ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

toteaa, että Unkari on ottamalla käyttöön ja pitämällä voimassa 12.4.2011 annetulla hallituksen asetuksella 55/2011 (jota on vuonna 2011 annetulla lailla nro CLVI muutettu) niin kutsutun SZÉP -korttijärjestelmän rikkonut palveluista sisämarkkinoilla 12.12.2006 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2006/123/EY (1) seuraavista syistä: — SZÉP -korttia koskevan asetuksen 13 §:llä, luettuna yhdessä vuonna 1993 annetun lain nro XCVI 2 §:n 2 momentin d kohdan ja vuonna 1997 annetun lain nro CXXXII 2 §:n b kohdan sekä vuonna 2006 annetun lain nro IV 1 §:n, 2 §:n 1 ja 2 momentin, 55 §:n 1 ja 3 momentin ja 64 §:n 1 momentin kanssa, estetään yhtiöiden sivuliikkeitä laskemasta liikkeelle SZÉP -korttia ja rikotaan näin direktiivin 2006/123/EY 14 artiklan 3 kohtaa ja 15 artiklan 2 kohdan b alakohtaa. — SZÉP -korttia koskevan asetuksen 13 §:llä, luettuna yhdessä vuonna 2006 annetun lain nro IV 1 §:n, 2 §:n 1 ja 2 momentin, 55 §:n 1 ja 3 momentin ja 64 §:n 1 momentin, vuonna 1993 annetun lain nro XCVI 2 §:n 2 momentin d kohdan ja vuonna 1997 annetun lain nro CXXXII 2 §:n b kohdan kanssa, rikotaan direktiivin 2006/123/EY 15 artiklan 1 kohtaa, 15 artiklan 2 kohdan b alakohtaa ja 15 artiklan 3 kohtaa sen vuoksi, että SZÉP -korttia koskevan asetuksen 13 §:n a, b ja c kohdassa säädettyjen edellytysten täyttymistä arvioitaessa ei oteta huomioon sellaisten yhtiöryhmien toimintaa, joissa emoyhtiö ei ole Unkarin oikeuden mukaisesti perustettu yhtiö ja joihin kuuluvat yhtiöt eivät harjoita toimintaansa Unkarin oikeuden mukaisina yrityksinä. — SZÉP -korttiasetuksen 13 §:llä, luettuna yhdessä vuonna 2006 annetun lain nro IV 1§:n, 2 §:n 1 ja 2 momentin, 55 §:n 1 ja 3 momentin ja 64 §:n 1 momentin, vuonna 1993 annetun lain nro XCVI 2 §:n 2 momentin d kohdan ja vuonna 1997 annetun lain nro CXXXII 2 §:n b kohdan kanssa, rikotaan direktiivin 2006/123/EY 15 artiklan 1 kohtaa, 15 artiklan 2 kohdan b alakohtaa ja 15 artiklan 3 kohtaa sen vuoksi, että SZÈP -kortin liikkeelle laskemismahdollisuus kuuluu pankeille ja rahalaitoksille, koska vain ne kykenevät täyttämään asetuksen 13 §:ssä säädetyt edellytykset. — SZÉP -korttia koskevan asetuksen 13 § on ristiriidassa direktiivin 2006/123/EY 16 artiklan kanssa siltä osin kuin asetuksessa säädetään, että SZÉP -kortin liikkeelle laskeminen edellyttää Unkarissa sijaitsevaa toimipaikkaa.
5)

Mikäli vastaus 4 kohdan kysymykseen on myönteinen, sovelletaanko velvoitetta olla puuttumatta viivästyskoron estävin säännöksin jo olemassa oleviin suhteisiin, joissa valtio on osapuolena, korkojen yhdenmukaiseen sääntelyyn, jossa lakisääteisen korkotason ylittäminen ja koron pääomittaminen, myös vuosittainen eikä puolivuosittainen, kuten velkoja on vaatinut, sallitaan tiettyyn ajankohtaan saakka (kyseessä olevassa asiassa 31.1.1982 ja 31.12.1995 välisenä aikana) ja jossa edellä mainitun ajankohdan jälkeen maksetaan yksinomaan lakisääteistä korkoa, joka ei kyseessä olevan riita-asian yksityiskohdat huomioon ottaen (ks. edellä 3 kohta) ole välttämättä velkojan kannalta epäedullinen?
a)

