ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta annetun asetuksen N:o 2868/95 19 säännön 2 kohdan d alakohdalla (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 täydentämisestä ja asetusten N:o 2868/95 ja N:o 216/96 kumoamisesta annetun delegoidun asetuksen 2017/1430 7 artiklan 2 kohdan d alakohta) asetetaan väitteen esittäjälle velvollisuus toimittaa Euroopan unionin teollisoikeuksien virastolle paitsi todisteet, jotka osoittavat, että tämän sovellettaviksi vaatimien kansallisten säännösten mukaan edellytykset sille, että tämä voi vastustaa EU-tavaramerkin rekisteröintiä aikaisemman kansallisen oikeuden perusteella, täyttyvät, myös todisteet kyseisten säännösten sisällöstä.

Asetuksen N:o 2868/95 50 säännön 1 kohdan kolmannen alakohdan mukaan on niin, että kun valitus kohdistuu väiteosaston tekemään päätökseen, valituslautakunta rajaa valituksen tutkimisen niihin tosiseikkoihin ja todisteisiin, jotka on esitetty väiteosaston asettamassa määräajassa, ellei valituslautakunta katso, että olisi otettava huomioon ”uusia” tai ”täydentäviä” tosiseikkoja ja todisteita Euroopan unionin tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohdan (josta on tullut Euroopan unionin tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 2017/1001 95 artiklan 2 kohta) mukaisesti. Asetuksen N:o 2868/95 50 sääntöä ei kuitenkaan voida tulkita siten, että siinä laajennetaan valituslautakuntien harkintavaltaa uusien todisteiden osalta.

Jos kantaja ei ollut esittänyt väiteosastossa vähäisintäkään todistetta kyseessä olevan kansallisen oikeuden sisällöstä asetetussa määräajassa eikä se ollut myöskään esittänyt sen kannan perusteeksi legitiimiä syytä ja jos ainoa seikka, jonka kantaja on esittänyt osoittaakseen aikaisemman rekisteröimättömän tavaramerkin olemassaolosta, pätevyydestä ja suojan laajuudesta, ei anna mitään tietoa esiin tuodun aikaisemman tavaramerkin käytöstä eikä myöskään sisällä tietoja kansallisen lainsäädännön mukaisista vaatimuksista, kantajan ensimmäisen kerran valituslautakunnassa esittämät viittaukset kansallisen lainsäädännön säännöksiin eivät ole väiteosastossa jo esitettyihin todisteisiin nähden ”uusia” tai ”täydentäviä”. Näin ollen valituslautakunnalla ei ole harkintavaltaa hyväksyä ensimmäisen kerran sille esitetyt todisteet, koska ne oli esitetty myöhässä.

(ks. 42, 49, 51–55, 60 ja 61 kohta)
2.

EU-tavaramerkki–EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen–Suhteelliset hylkäysperusteet–Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten–Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä–Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 35 ja 36 kohta)
2.

EU-tavaramerkki-EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen-Suhteelliset hylkäysperusteet-Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten-Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä-Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 35 ja 36 kohta)
5.

EU-tavaramerkki-EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen-Ehdottomat hylkäysperusteet-Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia-Useista osatekijöistä muodostuva tavaramerkki-Toimivaltaisen viranomaisen mahdollisuus tarkastella kutakin tavaramerkin muodostavaa osatekijää-Tarve ottaa huomioon kokonaisvaikutelma, joka kohdeyleisöllä on kyseisestä yhdistelmästä (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 35 kohta)
1.

EU-tavaramerkki-EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen-Suhteelliset hylkäysperusteet-Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten-Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä-Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 16 ja 75 kohta)
1.

EU-tavaramerkki-EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen-Suhteelliset hylkäysperusteet-Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten-Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä-Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 19, 40 ja 44 kohta)
1.

