FI Euroopan unionin virallinen lehti C 49/8

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 21.12.2011 (Court of Appealin (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) ja High Court of Irelandin (Irlanti) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — N. S. v. Secretary of State for the Home Department (C-411/10) sekä M. E., A. S. M., M. T., K. P. ja E. H. v. Refugee Applications Commissioner ja Minister for Justice, Equality and Law Reform (C-493/10)

(Yhdistetyt asiat C-411/10 ja C-493/10) (1)

(Unionin oikeus - Periaatteet - Perusoikeudet - Unionin oikeuden soveltaminen - Epäinhimillisen tai halventavan kohtelun kielto - Yhteinen eurooppalainen turvapaikkajärjestelmä - Asetus (EY) N:o 343/2003 - ”Turvallisten maiden” käsite - Turvapaikanhakijan siirto hakemuksen käsittelystä vastuussa olevaan jäsenvaltioon - Velvollisuus - Kumoamaton olettama, jonka mukaan kyseinen jäsenvaltio noudattaa perusoikeuksia)

2012/C 49/13

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisuja pyytäneet tuomioistuimet

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) ja High Court of Ireland

Pääasian asianosaiset

Kantajat: N. S. (C-411/10), sekä M. E., A. S. M., M. T., K. P. ja E. H. (C-493/10)

Vastaajat: Secretary of State for the Home Department (C-411/10), sekä Refugee Applications Commissioner ja Minister for Justice, Equality and Law Reform (C-493/10)

Muut osapuolet: Amnesty International Ltd and the AIRE Centre (Advice on Individual Rights in Europe) (UK) (C-411/10), United Nations High Commissioner for Refugees (UNHCR) (UK) (C-411/10), Equality and Human Rights Commission (EHRC) (C-411/10), Amnesty International Ltd and the AIRE Centre (Advice on Individual Rights in Europe) (IRL) (C-493/10) ja United Nations High Commissioner for Refugees (UNHCR) (IRL) (C-493/10)

Oikeudenkäynnin kohde

(C-411/10)

Ennakkoratkaisupyyntö — Court of Appeal (England & Wales) — (Yhdistynyt kuningaskunta) — Niiden perusteiden ja menettelyjen vahvistamisesta, joiden mukaisesti määritetään kolmannen maan kansalaisen johonkin jäsenvaltioon jättämän turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio, 18.2.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 343/2003 (EUVL L 50, s. 1) 3 artiklan 1 ja 2 kohdan sekä III luvun tulkinta — Turvapaikanhakijoiden vastaanottoa koskevien vähimmäisvaatimusten tulkinta, sellaisina kuin kyseisistä vaatimuksista säädetään turvapaikanhakijoiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vähimmäisvaatimuksista 27.1.2003 annetussa neuvoston direktiivissä 2003/9/EY (EUVL L 31, s. 18), kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä 29.4.2004 annetussa neuvoston direktiivissä 2004/83/EY (EUVL L 304, s. 12) sekä pakolaisaseman myöntämistä tai poistamista koskevissa menettelyissä jäsenvaltioissa sovellettavista vähimmäisvaatimuksista 1.12.2005 annetussa neuvoston direktiivissä 2005/85/EY (EUVL L 326, s. 13) — Afganistanin kansalaisen jättämän turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämistä koskeva menettely — Aiemmin vastuussa olleen jäsenvaltion suorittamaan takaisinottoon liittyvä vaara siitä, että perusoikeuksia loukataan — Perusoikeuskirjan sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen määräyksissä turvapaikanhakijalle annettavan suojan laatu ja laajuus

(C-493/10)

Ennakkoratkaisupyyntö — High Court of Ireland — Niiden perusteiden ja menettelyjen vahvistamisesta, joiden mukaisesti määritetään kolmannen maan kansalaisen johonkin jäsenvaltioon jättämän turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio 18.2.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 343/2003 (EUVL L 50, s. 1) 3 artiklan 2 kohdan ja 18 artiklan tulkinta — Menettely, jossa määritellään, mikä jäsenvaltio on vastuussa useiden kolmansien valtioiden (Afganistan, Iran ja Algeria) kansalaisten esittämien turvapaikkahakemusten käsittelystä — Jäsenvaltion velvollisuus hyväksyä vastuu turvapaikkahakemuksen käsittelystä asetuksen (EY) N:o 343/2003 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti jos on olemassa vaara, että hakijan perusoikeuksia loukataan ja/tai että kyseisen asetuksen mukaisesti hakemuksesta vastuussa oleva jäsenvaltio ei noudata direktiiveissä 2003/9/EY, 2004/83/EY ja 2005/85/EY asetettuja vähimmäisvaatimuksia

