Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa – Tuomioistuimen toimivalta ja tuomioiden täytäntöönpano siviili- ja kauppaoikeuden alalla – Asetus N:o 44/2001 – Toimivalta kuluttajansuojaa koskevissa riita-asioissa

(Neuvoston asetuksen N:o 44/2001 15 artiklan 3 kohta; neuvoston direktiivin 90/314 2 artiklan 1 alakohta)

2. Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa – Tuomioistuimen toimivalta ja tuomioiden täytäntöönpano siviili- ja kauppaoikeuden alalla – Asetus N:o 44/2001 – Toimivalta kuluttajansuojaa koskevissa riita-asioissa – Asetuksen 15 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu sellaisen toiminnan käsite, joka suunnataan jäsenvaltioon, jossa kuluttajan kotipaikka on

(Neuvoston asetuksen N:o 44/2001 15 artiklan 1 kohdan c alakohta)

Tiivistelmä

1. Sopimus, jonka kohteena on rahtialuksella tehtävä matka, voi olla tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla annetun asetuksen N:o 44/2001 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu kuljetussopimus, jolla tarjotaan yhteishintaan kuljetus- ja majoituspalvelujen yhdistelmää.

Näin on asia silloin, kun kuljetuksen lisäksi kyseinen matka rahtialuksella sisältää yhteishintaan myös majoituksen ja kun matka kestää yli 24 tuntia. Tällainen palvelu siis täyttää matkapaketeista, pakettilomista ja pakettikiertomatkoista annetun direktiivin 90/314 2 artiklan 1 alakohdassa tarkoitetun matkapaketin edellytykset ja kuuluu yhteishintaan tarjottavan kuljetussopimuksen määritelmään, jota tarkoitetaan asetuksen N:o 44/2001 15 artiklan 3 kohdassa, luettuna yhdessä kyseisen 2 artiklan 1 alakohdan kanssa.

(ks. 45 ja 46 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)

2. Sen selvittämiseksi, voidaanko elinkeinonharjoittajan, jonka toimintaa esitellään tämän internetsivustolla tai välittäjän internetsivustolla, katsoa ”suuntaavan” toimintaansa tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla annetun asetuksen N:o 44/2001 15 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla jäsenvaltioon, jossa kuluttajalla on kotipaikka, on tarkastettava, ilmeneekö näistä internetsivustoista ja elinkeinonharjoittajan koko toiminnasta ennen sopimuksen mahdollista tekemistä kuluttajan kanssa, että elinkeinonharjoittajan pyrkimyksenä oli käydä kauppaa sellaisten kuluttajien kanssa, joiden kotipaikka on yhdessä tai useassa jäsenvaltiossa, joihin lukeutuu jäsenvaltio, jossa kuluttajan kotipaikka on, siinä mielessä, että elinkeinonharjoittaja oli valmis tekemään sopimuksen näiden kuluttajien kanssa.

Seuraavat tekijät, joiden luettelo ei ole tyhjentävä, voivat olla seikkoja, joiden perusteella voidaan katsoa, että elinkeinonharjoittajan toimintaa suunnataan jäsenvaltioon, jossa kuluttajan kotipaikka on: toiminnan kansainvälinen luonne, sellaisten reittien maininta, jotka johtavat muista jäsenvaltioista paikkaan, jossa elinkeinonharjoittajalla on kotipaikka, muun kuin sen kielen ja sen valuutan käyttö, joita tavanomaisesti käytetään jäsenvaltiossa, jossa elinkeinonharjoittajalla on kotipaikka, ja mahdollisuus tehdä ja vahvistaa varaus tällä muulla kielellä, puhelinyhteystietojen maininta siten, että ilmoitetaan kansainvälinen suuntanumero, varojen käyttö internetissä tarjottavaan indeksointipalveluun, jotta kuluttajilla, joiden kotipaikka on muissa jäsenvaltioissa, olisi helpompi pääsy elinkeinonharjoittajan internetsivustolle tai tämän välittäjän internetsivustolle, muun päätason verkkotunnuksen kuin sen jäsenvaltion, jossa elinkeinonharjoittajalla on kotipaikka, verkkotunnuksen käyttö sekä sellaisen kansainvälisen asiakaskunnan, joka koostuu asiakkaista, joilla on kotipaikka eri jäsenvaltioissa, maininta. Kansallisen tuomioistuimen asiana on tarkistaa, onko kyse tällaisista seikoista.

Pelkkä pääsy elinkeinonharjoittajan internetsivustolle tai välittäjän internetsivustolle jäsenvaltiossa, jossa kuluttajan kotipaikka on, ei sitä vastoin riitä. Sama pätee sähköpostiosoitteen sekä muiden yhteystietojen mainintaan tai sen kielen ja/tai sen valuutan käyttöön, joita tavanomaisesti käytetään jäsenvaltiossa, jossa elinkeinonharjoittajalla on kotipaikka.

(ks. 92–94 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)