EU-tavaramerkki-EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen-Suhteelliset hylkäysperusteet-Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten-Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä-Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 18–20 ja 60 kohta)
66

Riidanalaisen päätöksen päätösosan sanamuoto on seuraava: ”1 artikla Ennakkohinnoittelusopimus, jonka [Alankomaiden kuningaskunta] ja [SMBV] tekivät 28 päivänä huhtikuuta 2008 ja jonka perusteella viimeksi mainittu voi määrittää yhteisöveron määränsä Alankomaissa vuosittain kymmenen vuoden ajan, on [SEUT] 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, joka ei sovellu sisämarkkinoille ja jonka [Alankomaiden kuningaskunta] on myöntänyt [SEUT] 108 artiklan 3 [kohdan] vastaisesti. 2 artikla 1. Alankomaiden [kuningaskunnan] on perittävä 1 artiklassa tarkoitettu sääntöjenvastainen ja sisämarkkinoille soveltumaton tuki takaisin [SMBV:ltä]. 2. Mahdolliset summat, joita ei saada perittyä takaisin [SMBV:ltä] 1 kohdassa tarkoitetussa takaisinperinnässä, on perittävä Starbucks [Corp:ltä]. 3. Takaisinperittävistä summista on maksettava korkoa siitä päivästä alkaen, jona ne asetettiin tuensaajan käyttöön, niiden tosiasialliseen takaisinmaksuun asti. 4. Korolle lasketaan korkoa asetuksen (EY) N:o 794/2004 V luvun säännösten mukaisesti. 3 artikla 1. Edellä 1 artiklassa tarkoitettu tuki on perittävä takaisin viipymättä ja tehokkaasti. 2. Alankomaiden [kuningaskunnan] on varmistettava, että tämä päätös pannaan täytäntöön neljän kuukauden kuluessa sen tiedoksiantamisesta. 4 artikla 1. Alankomaiden [kuningaskunnan] on toimitettava kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta tiedot menetelmästä, jota tuen tarkan määrän laskemisessa on käytetty. 2. Alankomaiden [kuningaskunnan] on ilmoitettava komissiolle tämän päätöksen täytäntöön panemiseksi toteutettavien kansallisten toimenpiteiden edistymisestä siihen saakka, kunnes 1 artiklassa tarkoitettu tuki on peritty takaisin. Sen on komission pyynnöstä toimitettava välittömästi tiedot toimenpiteistä, jotka se on jo toteuttanut ja jotka se aikoo toteuttaa tämän päätöksen noudattamiseksi. – –”
170

Tämä väite on perusteeton. On huomattava, että Euroopan ilmailustrategiaa koskevassa valmisteluasiakirjassa esitellään lentoliikenteen suuria suuntauksia, eikä siinä käsitellä tarkemmin sen enempää Frankfurt-Hahnin ja Frankfurt am Mainin lentoasemien tilannetta kuin kantajan ja Ryanairin välistä suhdettakaan. Näin ollen siitä seikasta, että tämän asiakirjan mukaan vuonna 2015 halpalentoyhtiöiden osuus istuinkapasiteetista oli 48 prosenttia kun taas perinteisten lentoyhtiöiden osuus istuinkapasiteetista putosi 38 prosenttiin, ei voida tehdä mitään päätelmiä kantajan ja Ryanairin kilpailuasemista ja vielä vähemmän todeta, että Ryanairin ja Frankfurt-Hahnin hyväksi toteutetut toimenpiteet olisivat vaikuttaneet huomattavasti tähän kehitykseen. Lisäksi, toisin kuin kantaja väittää, valmisteluasiakirjan kaavio 5 osoittaa, että nämä prosenttiosuudet selittyvät sillä, että halpalentoyhtiöt ovat pystyneet hankkimaan uusia asiakkaita sen jälkeen, kun lentoliikennemarkkinat vapautuivat 1990-luvulla, kun taas kantajan kaltaisten perinteisten lentoyhtiöiden markkina-asema on pysynyt vakaana ilman merkittäviä menetyksiä. Mikään kyseisessä asiakirjassa ei kuitenkaan osoita, että perinteiset lentoyhtiöt olisivat voineet saada suuremman osuuden uusista asiakkaista, jos halpalentoyhtiöt eivät olisi saaneet mahdollisia valtiontukia, eikä etenkään, että näin olisi voinut käydä kantajalle, jos Ryanairin ja Frankfurt-Hahnin hyväksi ei olisi toteutettu toimenpiteitä.
206

