ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Perusteluvelvollisuus - Ulottuvuus

(ETY:n perustamissopimuksen 190 ja 214 artikla)

2. Valtiontuki - Komission päätös valtiontuen soveltumattomuudesta yhteismarkkinoille - Perusteluvelvollisuus - Välttämättömät tiedot

(ETY:n perustamissopimuksen 92, 93 ja 190 artikla)

3. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Yksittäispäätös - Julkaiseminen - Salassapitovelvollisuuden noudattaminen - Salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvien tietojen julkaisematta jättäminen

(ETY:n perustamissopimuksen 191 ja 214 artikla)

Tiivistelmä

1. Päätöksen kohteena olevalle oikeussubjektille epäedullinen päätös on perusteltava niin, että yhteisöjen tuomioistuin voi tutkia päätöksen laillisuuden ja että se, jota päätös koskee, saa tarvittavat tiedot arvioidakseen, onko päätös asianmukainen. Perusteluvelvollisuutta on arvioitava kunkin tapauksen olosuhteiden, erityisesti toimen sisällön, esitettyjen perusteluiden luonteen sekä niiden henkilöiden tiedontarpeen perusteella, joille toimi on osoitettu tai joita toimi koskee suoraan ja erikseen perustamissopimuksen 173 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetulla tavalla. Perustamissopimuksen 214 artiklassa tarkoitetun salassapitovelvollisuuden laaja tulkinta ei saa johtaa siihen, että perusteluvaatimuksesta luovutaan sen olennaisen sisällön osalta.

2. Vaikka tietyissä tapauksissa jo ne olosuhteet, joissa tuki on myönnetty, riittävät osoittamaan, että tuki voi vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan tai voi vääristää tai uhata vääristää kilpailua, komission on aina mainittava kyseiset olosuhteet päätöksensä perusteluissa. Päätös, joka ei sisällä tietoja markkinatilanteesta, tuensaajayrityksen markkinaosuudesta, jäsenvaltioiden välisistä kyseisten tuotteiden kauppavirroista eikä asianomaisen yrityksen viennistä, ei täytä perusteluvaatimusta.

Jos komissio on aikeissa antaa jäsenvaltiolle tietyn päätösvallan, joka koskee perustamissopimuksen määräysten vastaisen tuen myöntämisestä johtuvan rikkomisen lopettamiseksi toteutettavia toimenpiteitä, sen on päätöksessään täsmennettävä ne toimenpiteet, jotka voivat tulla kysymykseen.

3. Noudattaakseen perustamissopimuksen 214 artiklassa esitettyä salassapitovelvollisuutta komissio voi jättää julkaisematta Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä sellaiset yksittäistapausta koskevaan päätökseen liittyvät tiedot, joiden se katsoo kuuluvan salassapitovelvollisuuden piiriin.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Teollisoikeudet ja kaupalliset oikeudet - Patenttioikeus - Suojeleminen - Rajoitukset - Patentinhaltija myy jäsenvaltiossa suojatun tuotteen toisessa jäsenvaltiossa, jossa tuote ei ole patentoitavissa - Patentinhaltija vastustaa tuotteen tuomista jäsenvaltioon, jossa se on suojattu - Ei hyväksyttävissä

(ETY:n perustamissopimuksen 36 artikla)

Tiivistelmä

$$Patenttioikeuden tärkein osa koostuu ennen kaikkea siitä, että keksijälle annetaan yksinoikeus tuotteen saattamiseksi ensi kertaa vaihdantaan. Tämä oikeus saattaa tuote ensi kertaa vaihdantaan, jolla keksijälle varataan monopoli tuotteensa hyödyntämisessä, mahdollistaa sen, että keksijä voi saada luovasta keksimistyöstä korvauksen, takaamatta hänelle kuitenkaan sen saamista kaikissa olosuhteissa.

Kun patentinhaltijan asiana on päättää täysin asioista perillä ollen edellytyksistä, joilla hän saattaa tuotteensa vaihdantaan, mukaan lukien mahdollisuus saattaa se markkinoille jäsenvaltiossa, jonka lainsäädännössä ei ole patenttisuojaa kyseiselle tuotteelle, hänen on näin ollen hyväksyttävä ne tästä valinnastaan aiheutuvat seuraukset, jotka liittyvät tuotteen vapaaseen liikkuvuuteen yhteismarkkinoilla eli perusperiaatteeseen, joka kuuluu sellaisiin oikeudellisiin ja taloudellisiin seikkoihin, jotka patentinhaltijan on otettava huomioon määrätessään yksinoikeutensa käyttämismuodoista.