Mitkä ovat ne Kiinan kansantasavallasta ja Vietnamista peräisin olevat viejät ja tuottajat, joilta kantaja on tilannut tuotteita vuosina 2006–2011 ja joiden osalta lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta ja Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa, ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 5.10.2006 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1472/2006 sekä Vietnamista ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen jalkineiden, joiden päälliset ovat nahkaa, tuonnissa käyttöön otettavasta lopullisesta polkumyyntitullista, sellaisena kuin se on laajennettuna koskemaan Macaon erityishallintoalueelta lähetettyjen tiettyjen jalkineiden, joiden päälliset ovat nahkaa, tuontia riippumatta siitä, onko niiden alkuperämaaksi ilmoitettu Macaon erityishallintoalue, asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun seurauksena 22.12.2009 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1294/2009 ovat pätemättömiä?
4)

Jos kolmanteen kysymykseen vastataan niin, että palvelujen hankkijalla on rajaton päätösvalta, onko arvolisäverodirektiivin 55 artiklaa tulkittava siten, että — palvelut voidaan 31.12.2009 asti katsoa suoritetuiksi hankkijan itsensä ilmoittamalla arvonlisäverotunnisteella, jos hankkija on samanaikaisesti rekisteröitynyt arvonlisäverovelvolliseksi (sijoittautunut) johonkin toiseen jäsenvaltioon ja jos tavarat lähetetään tai kuljetetaan pois siitä jäsenvaltiosta, jossa palvelut on tosiasiassa suoritettu, — suorituspaikan määräytymiseen vaikuttaa se, että alihankintapalvelujen hankkija, joka on sijoittautunut ja rekisteröitynyt verovelvolliseksi toiseen jäsenvaltioon, luovuttaa valmiit tavarat ja lähettää tai kuljettaa ne siitä jäsenvaltiosta, jossa palvelut on suoritettu, väliportaan ostajalle, joka jälleenmyy ne kolmanteen unionin jäsenvaltioon ilman, että palvelujen hankkija kuljettaa tavarat takaisin toimipaikkaansa?
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 112/24

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Alankomaat) on esittänyt 16.1.2014 – CO Sociedad de Gestion y Participación SA ym. v. De Nederlandsche Bank NV, sekä De Nederlandsche Bank NV v. CO Sociedad de Gestion y Participación SA ym.

(Asia C-18/14)

2014/C 112/29

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

College van Beroep voor het Bedrijfsleven

Pääasian asianosaiset

Valittajat: CO Sociedad de Gestion y Participación SA, Depsa 96 SA, INOC SA, Corporación Catalana Occidente SA, La Previsión 96 SA, Grupo Catalana Occidente SA, Grupo Compañia Española de Crédito y Caución SL, Atradius NV, Atradius Insurance Holding NV, J.M. Serra Farré, M.A. Serra Farré ja J. Serra Farré

Vastapuoli: De Nederlandsche Bank NV

&

Valittaja: De Nederlandsche Bank Nv

Vastapuolet: CO Sociedad de Gestion y Participación SA, Depsa 96 SA, INOC SA, Corporación Catalana Occidente SA, La Previsión 96 SA, Grupo Catalana Occidente SA, Grupo Compañia Española de Crédito y Caución SL, Atradius NV, Atradius Insurance Holding NV, J.M. Serra Farré, M.A. Serra Farré ja J. Serra Farré

Ennakkoratkaisukysymykset

1) Mikäli toimivaltainen viranomainen nimenomaisesti hyväksyy Antonveneta-direktiivin (1) 15 a artiklassa tarkoitetun ehdotetun hankinnan, onko valvontaviranomaisen sallittua liittää kyseiseen hyväksymiseen rajoituksia tai ehtoja kansallisen lainsäädännön nojalla? Onko sillä merkitystä, perustuvatko nämä rajoitukset tai ehdot direktiivin johdanto-osan kolmannessa perustelukappaleessa tarkoitettuihin hankkijaehdokkaan aiempiin sitoumuksiin?

2) Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko toimivaltaisen viranomaisen asettamien rajoitusten tai ehtojen oltava välttämättömiä siinä mielessä, että ilman kyseisten rajoitusten tai ehtojen asettamista toimivaltaisen viranomaisen olisi pakko vastustaa ehdotettua hankintaa Antonveneta-direktiivin 15 b artiklan ensimmäisessä kohdassa asetettujen perusteiden nojalla?