Siltä osin kuin on kyse Yhdysvaltojen toimenpiteiden aiheuttamasta väitetystä aineettomasta vahingosta, josta unioni on kantajan mukaan vastuussa sillä perusteella, että mainitut toimenpiteet toteutettiin riidanalaisten säädösten perusteella, on todettava, ettei tällainen väite voi menestyä. On nimittäin todettava, että Yhdysvaltojen toimenpiteissä, sellaisina kuin ne on esitetty vastauskirjelmän liitteessä, ei viitata millään tavoin riidanalaisiin säädöksiin eikä myöskään mihinkään muihin sellaisiin toimiin, joita unioni olisi toteuttanut kantajaa vastaan. Näin ollen kullakin unionin toteuttamalla ja Yhdysvalloissa toteutetulla rajoittavalla toimenpiteellä on itsenäisiä vaikutuksia. Vaikka Yhdysvaltojen toimenpiteet olisivat siis voineet aiheuttaa kantajalle vahinkoa, kun otetaan huomioon kyseisten toimenpiteiden itsenäisyys suhteessa riidanalaisiin säädöksiin, unionin ei voida katsoa olevan vastuussa mahdollisesta aineettomasta vahingosta, joka niistä on voinut aiheutua kantajalle. Juuri Yhdysvaltojen toimenpiteiden itsenäisyys huomioon ottaen neuvosto katsoo kuitenkin virheellisesti, että kantajalle aiheutuneen aineettoman vahingon määrän arvioinnissa on otettava huomioon se, että kantajaan sovelletaan edelleen Yhdysvaltojen toimenpiteitä riidanalaisten säädösten kumoamisen jälkeen.
127

Ilman, että on tarpeen vastata komission esittämään kysymykseen siitä, voiko jäsenvaltio soveltaa perusoikeuskirjan määräyksiä, on aluksi muistutettava yhtäältä, että toimielinten velvollisuus perustella antamansa säädökset vahvistetaan EUT-sopimuksessa, ja toisaalta, että puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen kaikissa sellaisissa menettelyissä, jotka on saatettu vireille tiettyä henkilöä vastaan ja joiden päätteeksi voidaan tehdä tälle henkilölle vastainen päätös, on yhteisön oikeuden perusperiaate, jota on noudatettava myös nimenomaisen sääntelyn puuttuessa. Jäsenvaltioiden puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen on taattava myös valtiontukien valvontaan liittyvissä menettelyissä (ks. vastaavasti tuomio 11.11.1987, Ranska v. komissio, 259/85, EU:C:1987:478, 12 kohta ja tuomio 14.2.1990, Ranska v. komissio, C-301/87, EU:C:1990:67, 29–31 kohta).
109

Asiakirjojen tutustumista koskevasta perusoikeudesta on riittävää todeta – kuten edellä 57 ja 58 kohdassa on esitetty –, että tähän oikeuteen sovelletaan tiettyihin yleiseen tai yksityiseen etuun liittyviin syihin perustuvia rajoituksia, kuten erityisesti asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklassa säädetystä poikkeusjärjestelmästä ilmenee. Kuten edellä olevasta 90 kohdasta käy ilmi, käsiteltävässä tapauksessa on niin, että tutustuttavaksi pyydettyä asiakirjaa koskivat tietyt yleiseen etuun liittyviin syihin perustuvat rajoitukset ja se kuului erityisesti asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa säädettyyn poikkeukseen perustuvan yleisen luottamuksellisuusolettaman alaan.
95

Tästä huolimatta on niin, että koska komissio on rikkonut asetuksen N:o 1083/2006 41 artiklan 2 kohtaa ratkaisemalla asian kolmen kuukauden määräajan jälkeen, on muistutettava siitä, että vahvistamista koskevan pyynnön ratkaisemiselle asetuksen N:o 1083/2006 41 artiklan 2 kohdassa säädetyn määräajan noudattamatta jättämisestä aiheutuneen mahdollisen vahingon korvaamista voidaan vaatia unionin yleisessä tuomioistuimessa nostettavalla vahingonkorvauskanteella (ks. analogisesti tuomio 19.1.2010, Co-Frutta v. komissio, T-355/04 ja T-446/04, EU:T:2010:15, 60 ja 71 kohta) siltä osin kuin kaikki edellytykset, joista SEUT 340 artiklan toisen kohdan mukaan riippuvat sopimussuhteen ulkopuolisen unionin vastuun syntyminen ja aiheutuneen vahingon korvaamista koskevan oikeuden toteuttaminen, täyttyvät (ks. vastaavasti tuomio 9.9.2008, FIAMM ym. v. neuvosto ja komissio, C‑120/06 P ja C‑121/06 P, EU:C:2008:476, 106 kohta).
265