ETY:n perustamissopimuksen tavaroiden vapaata liikkuvuutta koskevia määräyksiä, 36 artiklan määräykset mukaan lukien, on näin ollen tulkittava siten, että niissä ei sallita sitä, että lääkettä koskevan patentin haltija, joka myy kyseistä lääkettä tietyssä jäsenvaltiossa, jossa on patenttisuoja, ja sen jälkeen

saattaa sen itse vaihdantaan toisessa jäsenvaltiossa, jossa tätä suojaa ei ole, käyttää hänelle ensin mainitun jäsenvaltion lainsäädännössä annettua oikeutta kieltää mainitun, toisesta jäsenvaltiosta tuodun tuotteen kaupan pitäminen ensiksi mainitussa jäsenvaltiossa.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Tuonti- ja vientitodistukset - Vakuusjärjestelmä - Tuonti- tai vientivelvoitteen täyttäminen - Todisteiden esittäminen -Määräaika - Noudattamatta jättäminen - Seuraamus noudattamatta jättämisestä - Vakuuden täydellinen menetys - Suhteellisuusperiaate - Suhteellisuusperiaatteen rikkominen - Komission asetuksen (ETY) N:o 499/76 3 artikla - Pätemättömyys

Tiivistelmä

$$Asetuksen (ETY) N:o 499/76 3 artiklassa säädettyä seuraamusta on pidettävä hyvän hallintotavan kannalta tuonti- ja vientitodistusjärjestelmän yhteydessä liian ankarana. Sillä, että edellä mainitussa säännöksessä säädetään vakuuden täydellinen menetys tuontia tai vientiä koskevien todisteiden esittämistä varten asetetun määräajan noudattamatta jättämisestä, asetetaan kiinteä seuraamus rikkomuksesta, joka on selvästi lievempi kuin sen tuonti- tai vientisitoumuksen täyttämättä jättäminen, jonka takeiksi vakuus on nimenomaan annettu ja jonka

laiminlyönnistä säädetty seuraamus on olennaisilta osiltaan suhteellinen. Vaikka, ottaen huomioon todisteiden esittämisen viivästymisestä aiheutuvat haitat komissiolla oli oikeus säätää määräaika todisteiden esittämiselle, sen olisi pitänyt asettaa niille, joita asia koskee, määräajan noudattamatta jättämisestä vakuuden täydellistä menetystä huomattavasti lievempi ja kyseisen kaltaisen laiminlyönnin käytännön vaikutusten kannalta asianmukaisempi seuraamus. Näin ollen asetuksen (ETY) N:o 499/76 3 artikla ei ole pätevä.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta 27.9.1968 tehty yleissopimus - Tuomioistuimen toimivaltaa koskeva sopimus - Vaikutus - Pätevyys - Edellytykset - Suppea tulkinta - Sopimuspuolten välinen yhteisymmärrys

(Brysselissä 27.9.1968 tehdyn yleissopimuksen 17 artikla)

2. Brysselissä 27.9.1968 tehty yleissopimus - Tuomioistuimen toimivalta - Tuomioistuimen toimivaltaa koskeva sopimus - Kirjallinen muoto - Sopimuspuolten allekirjoittama sopimusasiakirja - Kääntöpuolelle painetut yleiset myyntiehdot - Oikeuspaikkalauseke - Välttämättömyys viitata sopimuksessa nimenomaisesti yleisiin myyntiehtoihin

(Brysselissä 27.9.1968 tehdyn yleissopimuksen 17 artikla)

3. Brysselissä 27.9.1968 tehty yleissopimus - Tuomioistuimen toimivalta - Tuomioistuimen toimivaltaa koskeva sopimus - Kirjallinen muoto - Sopimus - Sopimuksen tekeminen viittauksin aikaisempiin tarjouksiin - Viittaus yleisiin myyntiehtoihin - Oikeuspaikkalauseke - Välttämättömyys viitata nimenomaisesti

