JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUS

MANUEL CAMPOS SÁNCHEZ-BORDONA

20 päivänä heinäkuuta 2017 ( 1 )

Asia C‑256/16

Deichmann SE

vastaan

Hauptzollamt Duisburg

(Ennakkoratkaisupyyntö – Finanzgericht Düsseldorf (Düsseldorfin verotuomioistuin, Saksa))

Ennakkoratkaisupyyntö – Polkumyynti – Pätemättömäksi todetun asetuksen perusteella maksettujen tuontitullien palautushakemus – Täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/223 – Tuomioistuimen tuomion täytäntöön panemiseksi annettu asetus – Pätevyys

1. Tässä ennakkoratkaisupyynnössä esiin tuleva erimielisyys koskee polkumyyntitullien käyttöön ottamisesta annetun asetuksen kumoamisen seurauksia. Kansallisen tuomioistuimen kysymyksiin vastatessaan unionin tuomioistuimella on hyvä tilaisuus määritellä rajat oikeuskäytännölleen, joka koskee unionin toimielinten toimia kumoavien tuomioiden ulottuvuutta.

2. Tässä tapauksessa epäselvyys tulee ilmi täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/223, ( 2 ) jolla komissio aloitti täsmälliset toimet unionin tuomioistuimen aiemmassa, tietyt polkumyyntiasetukset pätemättömiksi toteavassa tuomiossa ( 3 ) havaitsemien lainvastaisuuksien korjaamiseksi, pätevyyttä koskevan ennakkoratkaisukysymyksen yhteydessä.

3. Näitä myöhemmin kumottuja asetuksia oli käytetty perusteena asetettaessa polkumyyntitulleja Deichmann SE ‑yhtiölle, ( 4 ) Kiinasta ja Vietnamista peräisin olevien jalkineiden Euroopan unioniin tuojalle, joka näiden asetusten kumoamisen johdosta vaati palauttamaan niiden perusteella maksetut määrät.

4. Kansallinen tuomioistuin kysyy unionin tuomioistuimelta, onko täytäntöönpanoasetus 2016/223 pätevä, sillä jos se ei sitä ole, Deichmannille on palautettava se, mitä tämä on sen perusteella maksanut.

5. Asiassa käydyssä keskustelussa ovat vastakkain yhtäältä unionin toimielinten valta aloittaa uudelleen menettely, jonka päätteeksi voidaan vaatia polkumyyntitulleja kumottujen tullien korvaukseksi, ja toisaalta hallintoalamaisten oikeus vakiintuneiden tilanteiden vakauteen sekä niiden oikeudellisen aseman tehokkaaseen suojaan.

I. Asiaa koskeva lainsäädäntö

A. Sopimus Euroopan unionin toiminnasta

6. SEUT 263 artiklassa määrätään seuraavaa: ”– – Luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö voi ensimmäisessä ja toisessa kohdassa määrätyin edellytyksin nostaa kanteen hänelle osoitetusta säädöksestä tai säädöksestä, joka koskee häntä suoraan ja erikseen, sekä sääntelytoimesta, joka koskee häntä suoraan ja joka ei edellytä täytäntöönpanotoimenpiteitä. – – Tässä artiklassa tarkoitettu kanne on pantava vireille kahden kuukauden kuluessa säädöksen [ts. toimen] julkaisemisesta tai siitä, kun se on annettu kantajalle tiedoksi, taikka jollei säädöstä [ts. toimea] ole julkaistu tai annettu tiedoksi, kahden kuukauden kuluessa siitä, kun kantaja on saanut siitä tiedon.”

7. SEUT 266 artiklassa määrätään seuraavaa: ”Toimielimen, elimen tai laitoksen, jonka säädös [ts. toimi] on julistettu mitättömäksi tai jonka laiminlyönti on julistettu perussopimusten vastaiseksi, on toteutettava Euroopan unionin tuomioistuimen tuomion täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet. – –”

B. Asetus (ETY) N:o 2913/92 ( 5 )

8. Asetuksen 221 artiklassa säädetään seuraavaa: ”– – 3. Tiedoksiantoa ei voida toimittaa velalliselle enää, kun kolmen vuoden määräaika on kulunut siitä päivästä, jona tullivelka on syntynyt. Jos päätökseen on haettu muutosta 243 artiklan mukaisesti, määräajan laskeminen keskeytetään muutoksenhakumenettelyn ajaksi muutoshakemuksen jättöajankohdasta lukien.[ ( 6 )] – –”

9. 236 artiklassa säädetään seuraavaa: ”1. Tuonti- tai vientitullit on palautettava, jos todetaan, että niiden määrä niitä maksettaessa ei ole ollut lain mukainen tai että niiden määrä on kirjattu tileihin 220 artiklan 2 kohdan vastaisesti. – – 2. Tuonti- tai vientitullit on palautettava taikka peruutettava hakemuksesta, joka on esitettävä kyseiselle tullitoimipaikalle kolmen vuoden kuluessa siitä päivästä, jona nämä tullit on annettu tiedoksi velalliselle. – –”

C. Asetus (EY) N:o 1225/2009 ( 7 )

10. Asetuksen 10 artiklassa (”Taannehtivuus”) säädetään seuraavaa: ”1. Väliaikaisia toimenpiteitä ja lopullisia polkumyyntitulleja on sovellettava ainoastaan tuotteisiin, jotka on luovutettu vapaaseen liikkeeseen sen päivän jälkeen, jolloin 7 artiklan 1 kohdan ja 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti tehty päätös tulee voimaan, jollei tässä asetuksessa säädetyistä poikkeuksista muuta johdu. – –”

11. Asetuksen 14 artiklassa (”Yleiset säännökset”) säädetään seuraavaa: ”1. Väliaikaiset tai lopulliset polkumyyntitullit otetaan käyttöön asetuksella, ja jäsenvaltiot kantavat ne muodon, määrän ja muiden tekijöiden perusteella, jotka vahvistetaan asetuksessa, jolla ne otetaan käyttöön. Lisäksi nämä tullit kannetaan riippumatta tuontia tavallisesti koskevista tulleista, veroista ja muista maksuista. Mihinkään tuotteeseen ei voida samanaikaisesti soveltaa sekä polkumyynti- että tasoitustulleja polkumyynnistä tai vientituen myöntämisestä aiheutuneen saman tilanteen korjaamiseksi. – –”

12. Asetuksen 23 artiklassa (”Kumoaminen”) säädetään seuraavaa: ”Kumotaan asetus (EY) N:o 384/96. Asetuksen (EY) N:o 384/96 kumoaminen ei kuitenkaan vaikuta sen nojalla vireille pantujen menettelyjen pätevyyteen. Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä II olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.”

