ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3)

Tiettyjen Thaimaasta, Tšekin tasavallasta, Turkista ja Venäjältä peräisin olevien rauta- tai teräsköysien ja -kaapeleiden tuontia koskevan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta ja väliaikaisen polkumyyntitullin kantamisesta lopullisesti 2.8.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1601/2001 1 artiklaa on tulkittava siten, että sen soveltamisala kattaa pääasiassa kyseessä olevien kaltaiset köydet, jos oletetaan, että ne kuuluvat asetuksen N:o 2658/87 liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1549/2006, olevan yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 7312 10 98.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 399/6

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 25.10.2012 (Cour de cassationin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Déborah Prete v. Office national de l'emploi

(Asia C-367/11) (1)

(Henkilöiden vapaa liikkuvuus - EY 39 artikla - Jäsenvaltion kansalainen, joka etsii työtä toisesta jäsenvaltiosta - Yhdenvertainen kohtelu - Työmarkkinatuki, joka maksetaan ensimmäistä työpaikkaansa etsiville nuorille - Tuen myöntäminen edellyttää vähintään kuuden vuoden opintojen suorittamista vastaanottavassa jäsenvaltiossa)

2012/C 399/08

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour de cassation

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Déborah Prete

Vastaaja: Office national de l'emploi

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Cour de cassation (Belgia) — EY 12, EY 17, EY 18 ja EY 39 artiklan (joista on tullut SEUT 18, SEUT 20, SEUT 21 ja SEUT 45 artikla) — Työmarkkinatuki, joka maksetaan ensimmäistä työpaikkaansa etsiville nuorille — Tuen myöntäminen edellyttää vähintään kuuden vuoden opintojen suorittamista kyseisen jäsenvaltion oppilaitoksessa — Tuen epääminen toisen jäsenvaltion kansalaiselta, joka on suorittanut toisen asteen opinnot kyseisessä toisessa jäsenvaltiossa, pelkästään sillä perusteella, ettei edellä mainittu edellytys täyty — Seikat, jotka on otettava huomioon arvioitaessa nuorella kansallisiin työmarkkinoihin olevaa yhteyttä

Tuomiolauselma

EY 39 artikla on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jonka mukaan ensimmäistä työpaikkaansa etsiville nuorille myönnetty oikeus työmarkkinatukeen edellyttää sitä, että asianomainen on suorittanut ainakin kuuden vuoden opinnot vastaanottavan jäsenvaltion oppilaitoksessa, siltä osin kuin kyseinen edellytys estää muiden sellaisten seikkojen huomioimisen, joilla voidaan osoittaa tosiasiallinen yhteys etuuden hakijan ja asianomaisten maantieteellisten työmarkkinoiden välillä, ja jolla tämän vuoksi ylitetään se, mikä on tarpeen kyseisellä säännöksellä tavoitellun päämäärän eli tällaisen yhteyden olemassaolon takaamisen saavuttamiseksi.

(1) EUVL C 282, 24.9.2011.
Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 6.9.2012 (Administratīvā rajona tiesan (Latvia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Laimonis Treimanis v. Valsts ieņēmumu dienests

(Asia C-487/11) (1)

(Asetus (ETY) N:o 918/83 - 1 artiklan 2 kohdan c alakohta, 2 artikla ja 7 artiklan 1 kohta - Henkilökohtaisen omaisuuden tuontitullittomuus - Käsite ”kotitalouteen tarkoitetut tavarat” - Unionin tullialueelle tuotu moottoriajoneuvo - Ajoneuvo, jota käyttää tuonnin suorittaneen omistajan perheenjäsen)

(2012/C 331/17)

Oikeudenkäyntikieli: latvia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Administratīvā rajona tiesa

