YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (neljäs jaosto)

11 päivänä toukokuuta 1995

Asia T-569/93

Andrew Macrae Moat

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Tutkimatta jättäminen”

Täydellinen teksti englannin kielellä II-305

Aihe:

Kumoamiskanne, jossa kantaja vaatii tiettyjen ennen vuotta 1991 tehtyjen nimitysten ja ylennysten kumoamista ja kantajalle hänen väitteensä mukaan aiheutuneen vahingon korvaamista.

Lopputulos:

Tutkimatta jättäminen.

Määräyksen tiivistelmä

Tosiseikat ja asian käsittelyn vaiheet

Kantaja, joka on palkkaluokan A4 virkamies komissiossa, on saanut marraskuussa 1992 tietää, että häntä henkilökohtaisesti koskevien asiakirjojen liikkumisesta on pidetty kirjaa, ja saatuaan tästä jäljennöksen 8.2.1993 on tehnyt 11.2.1993 valituksen, jonka mukaan henkilöstösäännön 45 artiklaa on rikottu, koska häntä henkilökohtaisesti koskevia asiakirjoja ei ollut selvästikään ollut otettu huomioon, kun komissio teki nimityspäätöksiä tiettyihin osastopäällikön tai yksikönjohtajan toimiin, joihin kantaja oli toimittanut hakemuksensa, ja päätöksiä ylennyksistä palkkaluokkaan A3 virkavuonna 1992. Kantaja teki vastaavanlaisen valituksen 25.3.1993 ylennyksistä palkkaluokkaan A3 virkavuonna 1991. Näiden kahden valituksen hylkäämisestä nostettu kanne on tutkittu asiana T-506/93, johon yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on antanut hylkäävän päätöksen 21.2.1995 (Kok. H. 1995, s. II-147). Samana päivänä, 25.3.1995, kantaja vaati komissiota selvittämään, millä osastoilla ne henkilöt työskentelivät, jotka hänen asiakirjojensa liikkumisesta tehdyn luettelon mukaan olivat tutkineet häntä koskevaa asiakirja-aineistoa ennen vuotta 1991, jotta kantaja voisi tutkia mahdollisuutta tehdä valitus niistä nimityksistä ja ylennyksistä, jotka oli tehty ennen kyseistä ajankohtaa.

Komission 29.4.1993 antaman vastauksen vuoksi kantaja esitti 23.6.1993 asiakirjan ”Henkilöstösäännön 90 artiklan 1 ja 2 kohdan mukainen valitus”, jossa se valitti kaikista ennen vuotta 1991 tehdyistä nimityksistä toimiin, joissa hän olisi voinut tulla ylennetyksi ja joihin hän oli hakenut, sillä perusteella, että nimitykset oli tehty vertaamatta hänen ansioitaan ja jaksottaista arviointikertomustaan muiden hakijoiden ansioihin ja arviointikertomuksiin.

Tutkittavaksi ottaminen

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin korostaa, että 11.2.1993 ja 25.3.1993 tehtyjen valitusten hylkäämisestä tehdyt päätökset sekä päätösten perustelujen puuttumisesta johtuvat vahingonkorvausvaatimukset on jo käsitelty asiana T-506/93, josta on annettu momio 21.2.1995 (mainittu edellä). Tämän vuoksi käsiteltävänä olevan kanteen vaatimukset on jätettävä tutkimatta siltä osin kuin niistä on annettu ratkaisu kyseisessä tuomiossa ja käsiteltävä on ainoastaan niiden vaatimusten tutkittavaksi ottaminen, jotka sisältyvät 23.6.1993 päivättyyn asiakirjaan ”valitus”.

Henkilöstösäännön 91 artiklan 2 kohdan mukaan kanne otetaan tutkittavaksi tuomioistuimessa vain, jos sitä ennen nimittävälle viranomaiselle on toimitettu 90 artiklan 2 kohdan mukainen valitus kyseisessä kohdassa säädetyssä määräajassa.

Kumoamisvaatimuksesta yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa, että kyseinen 23.6.1993 päivätty asiakirja, jota kutsutaan valitukseksi, on valitus siltä osin kuin se kohdistuu nimitys- ja ylennyspäätöksiin. On kuitenkin selvää, että kaikki nämä tässä kanteessa kyseenalaisiksi asetetut nimitys- tai ylennyspäätökset on tehty ennen vuotta 1991. Näin ollen valitus on tehty henkilöstösäännön 90 artiklan 2 kohdassa säädetyn kolmen kuukauden määräajan päättymisen jälkeen.

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo, ettei kantaja voi väittää, että päätöstä koskevan valituksen tekemiseen säädetty määräaika alkaisi kulua vasta hetkestä, jolloin kantaja on todennut tätä päätöstä mahdollisesti rasittavan virheen. Koska valitusten tekemiseen ja kanteiden nostamiseen säädetyt määräajat ovat osa oikeusjärjestyksen perusteita, poikkeusmahdollisuuksia on tulkittava suppeasti. Ainoastaan sen, että kantaja toteaa myöhemmin jonkin olemassa olleen perusteen tai seikan, ei periaatteessa voida oikeusvarmuuden vaarantumisen uhallakaan katsoa olevan sellainen uusi seikka, jonka vuoksi olisi perusteltua poiketa määräajoista. Ennen vuotta 1991 tehtyjä nimityksiä ja ylennyksiä koskeva kanne on tämän vuoksi jätettävä tutkimatta.

Viittaukset: asia T-506/93, Moat v. komissio, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin 21.2.1995 (Kok. H. 1995, s. II-147).

Korvausvaatimuksista yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa, että siltä osin kuin ne koskevat kantajan väittämän hänelle kielteisten nimitys- ja ylennyspäätösten aiheuttaman vahingon korvaamista, vaatimukset liittyvät läheisesti kumoamisvaatimuksiin. Koska viimeksi mainittuja vaatimuksia ei oteta tutkittaviksi, myöskään näitä vahingonkorvausvaatimuksia ei oteta tutkittaviksi. Siltä osin kuin vaatimukset puolestaan koskevat sellaisen vahingon korvaamista, jonka kantaja väittää hänelle syntyneen, koska hän ei ole saanut valitukseensa perusteltua vastausta, on riittävää todeta, että koska näiden vaatimusten osalta ei ole noudatettu henkilöstösäännön 90 ja 91 artiklassa säädettyä oikeudenkäyntiä edeltävää menettelyä, ne on jätettävä tutkimatta.

Viittaukset: asia T-27/90, Latham v. komissio, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin 24.1.1991 (Kok. 1991, s. II-35); asia T-29/91, Castelletti ym. v. komissio, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin 6.2.1992 (Kok. 1992, s. II-77).

Ratkaisu:

Kannetta ei oteta tutkittavaksi.