ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 141/37

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 30.4.2009 — Nintendo ja Nintendo of Europe v. komissio

(Asia T-13/03) (1)

(Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Videopelikonsolien ja Nintendo-pelikonsoleihin sopivien pelikasettien markkinat - Päätös, jossa todetaan, että EY 81 artiklaa on rikottu - Rinnakkaisviennin rajoittaminen - Sakot - Varoittava vaikutus - Rikkomisen kesto - Raskauttavat olosuhteet - Johtajan tai yllyttäjän rooli - Lieventävät olosuhteet - Yhteistyö hallinnollisessa menettelyssä)

2009/C 141/75

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Nintendo Co., Ltd (Kioto, Japani) ja Nintendo of Europe GmbH (Grossostheim, Saksa) (edustajat: I. Forrester, QC, solicitor J. Pheasant, solicitor M. Powell, solicitor C. Kennedy-Loest ja barrister J. Killick)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: aluksi O. Beynet ja A. Whelan, sittemmin X. Lewis ja O. Beynet)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne, jossa vaaditaan [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asiat COMP/35.587 PO Videopelit, COMP/35.706 PO Nintendon jakelu ja COMP/36.321 Omega — Nintendo) 30.10.2002 tehdyn komission päätöksen 2003/675/EY (EUVL 2003, L 255, s. 33) 3 artiklan ensimmäisessä luetelmakohdassa kantajille määrätyn sakon peruuttamista tai sen määrän alentamista

Tuomiolauselma

1) Nintendo Co. Ltd:lle ja Nintendo of Europe GmbH:lle määrätyn sakon määräksi vahvistetaan 119,2425 miljoonaa euroa.

2) Kanne hylätään muilta osin.

3) Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

(1) EUVL C 70, 22.3.2003.
1)

Lior GEIE velvoitetaan maksamaan komissiolle — Biogaz-sopimuksen, Biomasse-sopimuksen ja Maxibrochure bioclimatique -sopimuksen osalta 6 156,75 euroa lisättynä 28.2.2003 lukien Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioihinsa soveltaman korkokannan, joka oli voimassa vuoden 2002 helmikuussa, mukaisella euromääräisellä korolla korotettuna yhdellä ja puolella prosenttiyksiköllä 31.12.2002 saakka ja kolmella ja puolella prosenttiyksiköllä 1.1.2003 lukien siihen saakka, kunnes maksu on suorittu kokonaisuudessaan; — Biomasse-sopimuksen osalta 16 325,11 euroa lisättynä 30.6.2002 lukien Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioihinsa soveltaman korkokannan, joka oli voimassa vuoden 2002 kesäkuussa, mukaisella euromääräisellä korolla korotettuna yhdellä ja puolella prosenttiyksiköllä 31.12.2002 saakka ja kolmella ja puolella prosenttiyksiköllä 1.1.2003 lukien siihen saakka, kunnes maksu on suorittu kokonaisuudessaan; — Wind Energy -sopimuksen osalta 3 980 euroa lisättynä 15.1.2002 lukien Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioihinsa soveltaman korkokannan, joka oli voimassa vuoden 2002 tammikuussa, mukaisella euromääräisellä korolla korotettuna yhdellä ja puolella prosenttiyksiköllä 31.12.2002 saakka ja kolmella ja puolella prosenttiyksiköllä 1.1.2003 lukien siihen saakka, kunnes maksu on suorittu kokonaisuudessaan; — Transport-sopimuksen osalta 36 000 euroa lisättynä 31.8.2001 lukien Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioihinsa soveltaman korkokannan, joka oli voimassa vuoden 2001 elokuussa, mukaisella euromääräisellä korolla korotettuna yhdellä ja puolella prosenttiyksiköllä 31.12.2002 saakka ja kolmella ja puolella prosenttiyksiköllä 1.1.2003 lukien siihen saakka, kunnes maksu on suorittu kokonaisuudessaan; — Photovoltaïque-sopimuksen osalta 36 000 euroa lisättynä 31.8.2001 lukien Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioihinsa soveltaman korkokannan, joka oli voimassa vuoden 2001 elokuussa, mukaisella euromääräisellä korolla korotettuna yhdellä ja puolella prosenttiyksiköllä 31.12.2002 saakka ja kolmella ja puolella prosenttiyksiköllä 1.1.2003 lukien siihen saakka, kunnes maksu on suorittu kokonaisuudessaan.
4.

