Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Euroopan unionin omat varat – Unionin taloudellisten etujen suojaamista koskeva asetus – Hallinnolliset toimenpiteet – Perusteettoman edun takaisin perimistä koskevat säännökset – Soveltamisala – Toimenpiteet väärinkäytöksen avulla saadun perusteettoman edun takaisin perimiseksi – Tällaisen edun myöntämiseksi tehdyn päätöksen peruuttaminen kuuluu näihin toimenpiteisiin

(Neuvoston asetuksen N:o 2988/95 1 artiklan 1 ja 2 kohta ja 4 artiklan 1–3 kohta)

2. Euroopan unionin omat varat – Unionin taloudellisten etujen suojaamista koskeva asetus – Väärinkäytös – Käsite – Yhtäläisten mahdollisuuksien ja avoimuusperiaatteen vaarantuminen – Taloudellisen tuen hakijan ja asiasta vastaavan virkamiehen salainen yhteistyö, jonka avulla hakija sai unionin taloudellista tukea, kuuluu väärinkäytöksen käsitteen soveltamisalaan

(Neuvoston asetuksen N:o 2988/95 1 artiklan 2 kohta ja 4 artiklan 1 kohta; neuvoston asetuksen N:o 1605/2002 109 artiklan 1 kohta)

3. Euroopan unionin omat varat – Unionin taloudellisten etujen suojaamista koskeva asetus – Väärinkäytöksiä koskevat seuraamusmenettelyt – Vanhentumisaika

(Neuvoston asetuksen N:o 2988/95 3 artiklan 1 kohdan 1 alakohta)

4. Euroopan unionin omat varat – Unionin taloudellisten etujen suojaamista koskeva asetus – Jatkuva tai toistuva väärinkäytös – Arviointiperusteet

(Neuvoston asetuksen N:o 2988/95 3 artiklan 1 kohdan 2 alakohta)

Tiivistelmä

1. Velvollisuus palauttaa väärinkäytöksellä perusteettomasti saatu etuus ei ole vastoin laillisuusperiaatetta. Tämä velvollisuus ei näet ole seuraamus vaan pelkkä seuraus sen toteamisesta, että etuuden saamiseksi yhteisön säännöstössä vaadittavat edellytykset on luotu keinotekoisesti, minkä johdosta saatu etuus on perusteeton ja sen palauttamisvelvollisuus on siten aiheellista. Toisin kuin hallinnolliset seuraamukset, jotka edellyttävät Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta annetulla asetuksella N:o 2988/95 säädetyn yleisen säännöstön ulkopuolella olevaa erityistä oikeusperustaa, kyseisen asetuksen 4 artiklan 1–3 kohdan säännösten, luettuna yhdessä saman asetuksen 1 artiklan 1 ja 2 kohdan kanssa, on katsottava muodostavan sekä asianmukaisen että riittävän oikeusperustan kaikille toimenpiteille, joiden tarkoituksena on väärinkäytöksen avulla perusteettomasti saadun etuuden takaisin periminen ja näin ollen kyseisen etuuden myöntämiseksi tehdyn päätöksen peruuttaminen.

Vaikka tätä varten ei olisi erityistä säännöstä, unionin oikeuden yleisistä periaatteista johtuu joka tapauksessa, että hallinnolla on lähtökohtaisesti valtuus peruuttaa taannehtivin vaikutuksin asianomaiselle myönteinen hallintopäätös, joka on tehty lainvastaisesti; asetuksen N:o 2988/95 4 artiklan 1 kohdalla ainoastaan pannaan täytäntöön näitä yleisiä periaatteita johdetun oikeuden tasolla.

(ks. 117 ja 118 kohta)

2. Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun asetuksen N:o 1605/2002 109 artiklan 1 kohdan mukaan avustusta myönnettäessä on sovellettava muun muassa avoimuuden ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteita, mikä edellyttää, että koska avustusten rahoittamiseksi on käytössä vain vähän määrärahoja, mahdollisia rahoitustuen saajia kohdellaan yhdenvertaisesti yhtäältä silloin, kun ehdotuspyynnössä annetaan olennaisia tietoja hanke-ehdotusten valintaperusteista, ja toisaalta hankkeiden vertailuanalyysissa, joka johtaa niiden valintaan ja avustuksen myöntämiseen.

Talousarvion alalla yhdenvertaisen kohtelun periaatteesta välittömästi seuraavan avoimuusvaatimuksen pääasiallisena tarkoituksena on taata, ettei budjettiviranomainen harjoita suosintaa tai käytä mielivaltaa. Se edellyttää, että kaikki rahoitustuen myöntämismenettelyn ehdot ja yksityiskohtaiset säännöt esitetään selvästi, täsmällisesti ja yksiselitteisesti muun muassa ehdotuspyynnössä. Kaikki ehdotuspyynnön ymmärtämisen kannalta olennaiset tiedot on siis annettava mahdollisimman nopeasti kaikkien sellaisten toimijoiden käyttöön, jotka saattavat olla kiinnostuneita osallistumaan avustusten myöntämismenettelyyn, siten, että yhtäältä kaikki kohtuullisen valistuneet ja tavanomaisen huolelliset hakijat voivat ymmärtää niiden tarkan merkityksen ja tulkita niitä samalla tavalla ja että toisaalta budjettiviranomainen kykenee tosiasiassa tarkistamaan, vastaavatko hanke-ehdotukset etukäteen ilmoitettuja valinta- ja myöntämisperusteita. Näin ollen yhtäläisten mahdollisuuksien ja avoimuuden periaatteen loukkaukset ovat rahoitustuen myöntämismenettelyn mitätöivä väärinkäytös.

