ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 93/69

Kanne 4.1.2019 – Irish Wind Farmers’ Association ym. v. komissio

(Asia T-6/19)

(2019/C 93/89)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Irish Wind Farmers’ Association Clg (Kilkenny, Irlanti), Carrons Windfarm Ltd (Shanagolden, Irlanti), Foyle Windfarm Ltd (Dublin, Irlanti) ja Greenoge Windfarm Ltd (Bunclody, Irlanti) (edustajat: asianajajat M. Segura Catalán ja M. Clayton)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa Euroopan komission 25.10.2018 päivätyn kirjeen, joka koskee asiaa SA.44671 Irlanti – Fossiilisten polttoaineiden alalle alennettujen kiinteistöverokantojen muodossa myönnetty väitetty lainvastainen valtiontuki

— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat yhteen ainoaan kanneperusteeseen, jonka mukaan komissio ei aloittanut SEUT 108 artiklan 2 kohdan ja asetuksen 2015/1589 (1) 4 artiklan 4 kohdan mukaista muodollista tutkintamenettelyä huolimatta valtiontuen olemassaoloa koskevista epäilyistä, minkä vuoksi kantajien menettelyllisiä oikeuksia loukattiin. Tämä kanneperuste jakautuu kahteen osaan:

1. Ensimmäinen osa: komission olisi pitänyt tehdä muodollinen päätös. Komissio ei tutkinut kantelua omien sääntöjensä edellyttämällä tavalla, ja riidanalainen toimi tehtiin asetuksen 2015/1589 säännösten vastaisesti.

2. Toinen osa: komissiolla olisi pitänyt olla vakavia epäilyjä toimen luokittelemisessa tueksi ja sen olisi tämän vuoksi pitänyt aloittaa asetuksen 2015/1589 4 artiklan 4 kohdan mukainen muodollinen tutkintamenettely, erityisesti kun komissio mm. ymmärsi väärin kantelun laajuuden, ei tutkinut asianmukaisesti kaikkia kantelijan kantelun yhteydessä toimittamia tietoja ja seurasi virheellistä lähestymistapaa valikoivuuden arvioinnin suhteen eikä tutkinut muita SEUT 107 artiklassa asetettuja edellytyksiä.

(1) Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13.7.2015 annettu neuvoston asetus (EU) 2015/1589 (EUVL 2015, L 248, s. 9).
1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu sulautuma-asetuksen 2 ja 8 artiklan rikkomiseen: komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen ja tutkinut asian riittämättömästi, kun se on pitänyt uuden Mobile Network Operatorin (MNO) [markkinoille]tuloa riittävänä ratkaisemaan yrityskeskittymästä aiheutuvat horisontaaliset vaikutukset, tutkimatta ollenkaan H3G:n menestyksen taustalla olleita seikkoja. — Tässä suhteessa väitetään, että komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen ja että tutkinta on ollut riittämätöntä, kun komissio on pitänyt uuden MNO:n [markkinoille]tuloa riittävänä ratkaisemaan yrityskeskittymästä aiheutuvat horisontaaliset vaikutukset, ottamatta ollenkaan huomioon H3G:n markkinoilletulon onnistumisen taustalla olleita tekijöitä. Jo asiassa M.7758 komissio ei ollut huolehtinut varsinkaan sen tarkistamisesta, oliko uusi MNO toimintakykyinen (sekä vähittäismyynti- että wholesale-markkinoilla) ja olivatko sen taloudelliset edellytykset ja kannusteet kokonaisuutena tarkastellen vähintäänkin samoja kuin H3G:n, joka ensimmäisinä vuosina toimi jatkuvasti laajentuvilla markkinoilla. Komission olisi lisäksi pitänyt ottaa huomioon H3G:n soveltaman terminointitariffin epäsymmetrisyydestä kilpailudynamiikalle aiheutuva vaikutus, tämän saadessa huomattavan edun muihin MNO:ihin verrattuna.
6)