3) Mikäli rajoitusten tai ehtojen asettaminen on sallittua, muodostaako direktiivin 15 b artiklan ensimmäinen kohta perusteen sille, että toimivaltainen viranomainen voi hankinnan yhteydessä asettaa ehdotetun hankinnan kohteena olevan yrityksen hallinnointi- ja ohjausjärjestelmälle vaatimuksia, kuten hallintoneuvoston ”kaksiportaisen” kokoonpanon?

(1) Neuvoston direktiivin 92/49/ETY sekä direktiivien 2002/83/EY, 2004/39/EY, 2005/68/EY ja 2006/48/EY muuttamisesta rahoitusalalla tapahtuvaan omistusosuuksien hankintaan ja lisäämiseen sovellettavien toiminnan vakauden arviointia koskevien menettelysääntöjen ja periaatteiden osalta 5.9.2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/44/EY (EUVL L 247, s. 1).

* Huom. Kyse on todennäköisesti direktiivien 92/49/ETY (EYVL L 228, s. 1) ja 2002/83/EY (EYVL L 345, s. 1) 15 a ja 15 b artiklasta eikä direktiivin 2007/44/EY kyseisistä artikloista.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 102/19

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 27.1.2014 – Direction générale des douanes et droits indirects, Chef de l’agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières ja Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon v. Utopia SARL, jonka aputoiminimi on Marshall Bioresources

(Asia C-40/14)

2014/C 102/27

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour de cassation

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Direction générale des douanes et droits indirects, Chef de l’agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières ja Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon

Vastapuoli: Utopia SARL, jonka aputoiminimi on Marshall Bioresources

Ennakkoratkaisukysymykset

1) Voidaanko erityisesti laboratorioissa käytettäviksi valmisteltujen eläinten tuojaan soveltaa yhteisön tullittomuusjärjestelmän luomisesta 28.3.1983 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 918/83 (1) 60 artiklassa tällaisille tavaroille säädettyä tuontitullittomuutta, kun tuoja ei itse ole julkinen tai yleishyödyllinen laitos tai yksityinen luvan saanut laitos, jonka pääasiallisena tehtävänä on opetus tai tieteellinen tutkimus, mutta sen asiakkaat ovat nämä edellytykset täyttäviä laitoksia?

2) Onko yhdistetyn nimikkeistön yleisten tulkintasääntöjen 5 säännön b alakohtaa tulkittava siten, että laboratoriotutkimuksiin tarkoitettujen elävien eläinten kuljetushäkit kuuluvat säännössä tarkoitettuihin pakkauspäällyksiin ja pakkausaineisiin? Jos vastaus on myöntävä, onko näihin pakkauspäällyksiin ja pakkausaineisiin sovellettavaa ilmaisua ”selvästi soveltuvat toistuvaan käyttöön” arvioitava yleisesti vai ainoastaan unionin alueella tapahtuvan uudelleenkäytön kannalta?

(1) EYVL L 105, s. 1.
C 71/12

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 3.1.2014 — Rikosoikeudenkäynti Thi Bich Ngoc Nguyeniä ja Nadine Schönherriä vastaan

(Asia C-2/14)

(2014/C 71/20)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesgerichtshof

Rikosoikeudenkäynnin asianosaiset pääasiassa

Thi Bich Ngoc Nguyen ja Nadine Schönherr

Muu osapuoli: Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof

Ennakkoratkaisukysymys

Onko ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annetussa neuvoston direktiivissä 2001/83/EY (1) tarkoitettu lääke, joka sisältää asetuksissa (EY) N:o 273/2004 (2) ja (EY) N:o 111/2005 (3) tarkoitettuja ”luokiteltuja aineita”, kyseisten asetusten 2 artiklan a alakohdan mukaisesti suljettava aina pois asetusten soveltamisalasta, vai onko näin vain silloin, kun lääkkeen koostumus on sellainen, että näitä aineita ei ole helppo käyttää tai uuttaa yksinkertaisilla tai taloudellisesti kannattavilla tavoilla?

(1) EYVL L 311, s. 67.