Yhteisöjen yleisestä talousarviosta peräisin olevan rahoitustuen saaminen rahoitustuen hakijan ja ehdotuspyynnön laatimisesta sekä rahoitettavien hankkeiden arvioinnista ja valinnasta vastaavan virkamiehen tekemän sellaisen salaisen yhteistyön, joka on selvästi rahoitustukien myöntämiseen sovellettavien sitovien määräysten vastaista, täyttää Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta annetun asetuksen N:o 2988/95 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun väärinkäytöksen tunnusmerkit, eikä ole tarpeen arvioida, täyttääkö tällainen toiminta myös lahjuksen antamista tai ottamista koskevat perusteet tai jonkin muun rikosoikeudellisen tunnusmerkistön.

(ks. 122 ja 124–126 kohta)

3. Kun yhteisön lainsäätäjä antoi Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta annetun asetuksen N:o 2988/95 ja erityisesti sen 3 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan, sen tarkoituksena oli ottaa käyttöön tällä alalla sovellettava yleinen vanhentumista koskeva sääntö ja yhtäältä määritellä kyseisellä säännöllä kaikissa jäsenvaltioissa sovellettava vähimmäisvanhentumisaika ja toisaalta luopua mahdollisuudesta periä takaisin yhteisön talousarviosta perusteettomasti saatuja rahasummia sen jälkeen, kun neljä vuotta on kulunut siitä väärinkäytöksestä, joka on vaikuttanut riidanalaisiin maksuihin. Näin ollen kyseisen asetuksen voimaantulosta lukien jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat lähtökohtaisesti periä minkä hyvänsä yhteisön talousarviosta perusteettomasti saadun etuuden takaisin neljän vuoden aikana, niitä aloja lukuun ottamatta, joiden osalta yhteisön lainsäätäjä on säätänyt lyhyemmästä vanhentumisajasta. Kun on kyse etuuksista, jotka on saatu yhteisön talousarviosta perusteettomasti sellaisten väärinkäytösten vuoksi, jotka ovat tapahtuneet ennen asetuksen N:o 2988/95 voimaantuloa, on niin, että antaessaan kyseisen asetuksen 3 artiklan 1 kohdan ja ellei kyseisen artiklan 3 kohdasta muuta johdu, yhteisön lainsäätäjä on määritellyt yleisen vanhentumista koskevan säännön, jolla se on tarkoituksellisesti rajannut neljään vuoteen ajan, jonka kuluessa yhteisön talousarvion nimissä ja lukuun toimivien jäsenvaltioiden viranomaisten pitäisi tai olisi pitänyt periä takaisin mainitunlaiset perusteettomasti saadut etuudet.

Asetuksen N:o 2988/95 3 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan nojalla mitä tahansa toimijan perusteettomasti saamaa rahasummaa, joka on perustunut ennen kyseisen asetuksen voimaantuloa tapahtuneeseen väärinkäytökseen, on tämän vuoksi lähtökohtaisesti pidettävä vanhentuneena, ellei ole olemassa mitään sellaista vanhentumisajan keskeyttävää tointa, joka on tehty neljän vuoden kuluessa mainitunlaisen väärinkäytöksen tapahtumisesta ja jolla kyseisen asetuksen 3 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan mukaan tarkoitetaan sitä, että toimivaltainen viranomainen antaa asianomaiselle henkilölle tiedoksi sellaisen tutkimuksen tai menettelyn vireilletulon, joka liittyy kyseiseen väärinkäytökseen.

Näitä periaatteita sovelletaan soveltuvin osin silloin, kun komissio on toteuttanut asianomaisen toimenpiteen noudattaen asetuksen N:o 2988/95 4 artiklan 1–3 kohtaa, luettuna yhdessä 1 artiklan 1 ja 2 kohdan kanssa, koska mainittu asetus on yleinen säädös, joka koskee kaikkia jäsenvaltioiden ja yhteisön viranomaisia, joiden on noudatettava asianomaisen moitteettoman varainhoidon velvoitteita ja periaatetta, jonka mukaan niiden on valvottava, että yhteisöjen budjettivarat käytetään päätettyihin tarkoituksiin, kyseisen asetuksen johdanto-osan 3. ja 13. perustelukappaleessa.

(ks. 148–150 kohta)

4. Väärinkäytös on Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta annetun asetuksen N:o 2988/95 3 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetulla tavalla jatkuva tai toistuva, kun sen tekee toimija, joka saa taloudellisia etuuksia joukosta samankaltaisia liiketoimia, joilla rikotaan samaa yhteisön säännöstä tai määräystä.

(ks. 153 kohta)