8

Asian tausta on esitetty valituksenalaisen tuomion 1–38 kohdassa seuraavasti: ”Nyt käsiteltävässä asiassa kyseessä olevat yhtiöt 1 H. Lundbeck A/S (jäljempänä Lundbeck) on Tanskan lainsäädännön mukaan perustettu yhtiö, jolla on määräysvalta konsernissa, joka on erikoistunut keskushermostojärjestelmän sairauksien ja muun muassa masennuksen hoitoon käytettävien lääkevalmisteiden tutkimukseen, tuotekehitykseen, tuotantoon, markkinointiin, myyntiin ja jakeluun. 2 Lundbeck on alkuperäisvalmistaja eli yritys, joka keskittyy toiminnassaan uusien lääkkeiden tutkimiseen ja niiden markkinoille saattamiseen. 3 Alpharma Inc. oli Amerikan Yhdysvaltojen lainsäädännön mukaan perustettu yhtiö, joka toimi lääkealalla maailmanlaajuisesti erityisesti rinnakkaislääkkeiden alalla. Norjan lainsäädännön mukaan perustettu yhtiö A.L. Industrier AS omisti sen joulukuuhun 2008 saakka. Tämän jälkeen sen osti eräs Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimiva lääkeyhtiö, jonka puolestaan osti eräs Yhdysvalloissa toiminut lääkeyhtiö. Alpharma Inc:stä tuli näiden uudelleenjärjestelyjen yhteydessä huhtikuussa 2010 ensin Alpharma LLC ja sittemmin 15.4.2013 Zoetis Products LLC (jäljempänä Zoetis) ja lopuksi 6.7.2015 uudelleen Alpharma LLC. 4 Alpharma Inc:n määräysvallassa oli kokonaan Tanskan oikeuden mukaan perustettu yhtiö Alpharma ApS, jolla oli useita tytäryhtiöitä Euroopan talousalueella (ETA) (jäljempänä yhdessä Alpharma-konserni). Alpharma ApS:stä tuli 31.3.2008 useiden uudelleenjärjestelyjen seurauksena Axellia Pharmaceuticals ApS, jonka nimeksi muutettiin vuonna 2010 Xellia Pharmaceuticals ApS – –. Merkityksellinen tuote ja sitä koskevat patentit 5 Käsiteltävässä asiassa merkityksellinen tuote on masennuslääke, joka sisältää sitalopraami-nimistä lääkkeiden vaikuttavaa ainetta (jäljempänä LVA). 6 Lundbeck jätti sitalopraami-LVA:ta sekä kahta tämän LVA:n valmistuksessa käytettyä menetelmää eli alkylointi- ja syanointimenetelmää koskeneet patenttihakemukset Tanskassa vuonna 1977. Tämän LVA:n ja nämä menetelmät – – kattavat patentit myönnettiin Tanskassa ja useissa muissa Länsi-Euroopan maissa vuosien 1977 ja 1985 välisenä aikana. 7 Kyseisten patenttien ja soveltuvin osin lääkkeiden lisäsuojatodistuksen aikaansaamisesta 18.6.1992 annetun asetuksen (ETY) N:o 1768/92 (EUVL 1992, L 182, s. 1) mukaisten lisäsuojatodistusten antama suoja päättyi ETA-alueen osalta vuosien 1994 (Saksassa) ja 2003 (Itävallassa) välisenä aikana. Yhdistyneessä kuningaskunnassa kyseisten patenttien voimassaoloaika päättyi tammikuussa 2002. 8 Ajan myötä Lundbeck kehitti sitalopraamin tuottamiseksi muita, entistä tehokkaampia menetelmiä ja haki ja usein sai niille patentteja monissa ETA-alueen maissa ja patenttiyhteistyösopimuksen nojalla Maailman henkisen omaisuuden järjestöltä (WIPO) sekä Euroopan patenttivirastolta (EPO). 