II. Tosiseikat

13. Hauptzollamt Duisburg (Duisburgin päätullikamari, Saksa) asetti Deichmannille 10.5.2010 asetuksen (EY) N:o 1472/2006 ( 8 ) ja täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1294/2009 ( 9 ) nojalla määrältään 11181,92 euron polkumyyntitullin.

14. Päätös koski Kiinan kansantasavallasta ja Vietnamista peräisin olevien kenkien kuutta tuontia, jotka Deichmann oli ilmoittanut vuoden 2010 huhtikuussa vapaaseen liikkeeseen luovutettavaksi.

15. Kiinasta tulleiden kenkien toimittaja ja valmistaja oli Chengdu Sunshine Shoes Co. Ltd. ‑yritys ja Vietnamista tulleiden Tripos Enterprises Inc. Molemmat yhtiöt olivat pyytäneet vuoden 2005 heinäkuussa markkinatalouskohtelua asianomaisilla asiakirjoilla asetuksen (EY) N:o 384/96 2 artiklan 7 kohdan b ja c alakohdan mukaisesti. ( 10 )

16. Asiassa Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd ja asiassa Brosmann Footwear antamissaan tuomioissa ( 11 ) unionin tuomioistuin kumosi asetuksen N:o 1472/2006.

17. Deichmann vetosi erityisesti asiassa Brosmann ( 12 ) annettuun tuomioon ja haki 12.6.2012 Hauptzollamt Duisburgilta siltä perityn polkumyyntitullin palautusta, mutta hakemus hylättiin 15.11.2013.

18. Myöhemmin unionin tuomioistuin antoi asiassa C & J Clark International ja Puma tuomion, ( 13 ) jossa asetus N:o 1472/2006 ja täytäntöönpanoasetus N:o 1294/2009 todettiin pätemättömiksi. ( 14 )

19. Tämän tuomion täytäntöön panemiseksi komissio antoi täytäntöönpanoasetuksen 2016/223, jolla se aloitti menettelyn jätettyjen markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevien pyyntöjen yksilöllisen arvioinnin tekemiseksi. Tällä tavoin se pyrki korvaamaan kumotut toimet uusilla toimilla, joissa ei olisi unionin tuomioistuimen toteamia lainvastaisuuksia, aloittamalla menettelyn uudestaan ajankohdasta, jossa lainvastaisuuksia oli tapahtunut.

20. Samalla komissio katsoi aiheelliseksi antaa kansallisille tulliviranomaisille määräyksen olla palauttamatta tulleja ennen menettelyn päättymistä.

21. Komissio päätti myös, ettei se resurssien tehokkaan käytön vuoksi ota huomioon kaikkia markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevia pyyntöjä vaan ainoastaan ne, jotka koskevat viejiä, jotka ovat toimittaneet jalkineita jollekin tuojalle, jos tämä viimeksi mainittu on vaatinut perusteettomasti maksettujen määrien palauttamista polkumyyntitullit käyttöön ottaneiden asetusten kumoamisen perusteella. Tätä tarkoitusta varten se määräsi, että näiden tapausten tunnistamiseksi kansallisten tulliviranomaisten on annettava sille tiedoksi kyseiset pyynnöt ja asiakirjatodisteet.

22. Deichmann esitti ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa, että täytäntöönpanoasetus 2016/223 oli pätemätön, koska vuoden 1996 polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 14 artiklan 1 kohdassa komissiolle ei anneta valtuutta asettaa jälkikäteen velvoitteita kansallisille tulliviranomaisille tai maksunpalautusta pyytäville maahantuojille.

23. Se vetosi myös SEUT 266 artiklan loukkaamisen, koska huomioon otettiin ainoastaan sellaiset vientiä harjoittavat tuottajat, jotka olivat pyytäneet markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua, sekä siihen, että päätöstä ei ollut tehty vuoden 1996 polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa säädetyn määräajan kuluessa. Lisäksi sen mukaan oli rikottu SEUT 266 artiklaa, koska itsenäinen uudelleenarvioinnin menettely oli aloitettu polkumyyntitoimenpiteen päättymisen jälkeen.

24. Finanzgericht Düsseldorf (Düsseldorfin verotuomioistuin, Saksa) on epävarma täytäntöönpanoasetuksen 2016/223 pätevyydestä. Perustelujen ensimmäinen kokonaisuus liittyy muodollisesti oikeusperustaan, jonka komissio on sen antamiselle valinnut: – Kansallinen tuomioistuin katsoo vuoden 2009 polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 23 artiklan toisen kohdan perusteella, että asiassa ei pitäisi soveltaa tätä asetusta vaan vuoden 1996 polkumyynnin vastaista perusasetusta, mistä olisi seurauksena, että toimivalta täytäntöönpanoasetuksen 2016/223 antamiseen on neuvostolla eikä komissiolla. – Vuoden 1996 polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 14 artiklasta ei johdu mitään toimivaltaa laatia polkumyyntitullin uudelleen käyttöönottamista valmistelevaa asetusta.

25. Toinen perustelujen kokonaisuus käsittelee sitä, soveltuuko täytäntöönpanoasetus 2016/223 siihen, että kansalliset tulliviranomaiset määrätään lykkäämään päätöstään polkumyyntitullien palautushakemuksista siihen asti, kunnes komissio antaa ratkaisun markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevista pyynnöistä. Tullikoodeksin 236 artiklan 1 kohta on sovellettavissa ainoastaan silloin, jos tuontitulleja maksettaessa määrä on ollut tosiasiallisesti oikea, mikä on tulliviranomaisten arvioitavaksi kuuluva seikka. Kansallinen tuomioistuin katsoo, että jos komissio puuttuu tähän päätöksentekoprosessiin, se rikkoo SEU 5 artiklaa.

26. Kolmanneksi kansallinen tuomioistuin esittää sarjan perusteluja, jotka liittyvät SEUT 266 artiklaan ja komission toimivaltuuksiin korvata kumotut toimet uusilla toimilla, joilla poistetaan unionin tuomioistuimen havaitsema lainvastaisuus. Se arvostelee sitä, että polkumyyntitullille halutaan antaa taannehtiva vaikutus kumottujen asetusten antoajankohdasta alkaen, vaikka polkumyyntitoimenpide on päättynyt 31.3.2011.

27. Polkumyyntitullin ottamista uudelleen käyttöön ei sen mukaan ole sallittu vuoden 1996 polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 10 artiklassa. Lisäksi oikeusvarmuus ei salli jälkitullausta, joka torjutaan tullikoodeksin 221 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä virkkeessä.

