Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Euroopan unioni – Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa – Puitepäätös eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä – Eurooppalaisen pidätysmääräyksen ehdottomat kieltäytymisperusteet

(Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 54 artikla; neuvoston puitepäätöksen 2002/584 3 artiklan 2 alakohta)

2. Euroopan unioni – Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa – Puitepäätös eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä – Eurooppalaisen pidätysmääräyksen ehdottomat kieltäytymisperusteet

(Neuvoston puitepäätöksen 2002/584 3 artiklan 2 alakohta)

Tiivistelmä

1. Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä tehdyn puitepäätöksen 2002/584 3 artiklan 2 alakohtaan sisältyvä saman teon käsite on eurooppalaisen pidätysmääräyksen antamisen ja täytäntöönpanon kannalta unionin oikeuden itsenäinen käsite. Lisäksi saman teon käsite sisältyy myös Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 54 artiklaan, ja sitä on tässä yhteydessä tulkittu siten, että sillä viitataan ainoastaan tapahtuneisiin tekoihin ja joukkoon konkreettisia ja toisiinsa erottamattomasti liittyviä seikkoja, riippumatta kyseisten tekojen oikeudellisesta luonnehdinnasta tai suojatusta oikeushyvästä. Kun otetaan huomioon kyseisen yleissopimuksen 54 artiklan ja kyseisen puitepäätöksen 3 artiklan 2 alakohdan yhteinen tavoite, jona on välttää, että henkilöä syytetään tai hänet tuomitaan rikosasiassa uudelleen samasta teosta, tulkinta, joka kyseisestä käsitteestä on annettu Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen yhteydessä, pätee myös puitepäätöksen 2002/584 yhteydessä.

(ks. 39, 40 ja 51 kohta sekä tuomiolauselma)

2. Olosuhteissa, joissa pidätysmääräyksen antanut oikeusviranomainen on eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä tehdyn puitepäätöksen 2002/584 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun, pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta vastaavan oikeusviranomaisen esittämään tiedonsaantipyyntöön antamassaan vastauksessa kansallisen oikeutensa mukaisesti ja saman teon käsitteestä, sellaisena kuin se sisältyy mainitun puitepäätöksen 3 artiklan 2 alakohtaan, seuraavia vaatimuksia noudattaen todennut nimenomaisesti, että sen oikeusjärjestyksen mukaisesti annettu aikaisempi tuomio ei ollut pidätysmääräyksessä tarkoitetuista teoista annettu lainvoimainen tuomio eikä siis ollut esteenä tässä pidätysmääräyksessä mainituille syytetoimenpiteille, pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta vastaavalla oikeusviranomaisella ei ole mitään syytä soveltaa kyseisen tuomion perusteella ehdotonta kieltäytymisperustetta, josta säädetään mainitussa 3 artiklan 2 alakohdassa.

Etsityn henkilön osalta nimittäin katsotaan annetun puitepäätöksen 2002/584 3 artiklan 2 alakohdassa tarkoitettu lainvoimainen tuomio samasta teosta, kun rikosoikeudellisen menettelyn päätyttyä syyteoikeus on lopullisesti menetetty tai kun jäsenvaltion lainkäyttöviranomaiset ovat antaneet ratkaisun, jolla syytetty vapautetaan lainvoimaisesti syytteestä niiden tekojen osalta, joista häntä syytetään. Puitepäätöksen 3 artiklan 2 alakohdassa tarkoitettu tuomion lainvoimaisuus määritetään jäsenvaltion, jossa tuomio on annettu, oikeuden mukaan. On siis niin, että ratkaisua, joka ei esitutkinta- ja syytemenettelyn henkilöä vastaan aloittaneen jäsenvaltion oikeuden mukaan johda kansallisesti syyteoikeuden lopulliseen menettämiseen tietyn teon osalta, ei lähtökohtaisesti voida pitää menettelyllisenä esteenä sille, että jossakin unionin jäsenvaltiossa mahdollisesti aloitetaan kyseistä henkilöä vastaan samasta teosta esitutkinta- ja syytemenettely tai jatketaan tällaista menettelyä. Näin on asia erityisesti silloin, kun pidätysmääräyksen antanut oikeusviranomainen ilmoittaa nimenomaisesti, että sen kansallisen oikeuden mukaan syytetylle on annettu lainvoimainen tuomio erillisestä teosta, jossa on kyse huumausaineen laittomasta hallussapidosta, mutta että pidätysmääräyksessä mainitut syytetoimenpiteet perustuvat eri tekoihin, joissa on kyse järjestäytynyttä rikollisuutta koskevasta rikoksesta sekä muista jälleenmyyntiin tarkoitetun huumausaineen laitonta hallussapitoa koskevista rikoksista ja joita aikaisempi tuomio ei koskenut, vaikka tutkintaviranomaisilla jo oli käytettävissään tiettyjä tosiseikkoja koskevia tietoja kyseisistä rikoksista. Kun pidätysmääräyksen antaneen oikeusviranomaisen toimittamasta vastauksesta ilmenee, ettei kansallisen tuomioistuimen ensimmäisen tuomion voida katsoa johtaneen kansallisesti syyteoikeuden lopulliseen menettämiseen kyseisten pidätysmääräyksessä tarkoitettujen tekojen osalta, pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta vastaavan oikeusviranomaisen on tehtävä kaikki päätelmät arvioista, jotka pidätysmääräyksen antanut oikeusviranomainen on vastauksessaan tehnyt.

(ks. 45–47 ja 49–51 kohta sekä tuomiolauselma)