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Laimonis Treimanis

Vastaaja: Valsts ieņēmumu dienests

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Administratīvā rajona tiesa Rīgas tiesu nams — Yhteisön tullittomuusjärjestelmän luomisesta 28.3.1983 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 918/83 (EYVL 105, s. 1) 7 artiklan 1 kohdan tulkinta — Henkilökohtaisen omaisuuden vapauttaminen tuontimaksuista — Kotitalouden käsite — Moottoriajoneuvo, joka on ollut kotitalouden käytössä kolmannessa maassa — Pääasiallisesti kolmannessa maassa asuva henkilö, joka tuo omistamansa moottoriajoneuvon Euroopan unionin jäsenvaltioon antaakseen sen vastikkeetta sellaisen perheenjäsenensä käyttöön, joka on siirtänyt asuinpaikkansa mainittuun jäsenvaltioon kuuluttuaan omistajan kanssa samaan kotitalouteen ennen ajoneuvon tuontia

Tuomiolauselma

Yhteisön tullittomuusjärjestelmän luomisesta 28.3.1983 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 918/83 2 artiklaa ja 7 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että kolmannesta valtiosta voidaan tuoda Euroopan unionin tullialueelle tuontitullittomasti yksityiskäyttöön tarkoitettu moottoriajoneuvo, jos tuoja on tosiasiallisesti muuttanut vakituisen asuinpaikkansa Euroopan unionin tullialueelle, mistä varmistuminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävänä. Moottoriajoneuvoa, jota käyttää vastikkeetta tuojan perheenjäsen, eli hänen kanssaan samassa taloudessa asuva tai hänestä pääasiallisesti riippuvainen henkilö, mistä varmistuminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävänä, pidetään tuojan kotitalouteen tarkoitettuna, eikä tuontitullittomuutta menetetä tämän käytön johdosta.

(1) EUVL C 347, 26.11.2011.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 366/11

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 4.10.2012 (Sąd Apelacyjny w Warszawien (Puola) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Format Urządzenia i Montaże Przemysłowe Sp. z o.o. v. Zakład Ubezpieczeń Społecznych

(Asia C-115/11) (1)

(Sosiaaliturva - Sovellettavan lainsäädännön määrittäminen - Asetus (ETY) N:o 1408/71 - 14 artiklan 2 kohdan b alakohta - Kahden tai useamman jäsenvaltion alueella tavallisesti työskentelevä henkilö - Peräkkäiset työsopimukset - Työntekijän vakinaisen oleskelupaikan jäsenvaltioon sijoittautunut työnantaja - Yksinomaan muissa jäsenvaltioissa suoritettu palkkatyö)

2012/C 366/17

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Sąd Apelacyjny w Warszawie

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Format Urządzenia i Montaże Przemysłowe Sp. z o.o.

Vastaaja: Zakład Ubezpieczeń Społecznych

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Sąd Apelacyjny w Warszawie — Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (EYVL L 149, s. 2), sellaisena kuin se on muutettuna, 14 artiklan 2 kohdan b alakohdan tulkinta — Rajanveto käsitteiden ”kahden tai useamman jäsenvaltion alueella tavallisesti työskentelevä henkilö” ja ”lähetetty työntekijä” välillä — Työntekijä, joka työskentelee hänen lähtöjäsenvaltioonsa sijoittautuneen yrityksen palveluksessa ja joka suorittaa työnsä yksinomaan toisissa jäsenvaltioissa, mutta joka säilyttää kotipaikkansa ja elinolojensa keskuksen lähtövaltiossaan

Tuomiolauselma

Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97, sellaisena kuin se on muutettuna 18.12.2006 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1992/2006, 14 artiklan 2 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että pääasian kaltaisissa olosuhteissa henkilö, joka sellaisten peräkkäisten työsopimusten perusteella, joissa työn suorituspaikaksi täsmennetään useamman jäsenvaltion alue, työskentelee tosiasiassa kunkin sopimuksen voimassaoloaikana vain yhden ainoan valtion alueella kerrallaan, ei voi kuulua mainitussa säännöksessä tarkoitetun käsitteen ”kahden tai useamman jäsenvaltion alueella tavallisesti työskentelevä henkilö” soveltamisalaan.

