Asia C-123/15

Max-Heinz Feilen

vastaan

Finanzamt Fulda

(Bundesfinanzhofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

”Ennakkoratkaisupyyntö — Verotus — Pääomien vapaa liikkuvuus — Perintövero — Jäsenvaltion säännöstö, jossa säädetään perintöveron alentamisesta, jota sovelletaan jäämistöihin, jotka sisältävät omaisuutta, joka on jo ollut kuoleman johdosta tapahtuvan sellaisen saannon kohteena, josta on kannettu perintöveroa kyseisessä jäsenvaltiossa — Rajoitus — Oikeuttaminen — Verojärjestelmän johdonmukaisuus”

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 30.6.2016

Pääomien ja maksujen vapaa liikkuvuus – Rajoitukset – Perintövero – Perintöveron laskemista koskeva kansallinen säännöstö, jossa säädetään perintöveron alennuksesta, jota sovelletaan jäämistöihin, jotka sisältävät omaisuutta, joka on jo ollut kuoleman johdosta tapahtuvan sellaisen saannon kohteena, josta on kannettu perintöveroa kyseisessä jäsenvaltiossa – Erilaista kohtelua aiemman perinnön tapahtumahetken mukaisen omaisuuden sijaintipaikan ja perinnön osapuolien asuinpaikan perusteella ei voida hyväksyä – Oikeuttaminen – Tarve taata verojärjestelmän johdonmukaisuus

(SEUT 63 artiklan 1 kohta ja SEUT 65 artikla)

SEUT 63 artiklan 1 kohta ja SEUT 65 artikla eivät ole esteenä jäsenvaltion säännöstölle, jonka mukaan tiettyyn veroluokkaan kuuluvien henkilöiden saadessa perintöä perintöveroa alennetaan, jos jäämistöön sisältyy omaisuutta, joka on jo siirtynyt perintönä ensin mainittua perintösaantoa edeltäneiden kymmenen vuoden aikana ja josta on kannettu perintövero kyseisessä jäsenvaltiossa.

Pitää paikkansa, että tällaisella säännöstöllä saatetaan veronalennuksen saaminen riippuvaiseksi perinnön kohteena olevan omaisuuden sijaintipaikasta aiemman perinnön tapahtumahetkellä ja perinnönjättäjän tai perinnönsaajan asuinpaikasta samaisen aiemman perinnön tapahtumahetkellä. Säännöstöstä seuraa, että perinnöstä, joka sisältää omaisuutta, joka sijaitsee muussa jäsenvaltiossa aiemman perinnön – jonka osapuolista kukaan ei asunut kyseessä olevassa jäsenvaltiossa – tapahtumahetkellä, kannetaan korkeampi perintövero kuin perinnöistä, jotka sisältävät ainoastaan omaisuutta, joka sijaitsi viimeksi mainitussa jäsenvaltiossa aiemman perinnön tapahtumahetkellä, tai omaisuutta, joka sijaitsi muussa jäsenvaltiossa sellaisen aiemman perinnön tapahtumahetkellä, jonka osapuolista ainakin yksi asui kyseessä olevassa jäsenvaltiossa. Tällä säännöstöllä pienennetään näin ollen perinnön arvoa, ja se muodostaa SEUT 63 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun pääomanliikkeiden rajoituksen.

Mitä tulee SEUT 65 artiklaan perustuvaan kyseisen rajoituksen mahdolliseen oikeuttamisperusteeseen, SEUT 65 artiklan 1 kohdan a alakohdan perusteella sallittu erilainen kohtelu on erotettava SEUT 65 artiklan 3 kohdassa kielletystä mielivaltaisesta syrjinnästä. Erilaisen kohtelun on joko koskettava tilanteita, jotka eivät ole objektiivisesti arvioituina toisiinsa rinnastettavissa, tai sen on oltava oikeutettu yleistä etua koskevista pakottavista syistä. Kyseessä olevien tilanteiden toisiinsa rinnastettavuudesta on todettava, että on kiistatonta, että kyseessä olevalla säännöstöllä asetetaan kotimaassa asuvat tiettyyn veroluokkaan kuuluvat henkilöt, jotka saavat perintönä jäämistön, johon sisältyy omaisuutta, joka on jo siirtynyt tähän veroluokkaan kuuluville henkilöille perintönä ensin mainittua perintösaantoa edeltäneiden kymmenen vuoden aikana, perintöveron kannalta samaan asemaan riippumatta mainitun omaisuuden sijainnista tai perinnön osapuolten asuinpaikasta mainitun aiemman perinnön tapahtumahetkellä. Mainitulla säännöstöllä kohdellaan näitä henkilöitä eri tavalla ainoastaan perintöveron alennuksen soveltamiseksi sen mukaan, sijaitsiko kyseessä oleva omaisuus kotimaassa aiemman perinnön tapahtumahetkellä ja asuivatko kyseisen perinnön osapuolet siellä. Tästä seuraa, että kyseessä olevalla säännöstöllä toteutettava erilainen kohtelu koskee tilanteita, jotka ovat objektiivisesti toisiinsa rinnastettavissa.

Säännöstössä kuitenkin säädetään, että perintöveron alennuksen voivat saada ainoastaan henkilöt, jotka saavat perintönä omaisuutta, josta on kannettu tällainen vero verotusjäsenvaltiossa aiemman perinnön yhteydessä, ja näin ollen kyseinen veroetu on rakenteeltaan symmetrisesti looginen ja sillä luodaan välitön yhteys kyseisen veroedun ja aiemmin kannetun veron välille. Tämä logiikka särkyisi, jos kyseisestä veroedusta hyötyisivät myös henkilöt, jotka perivät omaisuutta, josta ei ole kannettu perintöveroa kyseisessä jäsenvaltiossa. Koska kansallisessa säännöstössä säädetyn veroedun tarkoituksena on alentaa tietyssä määrin verorasitusta, joka kohdistuu perintöön, joka sisältää lähisukulaisten kesken siirtynyttä omaisuutta, jota on jo aiemmin verotettu, ja näin välttää osittain tämän omaisuuden verottaminen kahteen kertaan verotusjäsenvaltiossa lyhyellä aikavälillä, perintöveron alennuksen ja perintöverojen aikaisemman kantamisen välillä on välitön yhteys, koska mainittu veroetu ja aikaisempi verottaminen koskevat samaa veroa, samaa omaisuutta ja samaan perheeseen kuuluvia lähiomaisia.

Näin ollen tarpeella taata verojärjestelmän johdonmukaisuus voidaan oikeuttaa pääomanliikkeiden rajoitus, joka aiheutuu tällaisesta kansallisesta säännöstöstä.

(ks. 21, 22, 24, 26–28, 33, 34, 37, 38 ja 42 kohta sekä tuomiolauselma)