Neljäs kanneperuste, joka perustuu jäsenten asemaa koskevien soveltamisohjeiden 75 artiklan ja kuluja korvauksia koskevin sääntöjen liitteiden I, II ja III virheelliseen tulkintaan. Jäsenten asemaa koskevien sääntöjen 28 artiklaa on rikottu ja kantajan oikeutta eläkkeeseen loukattu. — Kantaja väittää, että riidanalainen päätös on lainvastainen siltä osin kuin Euroopan parlamentti tulkitsi ja sovelsi virheellisesti jäsenten asemaa koskevien soveltamisohjeiden 75 artiklaa ja kuluja ja korvauksia koskevien sääntöjen liitteessä III olevaa 2 artiklan 1 kohtaa. Kantaja katsoo, että näitä säännöksiä on tulkittava siten, että jäsenten asemaa koskevien soveltamisohjeiden 75 artiklassa oleva viittaus kuluja ja korvauksia koskevien sääntöjen liitteisiin I, II ja III sekä etenkin sen III liitteessä olevaan 2 artiklan 1 kohtaan on ymmärrettävä siten, että se koskee korvauksia, joita sovellettiin mainitun liitteen III ollessa voimassa. Näiden säännösten tulkitsemisesta ja soveltamisesta parlamentin tekemällä tavalla seuraa päinvastoin se, että kantajan eläkettä voidaan muuttaa lukemattomia kertoja, millä räikeästi rikotaan jäsenten asemaa koskevien sääntöjen 28 artiklaa ja loukataan luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteita. — Viimein on niin, että vaikka Euroopan parlamentin tulkinta hyväksyttäisiin, kuluja ja korvauksia koskevien sääntöjen liitteessä III olevalle 2 artiklalle on olemassa rajansa unionin oikeudessa ja se koskee joka tapauksessa vain eläkkeiden määrää ja niiden maksamisen yksityiskohtaisia sääntöjä eikä sillä voida vaikuttaa itse eläkeoikeuteen. Käsiteltävässä asiassa kantajaan sovelletulla toimenpiteellä on Euroopan parlamentin päätöksen 150/2022 automaattisen soveltamisen johdosta muutettu kantajan eläkeoikeutta vaikuttamalla tämän oikeuden muodostaviin seikkoihin, ja se on myös ilmeisessä ristiriidassa unionin oikeuden kanssa.
—

kumoamaan päätöksen pysyttää kantajan nimi niitä henkilöitä ja yhteisöjä koskevassa luettelossa, joihin sovelletaan rajoittavia toimenpiteitä neuvoston päätöksen 2014/145/YUTP (3) mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston päätöksellä (YUTP) 2022/1530, ja neuvoston asetuksen (EU) No 269/2014 (4), sellaisena kuin se on pantu täytäntöön Ukrainan alueellista koskemattomuutta, suvereniteettia ja itsenäisyyttä heikentävien tai uhkaavien toimien johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 269/2014 täytäntöönpanosta annetulla neuvoston täytäntöönpanoasetuksella (EU) No 2022/1529, joka hyväksyttiin Euroopan unionin neuvoston 15.9.2022 päivätyllä kirjeellä, siltä osin kuin näissä toimenpiteissä mainitaan kantajan nimi niitä henkilöitä ja yhteisöjä koskevassa luettelossa, joihin rajoittavia toimenpiteitä sovelletaan,
1.

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että täytäntöönpanoasetus 2022/1614 on siltä osin kuin siinä vahvistetaan alueet, joilla tiedetään esiintyvän tai todennäköisesti esiintyy haavoittuvia meriekosysteemejä, perusasetuksen ja suhteellisuusperiaatteen vastainen — Kantaja huomauttaa tältä osin, että 1) syvänmeren seisovia kalastusverkkoja koskevan vaikutustenarvioinnin tekemättä jättäminen on vastoin perusasetusta ja suhteellisuusperiaatetta 2) sellaisten alueiden määritteleminen, joilla tiedetään esiintyvän tai todennäköisesti esiintyy haavoittuvia meriekosysteemejä, on vastoin perusasetusta ja suhteellisuusperiaatetta.
—