(1) EUVL C 152, 21.5.2011.
Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 6.9.2012 (Upper Tribunalin (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Secretary of State for Work and Pensions v. Lucja Czop (C-147/11) ja Margita Punakova (C-148/11)

(Yhdistetyt asiat C-147/11 ja C-148/11) (1)

(Asetus (ETY) N:o 1612/68 - Direktiivi 2004/38/EY - Pysyvä oleskeluoikeus - Sosiaaliavustus - Lapsen huoltajuus - Oleskelu, joka on toteutunut ennen lähtövaltion liittymistä unioniin)

(2012/C 331/11)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Upper Tribunal

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Secretary of State for Work and Pensions

Vastapuolet: Lucja Czop (C-147/11) ja Margita Punakova (C-148/11)

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyynnöt — Upper Tribunal — Työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15.10.1968 annetun neuvoston asetuksen N:o 1612/68 (EYVL L 257, s. 2) 12 artiklan ja Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38 (EUVL L 158, s. 77) 16 artiklan 1 kohdan tulkinta — Sellaisen Puolan kansalaisen oleskeluoikeus, joka on mennyt Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ennen Puolan liittymistä Euroopan unioniin, joka on harjoittanut liittymisen jälkeen itsenäistä ammattia alle vuoden ja joka on sellaisen lapsen huoltaja, joka on aloittanut peruskoulutuksen huoltajan itsenäisen ammatinharjoittamisen päättymisen jälkeen

Tuomiolauselma

Työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15.10.1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68 12 artiklaa on tulkittava siten, että siinä annetaan henkilölle, joka on siirtotyöläisen tai entisen siirtotyöläisen lapsen, joka osallistuu koulutukseen vastaanottavassa jäsenvaltiossa, tosiasiallinen huoltaja, oleskeluoikeus kyseisen valtion alueella, mutta mainittua artiklaa ei voida tulkita siten, että siinä annettaisiin tällainen oikeus henkilölle, joka on itsenäisen ammatinharjoittajan lapsen tosiasiallinen huoltaja.

Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY 16 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että unionin kansalainen, joka on Euroopan unioniin hiljattain liittyneen jäsenvaltion kansalainen, voi vedota mainitun säännöksen nojalla pysyvään oleskeluoikeuteen silloin, kun hän on oleskellut vastaanottavassa jäsenvaltiossa yhtäjaksoisesti yli viiden vuoden ajan, josta osa on toteutunut ennen ensiksi mainitun valtion liittymistä Euroopan unioniin, jos oleskelu on toteutunut direktiivin 2004/38 7 artiklan 1 kohdassa säädettyjen edellytysten mukaisesti.

(1) EUVL C 152, 21.5.2011.
1)

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 18 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että jäsenvaltion alueella sijaitseva kolmannen maan suurlähetystö on kyseisessä säännöksessä tarkoitettu ”toimipaikka” riita-asiassa, joka koskee sen lähettäjävaltion nimissä tekemää työsopimusta, kun työntekijän suorittamat tehtävät eivät kuulu julkisen vallan käyttöön. Kansallisen tuomioistuimen, jonka käsiteltäväksi asia on saatettu, on ratkaistava, mitä työntekijän hoitamat tehtävät tarkalleen ovat.
1)

Slovenian tasavalta ei ole noudattanut muun ensivakuutusliikkeen kuin henkivakuutusliikkeen aloittamista ja harjoittamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 24.7.1973 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 73/239/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 16.11.2005 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2005/68/EY, 8 artiklan 3 kohdan eikä muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 73/239/ETY ja 88/357/ETY muuttamisesta 18.6.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/49/ETY (kolmas vahinkovakuutusdirektiivi), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2005/68, 29 ja 39 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on saattanut kyseiset direktiivit osaksi oikeusjärjestystään virheellisesti ja puutteellisesti.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 126/3

Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 8.3.2012 (Tribunal administratif de Rennesin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Martial Huet v. Université de Bretagne Occidentale

(Asia C-251/11) (1)

(Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 1999/70/EY - Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus - 5 lausekkeen 1 kohta - Perättäiset määräaikaiset työsopimukset - Tällaisten sopimusten väärinkäyttöä ehkäisevät toimenpiteet - Viimeisen määräaikaisen työsopimuksen muuttaminen toistaiseksi voimassa olevaksi työsopimukseksi - Velvollisuus ottaa uuteen sopimukseen sellaisenaan viimeisen määräaikaisen työsopimuksen keskeiset ehdot)

2012/C 126/04

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal administratif de Rennes

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Martial Huet

Vastaaja: Université de Bretagne Occidentale

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal administratif de Rennes — Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY (EYVL L 175, s. 43) tulkinta — Perättäiset määräaikaiset työsopimukset julkisella sektorilla — Velvollisuus ottaa uuteen sopimukseen viimeksi voimassa olleen määräaikaisen työsopimuksen keskeiset ehdot, kun työsopimus muutetaan toistaiseksi voimassa olevaksi — Vastaavuusperiaate ja aikaisemman suojan säilyttämisen periaate

Tuomiolauselma

Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY liitteessä olevan, 18.3.1999 tehdyn määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 lauseketta on tulkittava siten, että jäsenvaltion, joka on kansallisessa lainsäädännössään säätänyt määräaikaisten työsopimusten muuttamisesta toistaiseksi voimassa olevaksi niissä tapauksissa, joissa määräaikaiset työsopimukset ovat kestäneet määrätyn ajan, ei ole edellytettävä, että toistaiseksi voimassa olevaan työsopimukseen otetaan sitä edeltäneen työsopimuksen keskeiset ehdot samanlaisina. Direktiivin 1999/70 päämäärien ja sen tehokkaan vaikutuksen turvaamiseksi jäsenvaltion on kuitenkin huolehdittava siitä, ettei edeltävän sopimuksen ehtoihin tehdä määräaikaisia työsopimuksia toistaiseksi voimassa olevaksi työsopimukseksi muutettaessa olennaisia muutoksia, joita on kokonaisarvioinnin perusteella pidettävä asianomaisen henkilön kannalta epäedullisina mikäli hänen toimenkuvansa ja työtehtävänsä säilyvät ennallaan.

(1) EUVL C 238, 13.8.2011.
1)

Elintarvikkeita koskevista ravitsemus- ja terveysväitteistä 20.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1924/2006, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 9.2.2010 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 116/2010, 4 artiklan 3 kohdan ensimmäistä alakohtaa on tulkittava siten, että ilmaisu ”terveysväite” kattaa myös merkinnän ”vatsaystävällinen” kaltaisen merkinnän, johon liittyy maininta siitä, että useiden kuluttajien haitallisena pitämien aineiden määrää on vähennetty.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 250/3

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 21.6.2012 (Nejvyšší soud České republikyn (Tšekin tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Wolf Naturprodukte GmbH v. Sewar spol. s r.o.

(Asia C-514/10) (1)

(Tuomioistuimen toimivalta ja tuomioiden täytäntöönpano siviili- ja kauppaoikeuden alalla - Asetus (EY) N:o 44/2001 - Ajallinen soveltamisala - Ennen täytäntöönpanovaltion Euroopan unioniin liittymistä annetun tuomion täytäntöönpano)

2012/C 250/04

Oikeudenkäyntikieli: tšekki

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Nejvyšší soud České republiky

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Wolf Naturprodukte GmbH

Vastaaja: Sewar spol. s r.o.

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Nejvyšší soud České republiky — Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (EYVL 2001, L 12, s. 1) 66 artiklan 2 kohdan tulkinta — Ajallinen soveltamisala — Ennen täytäntöönpanovaltion Euroopan unioniin liittymistä annetun tuomion täytäntöönpano

Tuomiolauselma

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 66 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että kyseisen asetuksen soveltaminen tuomion tunnustamiseksi ja täytäntöön panemiseksi edellyttää, että mainittu asetus oli kyseisen tuomion antamisen hetkellä voimassa sekä jäsenvaltiossa, jossa tuomio on annettu, että jäsenvaltiossa, jossa tunnustamista ja täytäntöönpanoa pyydetään.