28. Viimeiseksi kansallinen tuomioistuin vetoaa käytännöllisiin, ajan kulkuun liittyviin perusteisiin (jotka sen mukaan ovat esteenä uusien polkumyyntitullien asettamiselle) sekä vaikeuksiin, jotka liittyvät siihen, että viejä joutuu esittämään näin pitkän ajan jälkeen asiakirjoja ja tietoja, mikä saattaisi vaarantaa puolustautumisoikeuden. Se epäilee, että komission kehittämä menettely on sen valtuuksien väärinkäyttöä, ja esittää muita vaihtoehtoja, jotka sen näkemyksen mukaan olisivat voineet olla sopivampia.

29. Finanzgericht Düsseldorf esittää näillä perusteluilla unionin tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen: ”Onko menettelyn vahvistamisesta kiinalaisten ja vietnamilaisten vientiä harjoittavien tuottajien esittämien tiettyjen markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevien pyyntöjen arvioimiseksi sekä unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C‑659/13 ja C‑34/14 antaman tuomion täytäntöön panemisesta 17.2.2016 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/223 pätevä?”

III. Menettely unionin tuomioistuimessa

30. Ennakkoratkaisupyyntö saapui unionin tuomioistuimen kirjaamoon 9.5.2016.

31. Deichmann ja Euroopan komissio ovat esittäneet asiassa kirjallisia huomautuksia, ja ne osallistuivat 11.5.2017 pidettyyn suulliseen käsittelyyn.

IV. Yhteenveto asianosaisten lausumista

A. Ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottaminen

32. Komissio katsoo, ettei ennakkoratkaisukysymystä pitäisi ottaa tutkittavaksi unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön perusteella, sillä tämän mukaan henkilö, joka epäilemättä olisi voinut nostaa unionin toimesta kanteen mutta on jättänyt sen tekemättä SEUT 263 artiklassa säädetyn velvoittavan määräajan kuluessa, ei voi kyseenalaistaa toimen lainmukaisuutta kansallisissa tuomioistuimissa.

33. Tässä tapauksessa komission mukaan Deichmannilla oli oikeus vaatia riidanalaisen asetuksen kumoamista unionin yleisessä tuomioistuimessa, koska asetus koski sitä suoraan eikä se edellyttänyt täytäntöönpanotoimenpiteitä SEUT 263 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetulla tavalla. Koska valitusta ei ollut tehty määräajan kuluessa, se ei voi vedota asetuksen pätemättömyyteen kansallisessa tuomioistuimessa. Sillä ei ole merkitystä, että tämä asetus on annettu sen jälkeen, kun Deichmann kääntyi kansallisen tuomioistuimen puoleen.

34. Deichmann torjui suullisessa käsittelyssä nämä sitä vastaan esitetyt väitteet, koska se katsoi, ettei sillä ollut ollut oikeutta nostaa kannetta asetuksesta suoraan, koska asetus ei koskenut sitä suoraan. Sen mukaan lisäksi tässä säännöksessä edellytettiin sekä kansallisia että unionin täytäntöönpanotoimenpiteitä.

B. Asiakysymys

35. Deichmann, joka vetoaa SEU 5 artiklaan, väittää, että on rikottu EUT-sopimuksessa tarkoitettua toimivaltajaon järjestelmää. Se katsoo, että koska unionin tuomioistuimen pätemättömiksi toteamat säännöt annettiin vuoden 1996 polkumyynnin vastaisen perusasetuksen voimassaolon aikana, tämä on asiassa sovellettava asetus. Vuoden 2009 polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 23 artiklassa nimittäin asetetaan tähän tähtäävä siirtymäjärjestely. Se katsoo, että tämän seurauksena vuoden 1996 polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan mukaan toimivalta on neuvostolla eikä komissiolla.

36. Deichmann kiinnittää huomiota vuoden 2009 polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 14 artiklaan, joka on nimenomaisesti mainittu täytäntöönpanoasetuksessa 2016/223, torjuakseen sen, että tuolla artiklalla sallittaisiin asetuksen antaminen tuomion täytäntöön panemiseksi.

37. Se katsoo, että jos kyseisen 14 artiklan 1 kohta on sovellettavissa, sillä sallitaan ainoastaan unionin toimielinten asettavan väliaikaisia tai lopullisia polkumyyntitulleja, jotka jäsenvaltiot kantavat vuoden 2009 polkumyynnin vastaisessa perusasetuksessa vahvistettujen edellytysten mukaisesti. Riidanalaisessa asetuksessa ei aseteta polkumyyntitullia eikä määrätä perusteita sen kannolle, vaan siinä vain ainoastaan muunnetaan jo maksettujen polkumyyntitullien palauttamista (josta on säädetty tullikoodeksin 236 artiklassa), ja tällainen toimenpide kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan.

38. Deichmann ei myöskään katso, että SEUT 266 artikla kattaa riidanalaisen asetuksen. Viitattuaan ennakkoratkaisupyynnön perusteluihin se ilmoittaa, ettei täytäntöönpanotoimeen saa sisältyä samoja lainvastaisuuksia kuin kumottuun toimeen. Tässä tapauksessa täytäntöönpanoasetuksessa 2016/223 on rajoituttu, päinvastoin kuin tuomiossa C & J Clark International ja Puma, ( 15 ) tarkistamaan ainoastaan rajallinen määrä markkinatalouskohtelun ja yksilöllisen kohtelun pyyntöjä, minkä vuoksi siinä toistuu sama lainvastaisuus, joka havaittiin kyseisessä tuomiossa.

39. Se väittää, että polkumyyntimenettelyn uudelleenaloittaminen on mahdollista ainoastaan sellaisessa tilanteessa, jossa menettelyä ei vielä ole saatettu päätökseen, eli menettely ei vielä ole päättynyt. Koska nyt käsiteltävässä tapauksessa päättyminen tapahtui 31.3.2011, menettelyä ei voitu aloittaa uudelleen rikkomatta taannehtivuuskiellon ja oikeusvarmuuden periaatteita (vuoden 1996 ja vuoden 2009 polkumyynnin vastaisten perusasetusten 10 artikla) sekä tullikoodeksin 221 artiklan 3 kohdan vanhentumissääntöä.

40. Deichmann tukeutuu tullikoodeksin 236 artiklaan sen väitteensä tueksi, että perusteettomasti maksettujen summien palautuspyynnöt on käsiteltävä mahdollisimman nopeasti. Sitä vastoin siinä ei anneta komissiolle toimivaltaa siihen, että se asettaisi palautusta lykkäävän määräajan.