9 Ensinnäkin Lundbeck jätti 13.3.2000 Tanskan viranomaisille sellaista sitalopraamin tuotantomenetelmää koskevan patenttihakemuksen, johon sisältyi käytettyjen suolojen puhdistaminen kiteyttämällä. Vastaavat hakemukset jätettiin muissa ETA-alueen maissa sekä WIPO:ssa ja EPO:ssa. Lundbeck sai kiteyttämismenetelmää suojaavat patentit (jäljempänä kiteyttämispatentit) useissa jäsenvaltioissa vuoden 2002 alkupuoliskolla, erityisesti Yhdistyneessä kuningaskunnassa 30.1.2002 ja Tanskassa 11.2.2002. EPO myönsi kiteyttämispatentin 4.9.2002. Lisäksi Lundbeck oli saanut tätä menetelmää koskevan hyödyllisyysmallin eli kuuden vuoden pituisen patentin, joka myönnetään ilman ennakkotutkimusta, Alankomaissa jo 6.11.2000. 10 Toiseksi Lundbeck jätti Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisille 12.3.2001 patenttihakemuksen sitalopraamin tuotantomenetelmästä, johon sisältyi käytettyjen suolojen puhdistaminen kalvoon tislaamalla. Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset myönsivät Lundbeckille tätä tislausmenetelmää koskevan patentin 3.10.2001 (jäljempänä kalvoontislauspatentti). Tämä patentti kuitenkin kumottiin 23.6.2004, koska sen ei katsottu olevan uusi Lundbeckin erääseen toiseen patenttiin verrattuna. 11 Lundbeck aikoi tuoda markkinoille vuoden 2002 puolivälissä tai vuoden 2003 alussa uuden masennuslääkkeen eli Cipralexin, joka perustui essitalopraamista (tai S-sitalopraamista) koostuvaan LVA:han. Tämä uusi lääke oli suunnattu samoille potilaille, joita voitiin hoitaa sitalopraami-LVA:han perustuvalla Lundbeckin patentoidulla Cipramil-lääkkeellä. Essitalopraami-LVA:ta oli suojattu vähintään vuoteen 2012 saakka voimassa olleilla patenteilla. Lundbeckin Alpharma-konsernin kanssa tekemä sopimus ja muut asiayhteyteen liittyvät seikat 12 Lundbeck teki vuonna 2002 kuusi sitalopraamia koskenutta sopimusta (jäljempänä kyseessä olevat sopimukset) joidenkin rinnakkaislääkkeitä tuottavien tai myyvien yritysten kanssa (jäljempänä rinnakkaislääkkeiden valmistajat), joiden joukossa oli Alpharma-konserni. 13 Lundbeckin ja Alpharma ApS:n välillä tehtiin 22.2.2002 nyt käsiteltävässä asiassa merkityksellinen sopimus (jäljempänä riidanalainen sopimus) ajanjaksolle, joka alkoi 22.2.2002 ja päättyi 30.6.2003 (jäljempänä merkityksellinen ajanjakso). 14 Alpharma-konserni oli ostanut ennen tämän sopimuksen tekemistä tammikuussa 2002 Alfred E. Tiefenbacher GmbH & Co. ‑yhtiöltä (jäljempänä Tiefenbacher) intialaisen Cipla-yhtiön tuottamasta LVA:sta valmistettua geneeristä sitalopraamia sisältävän tablettierän ja tilannut sitä lisää. 15 Riidanalaisen sopimuksen johdanto-osasta (jäljempänä johdanto) on todettava muun muassa seuraavaa: – Johdannon ensimmäisessä kappaleessa muistutetaan, että ’Lundbeckillä on immateriaalioikeuksia, joihin sisältyy erityisesti ’Sitalopraami’-LVA:n [(isolla S-kirjaimella kirjoitettuna kautta koko sopimustekstin)] valmistusta – – koskevat patentit ja joihin kuuluvat tämän sopimuksen liitteessä A luetellut patentit’ – – – Sen toisessa kappaleessa todetaan, että Lundbeck tuottaa ja myy ’Sitalopraamia sisältäviä lääkevalmisteita kaikissa