EUROOPAN UNIONIN VIRKAMIESTUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS

(kolmas jaosto)

20 päivänä heinäkuuta 2016

Vincent Piessevaux

vastaan

Euroopan unionin neuvosto

”Henkilöstö — Virkamiehet — Eläkkeet — Henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohta — Ennen unionin palveluksessa aloittamista kansallisessa eläkejärjestelmässä saavutetut eläkeoikeudet — Oikeuksien siirtäminen unionin eläkejärjestelmään — Hyvitettäviä palvelusvuosia koskeva ehdotus — Oikeudenkäyntiväite — Asianosaiselle vastaisen toimen käsite — Työjärjestyksen 83 artikla”

Aihe:

SEUT 270 artiklaan, jota sovelletaan Euratomin perustamissopimukseen sen 106 a artiklan nojalla, perustuva kanne, jossa Vincent Piessevaux vaatii virkamiestuomioistuinta kumoamaan Euroopan unionin neuvoston 30.1.2013 tekemän päätöksen, jolla vahvistettiin lopullisesti Euroopan unionin eläkejärjestelmässä kantajan ennen palveluksessa aloittamistaan saavuttamat eläkeoikeudet sekä päätöksen, jolla hylättiin kantajan tästä päätöksestä tekemä valitus.

Ratkaisu:

Kanne jätetään tutkimatta. Vincent Piessevaux vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

Tiivistelmä

Henkilöstökanne – Virkamiehelle vastainen toimi – Käsite – Ehdotus palvelusvuosien hyvittämisestä ennen unionin palveluksessa aloittamista saavutettujen eläkeoikeuksien siirtämiseksi unionin järjestelmään ei ole virkamiehelle vastainen toimi – Saavutettuja eläkeoikeuksia vastaavan pääoman siirtämisen jälkeen tehty päätös palvelusvuosien hyväksymisestä on virkamiehelle vastainen toimi

(SEUT 2710 artikla; henkilöstösääntöjen 91 artiklan 1 kohta ja liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohta)

Henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohdan mukaisessa eläkeoikeuksien siirtoa koskevassa menettelyssä nimittävän viranomaisen tekemä päätös on virkamiehelle vastainen päätös, josta voidaan nostaa kanne SEUT 270 artiklan ja henkilöstösääntöjen 91 artiklan 1 kohdan nojalla, kun asianomaisen ennen unionin palveluksessa aloittamista saavuttamia eläkeoikeuksia edustava pääoma on siirretty. Eläkeoikeuksien hyvittämistä koskeva ehdotus, vaikka asianomainen olisi sen hyväksynytkin, ei sitä vastoin ole asianomaiselle vastainen päätös, josta voidaan nostaa kanne SEUT 270 artiklan ja henkilöstösääntöjen 91 artiklan 1 kohdan mukainen kanne.

Palvelusvuodet voidaan nimittäin hyvittää vain silloin kun virkamies antaa suostumuksensa sen menettelyn jatkamiselle, jossa unionin eläkejärjestelmään siiretään pääoma, joka edustaa eläkeoikeuksia, jotka asianomainen on aiemmin saavuttanut asianomaisessa kansallisessa eläkelaitoksessa, ja joka suostumus perustuu hallinnon hyvitettävistä palvelusvuosista tekemään ehdotukseen, joka puolestaan perustuu kyseisen laitoksen ilmoittamaan väliaikaiseen pääomaan.

Tältä osin asianomainen toimielin sitoutuu eläkeoikeuksien hyvittämistä koskevassa ehdotuksessa ainoastaan siihen, että se soveltaa asianomaisen henkilön tilanteeseen asianmukaisesti henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohtaa ja yleisiä täytäntöönpanosäännöksiä. Toimielimen tämä velvollisuus on suoraan seurausta kyseessä olevista henkilöstösääntöjen säännöksistä myös silloin kun toimielin ei ole nimenomaisesti ilmaissut sitoumustaan.

Näin ollen tällaisesta sitoumuksesta, joka on ilmaistu eläkeoikeuksien hyvittämistä koskevassa ehdotuksesssa, ei seuraa kyseessä olevalle toimielimelle uutta velvollisuutta eikä näin ollen asianomaisen oikeusaseman muuttumista muun muassa sen vuoksi, että vaikka asianomainen on antanut suostumuksensa siihen, että hänen toisessa järjestelmässä saavuttamansa eläkeoikeudet siirretään unionin eläkejärjestelmään, ehdotuksen laatineella toimielimellä ei ole tätä vastaavaa velvollisuutta tunnustaa sen jälkeen, kun kansallisen eläkelaitoksen ilmoittaman pääoman siirto on toteutettu, automaattisesti asianomaiselle alkuperäisessä ehdotuksessa mainittujen palvelusvuosien määrää, jonka perusteella asianomainen on vahvistanut haluavansa siirtää kyseisen pääoman unionin eläkejärjestelmään.

(ks. 24–28 kohta)

Viittaukset:

Unionin yleinen tuomioistuin: tuomio 13.10.2015, komissio v. Verile ja Gjergji (T-104/14 P, EU:T:2015:776, 50, 52, 53 ja 74 kohta); tuomio 13.10.2015, komissio v. Cocchi ja Falcione (T-103/13 P, EU:T:2015:777, 66 kohta) ja tuomio 13.10.2015, Teughels v. komissio (T-131/14 P, EU:T:2015:778, 37, 46, 48, 49, 58 ja 70 kohta)