41. Se katsoo, että komissio on toiminut suhteellisuusperiaatteesta piittaamatta, kun se ei ole pitäytynyt tuomiossa C & J Clark International ja Puma ( 16 ) asetetuissa rajoissa ja kun se on keskeyttänyt tullikoodeksin 236 artiklan soveltamisen ja näin viivyttänyt polkumyyntitullien palauttamista. Se katsoo edelleen, että tämä annettu toimi ei ole mahdollisista toimista vähiten rajoittava, koska siinä eurooppalaisten maahantuojien maksunpalautuksen edellytykseksi asetetaan kiinalaisten viejien jättämien markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevien pyyntöjen tutkiminen. Näillä viimeksi mainituilla ei kuitenkaan ole edellytyksiä asianmukaiseen yhteistyöhön, koska ne ovat esittäneet kyseiset pyynnöt yli kymmenen vuotta aiemmin, eikä niillä nyt ole intressiä pyyntöjen lopputuloksen suhteen, koska se ei vaikuta niiden oikeuksiin.

42. Viimeiseksi Deichmann vetoaa Euroopan unionin perusoikeuskirjan 54 artiklan soveltamiseen analogian perusteella ja toteaa, että komissio on käyttänyt valtaa väärin.

43. Komissio katsoo, että asiassa on sovellettava vuoden 2009 polkumyynnin vastaista perusasetusta, ei vuoden 1996 perusasetusta. Se myöntää, että eri versioissa on kielellisiä eroja, mutta katsoo, että nämä on ratkaistava vuoden 2009 polkumyynnin vastaisen perusasetuksen hyväksi tämän kodifioivan tavoitteen vuoksi.

44. Komissio puolustaa vuoden 2009 polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 14 artiklan valitsemista nyt käsiteltävässä asiassa riidanalaisen asetuksen oikeudelliseksi perustaksi, koska se katsoo, että polkumyyntitullit eivät ole sellaisia tuontitulleja, joista syntyy tullivelka. Tällöin on kyse erityistoimenpiteistä, joihin ei sovelleta unionin lainsäädäntöä automaattisesti, vaan ainoastaan sen mukaan kuin neuvosto ja komissio siitä päättävät tapauskohtaisesti polkumyyntitullit asettavan asetuksen antamisen yhteydessä.

45. Se katsoo, että neuvosto on nyt käsiteltävässä tilanteessa päättänyt, että tullikoodeksi on sovellettavissa polkumyyntitullien kantamiseen lopullisen asetuksen ja täytäntöönpanoasetuksen nojalla. Mikään ei kuitenkaan ole esteenä sille, että 14 artiklan perusteella olisi toimittu päinvastoin niin, että suljetaan pois tullikoodeksin soveltaminen ja samalla siis siinä säädetty kansallisten viranomaisten toimivalta.

46. Kansallisille viranomaisille annettuja määräyksiä (joilla lykätään palauttamismenettelyä ja annetaan tiettyjä tietoja) komissio pitää pätevinä. Vaikka niillä poiketaan tullikoodeksin 236 artiklan sisällöstä, niitä kuitenkin tukee vuoden 2009 polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 14 artiklan 1 kohdassa komissiolle annettu toimivalta määrätä näiden tullien muodon ja määrän lisäksi myös ”muista tekijöistä”, joita jäsenvaltioiden on käytettävä niiden kantamisessa.

47. Komissio katsoo, että nämä määräykset ovat asianmukaisia, koska tuomiossa C & J Clark Internacional ja Puma ( 17 ) annettu ratkaisu ei vaikuta velan olemassaoloon sinänsä vaan ainoastaan velkaan käytännössä sovellettavaan tulliin. Tässä tapauksessa mahdollinen maksupalautus ei vaikuttaisi jo maksetun velan yhteismäärään vaan ainoastaan siihen määrään, joka saadaan, kun on sovellettu tulleja kunkin markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön tutkimisen jälkeen. On järkevää, että komissio suorittaa tämän tutkinnan, ennen kuin kansalliset viranomaiset palauttavat maksun.

48. Komissio pysyy kannassaan, jonka mukaan SEUT 266 artikla ei ole menettelyn uudelleen aloittamisen esteenä. Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan uudelleen aloittaminen on mahdollista unionin toimen kumoamisen ja pätemättömäksi toteamisen jälkeen, jopa ilman erityistä oikeusperustaa. ( 18 ) Lisäksi se katsoo, ettei tullikoodeksin 221 artiklan 3 kohdassa säädettyä vanhentumisaikaa (kolme vuotta) ole ylitetty, koska se oli keskeytetty ja siitä olisi joka tapauksessa voitu poiketa soveltamalla vuoden 2009 polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 14 artiklan 1 kohtaa.

49. Mainitulla uudelleenaloittamisella ei komission mukaan ole taannehtivia vaikutuksia, koska jos markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevia pyyntöjä ei ole tutkittu, Deichmannin kaltaisten maahantuojien velkaa on pidettävä muuna kuin lopullisesti vahvistettuna velkana. Lisäksi tämä taannehtiva vaikutus on hyväksyttävää, jos ei ole toimittu asiassa osallisina olevien henkilöiden perustellun luottamuksen vastaisesti. ( 19 ) Deichmannin kaltainen tuoja ei voi vedota perustellun luottamuksen suojaan, jos komissio ei ole saattanut menettelyä päätökseen lopullisella toimella.

V. Asian arviointi

A. Ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottaminen

50. Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä ( 20 ) ennakkoratkaisukysymyksen tutkimatta jättämisen edellytykseksi on komission esittämien seikkojen osalla asetettu seuraavat kaksi edellytystä: i) että on kyse luonnollisesta henkilöstä tai oikeushenkilöstä, joka olisi epäilemättä voinut nostaa kanteen ja on jättänyt sen tekemättä SEUT 263 artiklassa määrätyssä määräajassa, ja ii) että säännös, jonka lainmukaisuus on asetettu kyseenalaiseksi, ei edellytä saman artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja täytäntöönpanotoimenpiteitä.

51. Voidaan keskustella siitä, koskeeko täytäntöönpanoasetus 2016/223 Deichmannia suoraan, kun otetaan huomioon asetuksen 1 artiklan 1 kohdan sisältö. Vaikka asetus on osoitettu kansallisille tulliviranomaisille, se saattaa vaikuttaa suoraan Deichmannin kaltaisten tullikoodeksin 236 artiklan nojalla polkumyyntitullien palautusta hakeneiden oikeudelliseen tilanteeseen. Täytäntöönpanoasetus 2016/223 estää niitä välittömästi saamasta kannettujen tullien palautusta (1 artiklan 2 ja 3 kohta).

52. En kuitenkaan usko, että on tarpeen lausua Deichmannin asiavaltuudesta, koska jo pelkästään lukemalla täytäntöönpanoasetuksen 2016/223 1 artiklan 2 kohdan selviää, että se edellyttää täytäntöönpanotoimenpiteitä. Asianmukaisen tullin vahvistaminen tapahtuu vain tarkastamalla ja arvioimalla ensin vientiä harjoittavien tuottajien markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevat pyynnöt, mikä edellyttää (uuden) asetuksen antamista.