(Brysselissä 27.9.1968 tehdyn yleissopimuksen 17 artikla)

Tiivistelmä

1. Brysselissä 27.9.1968 tehdyn yleissopimuksen 17 artiklan soveltamisedellytyksiä on tulkittava tuomioistuimen toimivaltaa koskevan sopimuksen vaikutuksen perusteella, jona on se, että sekä 2 artiklan yleisen periaatteen mukaan määritetty toimivalta että yleissopimuksen 5 ja 6 artiklan mukainen erityinen toimivalta eivät tule sovellettaviksi. Tällaisesta sopimuksesta asianosaisten asemaan oikeudenkäynnissä johtuvien seurausten vuoksi 17 artiklassa määrättyjä oikeuspaikkalausekkeen pätevyyden edellytyksiä on tulkittava suppeasti.

Koska yleissopimuksen 17 artiklassa asetetaan oikeuspaikkalausekkeen pätevyyden edellytykseksi sopimuspuolten välinen "sopimus", asiaa käsittelevän tuomioistuimen on aluksi tutkittava, onko sille toimivallan antavasta oikeuspaikkalausekkeesta tosiasiallisesti sovittu yhteisymmärryksessä sopimuspuolten kesken, minkä on ilmettävä selkeästi ja

tarkasti, sillä 17 artiklan muotovaatimusten tarkoituksena on varmistaa, että asiasta on todella sovittu sopimuspuolten välillä.

2. Jos oikeuspaikkalauseke sisältyy toisen sopimuspuolen käyttämiin, sopimuksen kääntöpuolelle painettuihin yleisiin myyntiehtoihin, 27.9.1968 tehdyn yleissopimuksen 17 artiklan 1 kappaleen vaatimus kirjallisesta muodosta täyttyy vain, jos kummankin sopimuspuolen allekirjoittama sopimus sisältää nimenomaisen viittauksen näihin yleisiin ehtoihin.

3. Jos sopimus on tehty viittauksin aikaisempiin tarjouksiin, jotka puolestaan on tehty viittauksin toisen sopimuspuolen käyttämiin, oikeuspaikkalausekkeen sisältäviin yleisiin ehtoihin, 27.9.1968 tehdyn yleissopimuksen 17 artiklan 1 kappaleen vaatimus kirjallisesta muodosta täyttyy vain, jos viittaus on nimenomainen, ja siten tavanomaista huolellisuutta noudattavan toisen sopimuspuolen havaittavissa.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Ennakkoratkaisukysymykset - Oikeudenkäyntimenettely - Kansallinen tuomioistuin - Toimivalta

(ETY:n perustamissopimuksen 177 artikla, ETY:n tuomioistuimen perussäännön 20 artikla)

2. Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Määräävä markkina-asema - Kielto - Välitön oikeusvaikutus - Yksilön oikeudet - Kansallisissa tuomioistuimissa annettava oikeusturva

(ETY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artikla)

3. Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Määräävä markkina-asema - Kielto - Soveltaminen - Jäsenvaltioiden viranomaiset - Käsite - Kansalliset tuomioistuimet - Toimivalta

(ETY:n perustamissopimuksen 85, 86 ja 88 artikla, neuvoston asetuksen N:o 17 9 artikla)

Tiivistelmä

1. Perustamissopimuksessa annetaan kansalliselle tuomioistuimelle toimivalta harkita, onko ratkaisu yhteisön oikeutta koskevasta kysymyksestä sille tarpeen asian ratkaisemiseksi.

Näin ollen yhteisöjen tuomioistuimen perussäännöstä tehdyn pöytäkirjan 20 artiklassa määrätty menettely jatkuu, jollei ennakkoratkaisupyyntöä ole peruttu tai kumottu.

2. Koska 85 artiklan 1 kohdan ja 86 artiklan kiellot luonteensa vuoksi voivat tuottaa välittömiä oikeusvaikutuksia yksityisten oikeussubjektien välisissä suhteissa, kyseisillä artikloilla perustetaan välittömästi yksityisten oikeussubjektien hyväksi oikeuksia, joita kansallisten tuomioistuinten on suojeltava.