jäsenvaltioissa sekä Norjassa ja Sveitsissä ja että nämä maat määritellään yhdessä ’Alueeksi’. – Sen kolmannessa ja neljännessä kappaleessa mainitaan, että Alpharma-konserni on tuottanut tai ostanut ’Sitalopraamia’ sisältäviä lääkevalmisteita ’Alueella’ ilman Lundbeckin lupaa. – Sen viidennessä ja kuudennessa kappaleessa todetaan, että Lundbeck on toimittanut Alpharma-konsernin tuotteita laboratoriokokeisiin, joiden tulosten perusteella Lundbeckillä on painavia syitä uskoa, että näiden tuotteiden tuottamiseen käytetyillä menetelmillä loukattiin sen immateriaalioikeuksia. – Sen seitsemännessä kappaleessa muistutetaan, että Lundbeck nosti Yhdistyneen kuningaskunnan tuomioistuimessa kanteen (jäljempänä patentinloukkauksista Yhdistyneessä kuningaskunnassa nostettu kanne) 31.1.2002 saadakseen määräyksen, jolla ’Alpharma-konsernia kielletään myymästä Sitalopraamia sisältäviä tuotteita Lundbeckin immateriaalioikeuksien loukkaamisen vuoksi’. – Sen kahdeksannessa kappaleessa todetaan, että Alpharma-konserni myöntää Lundbeckin huomautusten pitävän paikkansa ja että se sitoutuu olemaan tuomatta markkinoille ’tällaisia tuotteita’. – Sen yhdeksännessä ja kymmenennessä kappaleessa täsmennetään, että Lundbeck – ’sopii maksavansa Alpharma-konsernille korvauksen välttääkseen kalliin ja aikaa vievän patenttioikeudenkäynnin’, jonka lopputulosta ei voida ehdottomalla varmuudella ennakoida – ’sopii oikeusriidan ratkaisemiseksi ostavansa Alpharma-konsernilta koko sen Sitalopraamia sisältävien tuotteiden varaston ja maksavansa sille näistä tuotteista korvauksen’. 16 Riidanalaisen sopimuksen varsinaisesta sopimusosasta on syytä todeta erityisesti seuraavaa: – Riidanalaisen sopimuksen 1.1 kohdassa määrätään, että Alpharma-konserni, johon kuuluvat sen tytäryhtiöt, ’peruuttaa Sitalopraamia sisältävien lääkevalmisteiden maahantuonnin, tuotannon tai myynnin, lopettaa sen ja luopuu siitä merkityksellisenä ajanjaksona Alueella’ ja että Lundbeck vetää pois patentinloukkauksista Yhdistyneessä kuningaskunnassa nostetun kanteen. – Samassa kohdassa täsmennetään, ettei sitä sovelleta ’essitalopraamia sisältäviin tuotteisiin’. – Sen 1.2 kohdassa määrätään, että ’jos riidanalaisen sopimuksen 1.1 kohdan mukaista velvoitetta rikotaan tai jos Lundbeck sitä pyytää, Alpharma-konserni suostuu vapaaehtoisesti minkä tahansa toimivaltaisen tuomioistuimen antamaan väliaikaiseen kieltomääräykseen missä tahansa ’Alueen’ maassa’ ja että Lundbeck voi saada tällaisen kieltomääräyksen asettamatta vakuutta. – Sen 1.3 kohdassa täsmennetään, että Lundbeck maksaa Alpharma-konsernille tämän sopimuksen mukaisten velvoitteiden noudattamisesta sekä välttääkseen oikeudenkäyntikulut ja oikeudenkäynnin keston 12 miljoonan Yhdysvaltojen dollarin (USD) korvauksen, josta 11 miljoonaa USD maksetaan ’Sitalopraamia’ sisältävistä Alpharma-konsernin tuotteista kolmessa 31.3.2002, 31.12.2002 ja 30.6.2003 suoritettavassa 4 miljoonan USD:n tasaerässä. – Sen 2.2 kohdassa määrätään, että Alpharma-konserni luovuttaa Lundbeckille viimeistään 31.3.2002 koko kyseisenä ajankohtana omistamansa ’Sitalopraamia’ sisältävien tuotteiden varaston eli jo riidanalaisen sopimuksen tekemisajankohtana hallussaan olleet 9,4 miljoonaa tablettia sekä tilaamansa 16 miljoonaa tablettia. 