53. Toisin sanoen täytäntöönpanoasetus 2016/223 on tosiasiallisesti niiden sen jälkeen tulevien asetusten edeltäjä, joissa on arvioitava vientiä harjoittavien tuottajien esittämät eri markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevat pyynnöt. ( 21 ) Koska siinä siis edellytetään SEUT 263 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitettuja täytäntöönpanotoimenpiteitä, ennakkoratkaisukysymyksen tutkimatta jättämiselle asetetut edellytykset eivät täyty.

54. On lisättävä, että täytäntöönpanoasetus 2016/223 annettiin sinä aikana kun Deichmannin nostamaa kannetta oltiin käsittelemässä. ( 22 ) Juuri kun oltiin käsittelemässä sen oikeutta palautukseen, tuomioistuimessa ilmeni epävarmuutta, joka on ennakkoratkaisupyynnön perustana. Deichmann siis saattoi perustellusti olettaa, ettei sen tarvinnut nostaa kyseisestä asetuksesta kannetta yleisessä tuomioistuimessa ottaen huomioon sen, missä vaiheessa sen oikeusriita oli asetuksen julkaisuhetkellä.

55. Komission esittämä oikeudenkäyntiväite on siis hylättävä.

B. Asiakysymys

56. Jotta käsiteltävän asian ongelmat ymmärretään oikein, kertaan lyhyesti Deichmannin esittämän polkumyyntitullien palautushakemuksen asiayhteyden.

57. Unionin tuomioistuin totesi sarjassa tuomioita ( 23 ) asetuksen N:o 1472/2006 ja täytäntöönpanoasetuksen N:o 1294/2009 pätemättömiksi, koska komissio ei ollut tutkinut jokaista viejien markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevaa hakemusta erikseen. Sen sijaan komissio oli kerännyt otoksen, jota se sovelsi kaikkiin tapauksiin, ja tällä perusteella asetti maksettavan polkumyyntitullin.

58. Tätä asiaa koskee erityisesti se, että tuomion C & J Clark International ja Puma ( 24 ) antamisen jälkeen komissio kehitti menettelyn tutkiakseen vientiä harjoittavien tuottajien markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevat pyynnöt, jotka eivät olleet mukana otoksessa, ja jos nämä olivat niitä esittäneet, arvioidakseen ne täytäntöönpanoasetuksessa, jolla mahdollisesti otettaisiin uudelleen käyttöön asiamukainen tulli.

59. Täytäntöönpanoasetus 2016/223, jonka pätevyyden tutkimista kansallinen tuomioistuin pyytää, on tämän menettelyn ensimmäinen vaihe. Se on säädös, jolle on ominaista, että se on suppea ja muodostuu vain kahdesta artiklasta (toisessa artiklassa vain ilmoitetaan sen voimaantuloaika).

60. Asetuksen 1 artikla on ositettu kansallisille tulliviranomaisille, jotka ovat vastaanottaneet palautuspyynnön, – kun otokseen kuulumaton vientiä harjoittava tuottaja on pyytänyt markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua – ja velvoittaa nämä toimittamaan sen komissiolle. ( 25 ) Kansalliset tulliviranomaiset eivät voi tehdä päätöstä tästä hakemuksesta (siksi niiden pitää keskeyttää palauttamismenettely) ennen kuin komissio julkaisee täytäntöönpanoasetuksen, jolla otetaan uudelleen käyttöön polkumyyntitullit.

61. Koska unionin toimen pätevyyden tutkimisen on ennakkoratkaisukysymyksen yhteydessä rajoituttava ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämiin perusteisiin eikä sitä saa laajentaa muihin perusteisiin, ( 26 ) tarkastelen seuraavassa kansallisen tuomioistuimen päätöksestä heijastuvia epäilyjä, jotka koskevat seuraavia seikkoja: i) oikeusperusta, johon komissio on tukeutunut antaessaan täytäntöönpanoasetusta 2016/223; ( 27 ) ii) komission toimivalta polkumyyntimenettelyn uudelleen aloittamiseen; ( 28 ) iii) mahdollisuus tullikoodeksin 236 artiklan välittömän tehon estämiseen; ( 29 ) iv) menettelyn uudelleen aloittamisen ulottuvuus ja uuden asetuksen ajallinen ulottuvuus; ( 30 ) ja v) uudelleen aloitetun menettelyn erityispiirteet ja sen ratkaisemisessa määräävien seikkojen toteaminen. ( 31 )

1. Oikeusperusta

62. Tullikoodeksin 236 artiklan mukaan silloin, kun polkumyyntitullin asettava asetus on kumottu, sen perusteella maksetut määrät on lähtökohtaisesti palautettava. Kun perimisen oikeusperusta katoaa, määrät muuttuvat perusteettomiksi siitä ajankohdasta alkaen, kun ne on maksettu.

63. Erimielisyyttä ilmenee siksi, että komissio on sisällyttänyt täytäntöönpanoasetukseen 2016/223 joitakin ehtoja tullikoodeksin 236 artiklan soveltamiselle.

64. Tässä asiassa ilmenee joitakin yhtymäkohtia 18.1.2017 annetun tuomion Wortmann ( 32 ) kanssa. Tuolloin erimielisyyttä oli erityisesti siitä, miten sovelletaan tullikoodeksin 241 artiklaa, jolla rajoitetaan korkojen maksamista perusteettomasti kannettujen polkumyyntitullien palauttamisen tapauksessa. Nyt ongelma liittyy mahdollisuuteen, että komissio määrää lykkäävästä määräajasta, jonka aikana kansalliset viranomaiset eivät sovella tämän tullikoodeksin 236 artiklaa, ennen kuin komissio tekee päätöksensä esitetyistä markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevista pyynnöistä. Molemmissa asioissa yhteistä on se, että on olemassa unionin tuomioistuimen aiemmin antamat tuomiot, joissa polkumyyntitullin käyttöönotosta annetut asetukset on todettu pätemättömiksi.

65. Ratkaisuehdotuksessani Wortmann ( 33 ) viittasin polkumyyntitullien maksujärjestelmään, joka perustuu olennaisilta osin tullitariffien maksurakenteeseen. ( 34 ) Tullikoodeksin perusteettomasti maksettujen tullien palauttamista koskevat säännökset liittyvät siihen, mitä tuossa yhteydessä kutsuin ”tavanomaisiksi” tilanteiksi, joilla tarkoitetaan tilanteita, joissa velan määrä on vahvistettu väärin, koska tullivelkaan liittyviä yksittäisiä seikkoja on määritetty virheellisesti. Erilaisia ovat ne tilanteet, joissa maahantuojien maksamien perusteettomien maksujen palauttaminen johtuu polkumyyntitullin käyttöönotosta annetun asetuksen pätemättömäksi toteamisesta.

