Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Oikeudenkäyntimenettely – Asian saattaminen yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi välityslausekkeen nojalla – Yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta toimielimenä, jonka muodostavat yhteisöjen tuomioistuin ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin – Välityslausekkeessa ei ole tarpeen nimetä toimivaltaista yhteisöjen tuomioistuinta

(EY 238 artikla)

2. Oikeudenkäyntimenettely – Asian saattaminen yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi välityslausekkeen nojalla – Yhteisöjen toimielimen maksukyvyttömyysmenettelyn kohteena olevaa yritystä vastaan nostama kanne – Alaa koskevien yhteisön säännösten ja määräysten puuttuminen – Viittaaminen jäsenvaltioille yhteisiin prosessioikeudellisiin periaatteisiin – Periaatteiden mukaan tällainen kanne jätettävä tutkimatta

(EY 238 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1346/2000 4 artiklan 2 kohdan f alakohta ja 16 ja 17 artikla)

3. Oikeudenkäyntimenettely – Kannekirjelmä – Oikeudenkäynnin kohde – Määritelmä – Muuttaminen asian käsittelyn kuluessa – Kielto

(Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 38 ja 42 artikla)

Tiivistelmä

1. Koska perustamissopimuksessa käytetty ilmaus ”yhteisön tuomioistuin” ei viittaa jompaankumpaan yhteisöjen tuomioistuimista vaan siihen yhteisön toimielimeen, jonka muodostavat yhteisöjen tuomioistuin ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin, EY 238 artiklassa oleva viittaus ”yhteisön tuomioistuimeen” on ymmärrettävä niin, että sillä viitataan yhteisöjen tuomioistuimeen toimielimenä, ja sopimuksessa on viitattava nimenomaan tähän toimielimeen, jotta toimivalta voidaan antaa jommallekummalle yhteisöjen tuomioistuimista.

Koska perustamissopimuksessa ei määrätä välityslausekkeessa käytettävästä erityisestä muotoilusta, muotoilua, joka osoittaa, että osapuolilla on tarkoitus olla saattamatta mahdollisia riitojaan kansallisten tuomioistuinten käsiteltäviksi ja saattaa ne yhteisöjen tuomioistuinten käsiteltäviksi, on pidettävä riittävänä, jotta viimeksi mainituilla on toimivalta EY 238 artiklan nojalla.

(ks. 49 ja 50 kohta)

2. Komission yhteisöjen tuomioistuimissa nostama kanne sellaista yritystä vastaan, joka on maksukyvyttömyysmenettelyn kohteena jossakin jäsenvaltiossa, on jätettävä tutkimatta.

Jäsenvaltioille yhteisistä prosessioikeudellisista periaatteista, joista sovellettavat säännöt on johdettava, kun alaa koskevat yhteisön oikeussäännöt puuttuvat, seuraa, että velkoja ei voi vaatia saataviaan oikeusteitse erikseen sellaiselta henkilöltä, joka on maksukyvyttömyysmenettelyn kohteena, vaan velkojan on noudatettava sovellettavan menettelyn yksityiskohtaisia sääntöjä.

Maksukyvyttömyysmenettelyistä annetusta asetuksesta N:o 1346/2000 seuraa lisäksi, että jäsenvaltioiden on noudatettava vastavuoroisesti jossakin niistä aloitettua menettelyä ja että maksukyvyttömyysmenettelyn aloittaminen jossakin jäsenvaltiossa on tunnustettava kaikissa muissa jäsenvaltioissa ja se saa niissä samat vaikutukset kuin sillä on menettelyn aloitusvaltion lain mukaan.

Yhteisön toimielimet hyötyisivät siis perusteettomasti muihin velkojiin nähden, jos niiden olisi mahdollista vedota velkoihinsa yhteisöjen tuomioistuimissa vireille pannuissa oikeudenkäynneissä tilanteessa, jossa on mahdotonta panna vireille oikeudenkäyntiä kansallisessa tuomioistuimessa.

(ks. 68–70 kohta)

3. Työjärjestyksen 38 artiklan mukaan asianosaisen on määriteltävä oikeudenkäynnin kohde asiakirjassa, jolla asia saatetaan vireille tuomioistuimessa. Tästä seuraa, että vaikka työjärjestyksen 42 artiklan mukaan tietyin edellytyksin onkin mahdollista esittää uusia perusteita, asianosainen ei voi asian käsittelyn kuluessa muuttaa itse oikeudenkäynnin kohdetta. Sellaisten uusien vaatimusten tutkittavaksi ottaminen, jotka esitetään istunnossa ensimmäisen kerran, riistäisi vastaajilta mahdollisuuden valmistella vastauksensa ja loukkaisi näin heidän puolustautumisoikeuksiaan.

(ks. 75 kohta)