3. Se, että asetuksen N:o 17 9 artiklan 3 kohdassa käytettyyn ilmaisuun "jäsenvaltioiden viranomaiset" kuuluvat myös tietyissä jäsenvaltioissa tuomioistuimet, joiden erityisenä tehtävänä on

soveltaa kilpailua koskevaa kansallista lainsäädäntöä tai valvoa hallintoviranomaisten toteuttaman soveltamisen laillisuutta, ei vapauta kansallista tuomioistuinta, jonka käsiteltäväksi 85 ja 86 artiklan välitön oikeusvaikutus on saatettu, tekemästä ratkaisua.

Kyseisen kansallisen tuomioistuimen toimivaltaa esittää ennakkoratkaisupyyntö yhteisöjen tuomioistuimelle ei voida estää asetuksen N:o 17 9 artiklan perusteella. Jos komissio aloittaa asetuksen N:o 17 3 artiklan mukaisen menettelyn, kyseinen kansallinen tuomioistuin voi kuitenkin, jos se katsoo sen tarpeelliseksi oikeusvarmuuden vuoksi, lykätä päätöksen tekemistä siihen asti, kunnes komissio on saattanut toimintansa päätökseen.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Ennen asetuksen N:o 17 antamista ja sen jälkeen tehdyt yritysten väliset yhteisjärjestelyt - Ilmoittaminen - Oikeusvaikutukset - Kielto - Kansallisen tuomioistuimen toimivalta

(Neuvoston asetuksen N:o 17 4, 5 ja 9 artikla)

2. Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Komission toimivalta - Toimivallan käyttäminen - Käsite

(Neuvoston asetuksen N:o 17 9 artikla)

3. Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Vakiosopimus - Ilmoittaminen - Oikeusvaikutus

(Komission asetus N:o 27)

4. Kartelleja ja muita yhteisjärjestelyjä koskeva kielto - Mitättömyys - Vaikutukset

(ETY:n perustamissopimuksen 85 artikla)

Tiivistelmä

1. Jos ennen 85 artiklan täytäntöönpanoa asetuksella N:o 17 tehdystä yritysten välisestä yhteisjärjestelystä on ilmoitettu kyseisen asetuksen mukaisesti, yleinen sopimusvarmuus edellyttää, että tuomioistuin voi todeta sen mitättömäksi ainoastaan komission kyseisen asetuksen nojalla tekemän päätöksen jälkeen.

Asetuksen N:o 17 4 artiklan 1 kohdan mukaan annetuilta ilmoituksilta puuttuu lykkäävä vaikutus yritysten välisiin yhteisjärjestelyihin, jotka on tehty sen jälkeen kun 85 artikla on pantu täytäntöön tällä asetuksella.

Tuomioistuimella, jonka on 85 artiklan kieltoja soveltaessaan otettava oikeusvarmuuden periaatteen perusteella huomioon komission toimivallan käytön viivästyminen, on kuitenkin velvollisuus ratkaista asia, jossa yksityiset oikeussubjektit vetoavat mitättömyyteen. Edellä esitettyä sovelletaan myös sellaisiin yritysten välisiin yhteisjärjestelyihin, joita ilmoitusvelvollisuus ei koske. Kyseinen vapautus on ainoastaan ei-sitova osoitus siitä, että kyseiset yritysten väliset yhteisjärjestelyt eivät yleensä ole kovin haitallisia yhteismarkkinoiden

toiminnalle.

2. Asetuksen N:o 17 9 artiklan nojalla aloitettavalla menettelyllä tarkoitetaan komission viranomaistoimenpidettä, jolla se ilmaisee halunsa tehdä päätös 2, 3 tai 6 artiklan nojalla. Tästä seuraa, että puuttumattomuus-todistusta koskevan pyynnön tai poikkeusluvan saamiseksi perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan perusteella tehdyn ilmoituksen vastaanottotodistuksen ei yksinään voida katsoa tarkoittavan asetuksen N:o 17 2, 3 tai 6 artiklan mukaisen menettelyn aloittamista.

3. Vakiosopimuksesta säännönmukaisesti tehty ilmoitus pätee kaikkiin saman yrityksen samansisältöisiin sopimuksiin, myös aikaisemmin tehtyihin.