66. Kun unionini toimielinten toimi on todettu tuomioistuinratkaisulla pätemättömäksi, niillä on erilaisia toimintavaihtoehtoja kulloisenkin tuomion sisällön ja niiden oman toimivallan mukaan.

67. Ensimmäiseksi niiden on tarkistettava, todetaanko tuomioissa toimi pätemättömäksi niin, että pätemättömyyttä ei voida korjata, vai onko toimielimen toiminta tai laiminlyönti päinvastoin korjattavissa. Jälkimmäisessä tapauksessa toimielimen valtuuksiin yleensä kuuluu mahdollisuus korjata sen toiminta lainmukaiseksi tuomion sisällön mukaisesti. Tämän jälkimmäisen mukaan se siis voi aloittaa menettelyn uudelleen joko alusta tai siitä ajankohdasta, jossa todettu lainvastaisuus havaittiin.

68. Unionin tuomioistuin on käsitellyt näitä ongelmia polkumyyntitullien alalla 28.1.2016 antamassaan tuomiossa CM Eurologistik ja GLS, joka on mielestäni tässä asiassa ehdottomasti merkityksellinen. ( 35 ) Siinä käsitellään erityisesti sitä, voidaanko siitä huolimatta, ettei polkumyynnin vastaisessa perusasetuksessa ole sääntöjä, aloittaa menettely uudelleen sen jälkeen, kun riidanalainen säännös on ennakkoratkaisupyynnön seurauksena todettu pätemättömäksi.

69. Unionin tuomioistuin totesi, että näihin tapauksiin on sovellettavissa analogisesti SEUT 266 artiklassa määrätty kumoamistuomiota seuraava velvoite, jonka mukaan: ”– – sen päätöksestä seuraa oikeudellisesti, että toimivaltaisten toimielinten on toteutettava tarvittavat toimenpiteet todetun lainvastaisuuden korjaamiseksi”. Ja nimenomaan juuri tämän ”velvollisuuden noudattamiseksi kyseisten toimielinten on noudatettava paitsi kumoamis- tai pätemättömyystuomion tuomiolauselmaa, myös sen antamiseen johtaneita perusteluja, jotka ovat tuomiolauselmalle tarvittava tuki”. ( 36 )

70. Unionin tuomioistuin havaitsi lisäksi tässä tapauksessa (ja näin on myös niiden pätemättömyystuomioiden osalla, josta nyt käsiteltävä asia on saanut alkunsa) sääntöjenvastaisuutta, joka ei johtanut koko menettelyn pätemättömyyteen. Se lisäsi, että toimielimet voivat ”sellaisen toimen antamiseksi, jolla korvataan aikaisempi kumottu tai pätemättömäksi todettu toimi, aloittaa menettelyn uudelleen siitä vaiheesta, jossa tämä virheellisyys tehtiin”. ( 37 ) Samansuuntaisesti se toteisi, ”ettei unionin toimen kumoaminen vaikuta välttämättä sen valmistelutoimiin”. ( 38 )

71. Tuomiossa CM Eurologistik ja GLS todettiin, että ”ei vaadita, että sovellettavassa asetuksessa säädetään nimenomaisesti oikeudesta aloittaa menettely uudelleen, jotta kumotun tai pätemättömäksi todetun toimen antaneet toimielimet voivat tehdä niin. Lisäksi unionin tuomioistuin on jo todennut erityistä oikeudellista perustaa esittämättä, että toimielimillä on tällainen oikeus sellaisen tuomion johdosta, jolla on kumottu polkumyyntitullin käyttöönotosta annettu asetus (ks. vastaavasti tuomio Industrie des poudres sphériques v. neuvosto, C‑458/98 P, EU:C:2000:531, 82 ja 94 kohta)”. ( 39 )

72. Se, ettei perusasetuksessa anneta oikeutta aloittaa menettely uudelleen polkumyyntiasetuksen pätemättömäksi toteamisen jälkeen, ei siis aiheuta tuomion täytäntöön panemiseksi annetun asetuksen pätemättömyyttä. ( 40 )

73. Näiden täsmennysten mukaisesti komissio on yhtäältä oikeutettu toimimaan siten, että lainmukaisuus palautuu pätemättömyyden toteavassa tuomiossa esitetyn mukaisesti; toisaalta se on SEUT 266 artiklan nojalla velvollinen sopeuttamaan toimintansa kyseisen tuomion sisältöön.

74. Käytännössä ei olisi edes välttämätöntä vedota vuoden 2009 polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 14 artiklaan, koska menettelyn uudelleen aloittaminen on oikeudellisesti katettu komission vallalla ja velvoitteella, sillä, toistan, komission on palautettava lainmukaisuus polkumyynnin vastaiset asetukset pätemättömäksi toteavan ennakkoratkaisupyynnöstä annetun tuomion ja sen perusteiden mukaisesti.

75. Mielestäni ei ole syytä katsoa, että tämä oikeuskäytännössä omaksuttu toimintalinja olisi kielletty 14.6.2016 annetussa tuomiossa komissio v. McBride ym. ( 41 ) asiayhteydessä, jossa kumotun toimen perusteena ollut asetus oli kumottu korvaamatta sitä uudella asetuksella.

76. On totta, että unionin tuomioistuin totesi tuossa tuomiossa, että ”SEUT 266 artiklasta johtuva toimimisvelvollisuus ei ole komission toimivallan lähde, eikä viimeksi mainittu voi sen perusteella nojautua oikeudelliseen perustaan, joka on tällä välin kumottu”. ( 42 ) Kyseinen asia kuitenkin poikkesi nyt käsiteltävästä asiasta siinä, etteivät normit, joilla annettiin toimivalta (kumotun korvaavan) toimen hyväksymiseen, enää kuuluneet unionin oikeusjärjestykseen eikä toimielin voinut perustaa valtuuttaan toimia yksinomaan SEUT 266 artiklaan. Nyt käsiteltävässä asiassa sitä vastoin oikeudellinen perusta ei ole kadonnut mihinkään ja on tapahtunut vain muutos toimivallan osoittamisessa komissiolle, kuten jäljempänä esitän.

77. Joka tapauksessa uskon, että vuoden 2009 polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 14 artiklan lainaus on aiheellinen. Tämän artiklan 1 kohdassa säädetään, että polkumyyntitullit otetaan käyttöön asetuksella, ja jäsenvaltiot kantavat ne muodon, määrän ja muiden tekijöiden perusteella, jotka vahvistetaan asetuksessa, jolla ne määritellään.