Kuudes kanneperuste, jonka mukaan riidanalainen päätös on virheellinen siltä osin kuin siinä määrätään sakko ja siltä osin kuin kyse on sakon määrän laskemisesta. Kantajat väittävät tältä osin, sakko on lainvastainen, koska siinä ei oteta huomioon Googlen tahallisuuden tai tuottamuksen puuttumista. Kantajat väittävät lisäksi, että sakko on lainvastainen, koska se ei ole suhteellisuusperiaatteen mukainen. Kantajat esittävät vaihtoehtoisesti, että riidanalainen päätös on virheellinen siltä osin kuin kyse on sakon määrän laskemisesta.
—

velvoittamaan vastaajan myöntämään kantajalle oikeuden tutustua asiakirjoihin, jotka koskevat ECOSERT SA:n toimintaa ja jotka laadittiin luonnonmukaisuutta koskeneessa tutkimuksessa, joka kohdistui Erenhot Jinguyuan Grain and Oil Co. Ltd:iin, 2051 Youyi Road North, Ernehot City, Xilingol League, Inner Mongolia Autonomous Region, Peoples Republic of China, ja erityisesti ECOSERT SA:n päätelmiä, arviointeja ja päätöksiä koskeviin tarkastuskertomuksiin ja niihin liittyviin arviointikirjeisiin vuosilta 2016, 2017 ja 2018, ja joiden perusteella myönnettiin 19.9.2017 asetuksen N:o 1235/2008 liitteen V mukainen tarkastussertifikaatti numero 22904CN1700w13 490 960 kilolle luonnonmukaista seesaminsiemenpuristetta ja kumottiin sittemmin ECOSERT SA:n tarkastussertifikaatti
—

Neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 63 artiklaa, luettuna yhdessä komission asetuksen (EY) N:o 2868/95 20 säännön 7 kohdan c alakohdan kanssa, on rikottu.
1)

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan riidanalainen päätös on lainvastainen oikeudellisen virheen takia. — Kantaja väittää, että neuvosto ei ole osoittanut, että kantaja tukee tarkoituksellisesti Iranin joukkotuhoaseiden leviämistä edistävää ydinenergia-alan toimintaa, minkä väitetään olleen oikeudellinen peruste kantajan ottamiselle asetuksen N:o 267/2012 liitteessä IX olevaan luetteloon. — Kantaja lisää, että tehokkaan oikeussuojan periaatetta on rikottu sen johdosta, että neuvosto ei ole toimittanut kantajalle mitään näitä väitteitä tukevia todisteita.
2)

Toinen kanneperuste perustuu käsiteltävässä asiassa riitautetun yksittäisen päätöksen lainvastaisuuteen seuraavista syistä: — asiassa on loukattu ennalta varautumisen, luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteita sekä hyvän hallinnon periaatetta ja saavutettuja oikeuksia — asiassa on loukattu oikeutta perhe-elämään ja koulutukseen — asiassa on loukattu yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteita — asiassa ei ole tehty intressivertailua eikä kunnioitettu toteutetun toimenpiteen oikeasuhtaisuutta koskevaa periaatetta.
Kanne 20.6.2018 –Intercept Pharma ja Intercept Pharmaceuticals v. EMA

(Asia T-77/18)

(2018/C 311/14)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Intercept Pharma Ltd (Bristol, Yhdistynyt kuningaskunta) ja Intercept Pharmaceuticals, Inc. (New York, New York, Yhdysvallat) (edustajat solicitor L. Tsang, solicitor J. Mulryne, solicitor E. Amos ja solicitor H. Kerr-Peterson ja barrister F. Campbell)

Vastaaja: Euroopan lääkevirasto

Vaatimukset

Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa päätöksen ASK-40399, jonka vastaaja antoi tiedoksi kantajille 15.5.2018 ja joka koski erään asiakirja-aineiston luovuttamista asetuksen N:o 1049/2001/EY nojalla ja

— velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajille tässä asiassa aiheutuvat oikeudenkäynti- ja muut kulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantajat vetoavat kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen.

