34

Näissä olosuhteissa Monomeles Protodikeio Lasithiou päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset: ”1) Heikentäisikö – – puitesopimuksen tavoitetta ja tehokasta vaikutusta sellaisten kansallisen oikeuden säännösten, jotka on annettu puitesopimuksen saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä, sellainen tulkinta, joka sulkisi pois puitesopimuksen 1 lausekkeen ja 5 lausekkeen 2 kohdan määritelmästä 'perättäiset' määräaikaiset työsopimukset alueellisten julkisyhteisöjen palveluksessa olevien siivousalan työntekijöiden määräaikaisten työsopimusten automaattisen pidentämisen asianomaisen kansallisen oikeuden nimenomaisen säännöksen, kuten lain 4099/2012 167 §:n, mukaisesti sillä perusteella, että kyseessä on jo olemassa olevan työsopimuksen pidentäminen eikä uuden määräaikaisen työsopimuksen kirjallinen tekeminen? 2) Sisältyykö tilanteessa, jossa alueellisten julkisyhteisöjen palveluksessa olevien siivousalan työntekijöiden työhön ottamista koskeva menettely on lailla säädetty ja pantu täytäntöön vastoin sitä, mitä esimerkiksi sellaiset perättäisten määräaikaisten työsopimusten käyttämisestä aiheutuvien väärinkäytösten ehkäisemistä koskevat toimenpiteet edellyttävät, joista säädetään kansallisen lainsäädännön yhdenmukaistamista puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohdan kanssa koskevassa toimenpiteessä, velvoitteeseen, jonka mukaan kansallisen tuomioistuimen antaman kansallisen oikeuden tulkinnan on oltava unionin oikeuden mukainen, myös kansallisen oikeuden sellaisen säännöksen – kuten lain 2112/1920 8 §:n 3 momentin – soveltaminen, joka on aikaisempi mutta edelleen voimassa, puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohdassa tarkoitettuna vastaavana oikeudellisena toimenpiteenä, jonka perusteella sellaiset perättäiset määräaikaiset työsopimukset, joita on käytetty alueellisten julkisyhteisöjen siivousalaa koskeviin pysyviin ja jatkuviin tarpeisiin vastaamiseen, olisi mahdollista luokitella oikeudellisesti oikein toistaiseksi voimassa oleviksi? 3) Mikäli vastaus edellä esitettyyn kysymykseen on myöntävä, voisiko velvoitteelle, jonka perusteella kansallisen tuomioistuimen antaman kansallisen oikeuden tulkinnan on oltava unionin oikeuden mukainen, muodostua kohtuuton rajoitus perustuslakiin sisältyvistä säännöksistä, kuten Kreikan perustuslain 103 §:n 7 ja 8 momentista, sellaisina kuin ne ovat tarkistettuina vuonna 2001, kun säännöksissä yksiselitteisesti kielletään sellaisten julkisen sektorin määräaikaisten työsopimusten muuttaminen, jotka on tehty edellä mainittujen säännösten astuttua voimaan, toistaiseksi voimassaoleviksi sopimuksiksi, minkä johdosta kansallisen oikeuden sellaista säännöstä – kuten lain 2112/1920 8 §:n 3 momenttia –, joka on aikaisempi mutta edelleen voimassa, on mahdotonta soveltaa puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohdassa tarkoitettuna kansallisen oikeuden vastaavana oikeudellisena toimenpiteenä, ja kun tästä johtuen estyy mahdollisuus sellaisten perättäisten määräaikaisten työsopimusten, joita on käytetty alueellisten julkisyhteisöjen siivousalaa koskeviin pysyviin ja jatkuviin tarpeisiin vastaamiseen, tunnustamiseen tuomioistuinmenettelyssä oikean oikeudellisen luokittelun mukaisesti toistaiseksi voimassaoleviksi jopa silloin, kun sopimuksilla vastataan pysyviin ja jatkuviin tarpeisiin?”