78. Tässä tapauksessa erityistä on se, että komission toiminta on tapahtunut kahtena eri ajankohtana. Ensin se antoi täytäntöönpanoasetuksen 2016/223, jolla se velvoittaa tulliviranomaiset antamaan tietoja esitetyistä palautushakemuksista ja lykkäämään tilapäisesti tullikoodeksin 236 artiklan soveltamista. Seuraavaksi se antoi täytäntöönpanoasetukset, joissa se tutkii ne vientiä harjoittavien tuottajien markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevat pyynnöt, jotka eivät olleet mukana alkuperäisessä otoksessa.

79. Voidaan keskustella siitä, voiko vetoaminen ”muihin tekijöihin”, joihin vuoden 2009 polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 14 artiklan 1 kohdassa viitataan, antaa komissiolle mahdollisuuden kaikkien täytäntöönpanoasetuksessa 2016/223 säädettyjen toimenpiteiden antamiseen. Vaikka jokin näistä toimenpiteistä olisi aiheeton tai suhteeton, komissio ei kuitenkaan olisi sen vuoksi tehnyt pätemättömyyteen liittyvää virhettä (oikeusperustan puuttumisen vuoksi) täytäntöönpanoasetusta antaessaan.

80. On palattava uudelleen virheeseen, josta jalkineiden tuonnille 9,7–16,5 prosentin suuruisen lopullisen polkumyyntitullin asettavan asetuksen N:o 1472/2006 pätemättömyys aiheutui. Unionin tuomioistuin ei todennut, että nämä tullit olivat pätemättömiä, vaan se totesi, että komission olisi pitänyt tarkastella niihin liittyviä pyyntöjä todetakseen tarkastuksessa, toimivatko myös kantajat markkinaolosuhteissa. Vasta tämän tutkimisen ja toteamisen seurauksena voitaisiin vahvistaa, oliko kuhunkin hakijaan sovellettava tulli ensimmäinen (16,5 %) vai toinen (9,7 %).

81. Menettelyn uudelleen aloittaminen oli siis kumoamistuomioiden antamisen jälkeen sekä johdonmukaista että välttämätöntä, koska esitettyihin pyyntöihin oli annettava vastaus ja ratkaistava, oliko johonkin niistä asianmukaista soveltaa pienempää tullia (9,7 %), suhteessa niihin yleisesti sovellettavaan tulliin (16,5 %). Tämän lopullisen päätöksen antamisen oikeusperusta on tosiasiallisesti sama kuin se, joka oikeutti aikanaan (2006) lopullisten polkumyyntitullien asettamisen.

82. Täytäntöönpanoasetus 2016/223 on ainoastaan väline asianmukaisten polkumyyntitullien määräämiseksi kerralla. Sen vaikuttimena ovat olleet tehokkuuden perusteet, sillä pyritään välttymään turhilta markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevien pyyntöjen arvioinneilta, samalla kun lykätään tilapäisesti sellaisten summien palauttamista, joiden lainmukaisuus riippuu kyseisistä arvioinneista.

2. Komission toimivalta

83. Ennakkoratkaisupyynnössä kyseenalaistetaan komission toimivalta antaa täytäntöönpanoasetus 2016/223, koska unionin tuomioistuimen pätemättömäksi toteamien polkumyyntiasetusten antoajankohtana tämä toimivalta oli neuvostolla. ( 43 )

84. Unionin tuomioistuin on viitannut samassa polkumyyntitullien asiayhteydessä toimielinten toimimiseen niiden toimivallan rajoissa tuomiossa komissio v. McBride ym., ( 44 ) josta voidaan ottaa esiin seuraavat toteamukset: – ”Vaikka lain ajallista soveltamista koskevien periaatteiden noudattaminen sekä oikeusvarmuuden periaatetta ja luottamuksensuojan periaatetta koskevat vaatimukset edellyttävät kulloinkin kyseessä olevien tosiseikkojen tapahtuma-aikaan voimassa olleiden aineellisten sääntöjen soveltamista, vaikka nämä säännöt eivät ole enää voimassa ajankohtana, jolloin unionin toimielin antaa toimen, toimenpiteen oikeudellisen perustan muodostavan säännöksen, jolla annetaan unionin toimielimelle toimivalta antaa kyseessä oleva toimi, on sitä vastoin oltava voimassa toimen antamishetkellä. Samoin tämän toimen antamismenettely on toteutettava antamisajankohtana voimassa olevien sääntöjen mukaisesti.” ( 45 ) – ”Kyseisen oikeuskäytännön mukaan[ ( 46 )] yksittäistapauksen tosiseikkojen tapahtuma-aikaan voimassa olleita aineellisia sääntöjä voidaan soveltaa asianomaisen toimen antamisajankohtana voimassa olleita menettelyllisiä sääntöjä noudattaen, kunhan oikeudellinen perusta, jonka nojalla toimielin voi toimia, on voimassa asianomaisen toimen antamisajankohtana.” ( 47 )

85. Vuoden 1996 polkumyynnin vastaisessa perusasetuksessa annettiin neuvostolle toimivalta lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamiseen (9 artiklan 4 kohta), samoin kuin vuoden 2009 polkumyynnin vastaisessa perusasetuksessa (9 artiklan 4 kohta).

86. Tätä toimivallan osoittamista kuitenkin muutettiin asetuksessa (EU) 37/2014, ( 48 ) jossa se muiden toimenpiteiden muassa annettiin komissiolle. Vaikka asetuksen N:o 37/2014 3 artiklassa säädetään sarjasta tilanteita, joissa sitä ei sovelleta, ( 49 ) tässä tapauksessa niistä yksikään ei toteudu, koska uudelleen aloittamisen menettely oli aloitettu sen voimaantulon jälkeen. Näin ollen päivänä, jolloin toimitettiin ja hyväksyttiin täytäntöönpanoasetus 2016/223, komissio oli edellisessä kohdassa lainatun oikeuskäytännön mukaisesti toimielin, jolla oli valtuus antaa lainvastaisuuden korjaava toimi.

87. Kuten edellä olen esittänyt, tässä asiassa ei ilmene sellaista seikkaa, jota tarkasteltiin tuomiossa komissio v. McBride ym., ( 50 ) ja sitä vastoin tässä on tapahtunut muutos toimivallan osoittamisessa komissiolle, jonka tehtävänä on soveltaa asiassa merkityksellisiä, tosiseikkojen tapahtuma-ajankohtana voimassa olleita aineellisia sääntöjä ja menettelysääntöjä sekä toteuttaa tarvittava toimi. ( 51 )

3. Tullikoodeksin 236 artiklan vaikutuksen lykkääminen

88. Tullikoodeksin 236 artiklassa ei säädetä perusteettomiksi vahvistettujen tullitulojen palautusmenettelyjen lykkäämisestä. Katson kuitenkin, että tämän säännöksen sananmukaista tulkintaa voidaan mukauttaa silloin, kun on kyse palautuksista, joita koskee unionin tuomioistuimen (aiempi) tuomio.

