiamies Slynnin ratkaisuehdotus 18.3.1982 (Kok. 1982, s. 983, 995) ja asia T-42/89, Yorck von Wanenburg v. parlamentti, 30.1.1990 (Kok. 1990, s. II-31, 21 -23 kohta).

Asettautumiskorvaus maksetaan vakinaistetulle virkamiehelle eikä koeajalla olevalle virkamiehelle. Siten normaalitapauksessa, eli kun kysymyksessä on koeajan jälkeen vakinaistettu virkamies, asianomainen henkilö on jo ”asettautunut” asemapaikkaansa ainakin väliaikaisesti noudattaakseen henkilöstösääntöjen 20 artiklan mukaisia velvoitteitaan. Asettautumiskorvauksella pyritään korvaamaan asianmukaisesti vakinaistetun virkamiehen tilanteeseen liittyvät kulut, kun kyseinen virkamies siirtyy epävarmasta asemasta vakituiseksi viranhal tij aksi ja kun hänen siten on kyettävä asumaan ja sitoutumaan asemapaikkaansa pysyvästi määräämättömäksi mutta huomattavaksi ajaksi. On todennäköistä, että virkamiehelle, jonka on siten hankittava pysyvä asunto, aiheutuu tiettyjä lisäkuluja erityisesti siitä, että hänen on sisustettava asuntonsa asianmukaisesti pidempää oleskelua varten, mitä kuluja hänelle ei aiheutunut, kun hänen asemansa oli epävarma (56 kohta).

Viittaukset: em. asia Verhaaf v. komissio, 18 kohta.

Riidanalainen päätös kumotaan siltä osin kuin siinä kieltäydytään myöntämästä kantajalle asettautumiskorvausta.

Matkakulujen korvaaminen palvelukseen tultaessa

Määritettäessä liitteessä VII olevan 7 artiklan 3 kohdan mukaista paikkaa, josta henkilö on lähtöisin, käsite ”intressien keskus” (centre d'intérêts) on laajasti hyväksytty ja sillä tarkoitetaan paikkaa, jossa virkamies on säilyttänyt pääasialliset perhesiteensä, omaisuutta koskevat sidoksensa tai kansalaisintressinsä, ilman että hänen asuinpaikkansa olisi välttämättä tällaisella paikalla. Sitä vastoin liitteessä VII olevan 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan Palvelukseenottopaikka on paikka, jossa virkamies asuu vakituisesti silloin, kun hänet otettiin palvelukseen (64 kohta).

Viittaukset: em. Benzler v. komissio, 24 kohta.

Esillä olevan asian olosuhteissa kantajan Sant'Olcesessa olevan asuinpaikan pysyvä luonne verrattuna hänen Brysselin asuinpaikkansa epävarmaan luonteeseen on perusteena sille, että SanťOlcesea pidetään kysymyksessä olevien säännösten mukaisesti hänen vakituisena asuinpaikkanaan (64 kohta).

Komissio on siten rikkonut liitteessä VII olevan 7 artiklan 1 kohdan a alakohtaa kieltäytyessään korvaamasta kantajalle palvelukseen tulosta aiheutuneita matkakuluja (66 kohta).

Rahalliset vaatimukset

Täyden tuomiovaltansa perusteella yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hyväksyy kantajan vaatimukset.

Ratkaisu:

1.9.1994 tehty komission päätös kumotaan siltä osin kuin päätöksessä kieltäydytään myöntämästä kantajalle henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 5 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaista asettautumiskorvausta, mainitun liitteen 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaista korvausta palvelukseentulosta aiheutuneista matkakuluista sekä liitteen 10 artiklan 1 kohdan mukaisia päivärahoja.

Komissio velvoitetaan korvaamaan kantajalle asettautumiskorvaus, korvaus tehtäviä aloitettaessa aiheutuneista matkakuluista sekä päivärahat 8 prosentin vuotuisine korkoineen niistä päivistä lähtien, jolloin edellä mainitut summat oli maksettava henkilöstösääntöjen liitteen VII mukaisesti.