(2) Huumausaineiden lähtöaineista 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 273/2004 (EUVL L 47, s. 1)

(3) Yhteisön ja kolmansien maiden välisen huumausaineiden lähtöaineiden kaupan valvontaa koskevista säännöistä 22.12.2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 111/2005 (EUVL L 22, s. 1)
1)

Onko matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että poikkeuksellinen olosuhde, joka vaikuttaa lennon viivästymiseen, on säännöksessä tarkoitettu poikkeuksellinen olosuhde myös myöhemmän liityntälennon osalta, jos viivästyksen aiheuttanut poikkeuksellinen olosuhde vaikuttaa myöhempään lentoon vain lentoliikenteen harjoittajan yritysorganisaation vuoksi?
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 78/3

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Centrale Raad van Beroep (Alankomaat) on esittänyt 12.12.2013 — H.J. Mertens v. Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

(Asia C-655/13)

2014/C 78/05

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Centrale Raad van Beroep

Pääasian asianosaiset

Valittaja: H.J. Mertens

Vastapuoli: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

Ennakkoratkaisukysymys

Onko asetuksen N:o 1408/71 (1) 71 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohtaa tulkittava siten, että sen vastaista on, että rajatyöntekijää, joka välittömästi sen jälkeen, kun kokoaikainen työsuhde työnantajaan tietyssä jäsenvaltiossa on päättynyt, otetaan samassa jäsenvaltiossa toisen työnantajan palvelukseen kuitenkin siten, että työtuntien määrä on pienempi, pidetään osittain työttömänä rajatyöntekijänä?

(1) Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71 (EYVL L 149, s. 2).
—

vahvistamaan, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut SEUT 288 artiklan, SEUT 108 artiklan 2 kohdan, tehokkuusperiaatteen, Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) 14 artiklan 3 kohdan sekä toimenpiteestä C-36/07 (ex NN 25/07), jonka Saksa on myöntänyt Deutsche Post AG:n hyväksi, 25.1.2012 annetun komission päätöksen 2012/636/EU (2) 1, 4, 5 ja 6 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut kaikkia tarvittavia toimenpiteitä komission päätöksen täytäntöönpanemiseksi välittömästi ja tosiasiallisesti perimällä myönnetty sisämarkkinoille soveltumaton tuki takaisin kokonaisuudessaan ja muuttamalla tulevaisuuden tukijärjestelmää
—

koheesiorahastosta hankeryhmille nro 2001 ES 16 C PE 050 myönnetyn tuen, joka liittyy Júcarin (Espanja) sadevesialtaan saneeraamiseen, alentamisesta 20.10.2006 tehty komission päätös K(2006) 5102 on kumottava siltä osin kuin siinä katsotaan, että kokemuksen huomioon ottaminen sopimuksentekoperusteena on sääntöjenvastaista
1)

Onko tuotevastuuta koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 25.7.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/374/ETY (1) 6 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että tuote, joka on ihmiskehoon asennettu lääkinnällinen tuote (tässä: sydämentahdistin), on turvallisuudeltaan puutteellinen jo silloin, kun saman tuoteryhmän laitteiden toimimattomuusriski on huomattavan suuri mutta asennetun laitteen turvallisuuden puutteellisuutta ei ole todettu?
1)

Tarkoittaako asetuksen (EY) N:o 853/2004 (1) liitteessä I olevaan 1.14 kohtaan sisältyvä ilmaus ”lihassyyn rakenne häviää tai muuttuu” mitä tahansa lihassyyn rakenteen häviämistä tai muuttumista, joka voidaan havaita käyttämällä tavanomaisia mikroskooppitekniikoita? (Samaa ilmausta käytetään myös asetuksen (EY) N:o 999/2001 (2) 3 artiklan n alakohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1923/2006 (3)).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 352/7

Valitus, jonka Cytochroma Development, Inc. on tehnyt 13.9.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-106/12, Cytochroma Development, Inc. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 3.7.2013 annetusta tuomiosta

(Asia C-490/13 P)

2013/C 352/13

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Cytochroma Development, Inc. (edustajat: barrister S. Malynicz ja solicitor A. Smith)

Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), Teva Pharmaceutical Industries, Ltd.