17 Riidanalaisen sopimuksen liitteeseen A sisältyy luettelo Lundbeckin ennen kyseisen sopimuksen allekirjoittamista jättämistä 28:sta immateriaalioikeuksia koskeneesta hakemuksesta, joista yhdeksän käsittely oli sinä ajankohtana saatu jo päätökseen. Nämä immateriaalioikeuden liittyivät kiteyttämis- ja kalvoontislaamispatenteissa tarkoitettuihin sitalopraami-LVA:n tuotantomenetelmiin. 18 On syytä lisäksi täsmentää Yhdistyneen kuningaskunnan tuomioistuimen antaneen 2.5.2002 patentinloukkauksista Yhdistyneessä kuningaskunnassa nostetun kanteen käsittelyn lykkäämistä koskeneen suostumukseen perustuvan määräyksen sillä perusteella, että Lundbeck ja Alpharma-konserni olivat tehneet sopimuksen, jonka mukaan Alpharma-konserni ’peruuttaa jäsenvaltioissa, Norjassa ja Sveitsissä (’Merkitykselliset alueet’) sellaisten lääkevalmisteiden maahantuonnin, tuotannon tai myynnin, lopettaa ne ja luopuu niistä, jotka sisältävät sellaisilla menetelmillä valmistettua sitalopraamia, joihin on saatu yksinoikeus Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten myöntämissä kiteyttämis- ja kalvoontislaamispatenteissa tai muissa vastaavissa patenteissa, jotka on saatu tai joita on haettu 30.6.2003 mennessä Merkityksellisillä alueilla’ – –. Komission toimenpiteet lääkealalla ja hallinnollinen menettely 19 Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen (Tanskan kilpailu- ja kuluttajavirasto, jäljempänä KFST) ilmoitti lokakuussa 2003 komissiolle kyseessä olevista sopimuksista. 20 Koska suurin osa sopimuksista koski koko ETA-aluetta tai joka tapauksessa muita jäsenvaltioita kuin Tanskan kuningaskuntaa, sovittiin, että komissio tutkii niiden yhteensopivuuden kilpailulainsäädännön kanssa eikä KFST jatka tämän kysymyksen tarkastelua. 21 Komissio teki vuosien 2003 ja 2006 välisenä aikana asetuksen N:o 1/2003 20 artiklan 4 kohdan nojalla tarkastuksia Lundbeckissä ja joissakin muissa lääkealalla toimivissa yrityksissä. Komissio lähetti Lundbeckille ja eräälle muulle yhtiölle myös kyseisen asetuksen 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tietopyyntöjä. 22 Komissio teki 15.1.2008 päätöksen lääkealan toimialakohtaisen tutkinnan aloittamisesta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 17 artiklan perusteella (asia COMP/D2/39514). Tämän päätöksen ainoassa artiklassa täsmennettiin, että toteutettava tutkinta koskisi ihmisille tarkoitettujen innovatiivisten lääkkeiden ja rinnakkaislääkkeiden markkinoille saattamista. 23 Komissio julkaisi 8.7.2009 tiedonannon, joka koski sen lääkealalla toteuttaman tutkinnan loppuraportista tehtyä yhteenvetoa. Tähän tiedonantoon sisältyi komission työasiakirjan muodossa ’teknisenä liitteenä’ vain englanniksi saatavilla oleva kyseisen loppuraportin lyhentämätön versio. 