4. Perustamissopimuksen 85 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla mitättömyydellä on taannehtiva oikeusvaikutus.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Toimielimen säädökset, päätökset ja muut toimet - Päätös - Käsite

(ETY:n perustamissopimuksen 189 artikla)

2. ETY:n politiikka - Yrityksiin sovellettavat kilpailusäännöt - Rikkomukset - Sakot - Vapautus - Komission kieltäytyminen - Yksityiskohtaiset säännöt - Perustelut

(ETY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artikla; ETY:n neuvoston asetuksen N:o 17 15 artiklan 5 ja 6 kohta)

Tiivistelmä

1. Luonteeltaan päätöksenä on pidettävä toimenpidettä, jolla yhteisön toimielin yksiselitteisesti määrää toimesta, jonka oikeusvaikutukset sitovat niitä, joille se on osoitettu, ja joka koskee näiden etuja.

2. Komission on tehtävä päätös, kun se kumoaa tietylle sopimukselle asetuksen N:o 17 15 artiklan 5 kohdan mukaisen sakosta myönnetyn vapautuksen ja kun se ilmoittaa mainitun asetuksen 15 artiklan 6 kohdan perusteella, että perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan soveltamisen

edellytykset täyttyvät eikä 85 artiklan 3 kohdan soveltaminen ole perusteltua. Komission on arvioitava esillä olevan asian tosiseikat, verrattava niitä 85 artiklan 1 kohdan ja 3 kohdan sanamuotoon ja todettava nimenomaisesti, että kaikki 1 kohdassa mainitut edellytykset täyttyvät kyseisessä sopimuksessa ja että 3 kohdan soveltaminen ei ole perusteltua. Komission on perusteltava kyseinen päätös riittävän selvästi, jotta yhteisöjen tuomioistuin ja kaikki, joita asia koskee, voivat todeta, että edellä mainittuja säädöksiä on sovellettu oikein.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 221/17

Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.5.2015 – Red Bull v. SMHV – Automobili Lamborghini (kuva kahdesta härästä)

(Asia T-73/14) (1)

((Yhteisön tavaramerkki - Menettämistä koskeva vaatimus - Rekisteröinnin peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen))

(2015/C 221/23)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Red Bull GmbH (Fuschl am See, Itävalta) (edustajat: aluksi asianajajat A. Renck, V. von Bomhard ja J. Fuhrmann sekä solicitor I. Fowler, sitten A. Renck et I. Fowler)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: D. Walicka)

Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Automobili Lamborghini SpA (Sant’Agata Bolognese, Italia) (edustaja: asianajaja M. Hartmann)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 14.11.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 1263/2012-1), joka koskee Automobili Lamborghini SpA:n ja Red Bull GmbH:n välistä mitättömyysmenettelyä.

Määräysosa

1) Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

2) Red Bull GmbH ja Automobili Lamborghini SpA vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne kumpikin velvoitetaan korvaamaan puolet SMHV:n oikeudenkäyntikuluista.

(1) EUVL C 102, 7.4.2014.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 371/29

Kanne 11.8.2016 – ZZ v. EUH

(Asia F-41/16)

(2016/C 371/32)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja M. Meyer)

Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH)

Oikeusriidan kohde ja kuvaus

Nimittävän viranomaisen niiden päätösten pätemättömäksi julistaminen tai kumoaminen, joilla on vaadittu palautettavaksi koululisät, jotka kantajan on väitetty saaneen perusteettomasti, ja joilla on kieltäydytty myöntämästä kantajalle muita koululisiä, sekä vastaajan velvoittaminen maksamaan pidätetyt summat.

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että virkamiestuomioistuin

— julistaa pätemättömäksi vastaajan 12.5.2016 tekemän päätöksen, joka koskee kantajan valituksia R/18/16 ja R/19/16, sekä kantajan riitauttamat kouluvuotta 2014/15 koskevat päätökset

— toissijaisesti kumoaa vastaajan 12.5.2016 tekemän päätöksen, joka koskee kantajan valituksia R/18/16 ja R/19/16, sekä kantajan riitauttamat kouluvuotta 2014/15 koskevat päätökset

— velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle tämän päätöksen perusteella virheellisesti pidätetyt summat
—

