VIRKAMIESTUOMIOISTUIMEN TUOMIO (ensimmäinen jaosto)

28 päivänä huhtikuuta 2009

Asia F-72/06

Luc Verheyden

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

Henkilöstö – Virkamiehet – OLAF:n sisäiset tutkimukset – OLAF:n päätös tietojen toimittamisesta kansallisille oikeusviranomaisille – Tutkittavaksi ottaminen

Aihe: EY 236 ja EA 152 artiklaan perustuva kanne, jossa Luc Verheyden vaatii erityisesti, että Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) päätös toimittaa häntä koskevia tietoja Italian oikeusviranomaisille kumotaan ja että komissio velvoitetaan maksamaan hänelle vahingonkorvausta.

Ratkaisu: Kantajan kanne hylätään. Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

Tiivistelmä

1. Virkamiehet – Kanne – Virkamiehelle vastainen toimi – Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) päätös tietojen toimittamisesta kansallisille oikeusviranomaisille – Kuuluminen virkamiehelle vastaisiin toimiin

(Henkilöstösääntöjen 90 a artikla; parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1073/1999 10 artiklan 2 kohta)

2. Virkamiehet – Kanne – Euroopan petostentorjuntavirastoa (OLAF) vastaan nostettu kanne

(Henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohta ja 90 a artikla)

3. Virkamiehet – Kanne – Edeltävä hallinnollinen menettely

(Henkilöstösääntöjen 90 artikla)

1. Päätökset, joilla Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) toimittaa OLAF:n tutkimuksista annetun asetuksen N:o 1073/1999 10 artiklan 2 kohdan nojalla tietoja kansallisille oikeusviranomaisille, ovat henkilöstösääntöjen 90 a artiklassa tarkoitettuja virkamiehelle vastaisia toimia, kun otetaan huomioon niihin mahdollisesti liittyvät seuraukset ja tarve varmistaa henkilöstösäännöissä tarkoitettujen henkilöiden tehokas oikeussuoja.

(ks. 38 kohta)

Viittaukset:

Virkamiestuomioistuin: yhdistetyt asiat F‑5/05 ja F‑7/05, Violetti ym. v. komissio, 28.4.2009 (Kok. H., s. I‑A‑1‑0000 ja II‑A‑1‑0000, 69–97 kohta)

2. Henkilöstösääntöjen 90 artiklalla käyttöön otetussa oikeussuojajärjestelmässä vahingonkorvauskanne, jolla vaaditaan korvausta Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) aiheuttamista vahingoista, voidaan ottaa tutkittavaksi vain, jos sitä edeltää henkilöstösääntöjen mukainen oikeudenkäyntiä edeltävä menettely. Tämä menettely on erilainen sen mukaan, perustuuko korvausvaatimuksen kohteena oleva vahinko henkilöstösääntöjen 90 a artiklassa tarkoitettuun virkamiehelle vastaiseen toimeen vai OLAF:n toimintaan, johon ei liity päätöksentekoa. Ensin mainitussa tapauksessa asianomaisen on esitettävä säädetyssä määräajassa OLAF:n johtajalle valitus kyseisestä toimesta. Jälkimmäisessä tapauksessa hallinnollinen menettely alkaa sen sijaan esittämällä henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu vaatimus korvauksen maksamisesta ja sen jälkeen tarvittaessa valitus tämän vaatimuksen hylkäyspäätöksestä. Kun kumoamiskanteen ja vahingonkorvausvaatimuksen välillä on välitön yhteys, jälkimmäinen voidaan kuitenkin ottaa tutkittavaksi kumoamiskanteen liitännäisenä vaatimuksena ilman, että sitä ennen on välttämättä täytynyt esittää hallinnolle vaatimusta aiheutuneen vahingon korvaamisesta ja valitusta vaatimuksen implisiittisestä tai nimenomaisesta hylkäyspäätöksestä.

(ks. 53 kohta)

Viittaukset:

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑500/93, Y v. yhteisöjen tuomioistuin, 28.6.1996 (Kok. H., s. I‑A‑335 ja II‑977, 64 ja 66 kohta)

3. Se, että hallinto ei ole noudattanut henkilöstösääntöjen 90 artiklassa säädettyjä määräaikoja, voi aiheuttaa kyseessä olevalle toimielimelle vastuun asianomaisille mahdollisesti aiheutuneesta vahingosta, kuitenkin sillä edellytyksellä, että nämä ovat korvauksen saamiseksi väitetyistä vahingoista noudattaneet oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn kahta vaihetta eli tehneet vaatimuksen ja sen jälkeen valituksen.

(ks. 60 kohta)

Viittaukset:

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑267/03, Roccato v. komissio, 26.1.2005 (Kok. H., s. I‑A‑1 ja II‑1, 84 kohta)