(1) EUVL C 13, 15.11.2011.
1)

Maataloustuotteiden vientitukijärjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 15.4.1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o 800/1999, sellaisena kuin se on muutettuna 17.1.2001 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 90/2001, 5 artiklan 7 kohtaa on tulkittava siten, että pääsääntöisesti vientitodistuksen haltijalla on oikeus vientitukeen vain silloin, kun hänet on merkitty toimivaltaiseen tullitoimipaikkaan jätetyn vienti-ilmoituksen 2 kohdassa viejäksi.
1)

Koska Noord-Hollandin provinssi on kahviautomaattien toimittamista ja hoitoa varten tehtävän hankintasopimuksen, josta julkaistiin 16.8.2008 hankintailmoitus Euroopan unionin virallisessa lehdessä, yhteydessä — vahvistanut julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 4.12.2007 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1422/2007, 23 artiklan 6 kohdan kanssa yhteensoveltumattoman teknisen eritelmän, koska se vaati, että tietyt toimitettavat tuotteet on oltava varustettu määrätyllä ympäristömerkillä sen sijaan että se olisi käyttänyt yksityiskohtaisia eritelmiä — vahvistanut kyseisen direktiivin 2004/18 53 artiklan 1 kohdan a alakohdan kanssa yhteensoveltumattomia hankintasopimuksen tekoperusteita, koska se määräsi, että siitä, että tietyt tuotteet on varustettu määrätyillä laatumerkeillä, seuraa, että tarjouksille annetaan tietty määrä pisteitä kokonaistaloudellisesti edullisinta tarjousta valittaessa ilman, että tarjouspyyntöasiakirjassa olisi lueteltu näiden laatumerkkien taustalla olevia perusteita ja sallittu, että se, että tuote täyttää nämä taustalla olevat perusteet, voidaan todistaa muulla asianmukaisella todistuskeinolla — vahvistanut teknistä pätevyyttä koskevan vähimmäisedellytyksen, joka ei ole saman direktiivin 44 artiklan 2 kohdan ja 48 artiklan mukaan sallittu, koska se on asettanut kyseiseen hankintaan sovellettavissa tarjouspyyntöasiakirjoissa soveltuvuusvaatimuksena ja pätevyyttä koskevana vähimmäisedellytyksenä edellytyksen, jonka mukaan tarjoajat noudattavat ”kestäviä hankintoja ja yhteiskunnallisesti vastuullisia yrityksiä koskevia perusteita” ja ilmoittavat, millä tavalla ne noudattavat näitä perusteita ja ”vaikutta[vat] kestävimpien kahvimarkkinoiden aikaansaamiseen ja ympäristöteknisesti, yhteiskunnallisesti ja taloudellisesti vastuulliseen kahvintuotantoon” ja — vahvistanut saman direktiivin 2 artiklassa säädetyn avoimuusvelvollisuuden vastaisen lausekkeen, koska se on asettanut edellytyksen, jonka mukaan tarjoajat noudattavat ”kestäviä hankintoja ja yhteiskunnallisesti vastuullisia yrityksiä koskevia perusteita” ja ilmoittavat, millä tavalla ne noudattavat näitä perusteita ja ”vaikutta[vat] kestävimpien kahvimarkkinoiden aikaansaamiseen ja ympäristöteknisesti, yhteiskunnallisesti ja taloudellisesti vastuulliseen kahvintuotantoon”, Alankomaiden kuningaskunta on jättänyt noudattamatta edellä mainittujen säännösten mukaisia velvoitteitaan.
3)