Tältä osin on huomautettava, että vaikka syyttömyysolettaman periaate on kirjattu perusoikeuskirjan 48 artiklaan, jolla on SEU 6 artiklan mukaisesti sama arvo kuin perussopimuksilla, sovintomenettely perustuu yksinomaan komission asetuksen N:o 1/2003 33 artiklan nojalla antamaan asetukseen eli asetukseen N:o 622/2008 ja on sekä komission että kyseessä olevien yritysten osalta vapaaehtoinen.
103

Ensimmäinen kanneperuste on näin ollen hylättävä ja sen seurauksena kanne on hylättävä ilman, että on tarpeen tutkia toisen kanneperusteen perusteltavuutta, jolla ei ole vaikutusta riidanalaisen päätöksen laillisuuteen.
23

Tältä osin on yhtäältä muistutettava, että kilpailuilmoituksen keskeinen tehtävä on antaa asianomaisille mahdollisimman tarkat tiedot kyseessä olevassa virassa työskentelemisen edellytyksistä, jotta he voivat muun muassa arvioida, onko heidän aiheellista toimittaa hakemus. Nimittävällä viranomaisella on laaja harkintavalta määriteltäessä, mitä pätevyyttä koskevia kriteerejä avoimet toimet edellyttävät, ja määriteltäessä näiden kriteerien mukaan ja yksikön edun mukaisesti, mitkä ovat kilpailun järjestämisen edellytykset ja sitä koskevat yksityiskohtaiset säännöt (ks. tuomio 31.1.2006, Giulietti v. komissio, T‑293/03, EU:T:2006:37, 63 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
18

Edellä 16 ja 17 kohdassa mainituista säännöksistä ilmenee, että asianomaisella hankintaviranomaisella on neuvottelumenettelyssä, joka toteutetaan julkaisematta etukäteen hankintailmoitusta, laaja harkintavalta, kun on kyse seikoista, jotka on huomioitava, kun päätetään siitä, tehdäänkö kyseessä oleva kiinteistöhankintasopimus vai ei, sekä valittaessa hyväksyttävää tarjoajaa tai tarjoajia, koska tällaista hankintaa ei nimittäin välttämättä tarvitse toteuttaa laajimmalla mahdollisella kilpailulla asiasta kiinnostuneiden välillä (ks. vastaavasti tuomio 8.5.2007, Citymo v. komissio, T‑271/04, EU:T:2007:128, 111 kohta). Näin on sitäkin suuremmalla syyllä vaiheessa, jossa kartoitetaan paikallisia markkinoita ja joka edeltää varsinaista hankintasopimuksen neuvotteluvaihetta. Kyseisessä vaiheessa hankintaviranomainen pyrkii lähinnä paremmin valmistelemaan asianomaista hankintasopimusta koskevia mahdollisia neuvotteluja edellä 16 kohdassa mieleen palautettuja periaatteita ja erityisesti avoimuuden, yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatetta noudattaen. Hankintaviranomaiselle on lisäksi tunnustettu tämä erittäin laaja harkintavalta – valintaperusteiden valinnassa ja arvioinnissa mukaan lukien –, kun tämä on ne ennalta määritellyt hankinta-asiakirjoissa, jotka koskevat asianomaista neuvottelumenettelyä (ks. vastaavasti tuomio 6.5.2013, Kieffer Omnitec v. komissio, T‑288/11, ei julkaistu, EU:T:2013:228, 47 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
34

Toiseksi on myös riidatonta, kuten valituslautakunta on riidanalaisen päätöksen 36 kohdassa, luettuna yhdessä mainitun päätöksen 12 kohdan kanssa, todennut, että kantajan markkinoimien energiajuomien pakkauksissa on muun muassa merkki Tiger, mutta myös toistuvasti väliintulijan kuva. Tästä on todettava, että seuraavia kuvia on käytetty vuosina 2004, 2006 ja 2007 kantajan markkinoimien energiajuomien pakkauksissa:
78