Näin ollen vastaaja on velvoitettava — maksamaan edellä mainituista vastaajan hallintoneuvoston 16.12.2014 tekemästä päätöksestä ja vastaajan hallituksen 4.2.2015 tekemästä päätöksestä, joka koskee vähimmäisansiotaulukon soveltamista, johtuva palkan erotus; mainittuun palkan erotukseen on lisättävä viivästyskorko, joka alkaa juosta 12.4.2015 lukien ja sen jälkeen joka kuukauden 12 päivä siihen saakka, että mainitut määrät on kokonaan maksettu; viivästyskoron taso on EKP:n korkokanta, johon lisätään 3 prosenttiyksikköä — maksamaan palkan erotuksen, joka seuraa 16,3 prosentin laskentakannan soveltamisesta vastaajan sitoumusten mukaisesti määriteltyyn palkkabudjettiin — maksamaan vahingonkorvauksia ostovoiman menetyksestä aiheutuneesta vahingosta, jonka määrä on arvioitava oikeuden ja kohtuuden mukaan ja alustavasti 1,5 prosentiksi kuukausipalkasta — maksamaan kullekin kantajalle 1 000 euroa korvausta henkisestä kärsimyksestä.
—

EASA on velvoitettava maksamaan korvausta aiheutuneesta aineettomasta vahingosta, joka on arvioitu alustavasti ex aequo et bono5 800 euroksi.
—

nimittävä viranomainen on velvoitettava tunnustamaan taannehtivin vaikutuksin 1.9.2013 alkaen ja keskeytyksettä, että hänen tyttärensä on huollettavana oleva lapsi, joka käy koulua, ja näin ollen, että hänellä on taannehtivasti 1.9.2013 alkaen ja keskeytyksettä oikeus huollettavana olevasta lapsesta maksettavaan lisään ja sairauskulujen korvaamiseen.
—

Komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle takaisin seuraavat summat: 1) 500,00 euroa korkoineen, laskettuna kymmenen prosentin vuotuisella korolla ja siten, että korko lisätään pääomaan vuosittain 1.8.2012 lukien siihen saakka, kunnes mainittu summa on tosiasiallisesti maksettu; 2) 504,67 euroa korkoineen, laskettuna kymmenen prosentin vuotuisella korolla ja siten, että korko lisätään pääomaan vuosittain 1.9.2012 lukien siihen saakka, kunnes mainittu summa on tosiasiallisesti maksettu; 3) 504,67 euroa korkoineen, laskettuna kymmenen prosentin vuotuisella korolla ja siten, että korko lisätään pääomaan vuosittain 1.10.2012 lukien siihen saakka, kunnes mainittu summa on tosiasiallisesti maksettu; 4) 504,67 euroa korkoineen, laskettuna kymmenen prosentin vuotuisella korolla ja siten, että korko lisätään pääomaan vuosittain 1.11.2012 lukien siihen saakka, kunnes mainittu summa on tosiasiallisesti maksettu; 5) 504,67 euroa korkoineen, laskettuna kymmenen prosentin vuotuisella korolla ja siten, että korko lisätään pääomaan vuosittain 1.12.2012 lukien siihen saakka, kunnes mainittu summa on tosiasiallisesti maksettu; 6) 504,67 euroa korkoineen, laskettuna kymmenen prosentin vuotuisella korolla ja siten, että korko lisätään pääomaan vuosittain 1.1.2013 lukien siihen saakka, kunnes mainittu summa on tosiasiallisesti maksettu.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 15/21

Kanne 4.11.2013 — ZZ v. ENISA

(Asia F-109/13)

2014/C 15/33

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: ZZ (edustajat: lakimiehet L. Levi ja A. Tymen)

Vastaaja: Euroopan verkko- ja tietoturvavirasto (ENISA)

Oikeusriidan kohde ja kuvaus

Päätös, jolla kantajan työsopimus päätetään, on kumottava ja sen seurauksena vastaaja on velvoitettava ottamaan kantaja takaisin palvelukseen sekä maksamaan kantajalle hänelle kuuluvat taloudelliset etuudet siitä päivästä lukien, jolloin työsopimuksen päättäminen tuli voimaan, siihen päivään saakka, jolloin hänet otetaan takaisin palvelukseen, vähennettynä kantajan mahdollisesti kyseisenä ajanjaksona saamilla tuloilla ja lisättynä Euroopan keskuspankin korkokannalla 3 prosenttiyksiköllä korotettuna lasketulla viivästyskorolla ja lisäksi vastaaja on velvoitettava korvaamaan kantajalle hänelle aiheutunut henkinen kärsimys.