1) Ensimmäisen kanneperusteen mukaan vastaaja teki oikeudellisen virheen katsoessaan, että käsiteltävässä asiassa ei ollut kyseessä asetuksen N:o 1049/2001/EY 4 artiklan 2 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettu ”tuomioistuinkäsittely” sillä perusteella, että asiakirja-aineisto ei ollut ”tuomioistuinkäsittelyä varten laadittu” asiakirja. Vastaajan olisi pitänyt oikeudellisesti päätellä, että kyseessä oli poikkeus.
5)

Päätös on SEUT 107 artiklan 1 kohdan vastainen, koska komissio on markkinataloussijoittajaperiaatetta soveltaessaan ylittänyt harkintavaltansa tosiseikkojen riittämättömän selvittämisen vuoksi laatiessaan jälkikäteen oman ex ante –kannattavuusanalyysinsä. Tältä osin kantaja väittää, että komissio on tehnyt arviointivirheen jättäessään ottamatta huomioon lentoaseman tuloina Klagenfurtin lentoasemalle valtiontukisäännöstön mukaisesti myönnetyt avustukset sen markkinointitoiminnan rahoittamiseen. Lisäksi komissio ei ole riittävästi selvittänyt kantajan tuottamien suoritteiden markkina-arvoa eikä ottanut sitä huomioon ratkaisussa, vaikka kyse on kantajan markkinahintaisista suoritteista.
—

Komission asetuksen (EY) N:o 2868/95 20 artiklan 7 kohdan c alakohtaa on rikottu.
1)

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan kyseisellä päätöksellä loukataan suhteellisuusperiaatetta. — Komissiolla ei ollut laajaa harkintavaltaa, kun se antoi kyseisen päätöksen eikä tämän suhteellisuusperiaatteen vastaisuutta koskevan tarkastelun pidä rajoittua siihen, onko päätös selvästi tai ilmeisesti epäasianmukainen sillä tavoitellun päämäärän kannalta katsoen. Päätöksellä loukataan suhteellisuusperiaatetta, koska — komissio menee pidemmälle kuin tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi on tarpeen; — komission toteuttama toimenpide ei ollut kaikista käytettävissä olevista asianmukaisista toimenpiteistä halvin, ja — päätöksestä aiheutuva haitta on sillä tavoiteltuun päämäärään nähden suhteeton. — Vaikka komissio olisikin laaja harkintavalta, päätös on tästä huolimatta selvästi epäasianmukainen keino tavoiteltujen päämäärien saavuttamiseksi.
3)

Kolmas kanneperuste: SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohtaa on sovellettu virheellisesti – talouden ala on määritetty virheellisesti ja olettama markkinahäiriöistä on virheellinen SEUT 107 3 kohdan c alakohdan kannalta arvioituna. Vastaaja hyväksyi valtiontuen virheellisesti SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla, koska se oletti virheellisesti, että ydinenergialle on erilliset markkinat ja että kyseisillä markkinoilla on markkinahäiriö tai pääomamarkkinoiden toimintapuute.
2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että henkilöstösääntöjen 43 artiklan 1 kohtaa ja arviointiopasta on rikottu siltä osin kuin vastaaja teki useita ilmeisiä arviointivirheitä — siltä osin kuin on kyse tuottavuutta, pätevyyttä ja käytöstä koskevista arviointiperusteista, — siltä osin kuin on kyse vastaajan kantajan muun toiminnan arvioimisesta.
I.

Komissio on rikkonut asetuksen (EU) N:o 1306/2013 52 artiklan 2 kohtaa määrätessään 9 745 705,88 euron suuruisesta oikaisusta olennaisen valvonnan puutteiden johdosta, koska se on sääntöjenvastaisuuden vakavuudesta, rikkomusten luonteesta ja Euroopan unionille aiheutuneesta taloudellisesta vahingosta päättäessään 1. tulkinnut virheellisesti asetuksen (EU) N:o 65/2011 24 artiklan 1 kohtaa ja 2 kohdan a alakohtaa ja katsonut virheellisesti, että hakijoiden tukikelpoisuuden Liettuassa toteutetut arvioinnit ovat riittämättömät, koska 1.1 Liettuan viranomaisten suorittamat yritysten ja niiden sidosyritysten tai ulkomaisten omistusyhteysyritysten välistä yhteyttä koskevat tarkastukset eivät olleet tarpeeksi perusteellisia hakijoiden luokittelemiseksi pieniksi tai keskisuuriksi yrityksiksi 1.2 Epäiltyjen keinotekoisten olosuhteiden vuoksi riskialttiina pidettyjen hankkeiden seuranta on Liettuassa tehotonta 2. tulkinnut virheellisesti asetuksen (EU) N:o 65/2011 24 artiklan 2 kohdan d alakohtaa ja katsonut virheellisesti, että Kustannusten kohtuullisuutta koskevien Liettuassa suoritettujen tarkastusten laatu oli riittämätön 3. tulkinnut virheellisesti asetuksen (EU) N:o 65/2011 26 artiklan 1 kohdan d alakohtaa ja 2 kohtaa ja katsonut virheellisesti, että Liettuassa sovellettava paikalla tehtäviä tarkastuksia koskeva järjestelmä on riittämätön 4. tulkinnut virheellisesti asetuksen (EU) N:o 65/2011 24 artiklan 2 kohdan a alakohtaa ja katsonut virheellisesti, että yhdessä tarkastetuista hankkeista hankittuja tavaroita käytettiin pääsääntöisesti muihin kuin hankkeen mukaisiin tarkoituksiin.
3)

