Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Kaupalliset valtion monopolit – Perustamissopimuksen määräykset – Soveltamisala

(EY 28 ja EY 31 artikla)

2. Tavaroiden vapaa liikkuvuus – Määrälliset rajoitukset – Käsite

(EY 28 artikla)

3. Tavaroiden vapaa liikkuvuus – Määrälliset rajoitukset

(EY 28 ja EY 30 artikla)

Tiivistelmä

1. Kansallisen monopolin, jolle on annettu yksinoikeus harjoittaa alkoholijuomien vähittäismyyntiä jäsenvaltion alueella, olemassaoloa ja toimintaa koskevia oikeussääntöjä on tutkittava suhteessa EY 31 artiklan määräyksiin, joita erityisesti sovelletaan kaupallisten valtion monopolien yksinoikeuksien käyttämiseen. Sitä vastoin niitä vaikutuksia yhteisön sisäiseen kauppaan, joita on kansallisen lainsäädännön, joilla tämä monopoli perustetaan, muilla oikeussäännöillä, jotka ovat erotettavissa monopolin toiminnasta mutta joilla on vaikutuksia tähän, on tutkittava EY 28 artiklan perusteella.

Kansallinen säännös, jossa kielletään yksityishenkilöiltä alkoholijuomien maahantuonti ja joka kuuluu lakiin, jolla on myös perustettu monopoli, jonka erityinen tehtävä koostuu siitä, että monopolille on varattu yksinoikeus harjoittaa kyseisessä jäsenvaltiossa alkoholijuomien vähittäismyyntiä kuluttajille, lukuun ottamatta myyntiä anniskelupaikoissa, ja jonka yksinoikeus ei kata kyseisten juomien maahantuontia, ei koske sitä, kuinka tämä monopoli hoitaa erityistehtäväänsä, eikä sen näin ollen voida katsoa koskevan itse monopolin olemassaoloa. Tällaisella kiellolla ei myöskään tosiasiallisesti säännellä monopolin toimintaa, sillä kyseinen kielto ei koske tämän jäsenvaltion alueella harjoitettavan alkoholijuomien vähittäismyynnin yksityiskohtia. Niinpä tällaista kieltoa on arvioitava EY 28 artiklan valossa eikä EY 31 artiklan valossa.

(ks. 16–18, 20, 22, 24 ja 27 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)

2. Kansalliseen lakiin, jolla on perustettu kaupallinen monopoli, kuuluva säännös, jolla kielletään yksityishenkilöitä tuomasta suoraan alkoholijuomia ilman, että he itse kuljettaisivat ne, on EY 28 artiklassa tarkoitettu tuonnin määrällinen rajoitus, vaikka kyseisessä laissa velvoitetaan vähittäismyyntimonopolin haltija toimittamaan ja tarvittaessa siis tuomaan maahan pyynnöstä asianomaiset juomat, siltä osin kuin kuluttajille, kun he käyttävät monopolin haltijan palveluja hankkiakseen maahantuotavia alkoholijuomia, aiheutuu tiettyjä epäkohtia, joita heille ei aiheutuisi, jos he itse ryhtyisivät maahantuontiin.

(ks. 33, 34 ja 36 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)

3. Kansallista säännöstä, jossa kielletään yksityishenkilöiltä alkoholijuomien maahantuonti, ei voida pitää EY 30 artiklan nojalla oikeutettuna ihmisten terveyden ja elämän suojelemiseksi, kun sillä ei voida saavuttaa tavoitteena olevaa alkoholin kulutuksen yleistä rajoittamista, koska kuluttaja voi kansallisen lainsäädännön mukaan aina pyytää monopolin haltijaa toimittamaan hänelle näitä tuotteita, ja kun se ei ole oikeassa suhteessa siihen tavoiteltuun päämäärään nähden, että nuorisoa suojellaan alkoholin kulutuksen haitoilta.

Silloin, kun tällainen kielto merkitsee poikkeusta tavaroiden vapaata liikkuvuutta koskevasta periaatteesta, kansallisten viranomaisten on osoitettava, että kyseinen kielto on suhteellisuusperiaatteen mukainen eli että se on tarpeen esitetyn tavoitteen saavuttamiseksi ja että tätä tavoitetta ei voitaisi saavuttaa kielloin tai rajoituksin, jotka eivät ole yhtä laajoja tai joilla yhteisön sisäistä kauppaa rajoitetaan vähemmän. Tuontikielto, joka koskee kaikkia iästä riippumatta, ylittää kuitenkin selvästi sen, mikä on tarpeen tavoitellun päämäärän kannalta eli sen kannalta, että suojellaan nuorisoa alkoholin kulutuksen haitoilta.

(ks. 45, 50, 51 ja 58 kohta sekä tuomiolauselman 3 kohta)