Vaatimukset

Valittaja vaatii unionin tuomioistuinta

— kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-106/12 3.7.2013 antaman tuomion

— velvoittamaan SMHV:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittajan mukaan valituksenalainen tuomio on kumottava seuraavilla perusteilla:

— unionin yleinen tuomioistuin rikkoi yhteisön tavaramerkkiasetuksen (1) 65 artiklan 6 kohtaa ja asetuksen N:o 216/96 (2) 1 artiklan d kohdan 1 alakohtaa niiden toimenpiteiden osalta, joihin SMHV:n oli ryhdyttävä unionin yleisen tuomioistuimen tuomion panemiseksi täytäntöön

— unionin yleinen tuomioistuin loukkasi oikeusvarmuuden periaatetta ja EU:n perusoikeuskirjan 17 artiklaa.

(1) Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).

(2) Sisämarkkinoilla toimivan yhdenmukaistamisviraston (tavaramerkit ja mallit) valituslautakuntien menettelysäännöistä 5.2.1996 annettu komission asetus (EY) N:o 216/96 (EYVL L 28, s. 11).
—

tämän seurauksena on jos mahdollista hyväksyttävä ensimmäisessä oikeusasteessa nostettu kanne ja a) kumottava Eulexin päätös, jonka sisältö ja tekemisajankohta ovat valittajalle tuntemattomat, julkista hankintaa tarjouskilpailussa ”EuropeAid/131516/D/SER/XK — Helikopterituki Kosovossa toteutettavalle Eulex-operaatiolle (PROC/272/11)” koskevan sopimuksen tekemisestä Starlite Aviation Operations -yhtiön kanssa, jonka Eulex antoi tiedoksi 29.3.2012 päivätyllä kirjeellä, sekä kaikki muut edeltävät, samanaikaiset ja/tai myöhemmät tähän liittyvät toimet ja erityisesti, jos tuomioistuin pitää tarpeellisena, 17.4.2012 päivätyn muistion 2012-DAS-0392, jolla Eulex eväsi valittajalta oikeuden tutustua sen 2.4.2012 pyytämiin tarjouskilpailuasiakirjoihin, b) velvoitettava Eulex vahingonkorvaukseen (erityinen tai sitä vastaava korvaus) valittajalle siten kuin unionin yleiselle tuomioistuimelle jätetyn kannekirjelmän 37 kohdassa ja sitä seuraavissa kohdissa on täsmennetty sekä c) velvoitettava Eulex korvaamaan oikeudenkäyntikulut
1A)

Onko unionin oikeutta ja erityisesti SEUT 45 artiklaa ja asetuksen (ETY) N:o 1612/68 (1) 7 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että unionin jäsenvaltio Alankomaat lakkauttaa Belgiassa asuvan ja osittain Alankomaissa ja osittain Belgiassa työskentelevän rajatyöntekijän, joka on Alankomaiden kansalainen, huollettavana olevan täysi-ikäisen lapsen oikeuden unionin ulkopuolella suoritettavia opintoja varten myönnettävään opintotukeen sillä hetkellä, jona rajatyöntekijänä suoritettava työskentely lopetetaan ja työntekijä työskentelee enää yksinomaan Belgiassa, sillä perusteella, ettei lapsi täytä edellytystä, jonka mukaan hänen on täytynyt asua Alankomaissa vähintään kolme vuotta niistä kuudesta vuodesta, jotka edeltävät opiskelijan kirjoittautumista asianomaiseen oppilaitokseen?
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 274/10

Valitus, jonka Euroopan unionin neuvosto on tehnyt 11.7.2013 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-304/11, Alumina d.o.o. v. neuvosto ja komissio, 30.4.2013 antamasta tuomiosta

(Asia C-393/13 P)

2013/C 274/17

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: J.-P. Hix ja Rechtsanwalt G. Berrisch)

Muut osapuolet: Alumina d.o.o., Euroopan komissio

Vaatimukset

— Valituksenalainen tuomio on kumottava

— Kanne on hylättävä

— Ensimmäisessä oikeusasteessa kantajana ollut on velvoitettava korvaamaan valituksesta ja unionin yleisessä tuomioistuimessa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Neuvosto vetoaa yhteen ainoaan valitusperusteeseen valituksessaan, jonka se on tehnyt unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-304/11 30.4.2013 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin on kumonnut lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Bosnia ja Hertsegovinasta peräisin olevan zeoliitti A -jauheen tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 11.5.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 464/2011 (1).