kumoaa (i) Euroopan investointipankin (jäljempänä EIP) päätöksen, jolle on annettu tietty päiväys, jonka otsikkona on ”Non conversion of fixed-term contract” (Määräaikaisen sopimuksen muuntamatta jättäminen) ja jossa hylätään kantajan puolesta esitetyt argumentit hänen työsopimuksensa muuntamiseksi; (ii) EIP:n päätöksen, jossa kantajalle ilmoitetaan, että hänen työnsä Euroopan investointipankissa päättyy siinä eriteltynä päivänä, ja (iii) EIP:n päätöksen, joka on annettu tiettynä päivänä ja jossa hylätään kantajan oikaisuvaatimus, jolla riitautetaan (1o) päätös siitä, ettei kantajan työsopimusta muunneta määräaikaisesta sopimuksesta toistaiseksi voimassa olevaksi sopimukseksi EIP:n kanssa, ja jonka mukaan (2o) tässä yhteydessä EIP on loukannut kantajan perusoikeuksia (jäljempänä riidanalaiset päätökset)
1)

Ensimmäisen kanneperusteen mukaan unionin henkilöstösääntöjen (1) 67 artiklaa on rikottu yhdessä sen 63 artiklan kanssa. EUIPO ei ole noudattanut kansallisen tuomioistuimen 28.11.2021 antamaa päätöstä lapsen huoltoa koskevassa asiassa päätellessään, ettei 50:tä prosenttia perhelisästä pitäisi maksaa kantajalle vaan ainoastaan toiselle vanhemmalle, joka on EUIPOn virkamies, hyvin harkinnanvaraisista syistä, kuten siitä syystä, että kansallisen tuomioistuimen päätöksessä ei täsmennetä kantajan pojan asuvan molempien vanhempiensa luona tasan 50 prosenttia ajasta. EUIPO on ottanut tosiseikat huomioon vääristyneellä tavalla, koska yleensä perheasioiden tuomioistuimen päätöksissä ei määritellä tarkkoja ajanjaksoja, tunteja tai päiviä.
C 463/58

Kanne 15.10.2022 – C. & S. v. EUIPO – Scuderia AlphaTauri (CS jeans your best fashion partner)

(Asia T-645/22)

(2022/C 463/85)

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: C. & S. Srl (Umbertide, Italia) (edustaja: asianajaja E. Montelione)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Scuderia AlphaTauri SpA (Faenza, Italia)

Menettely EUIPO:ssa

Hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosat CS jeans your best fashion partner – EU-tavaramerkki nro 9 387 986

EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 4.8.2022 asiassa R 182/2022-1 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa riidanalaisen päätöksen

— velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet
C 451/25

Kanne 14.10.2022 – Yanukovych v. neuvosto

(Asia T-642/22)

(2022/C 451/29)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Oleksandr Viktorovych Yanukovych (Pietari, Venäjä) (edustaja: B. Kennelly, barrister)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleisen tuomioistuimen on kumottava rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan alueellista koskemattomuutta, suvereniteettia ja itsenäisyyttä heikentävien tai uhkaavien toimien johdosta annetun päätöksen 2014/145/YUTP muuttamisesta 4.8.2022 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2022/1355 (1) ja Ukrainan alueellista koskemattomuutta, suvereniteettia ja itsenäisyyttä heikentävien tai uhkaavien toimien johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 269/2014 täytäntöönpanosta 4.8.2022 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2022/1354 (2) siltä osin kuin niitä sovelletaan kantajaan. Kantaja vaatii myös oikeudenkäyntikulujensa korvaamista.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vetoaa kanteensa tueksi yhteen kanneperusteeseen, jonka mukaan neuvosto on tehnyt ilmeisiä arviointivirheitä määrittäessään, oliko nimeämisperuste täyttynyt. Se väittää erityisesti, että yrittämättä tarkastaa asiaa millään tavalla neuvosto on ensi näkemältä hyväksynyt perusteettomia ja laajalti historiallisia toteamuksia, väitteitä ja jopa mielipiteitä eri tiedotusvälineistä, joiden luotettavuus on kyseenalainen. Neuvosto esitti nämä väitteet ja syytökset tosiseikkoina, vaikka kantaja oli huomautuksissaan yksilöinyt useita epätarkkuuksia ja epäjohdonmukaisuuksia. Neuvoston olisi pitänyt tehdä lisätutkimuksia ja suorittaa asianmukainen tutkinta sen aineiston riittävyydestä, uskottavuudesta ja luotettavuudesta, johon se oli nojautunut. Neuvosto ei ole kuitenkaan tehnyt näin. Tämän johdosta vuoden 2022 elokuun seuraamukset eivät perustu riittävän vankkaan tosiseikastoon ja ne olisi näin ollen kumottava.