Ensimmäinen näistä asiakirjoista (MD 176/14 RELEX) on päivätty 3.2.2012, ja sen otsikkona on ”Iran to have greater achievements in space industry – defence minister” (Puolustusministeri: Iran tulee tekemään suurempia saavutuksia avaruusteollisuudessa), ja siinä mainitaan Iranin puolustusministerin ilmoitus siitä, että AIO on laukaissut kantajan opiskelijoiden High Council of Spacen erään jäsenen ohjauksessa suunnitteleman ja rakentaman satelliitin. Edellä mainitussa asiakirjassa toistetun AIO:n johtajan ilmoituksen mukaan kyse on kaukokäytettävästä koesatelliitista, joka kuvaa Maata erittäin täsmällisesti. Tätä mikrosatelliittia voidaan käyttää eri tarkoituksiin eri aloilla, kuten meteorologiassa, luonnonkatastrofien hallinnassa ja ilman lämpötilan ja kosteuden mittauksessa.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 15.9.2021 – ADR Center vastaan komissio

(asia T-364/15)

(Rahoitustuki – Yleinen ohjelma ”Perusoikeudet ja oikeus” ajanjaksolle 2007-2013 – Erityinen ohjelma “Siviilioikeus” – Kumoamiskanne – Täytäntöönpanoperusteen muodostava päätös – Tukisopimukset – Maksetun rahoitustuen osan periminen takaisin – Vahvistuskanne – Välityslauseke – Ylivoimainen este – Tukikelpoiset kustannukset – Oikeasuhteisuus – Perusteluvelvollisuus)

1. Kumoamiskanne – Unionin tuomioistuinten toimivalta – Ulottuvuus – Tuomioistuinvalvonta, joka kohdistuu komission päätökseen, joka muodostaa saatavan täytäntöönpanoperusteen – Toimivalta tutkia sekä perusteet, joilla riitautetaan tällaisen päätöksen lainmukaisuus, että perusteet, jotka koskevat päätöksen tekemisen taustalla olevaa sopimusvelvoitteiden rikkomista – Tehokasta oikeussuojaa koskevan oikeuden kunnioittaminen (SEUT 263 ja SEUT 272 artikla; Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 966/2012 79 artiklan 2 kohta) (ks. 61 ja 106 kohta)

2. Euroopan unionin talousarvio – Unionin taloudellinen tuki – Tuensaajan velvollisuus noudattaa tuen myöntämisedellytyksiä – Rahoitus kattaa ainoastaan tosiasiallisesti syntyneet menot – Ilmoitettujen kulujen tosiasiallisuuden osoittaminen – Ei ole – Kulut, jotka eivät ole tukikelpoisia (SEUT 317 artikla) (ks. 71–73 ja 75 kohta)

3. Euroopan unionin talousarvio – Unionin taloudellinen tuki – Tuensaajan velvollisuus noudattaa tuen myöntämisedellytyksiä – Rahoitus kattaa ainoastaan tosiasiallisesti syntyneet menot – Ilmoitettujen kulujen tosiasiallisuuden osoittaminen – Todistustaakan jako (SEUT 317 artikla) (ks. 74 ja 82 kohta)

4. Kumoamiskanne – Kanneperusteet – Harkintavallan väärinkäyttö – Käsite (SEUT 263 artikla) (ks. 119 kohta)

5. Euroopan unionin oikeus – Periaatteet – Oikeasuhteisuus – Arviointiperusteet (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus N:o 966/2012) (ks. 119 kohta)

6. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Perustelut – Perusteluvelvollisuus – Laajuus (SEUT 296 artikla) (ks. 123 ja 124 kohta)

Aihe

Yhtäältä SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota komission 4.5.2015 antama päätös C(2015) 3117 lopullinen, joka koskee sellaisen rahoitustuen osittaista takaisinperimistä, joka kantajalle on maksettu kahden sellaisen tukisopimuksen perusteella, jotka on tehty erityisen ohjelman ”Siviilioikeus” yhteydessä, ja toisaalta vaatimus siitä, että kustannukset, jotka komissio on kyseisessä päätöksessä todennut tukikelvottomiksi, todetaan tukikelpoisiksi