24 Komissio aloitti 7.1.2010 Lundbeckiä koskevan menettelyn. 25 Komissio lähetti tietopyyntöjä Lundbeckille ja kyseessä olevien sopimusten sopimuspuolina oleville muille yhtiöille, joiden joukossa on Alpharma-konserni, vuonna 2010 ja vuoden 2011 alkupuoliskolla. 26 Komissio aloitti menettelyn kyseessä olevien sopimusten sopimuspuolina olevia yhtiöitä ja erityisesti rinnakkaislääkkeiden valmistajia vastaan 24.6.2012 ja lähetti niille ja Lundbeckille väitetiedoksiannon. – – 30 Komissio teki – – 19.6.2013 riidanalaisen päätöksen. Riidanalainen päätös 31 Komissio katsoi riidanalaisessa päätöksessä, että riidanalainen sopimus, samoin kuin muutkin kyseessä olevat sopimukset, oli SEUT 101 artiklan 1 kohdassa ja Euroopan talousalueesta 2.5.1992 tehdyn sopimuksen (EYVL 1994, L1, s. 3) 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu tarkoitukseen perustuva kilpailunrajoitus, johon olivat syyllistyneet Lundbeck sekä Alpharma ApS, Alpharma Inc. ja A.L. Industrier (riidanalaisen päätöksen 1 artiklan 3 kohta). 32 Kuten riidanalaisen päätöksen 1087 perustelukappaleeseen sisältyvästä yhteenvedosta ilmenee, komissio perusti kantansa erityisesti seuraaviin seikkoihin: – Lundbeck ja Alpharma-konserni olivat riidanalaisen sopimuksen tekemisajankohtana ainakin potentiaalisia kilpailijoita useissa ETA-alueen maissa. – Lundbeck toteutti tämän sopimuksen nojalla Alpharma-konsernille merkittävän varojen siirron. – Tämä varojen siirto liittyi siihen, että Alpharma-konserni hyväksyi mainittuun sopimukseen sisältyneet markkinoille tuloaan koskeneet rajoitukset ja erityisesti Alpharma-konsernin sitoumuksen olla myymättä mitään geneeristä sitalopraamia ETA-alueella asiassa merkityksellisenä aikana. – Tämä varojen siirto vastasi asiallisesti voittoa, jonka Alpharma-konserni olisi voinut saada, jos se olisi tullut onnistuneesti markkinoille. – Lundbeck ei olisi voinut saada tällaisia rajoituksia aikaan vetoamalla kiteyttämispatenttiinsa tai kalvoontislauspatenttiinsa (jäljempänä Lundbeckin uudet menetelmäpatentit), sillä Alpharma-konsernia riidanalaisen sopimuksen perusteella sitovilla velvoitteilla ylitettiin menetelmäpatentin haltijalle myönnetyt oikeudet. – Riidanalaisessa sopimuksessa ei määrätty siitä, että Lundbeck olisi sitoutunut pidättäytymään patentinloukkauskanteiden nostamisesta Alpharma-konsernia vastaan, jos viimeksi mainittu olisi tuonut geneeristä sitalopraamia markkinoille riidanalaisen sopimuksen päättymisen jälkeen. 33 Komissio määräsi myös sakkoja kaikille kyseessä olevien sopimusten sopimuspuolille. Tässä yhteydessä se sovelsi sakkojen laskennasta annettuja vuoden 2006 suuntaviivoja. Vaikka komissio sovelsi Lundbeckin osalta näissä suuntaviivoissa kuvattua yleistä menetelmää, joka perustuu tämän yrityksen toteuttaman kyseisen tuotteen myynnin arvoon (riidanalaisen päätöksen 1316–1358 perustelukappale), kyseisten sopimusten muiden sopimuspuolten eli rinnakkaislääkkeiden valmistajien osalta se käytti sitä vastoin suuntaviivojen 37 kohdan mukaista mahdollisuutta olla soveltamatta tätä menetelmää, kun se otti huomioon käsiteltävän asian erityispiirteet näiden sopimuspuolten osalta (riidanalaisen päätöksen 1359 perustelukappale). 