Selvitettäessä, voidaanko yleisradio-organisaation omia lähetyksiään varten kolmannen osapuolen välinein tekemiin tallenteisiin soveltaa direktiivin 2001/29 5 artiklan 2 kohdan d alakohdassa säädettyä lyhytaikaisia tallenteita koskevaa poikkeusta, kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on arvioida, voidaanko kyseisen kolmannen osapuolen katsoa toimivan pääasian olosuhteissa yleisradio-organisaation ”puolesta” tai ainakin sen ”vastuulla”. Arvioitaessa, onko kolmas osapuoli toiminut yleisradio-organisaation ”vastuulla”, olennaisena edellytyksenä on se, että yleisradio-organisaation on korvattava kolmansia — erityisesti tekijöitä, jotka saattavat kärsiä vahinkoa teostensa luvattomasta tallentamisesta — kohtaan kaikki kolmannen osapuolen — esimerkiksi ulkopuolisen juridisesti itsenäisen televisiotuotantoyhtiön — toimista ja laiminlyönneistä aiheutuvat haittavaikutukset samalla tavoin kuin jos yleisradio-organisaatio olisi itse toteuttanut nämä toimet ja syyllistynyt näihin laiminlyönteihin.
1)

Yhteisön ajokortista 29.7.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/439/ETY 1 artiklan 2 kohdan ja 8 artiklan 2 ja 4 kohdan sekä ajokorteista 20.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/126/EY 2 artiklan 1 kohdan ja 11 artiklan 4 kohdan säännöksiä yhdessä luettuina on tulkittava siten, että ne ovat esteenä vastaanottavan jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan tällä jäsenvaltiolla on oikeus kieltäytyä tunnustamasta omalla alueellaan toisen jäsenvaltion myöntämää ajokorttia, kun vastaanottava jäsenvaltio ei ole kohdistanut kyseisen ajokortin haltijaan mitään direktiivin 91/439 8 artiklan 4 kohdassa tai direktiivin 2006/126 11 artiklan 4 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetuista toimenpiteistä mutta hänen ajokorttihakemuksensa on hylätty vastaanottavassa jäsenvaltiossa sillä perusteella, ettei hän täyttänyt kyseisen valtion säännöstön mukaisia fyysisiä ja henkisiä edellytyksiä moottoriajoneuvon turvalliseen kuljettamiseen.
C 25/17

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 17.11.2011 (Centrale Raad van Beroepin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — J.C. van Ardennen v. Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

(Asia C-435/10) (1)

(Direktiivi 80/987/ETY - Työntekijöiden suoja työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa - Maksukyvyttömyyskorvaus - Työnhakijaksi ilmoittautuminen maksun saamisen edellytyksenä)

(2012/C 25/27)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Centrale Raad van Beroep

Pääasian asianosaiset

Kantaja: J.C. van Ardennen

Vastaaja: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Centrale Raad van Beroep — Työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20.10.1987 annetun neuvoston direktiivin 80/987/ETY (EYVL L 283, s. 23), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2002/74/EY (EYVL L 270, s. 10), 4, 5 ja 10 artiklan tulkinta — Palkkaturvajärjestelmästä maksettavan palkkaturvan laajuus — Kansallinen lainsäädäntö, jossa työntekijät velvoitetaan välittömästi ilmoittautumaan työnhakijoiksi ennen maksamattomien palkkasaatavien suorittamista palkkaturvana koskevan hakemuksen tekemistä

Tuomiolauselma

Työntekijöiden suojasta työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa 20.10.1980 annetun neuvoston direktiivin 80/987/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 23.9.2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/74/EY, 3 ja 4 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa työntekijöiden, joiden työnantaja on joutunut maksukyvyttömäksi, oikeudelle saada pääasian oikeudenkäynnin kohteena olevien kaltaisista maksamattomista palkkasaatavistaan täysimääräinen suoritus asetetaan edellytykseksi velvollisuus ilmoittautua työnhakijaksi.

(1) EUVL C 317, 20.11.2010.