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Unionin tuomioistuinten toimivalta – Vahingonkorvauskanne sellaisen vahingon korvaamiseksi, jonka väitetään aiheutuneen siitä, että kantajan nimi on virheellisesti merkitty rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevien henkilöiden luetteloon – Toimivallan ulkopuolelle jääminen – Vahingonkorvauskanne sellaisen vahingon korvaamiseksi, jonka väitetään aiheutuneen siitä, että kantajaan on kohdistettu rajoittavia toimenpiteitä – Toimivaltaan kuuluminen

(SEU 24 artiklan 1 kohdan toinen alakohta ja SEU 40 artikla; SEUT 215 artikla; SEUT 263 artiklan neljäs kohta ja SEUT 275 artikla; neuvoston päätökset 2010/644/YUTP ja 2011/783/YUTP; neuvoston asetukset N:o 961/2010, N:o 1245/2011 ja N:o 267/2012)
Peruutettaessa päätös, jolla tuki katsotaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi, lainvastaisen toimen korvaamiseen tähtäävää menettelyä voidaan jatkaa juuri siitä ajankohdasta, jolloin lainvastaisuus tapahtui, eikä komissio ole velvollinen aloittamaan uudelleen menettelyä tätä nimenomaista ajankohtaa aikaisemmasta vaiheesta. Tätä sovelletaan myös, kun lainvastaisen toimen peruuttaa ja korvaa sen tekijä, jos tuomioistuimet eivät kumoa asianomaista toimea.

Se, ettei komissio ole velvollinen aloittamaan uudelleen menettelyä sitä nimenomaista ajankohtaa, jolloin lainvastaisuus tapahtui, aikaisemmasta vaiheesta, ei kuitenkaan merkitse sitä, ettei sen tulisi periaatteessa pyytää asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa ennen uuden päätöksen antamista.

SEUT 108 artiklan 2 kohdasta ja EY 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen N:o 659/1999 1 artiklan h alakohdasta ilmenee, että tutkintavaiheessa komission on annettava niille, joita asia koskee – mukaan luettuna kyseessä oleva yritys tai kyseessä olevat yritykset ja tuen myöntänyt alueyhteisö – mahdollisuus esittää huomautuksensa. Tämä sääntö on luonteeltaan olennainen muotoseikka. Sen on mahdollistettava se, että ne, joita asia koskee, voivat osallistua menettelyyn siinä määrin kuin yksittäistapaukseen liittyvissä olosuhteissa on tarkoituksenmukaista. Tässä yhteydessä on muun muassa jo katsottu, että komission on tarvittaessa pyydettävä huomautuksia niiltä, joita asia koskee, kun oikeudellinen järjestelmä muuttuu ennen kuin komissio tekee ratkaisunsa uusien sääntöjen perusteella, paitsi jos kyseinen uusi oikeudellinen järjestelmä ei sisällä olennaisia muutoksia aiemmin voimassa olleeseen järjestelmään nähden.

On lisäksi niin, että vaikka menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä voidaan rajoittua esittämään asiaan liittyvät oikeudelliset seikat ja tosiseikat lyhyesti, komission alustava arvio kyseisen valtion toimenpiteen tukiluonteesta ja syyt, joiden johdosta on syytä epäillä toimenpiteen soveltuvuutta sisämarkkinoille, asianomaisten osapuolten on sen perusteella kyettävä osallistumaan tehokkaasti muodolliseen tutkintamenettelyyn, jonka aikana niillä on mahdollisuus esittää perustelunsa. On erityisesti välttämätöntä, että komissio määrittää riittävästi tutkintansa puitteet, jotta niiden, joita asia koskee, oikeutta esittää huomautuksiaan ei tehtäisi tyhjäksi.

Asianomaisten oikeuden esittää huomautuksena loukkaaminen merkitsee toimen, jota virhe rasittaa, kumoamista ilman, että olisi tarpeen osoittaa, että sillä on vaikutus tällaiseen rikkomiseen vetoavaan osapuoleen, tai että hallinnollinen menettely olisi voinut johtaa erilaiseen tulokseen.

(ks. 62, 63, 65, 66 ja 81 kohta)