(1) EUVL 2022, L 204 I, s. 4.

(2) EUVL 2022, L 204 I, s. 1.
—

kumoamaan tukiohjelmasta SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN), jonka Portugali on myöntänyt Zona Franca da Madeiralle (ZFM) – Järjestely III – 4.12.2020 annetun komission päätöksen C (2020) 8550 final
a)

EKP on aiheuttanut Vincenzo D’Agostinon omistamien SI FTSE.COPERP –nimisten arvopapereiden arvon romahtamisen, josta on aiheutunut sijoitetun pääoman koko määrän eli 450 596,28 euron taloudellinen tappio sen vuoksi, että Christine Lagarde oli EKP:n pääjohtajana esittäessään 12.3.2020 kuuluisan lausumansa ”We are not here to close spreads, this is not the function or the mission of the ECB” (EKP:n tehtävänä ei ole supistaa korkoeroja) aikaansaanut maailman kaikissa pörsseissä arvopapereiden arvon huomattavan alenemisen ja Milanon pörssissä niiden alenemisen 16,92 prosentilla, jollaista prosentuaalista alenemista ei ollut aikaisemmin tapahtunut kyseisen pörssin eikä maailman muiden pörssien olemassaolon aikana, ilmoittaessaan lehdistötilaisuudessa koko maailmalle, että EKP ei enää tue vaikeuksissa olevien jäsenvaltioiden liikkeeseen laskemien arvopapereiden arvoja, ja ilmoittaessaan siten rahapolitiikan suunnan täydellisestä muutoksesta verrattuna rahapolitiikkaan, jonka EKP oli vahvistanut Mario Draghin toimiessa sen pääjohtajana toimikautena, joka päättyi marraskuussa 2019
1.

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan alueellista koskemattomuutta, suvereniteettia ja itsenäisyyttä heikentävien tai uhkaavien toimien johdosta 17.3.2014 annetun neuvoston päätöksen 2014/145/YUTP (3), sellaisena kuin se on muutettuna rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan alueellista koskemattomuutta, suvereniteettia ja itsenäisyyttä heikentävien tai uhkaavien toimien johdosta annetun päätöksen 2014/145/YUTP muuttamisesta 25.2.2022 annetulla neuvoston päätöksellä (YUTP) 2022/329 (4), 2 artiklan 1 kohdan g alakohta ja Ukrainan alueellista koskemattomuutta, suvereniteettia ja itsenäisyyttä heikentävien tai uhkaavien toimien johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä 17.3.2014 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 269/2014 (5), sellaisena kuin se on muutettuna Ukrainan alueellista koskemattomuutta, suvereniteettia ja itsenäisyyttä heikentävien tai uhkaavien toimien johdosta määrättävistä toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 269/2014 muuttamisesta 25.2.2022 annetulla neuvoston asetuksella (EU) 2022/330 (6), 3 artiklan 1 kohdan g alakohta ovat lainvastaisia sekä suhteellisuuden, oikeusvarmuuden ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteiden vastaisia.
1.

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) 77 artiklan 1 kohtaa ja liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohtaa koskevaan lainvastaisuusväitteeseen. Kantaja väittää edellä mainittujen säännösten lainvastaisuuden tueksi, että virkamiehen tai toimihenkilön on voitava tehdä tietoinen valinta kansallisten eläkeoikeuksiensa siirrosta unionin eläkejärjestelmään eläkkeelle jäämisen yhteydessä eikä aiemmin. Tämänhetkisen säännön soveltaminen merkitsee erilaista kohtelua sellaiseen virkamieheen nähden, joka on joko tehnyt koko uransa unionin järjestelmässä tai tullut unionin toimielinten palvelukseen siirtämättä jäsenvaltion eläkejärjestelmässä aiemmin kertyneitä eläkeoikeuksiaan. Kantaja katsoo, että syrjintäkiellon periaatetta on loukattu, mikä johtaa riidanalaisten säännösten lainvastaisuuteen.
5)