Tuomiolauselma

1) Jäsenvaltion niiden perusteiden ja menettelyjen vahvistamisesta, joiden mukaisesti määritetään kolmannen maan kansalaisen johonkin jäsenvaltioon jättämän turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio, 18.2.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 343/2003 nojalla tekemällä päätöksellä siitä, käsitelläänkö turvapaikkahakemus, jonka käsittelystä se ei ole vastuussa asetuksen III luvussa esitettyjen arviointiperusteiden mukaisesti, sovelletaan unionin oikeutta SEU 6 artiklaa ja/tai Euroopan unionin perusoikeuskirjan 51 artiklaa sovellettaessa.

2) Unionin oikeus on esteenä sellaisen kumoamattoman olettaman soveltamiselle, jonka mukaan jäsenvaltio, joka asetuksen N:o 343/2003 3 artiklan 1 kohdan mukaan on vastuussa turvapaikkahakemuksen käsittelystä, noudattaa unionin perusoikeuksia. Euroopan unionin perusoikeuskirjan 4 artiklaa on tulkittava siten, että jäsenvaltioiden — myöskään kansallisten tuomioistuinten — ei pidä siirtää turvapaikanhakijaa asetuksessa N:o 343/2003 tarkoitettuun ”hakemuksen käsittelystä vastuussa olevaan jäsenvaltioon”, jos ne eivät voi olla tietämättömiä siitä, että kyseisen jäsenvaltion turvapaikkamenettelyyn ja turvapaikanhakijoiden vastaanotto-olosuhteisiin liittyvät systeemiset puutteet ovat uskottavia perusteita uskoa, että turvapaikanhakija altistuisi todelliselle vaaralle joutua kyseisessä määräyksessä tarkoitetun epäinhimillisen tai halventavan kohtelun kohteeksi. Jollei asetuksen N:o 343/2003 3 artiklan 2 mukaisesta mahdollisuudesta käsitellä hakemus itse muuta johdu, siitä, että hakijaa ei voida siirtää toiseen Euroopan unionin jäsenvaltioon silloin, kun kyseinen valtio on määritetty hakemuksen käsittelystä vastuussa olevaksi jäsenvaltioksi asetuksen III luvun perusteiden mukaisesti, syntyy jäsenvaltiolle, jonka pitäisi toteuttaa siirto, velvollisuus jatkaa kyseisen luvun perusteiden tarkastelua sen selvittämiseksi, voidaanko jokin toinen jäsenvaltio jonkin jäljempänä esitetyn perusteen nojalla määrittää turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa olevaksi jäsenvaltioksi. On kuitenkin tärkeää, että jäsenvaltio, jossa turvapaikanhakija on, huolehtii siitä, että ei pahenneta tilannetta, jossa loukataan hakijan perusoikeuksia, sillä, että hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämismenettely kestää kohtuuttoman kauan. Sen on tarvittaessa käsiteltävä hakemus itse asetuksen N:o 343/2003 3 artiklan 2 kohdassa säädettyjen menettelytapojen mukaisesti.

3) Euroopan unionin perusoikeuskirjan 1, 18 ja 47 artikla eivät johda erilaiseen vastaukseen.

4) Siltä osin kuin edellä esitetyt kysymykset liittyvät Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan velvollisuuksiin, Euroopan unionin perusoikeuskirjan soveltamisesta Puolan tasavaltaan ja Yhdistyneeseen kuningaskuntaan tehdyn pöytäkirjan (N:o 30) huomioon ottaminen ei vaikuta asiassa C-411/10 esitettyihin toiseen, kolmanteen ja neljänteen kysymykseen annettuihin vastauksiin.

(1) EUVL C 274, 9.10.2010.

EUVL C 13, 15.1.2011.