YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (yhden tuomarin kokoonpano)

3 päivänä lokakuuta 2002

Asia T-6/02

Michael Gerhard Franz Platte

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Henkilöstö — Nimittäminen — Palkkaluokan määrittäminen — Henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 kohta”

Täydellinen teksti ranskankielellä II-973

Aihe:

Kanne, jossa vaaditaan sen 31.1.2001 tehdyn komission päätöksen kumoamista, jossa kantaja luokiteltiin lopullisesti palkkaluokkaan C 5, palkkatasoon 3.

Ratkaisu:

Kanne hylätään. Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

Tiivistelmä

Henkilöstö – Palvelukseen ottaminen – Palkkaluokkaan nimittäminen – Nimittäminen virkauran ylempään palkkaluokkaan – Nimittävän viranomaisen harkintavalta – Yksikön edun ja asianomaisen työkokemuksen ottaminen huomioon – Tuomioistuinvalvonnan rajat

(Henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 kohta)

Vaikka nimittävällä viranomaisella ei ole yleistä velvollisuutta juuri palvelukseen otetun virkamiehen nimittämisen yhteydessä tutkia jokaisessa tapauksessa sitä, onko henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 kohtaa sovellettava, eikä myöskään velvollisuutta perustella päätöstä olla soveltamatta kyseistä säännöstä, nimittävällä viranomaisella on kuitenkin erityisten seikkojen ilmetessä velvollisuus konkreettisesti harkita, onko kyseistä säännöstä mahdollisesti sovellettava. Näin voi olla silloin, kun yksikön erityistarpeet vaativat erityisen pätevän viranhaltijan palvelukseen ottamista tai kun palvelukseen otetulla henkilöllä on poikkeuksellinen pätevyys, ja hän vaatii, että tätä säännöstä sovelletaan häneen.

Tällaista pätevyyttä ei ole arvioitava suhteessa väestöön kokonaisuudessaan vaan suhteessa kilpailun läpäisseiden henkilöiden keskimääräiseen pätevyyteen, sillä nämä henkilöt muodostavat henkilöstösääntöjen 27 artiklan mukaisesti jo hyvin tiukasti valitun henkilöryhmän. Henkilöllä ei ole pelkästään tietyn työkokemuksen tai tiettyjen akateemisten ansioiden perusteella oikeutta tulla nimitetyksi kyseisen virkauran ylempään palkkaluokkaan.

Koska yhteisön virkaa hakevien henkilöiden työkokemus vaihtelee suuresti, nimittävällä viranomaisella on henkilöstösääntöjen 31 artiklan sekä henkilöstösääntöjen soveltamista koskevien sisäisten päätösten mukaisissa rajoissa harkintavaltaa, kun se arvioi palvelukseen otetun virkamiehen aikaisempaa työkokemusta sekä sen luonteen ja ajallisen keston osalta että myös sen enemmän tai vähemmän läheisen yhteyden osalta, joka edellä mainituilla seikoilla on täytettävänä olevan viran vaatimuksiin. Näissä olosuhteissa tuomioistuimen suorittama valvonta ei voi korvata nimittävän viranomaisen harkintaa. Tuomioistuimen suorittamassa valvonnassa on ainoastaan tarkastettava, ettei olennaisia menettelymääräyksiä ole rikottu, ettei nimittävä viranomainen ole perustanut päätöstään epätäsmällisiin tai epätäydellisiin aineellisiin seikkoihin tai ettei päätöstä rasita harkintavallan väärinkäyttö, oikeudellinen virhe tai perustelujen riittämättömyys.

(ks. 31-33, 35, 36 ja 38 kohta)

Viittaukset: asia T-17/95, Alexopoulouv. komissio, 5.10.1995 (Kok. H. 1995, s. I-A-227 ja s. II-683, 20 ja 21 kohta); asia T-92/96, Monaco v. parlamentti, 9.7.1997 (Kok. H. 1997, s. I-A-195 ja s. II-573, 45 kohta); asia T-12/97, Baraett v. komissio, 5.11.1997 (Kok. H. 1997, s. I-A-313 ja s. II-863, 50 kohta) ja asia T-195/96, Alexopoulou v. komissio, 13.2.1998 (Kok. H. 1998, s. I-A-51 ja s. II-117, 39 kohta).