Viides kanneperuste, joka koskee sitä, että komissio suoritti oikaisun 11.3.2014 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 907/2014 (EUVL 2014, L 255, s. 18) 12 artiklan 6 ja 7 kohdan virheellisen tulkinnan ja soveltamisen perusteella (kanneperusteen ensimmäinen osa) sekä sitä, että 6.8.2014 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 908/2014 (EUVL 2014, L 255, s. 59) 34 artiklan 2 kohdan ensimmäistä alakohtaa on rikottu ja sitä periaatetta loukattu, jonka mukaan jäsenvaltiota vastaan esitettyjä väitteitä ei saa laajentaa tarkastamismenettelyn kuluessa (kanneperusteen toinen osa).
2.

Toinen kanneperuste: Asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toinen luetelmakohta ei ole kantajan tutustumisoikeuden esteenä. Tämä poissulkemisperuste on ajallisesti rajoitettu ja pätee vain vireillä olevissa oikeudenkäynneissä ja neuvotteluissa. Belgiassa AstraZenecaa vastaan vireillä oleva menettely (nro 2021/48/C) koskee täysin muuta asiasisältöä ja se on jo päätetty 18.6.2021 annetulla tuomiolla.
1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu ensinnäkin siihen, että maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä 21.11.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (EUVL 2012, L 343, s. 1) 49, 50 ja 52 artiklaa on rikottu, ja toiseksi siihen, että oikeusvoimaa koskevaa yleistä oikeusperiaatetta on loukattu, koska komissio on ylittänyt kyseiseen asetukseen perustuvan toimivaltansa.
—

siinä tapauksessa, että unionin yleinen tuomioistuin hylkäisi kanteen, määräämään kohtuussääntöä soveltaen, että komission on vastattava ainakin omista oikeudenkäyntikuluistaan ja kantajan kuluista työjärjestyksen 135 artiklan mukaisesti, kun otetaan huomioon, että henkilökohtaisten etuuksien hallinto- ja maksutoimisto (PMO) on ajan mittaan syyllistynyt useisiin sääntöjenvastaisuuksiin, se, että ”verovähennyksiä ei ole helppo havaita palkkalaskelmasta”, PMO:n antamat vakuuttelut kantajalle, kantajan vilpitön mieli, jonka hallinto on hyväksynyt, ja se, että kantaja (jolla ei ollut mitään syytä epäillä palkkatasoansa) on asianomaisina vuosina tehnyt kyseistä palkkatasoa vastaavia taloudellisia sitoumuksia (kuten ottanut asuntolainan ostaakseen perheellensä talon).
2.

Toinen kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen siitä, että asiassa olisi esitetty riittämättömästi näyttöä siitä, että kyseessä on Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) vastainen toiminta. Kantaja tuo esiin väitetyn kiusaamisen todellisuuden ja liian lyhyet menettelylliset määräajat sekä väittää, että henkilöstösääntöjen 59 artiklaa on rikottu, koska siinä ei sallita sellaisia tarkastuksia, jotka työterveyshuolto on käsiteltävässä asiassa suorittanut.
—

toteaa, että Euroopan komissio on jättänyt noudattamatta yleisten sopimusehtojen, joiden otsikkona on ”FP7 Grant Agreement – Annex II General Conditions”, II.22.5 §:ää ja että asian käsittelyssä on siis palattava väitteiden esittämisen vaiheeseen Euroopan komissiossa
—

kumoamaan valtiontuesta SA.28599 (C 23/2010) (ex NN 36/2010, ex CP 163/2009), jota Espanja on myöntänyt maanpäällisen verkon digitaalitelevisiolle syrjäisillä ja vähemmän kaupungistuneilla alueilla (Castilla-La Manchan ulkopuolella), 10.6.2021 annetun komission päätöksen (1)
Kanne 31.10.2021 – Peace United v. EUIPO – 1906 Collins (MY BOYFRIEND IS OUT OF TOWN)

(Asia T-699/21)

(2022/C 37/53)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Peace United Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja M. Artzimovitch)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: 1906 Collins LLC (Miami, Florida, Yhdysvallat)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja unionin yleisessä tuomioistuimessa