34 Komissio katsoi kyseisten sopimusten muiden sopimuspuolten kuin Lundbeckin osalta, joiden joukossa on Alpharma-konserni, että sakkojen perusmäärän määrittämiseksi ja sen varmistamiseksi, että niiden pelotevaikutus oli riittävä, oli syytä ottaa huomioon Lundbeckin kyseessä olevien sopimusten nojalla niille siirtämien määrien arvo, ja näin oli toimittava tekemättä rikkomisten välillä eroa niiden luonteen tai maantieteellisen ulottuvuuden taikka kyseisten yritysten markkinaosuuksien perusteella, ja näitä tekijöitä käsiteltiin riidanalaisessa päätöksessä vain tyhjentävyyden vuoksi (riidanalaisen päätöksen 1361 perustelukappale). 35 Alpharma-konsernin osalta komissio katsoi, että Lundbeckin sille maksamat määrät olivat 11,1 miljoonaa USD, joka vastasi 11,7:ää miljoonaa euroa vuoden 2002 keskimääräisen vaihtokurssin mukaan. Tämä määrä muodostui yhtäältä 10,1 miljoonasta USD:sta, joka maksettiin Alpharma-konsernin sitalopraamivaraston ostosta, kun otetaan huomioon 900000 USD:n alennus, jota sovelletaan Lundbeckin 31.12.2002 maksamaan erään (ks. valituksenalaisen tuomion 16 kohdan neljäs luetelmakohta) sillä perusteella, että saatujen tablettien määrä oli pienempi kuin sovittu määrä, ja toisaalta 1 miljoonasta USD:sta, joka maksettiin riidanalaisen sopimuksen tekemisellä vältettyjen oikeudenkäyntikulujen vuoksi (riidanalaisen päätöksen 545, 547, 1071 ja 1374 perustelukappale ja alaviite nro 1867). 36 Komissio alensi riidanalaisen päätöksen kaikille adressaateille määrättyjä sakkoja kuitenkin 10 prosentilla tutkinnan kokonaiskeston huomioon ottamiseksi (riidanalaisen päätöksen 1349 ja 1380 perustelukappale). 37 Lopuksi komissio sovelsi asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohdan toista alakohtaa, jonka mukaan kunkin rikkomiseen osallisen yrityksen tai yritysten yhteenliittymän osalta sakko on enintään kymmenen prosenttia sen edellisen tilikauden liikevaihdosta, erikseen Xellia Pharmaceuticalsiin, Zoetisiin ja A.L. Industrieriin, koska kyseiset yhtiöt eivät enää kuuluneet samaan yritykseen riidanalaisen päätöksen antamishetkellä (riidanalaisen päätöksen 1384 perustelukappale). A.L. Industrierin osalta komissio otti huomioon vuonna 2011 toteutuneen liikevaihdon eikä vuoden 2012 liikevaihtoa, koska se katsoi, etteivät vuoden 2012 tiedot koskeneet vuotta, jona harjoitettiin normaalia taloudellista toimintaa (riidanalaisen päätöksen 1386 ja 1387 perustelukappale). 38 Näiden seikkojen perusteella komissio määräsi 10530000 euron suuruisen sakon yhteisvastuullisesti maksettavaksi Xellia Pharmaceuticalsille ja Zoetisille, kun taas A.L. Industrierin yhteisvastuu rajoitettiin 43296 euroon (riidanalaisen päätöksen 1396 perustelukappale ja 2 artiklan 3 kohta).”