Vaatimukset

— Virkamiestuomioistuimen on kumottava 31.1.2013 tehty päätös, jolla kantajan työsopimus päätetään.

— Virkamiestuomioistuimen on kumottava 22.8.2013 tehty päätös, jolla kantajan valitus hylätään.

— Seurauksena tästä virkamiestuomioistuimen on velvoitettava ENISA ottamaan kantaja takaisin palvelukseen ja maksamaan kantajalle hänelle kuuluvat taloudelliset etuudet siitä päivästä lukien, jolloin työsopimuksen päättäminen tuli voimaan, siihen päivään saakka, jolloin hänet otetaan takaisin palvelukseen, vähennettynä kantajan mahdollisesti kyseisenä ajanjaksona saamilla tuloilla ja lisättynä Euroopan keskuspankin korkokannalla 3 prosenttiyksiköllä korotettuna lasketulla viivästyskorolla.

— Kantajalle aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä on maksettava korvauksena kohtuulliseksi arvioitu 10 000 euroa.
—

kantajan irtisanomisesta 24.2.2012 tehty ECDC:n riidanalainen päätös on kumottava ja tätä koskevan tuomion noudattamiseksi ECDC on SEUT 266 artiklan nojalla velvoitettava ottamaan hänet uudelleen palvelukseen ja maksamaan palkan, jota hän olisi saanut riidanalaisen päätöksen voimaantulopäivästä alkaen viivästyskorkoineen, jonka korkokanta on kyseisellä ajanjaksolla sovellettava Euroopan keskuspankin jälleenrahoituskorko lisättynä kahdella prosenttiyksiköllä, mistä vähennetään hänen saamansa rahallinen korvaus ja työttömyyskorvaus, jota hän tulee saamaan ennen hänen ottamistaan uudelleen palvelukseen
—

toteaa, että kantajan ja hänen perheensä perus- ja ihmisoikeuksia on koko tämän asian käsittelyn aikana loukattu vakavasti ja että hänelle on aiheutunut tuskin korjattavissa olevia vakavia ammatillisia, aineettomia ja aineellisia vahinkoja, joiden vuoksi hänellä on oikeus vahingonkorvaukseen.
—

Varallaololuettelon EPSO/AD/60/06 voimassaolon päättymisestä 31.12.201117.10.2011 tehty päätös on kumottava, siltä osin kuin se koskee kantajaa, ja kantajan valituksesta nro R/147111 10.5.2012 tehty päätös on kumottava ja varallaololuettelon EPSO/AD/60/06 voimassaoloa on jatkettava kantajan osalta sillä ajanjaksolla, jonka hän oli kyseisen varallaololuettelon voimassaoloaikana äitiys- ja vanhempainlomalla eli 3 vuodella ja 46 päivällä.
—

On kumottava päätös, joka on tehty 7.12.2011 tehdystä valituksesta, joka on tehty päätöksestä hylätä kantajan vaatimus tilintarkastustuomioistuimen sellaisen lainvastaisen menettelyn tunnustamisesta, josta on aiheutunut kantajalle vahinkoa ja joka saa aikaan Euroopan unionin sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun
—

Muistio, jonka viitenumero on Ares(2011)217354, on todettava voimassa olevien säännösten nojalla mitättömäksi tai se on kumottava, kummassakin tapauksessa tarpeellisin osin
—

Pääjohtajan 17.12.2010 tekemä päätös, jolla kantaja on siirretty yksikön edun nimissä muuhun kuin johtotehtävään ja joka on tehty epäedullisen johtamistaitoa koskevan arviointikertomuksen laatimisen jälkeen, on kumottava
—

muussa tapauksessa 16.7.2005 tehdyn alkuperäisen sopimuksen oikeudellinen luonne ja sille uudistamisen jälkeen 16.7.2010 asetettu päättymispäivä on kumottava ja sopimus on luokiteltava toistaiseksi voimassaolevaksi, tai asiassa on todettava vallitsevan tällainen toistaiseksi voimassaoleva sitoumus;