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki MY BOYFRIEND IS OUT OF TOWN – EU-tavaramerkki nro 11 352 804

EUIPO:ssa käyty menettely: Menettämismenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 30.7.2021 asiassa R 276/2020-2 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin valituslautakunta arvioituaan virheellisesti tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja ja laiminlyötyään hyvää hallintoa koskevaa velvollisuutta katsoi, että EU-tavaramerkkiä MY BOYFRIEND IS OUT OF TOWN N:o 11 352 804 ei tosiasiallisesti käytetty riidanalaisen jakson aikana luokkiin 41 ja 43 kuuluvien palvelujen osalta,

— velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

— Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 63 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta arvioi virheellisesti sitä, merkitseekö menettämisvaatimus väärinkäyttöä.
—

Puolan viranomaiset käyttävät hampun ”kukinnan päättymisen” määritelmää, joka on ristiriidassa delegoidun asetuksen (EU) N:o 639/2014 liitteen III kanssa ja tieteellisesti virheellinen, minkä seurauksena Finola-hamppulajikkeen tetrahydrokannabinolipitoisuuden määrittämiseksi käytetyt näytteet on kerätty liian myöhään liitteen III vastaisesti. Puolan viranomaiset eivät myöskään ole vastoin delegoidun asetuksen (EU) N:o 639/2014 9 artiklan 3 kohtaa keränneet näytteenottoa koskevia tietoja, joilla voitaisiin varmistaa näytteenoton paikkansapitävyys. Viimein kantajan oikeutta tulla kuulluksi ja oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan on loukattu siltä osin kuin komissio ei kuullut häntä eikä näyttänyt toteen tai varmistanut itse tarpeellisia tosiseikkoja ja näin epäsi kantajalta todellisen mahdollisuuden tehokkaaseen oikeussuojaan, kun otetaan huomioon, että Puola väittää, ettei sen delegoidun asetuksen (EU) N:o 639/2014 9 artiklan 5 kohdan nojalla tekemää ilmoitusta voida saattaa puolalaisten tuomioistuinten arvioitavaksi.
C 2/43

Kanne 20.10.2021 – Alves Casas v. EUIPO – Make-Up Art Cosmetics (mccosmetics NY)

(Asia T-681/21)

(2022/C 2/59)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Ana Maria Alves Casas (Porto, Portugali) (edustaja: asianajaja Â. Rodrigues Oliveira)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Make-Up Art Cosmetics, Inc. (New York, New York, Yhdysvallat)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki mccosmetics NY – Rekisteröintihakemus nro 17 866 777

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 20.10.2021 asiassa R 2398/2020-2 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa riidanalaisen päätöksen

— velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut kaikkine oikeudellisine seurauksineen.

Kanneperusteet
—

kumoaa asetuksen (EY) N:o 1049/2001 nojalla tehdyn 5.8.2021 päivätyn komission päätöksen [C(2021)5963 final], jolla hylättiin 6.5.2021 päivätty kantajan uudistettu pyyntö saada tutustua laajasti asiakirjaan, jonka otsikko on ”Briefing for the EU RCF co-chair for the Regulatory Cooperation Forum meeting on 3-4 February 2020” [Ares(2021)1264866], siltä osin kuin kyseinen hylkääminen perustuu asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan kolmannessa luetelmakohdassa säädettyyn epäämisperusteeseen ja
—

Euroopan unionin perusoikeuskirjan 20 artiklaa ja 41 artiklan 1 kohtaa sekä 2 kohdan a ja c alakohtaa on rikottu; erityisesti oikeus tulla kuulluksi ja hallinnon velvollisuus perustella päätöksensä on laiminlyöty sekä hyvän hallinnon, oikeusvarmuuden ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteita on loukattu.
—

Tämän kanneperusteen mukaan komissio ei tarkistanut Turkin viranomaisten tekemää päätöstä realisoida vakuus. Komissio nimittäin pyysi Turkin viranomaisia tarkistamaan päätöksen itse. Kantajan mukaan kyseinen menettely on ristiriidassa varainhoitoasetuksen 78 artiklan ja delegoidun asetuksen N:o 1268/2012 (2) 82 artiklan kanssa. Kyseisten säännösten mukaan EU:n tulojen ja menojen hyväksyjän on henkilökohtaisesti tarkistettava asiakirjat.