Näiden oikeuksien erilainen suojelu aiheuttaa välttämättä sen, että kumpaankin sovellettavat poikkeukset ovat nekin kokonaisuutena tarkastellen erilaisia. Näin siis kun jokin poikkeus tutustumisoikeudesta asiakirjoihin perustuu siihen, että kyseinen oikeus ei vaikuta asianomaisten yritysten ”kaupallisiin intresseihin”, tutustumisoikeutta asiakirja-aineistoon rajoitetaan puolestaan siten, ettei sen käyttäminen vaikuta niihin ”liikesalaisuuksiin”, joita menettelyyn osallistuneilla yrityksillä on. Tämä on ollut perusteena sille, että käsite ”kaupallinen intressi”, joka on varmaankin laajempi, on erotettu käsitteestä ”liikesalaisuus”, joka on paljon rajoittavampi, koska se käsittää kaiken sellaisen tiedon, joka jollakin konkreettisella henkilöryhmällä on tietystä yrityksestä ja jonka paljastuminen saattaa vahingoittaa sitä. Liikesalaisuuksia on tältä osin punnittava suhteessa muihin merkityksellisiin intresseihin kuten puolustautumisoikeuteen.
2)

Toinen kanneperuste perustuu yksittäispäätöksen lainvastaisuuteen seuraavin perustein — ennalta varautumisen, luottamuksensuojan, oikeusvarmuuden ja hyvän hallinnon periaatteita sekä saavutettuja oikeuksia on loukattu, — oikeutta perheeseen ja oikeutta koulutukseen on loukattu, — yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteita on loukattu, ja — toteutetun toimen osalta ei ole arvioitu etuja eikä noudatettu suhteellisuusperiaatetta.
—

toteaa toissijaisesti, että kanteen kohteena olevasta yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksestä on aiheutunut vahinkoa mainitun pankin osakkaille ja arvopapereiden haltijoille, joiden osalta yhteisen kriisinratkaisuneuvoston on korvattava aiheutunut vahinko 15.7.2014 annetun asetuksen N:o (EU) 806/2014 87 artiklan mukaisesti velvoittamalla yhteinen kriisinratkaisuneuvosto ja samalla Euroopan unionin korvaamaan [kantajille] osakkeiden ja pääomainstrumenttien arvo sellaisena kuin se oli kanteen kohteena olevan päätöksen antamispäivää edeltävänä päivänä tai tilanteen niin vaatiessa se arvo, joka näillä olisi säilynyt siinä tapauksessa, että kyseinen luottolaitos olisi asetettu tavanomaiseen selvitysmenettelyyn hetkellä, jolloin yhteinen kriisinratkaisuneuvosto antoi päätöksensä.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 437/33

Kanne 27.9.2017 – Anabi Blanga v. EUIPO – Polo/Lauren (HPC POLO)

(Asia T-657/17)

(2017/C 437/40)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Gidon Anabi Blanga (México, Meksiko) (edustaja: asianajaja M. Sanmartín Sanmartín)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: The Polo/Lauren Company LP (New York, New York, Yhdysvallat)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki HPC POLO – Rekisteröintihakemus nro 13 531 462

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 14.6.2017 asiassa R 2368/2016-1 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa riidanalaisen päätöksen

— velvoittaa EUIPO:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet
—

Kantaja väittää lisäksi, että koska komissio ei ole tutkinut riidanalaisessa päätöksessä tietoja, joiden perusteella on epäilystä siitä, ovatko nämä tukitoimenpiteet yhteensopivia unionin oikeuden kanssa, tai koska se ei ole tutkinut niitä riittävästi, tai on arvioinut niiden merkittävää osaa virheellisesti, komissio on loukannut sille SEUT 296 artiklan toisen kohdan nojalla kuuluvaa perusteluvelvollisuutta.
2.

Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklassa säädettyjä kieltäytymisperusteita ole olemassa — Kantaja väittää, että pyydetyt asiakirjat eivät sisällä mitään asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettuja arkaluonteisia liiketietoja ja että joka tapauksessa on olemassa ylivoimainen yleinen etu asiakirjojen tietojen ilmaisemiselle. — Kantaja väittää lisäksi, ettei myöskään asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettua kieltäytymisperustetta, jonka mukaan asiakirjan tutustuttavaksi antamisesta voidaan kieltäytyä, jos sen sisältämien tietojen ilmaiseminen vahingoittaisi tuomioistuinkäsittelyn ja oikeudellisen neuvonannon suojaa, voida soveltaa, koska unionin tuomioistuimessa vireillä oleva asia C-80/16 (ArcelorMittal Atlantique et Lorraine) on miltei saatettu päätökseen 26.7.2017 annetulla tuomiolla. — Kantaja väittää vielä, että komission olisi joka tapauksessa pitänyt antaa osittainen tutustumisoikeus tarvittaessa mustaamalla salaisena pidettävät tiedot. Komission päätöksellä rikotaan siten myös asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 6 kohtaa sekä loukataan SEU 5 artiklan 4 kohdan mukaista suhteellisuusperiaatetta.
3)

Kolmas kanneperuste, jonka mukaan Euroopan parlamentin ja neuvoston 15.7.2014 antaman asetuksen (EU) N:o 806/2014 18 artiklan 1 kohdan a alakohtaa yhdessä 18 artiklan 4 kohdan c alakohdan kanssa on rikottu, koska riidanalaisilla päätöksillä pysytetään Banco Popularin kriisinratkaisu, vaikka 6.6.2017 kyseisellä pankilla ei ollut vakavaraisuusongelmia ja sen maksuvalmiusongelmat olivat tilapäisiä.
—

Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 1.12.2011 annetulla neuvoston päätöksellä 2011/783/YUTP (EUVL 2011, L 319, s. 71) neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP liitteessä II olevaan taulukkoon III ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 961/2010 täytäntöönpanosta 1.12.2011 annetulla neuvoston täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 1245/2011 (EUVL 2011, L 319, s. 11) asetuksen (EU) N:o 961/2010 liitteessä VIII olevaan taulukkoon III
—

kumoamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston (Single Resolution Board, SRB) johdon istunnon 11.4.2017 tekemän päätöksen (SRB/ES/SRF/2017/05) kriisinratkaisurahastoon etukäteen suoritettavien vuoden 2017 vakausmaksujen laskemisesta (Decision of the Executive Session of the Board of 11 April 2017 on the calculation of the 2017 ex-ante contributions to the Single Resolution Fund (SRB/ES/SRF/2017/05)) ja joka tapauksessa kumoamaan sen siltä osin kuin kyseinen päätös koskee kantajaa ja
—

kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin ottamisesta uudelleen käyttöön tiettyjen Kiinan kansantasavallasta ja Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka on valmistanut Fujian Viscap Shoes Co. Ltd., Vietnam Ching Luh Shoes Co, Ltd., Vinh Thong Producing-Trading-Service Co., Ltd., Qingdao Tae Kwang Shoes Co, Ltd., Maystar Footwear Co. Ltd., Lien Phat Company Ltd., Qingdao Sewon Shoes Co, Ltd., Panyu Pegasus Footwear Co, Ltd., PanYu Leader Footwear Corporation, Panyu Hsieh Da Rubber Co., Ltd., An Loc Joint Stock Company, Qingdao Changshin Shoes Company Limited, Chang Shin Vietnam Co Ltd., Samyang Vietnam Co Ltd., Qingdao Samho Shoes Co, Ltd., Min Yuan, Chau Giang Company Limited, Foshan Shunde Fong Ben Footwear Industrial Co. Ltd ja Dongguan Texas Shoes Limited Co., ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta sekä unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-659/13 ja C-34/14 antaman tuomion täytäntöön panemisesta 9.3.2017 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/423
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 249/29

Kanne 16.5.2017 – Fakro v. komissio

(Asia T-293/17)

(2017/C 249/45)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Asianosaiset

Kantaja: Fakro sp z o.o. (Nowy Sącz, Puola) (edustaja: asianajaja A. Radkowiak-Macuda)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— toteamaan, että komissio on rikkonut SEUT:n ja perusoikeuskirjan mukaisia velvollisuuksiaan, koska – vaikka sitä muodollisesti vaadittiin tekemään niin – se ei ole ottanut kantaa kantajan sille 12.7.2012 tekemään kanteluun, joka koski sitä, että VELUX-konserni käytti väärin määräävää markkina-asemaansa.

— velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut, myös siinä tapauksessa, ettei asiassa anneta tuomiota sen vuoksi, että komissio antaa ratkaisun oikeudenkäyntimenettelyn kuluessa.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, joka perustuu SEUT 288 artiklan, luettuna yhdessä SEUT 102 ja 105 artiklan sekä perusoikeuskirjan 41 artiklan kanssa, rikkomiseen.

Se, että kolmen ja puolen vuoden jälkeen on annettu alustava väitetysti tosiseikkoihin perustuva kannanotto kantajan tekemää kantelua koskevassa menettelyssä, ei merkitse asian käsittelyä kohtuullisessa ajassa. Komissio ei ole esittänyt mitään näyttöä, jonka perusteella olisi mahdollista todeta, että se olisi ryhtynyt mihinkään toimenpiteisiin tutkintamenettelyn kuluessa. Ennen päätöksen tekemistä komission on analysoitava perusteellisesti kantelijan esiin tuomat tosiseikat ja oikeudelliset seikat. Kantajan aloittama menettely on ainoa tapa, jolla se voi puolustaa oikeuksiaan.
—

yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13.12.1995 annetun asetuksen N:o 2868/95 62 säännön 3 kohtaa on rikottu.
1)

Ensimmäinen, pääasiallinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että kyseessä olevaa alueellista tukijärjestelmää ei ole pantu lainvastaisesti täytäntöön, koska sitä koske ennakkoilmoitusvelvollisuus. Alueellinen tukijärjestelmä on SEUT 108 artiklan 1 kohdassa ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13.7.2015 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 2015/1589 (EUVL 2015, L 248, s. 9; jäljempänä asetus N:o 2015/1589) 1 artiklan b alakohdassa ja VI luvussa tarkoitettu voimassa oleva tukijärjestelmä. Voimassa oleviin tukijärjestelmiin sovellettavien sääntöjen mukaan niiden täytäntöönpano ei ole laitonta, koska komissio voi tarpeen vaatiessa vain määrätä tarpeellisista toimenpiteistä niiden kehittämiseksi taikka poistamiseksi tulevaisuudessa.
—

velvoittaa vastaajan maksamaan Clean Sky 2 -yhteisyritykselle 359 913,75 euron suuruisen summan, joka liittyy kumppaneiden avustussopimukseen nro 325940 ”EULOSAM – Design and Manufacturing of Baseline Low-Speed, Low-Sweep Wind Tunnel Model”, ja 2 105,25 euron suuruisen summan viivästyskorkona, joka on laskettu 3,5 prosentin korkokannan mukaan ajanjaksolta 31.1.–1.4.2017
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 178/29

Kanne 6.4.2017 – Out of the blue v. EUIPO – Dubois ja MFunds USA (FUNNY BANDS)

(Asia T-214/17)

(2017/C 178/43)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Out of the blue KG (Lilienthal, Saksa) (edustajat: asianajajat G. Hasselblatt, V. Töbelmann ja A. Zarm)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muut osapuolet valituslautakunnassa: Frédéric Dubois (Lasne, Belgia) ja MFunds USA LLC (Miami Beach, Florida, Yhdysvallat)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

Riidanalainen malli: EU-sanamerkki ”FUNNY BANDS” – EU-tavaramerkki nro 9 350 794

EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 20.1.2017 asiassa R 1081/2016-2 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa riidanalaisen päätöksen

— julistaa EU-tavaramerkin nro 009 350 794”FUNNY BANDS” mitättömäksi EU:n tavaramerkkiasetuksen 52 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan nojalla

— velvoittaa EUIPO:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut

— siinä tapauksessa, että EU-tavaramerkin haltijat osallistuvat asian käsittelyyn väliintulijoina, velvoittaa ne vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

Kanneperusteet