Neuvosto väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt virheen tulkitessaan perusasetuksen (2) 2 artiklan 1 ja 6 kohdassa tarkoitettua ”myyntiä tavanomaisen kaupankäynnin yhteydessä”. Neuvosto katsoo erityisesti, että myynti voi tapahtua ”tavanomaisen kaupankäynnin yhteydessä”, vaikka myyjä on lisännyt myyntihintaan lisän mahdollisen maksamatta jättämisen tai maksun myöhästymisen varalta.

Neuvoston mukaan unionin yleisen tuomioistuimen päinvastainen tulkinta on lisäksi oikeusvarmuuden periaatteen vastainen.

(1) EUVL L 125, s. 1.

(2) Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1225/2009 (EUVL L 343, s. 51).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 260/28

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court of the United Kingdom (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 27.6.2013 — Public Relations Consultants Association Ltd v. The Newspaper Licensing Agency Ltd ym.

(Asia C-360/13)

2013/C 260/50

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Supreme Court of the United Kingdom

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Public Relations Consultants Association Ltd

Vastapuolet: The Newspaper Licensing Agency Ltd ym.

Ennakkoratkaisukysymykset

Silloin, kun

i) loppukäyttäjä katselee verkkosivua lataamatta tai tulostamatta sitä tai ryhtymättä muutoin toimiin sen kopioimiseksi,

ii) kopioita kyseisestä verkkosivusta luodaan automaattisesti näytölle ja selaimen välimuistiin loppukäyttäjän kiintolevylle,

iii) näiden kopioiden luominen on välttämätöntä asianmukaiseen ja tehokkaaseen internetin selailuun liittyvien teknisten prosessien kannalta,

iv) näytöllä oleva kopio säilyy näytöllä, kunnes loppukäyttäjä poistuu asianomaiselta verkkosivulta, jolloin kopio poistetaan automaattisesti osana tietokoneen tavanomaista toimintaa,

v) välimuistissa oleva kopio säilyy välimuistissa, kunnes sen päälle kirjoitetaan muuta aineistoa, kun loppukäyttäjä katselee muita verkkosivuja, jolloin kopio poistetaan automaattisesti osana tietokoneen tavanomaista toimintaa, ja

vi) kopiot säilytetään vain edellä iv ja v kohdassa tarkoitettujen internetin käyttöön liittyvien tavanomaisten teknisten prosessien keston ajan,

ovatko tällaiset kopiot (i) tilapäisiä, (ii) väliaikaisia tai satunnaisia ja (iii) erottamaton ja välttämätön osa teknistä prosessia direktiivin 2001/29/EY (1) 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla?

(1) Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/29/EY (EYVL L 167, s. 10).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 260/21

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht München (Saksa) on esittänyt 29.5.2013 — Data I/O GmbH v. Hauptzollamt München

(Asia C-297/13)

2013/C 260/36

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Finanzgericht München

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Data I/O GmbH

Vastaaja: Hauptzollamt München

Ennakkoratkaisukysymys

Onko yhdistetyn nimikkeistön XVI jakson (1) 2 huomautuksen a alakohtaa tulkittava siten, että tavara, joka voidaan luokitella sekä nimikkeessä 8473 tarkoitetuksi osaksi että itsenäisenä tavarana johonkin muuhun 84 tai 85 ryhmän nimikkeeseen, on luokiteltava tällaiseen muuhun nimikkeeseen, koska nimike 8473 ei ole etusijalla muihin 84 ja 85 ryhmän nimikkeisiin nähden?

(1) Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2658/87 (EYVL L 256, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 6.8.2001 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2031/2001 (EYVL L 279, s. 1), 1.8.2002 annetulla komission asetuksella (ETY) N:o 1832/2002 (EYVL L 290, s. 1), 11.9.2003 annetulla komission asetuksella (ETY) N:o 1789/2003 (EUVL L 281, s. 1) ja 7.9.2004 annetulla komission asetuksella (ETY) N:o 1810/2004 (EUVL L 327, s. 1).
—

on todettava, että Bulgarian tasavalta on jättänyt noudattamatta kilpailudirektiivin 2 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on sähköisestä viestinnästä annetun lain siirtymä- ja loppusäännösten 5 a §:n 1 ja 2 momentissa rajoittanut kahteen sellaisten yritysten määrän, jotka voivat saada käyttöönsä maanpäällisen digitaalisen verkon radiotaajuuden ja luvan tarjota kyseistä sähköisen viestinnän palvelua (vaikka potentiaalisia yrityksiä olisi viisi)