89. Täytäntöönpanoasetuksen 2016/223 käytännön vaikutukset kohdistuvat yhtäältä kansallisiin tulliviranomaisiin ja toisaalta maahantuojiin, jotka pyrkivät saamaan maksamansa polkumyyntitullit takaisin.

90. Jäsenvaltioiden (joista yhdenkään ei ole todettu riitauttaneen täytäntöönpanoasetusta 2016/223 sen vuoksi, että tällä rajoitetaan sen toimivaltaa) tulliviranomaisten osalla on muistettava, että polkumyyntitullit kuuluvat unionin omiin tuloihin. ( 52 ) Kuten toin esiin ratkaisuehdotuksessani Wortmann, ( 53 )”omien varojen – – hallinnointi tapahtuu sellaisella kaavalla, että jäsenvaltioiden hallintoviranomaiset huolehtivat niiden määräämisestä ja keräämisestä ja jakavat tulot unionin kanssa. Valtio toimii siis Euroopan unionin toimielinten välikätenä. Tämän johdosta polkumyyntiasetuksen kumoamisesta annettu tuomio sitoo erityisesti kansallisia viranomaisia ja vahvistaa vaatimusta siitä, että kansallisen tuomioistuimen on otettava huomioon asiaan liittyvä unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntö sekä SEUT 266 artiklasta johtuvat täytäntöönpanoperusteet”.

91. Tällaisessa tilanteessa, jossa polkumyyntitullien määrittämisen, hallinnoinnin ja kantamisen menettelyihin osallistuvien julkisen vallan toimijoiden toimivalta-alueet risteävät, on mielestäni täysin mahdollista, että komission toimet polkumyyntiasetuksen kumoavan tuomion antamisen (tai ennakkoratkaisupyynnön perusteella tapahtuvan pätemättömäksi toteamisen) jälkeen eivät voi vaikuttaa kansallisten tulliviranomaisten käyttäytymiseen.

92. Sekä perusteettomien polkumyyntitullien palautushakemus että niiden aikaisempi määrääminen perustuvat komission niistä aikanaan tekemään määrittelyyn. Perusteettomiksi luonnehtiminen on erottamattomasti sidoksissa joko niiden määräämisestä annetun yksittäistapausta koskevan toimen tai lainsäädäntötoimen, jonka perusteella tullit asetettiin, oikeusperustan puuttumiseen eli pätemättömyyteen. Näistä vaihtoehdoista jälkimmäinen koskee nyt käsiteltävää asiaa.

93. On totta, että unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä ( 54 ) on asetettu yksiselitteinen periaate siitä, että verovelvollisella, joka on maksanut perusteettomasti unionin oikeuden vastaisesti vaadittuja rahamääriä, on velkojan oikeus niiden palautukseen.

94. Käsitettä ”perusteeton” on tässä tapauksessa käytännössä tarkasteltava suhteessa asetuksen N:o 1472/2006 ja täytäntöönpanoasetuksen N:o 1294/2009 pätemättömiksi toteavan tuomion tuomiolauselmaan ja perusteluihin. Jos on niin, kuten on esitetty, että tämä kumoaminen on seurausta siitä, että komissio asetti polkumyyntitullin tutkimatta vientiä harjoittavien tuottajien markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevia pyyntöjä erikseen (se tutki ainoastaan otoksen), virheellisyys tehtiin menettelyn tiettynä ajankohtana ja se oli korjattavissa edellä lainatun oikeuskäytännön mukaisesti.

95. On siis lähtökohtaisesti oikeutettua aloittaa menettely uudelleen siitä ajankohdasta, jossa tämä lainvastaisuus tapahtui, kuten komissio teki. Rikkoiko tämä toimielin tullikoodeksin 236 artiklaa asettaessaan kansallisille viranomaisille odotusajan sen tarkistamiseksi, onko perusteettomasti maksetut määrät palautettava?

96. Mielestäni ei. Asetukset pätemättömiksi todenneen tuomion sanavalintojen vuoksi ei tosiasiallisesti ollut tiedossa, olivatko maksetut määrät ”perusteettomia” vai eivät. Unionin tuomioistuin lausui ennen päätöstä toteutettavasta oikeussuojakeinosta, mutta ei sen asiakysymyksestä (eli määrättävän polkumyyntitullin määrästä).

97. Selvittääkseen asiakysymystä, joka on edelleen avoimena, komission on aloitettava uudestaan menettely siitä vaiheesta, jossa lainvastaisuus tapahtui, ja tutkittava kunkin viejän markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevat pyynnöt. Ja kansallisten viranomaisten on mielestäni syytä lykätä omaa päätöstään tämän menettelyn ajaksi ja odotettava komission päätöstä. Sitä ennen ei ole mahdollista tietää varmasti, onko maksettu polkumyyntitulli ollut perusteeton ja jos on, niin missä määrin. ( 55 )

98. Palautusta hakevien tuojien näkökulmasta katsottuna on totta, että niiden käytössä ei edelleenkään – eli komission menettelyn loppuunsaattamiseen kuluvan ajan – ole sitä rahamäärää, jota ne ovat vaatineet. Kuitenkin, kuten unionin tuomioistuin on todennut, ( 56 )”jos tuontitullit, mukaan lukien polkumyyntitullit, palautetaan sillä perusteella, että ne on kannettu unionin oikeuden vastaisesti – mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tutkittava –, jäsenvaltioilla on unionin oikeuteen perustuva velvollisuus maksaa palauttamiseen oikeutetuille yksityisille kyseisiin määriin liittyvät korot, jotka kertyvät siitä lukien, kun yksityinen on maksanut palautettavat tullit”.

99. Tästä seuraa, että lykkäämisestä ei aiheudu tuojalle mitään tosiasiallista vahinkoa, sillä jos lopuksi todetaan, että tuontitullit ”on kannettu unionin oikeuden vastaisesti”, niiden palauttamisen lisäksi on maksettava korot, joka ovat kertyneet tullien maksupäivästä palautuspäivään asti, mikä korvaa kaikenlaisen viivästymisen.

100. Lopuksi tarkasteltaessa asiaa suhteellisuusperiaatteen näkökulmasta katson, että sitä ei loukkaa päätös lykätä tullien palautusmenettelyä. Vaihtoehtona oli näiden määrien palauttaminen ja niiden mahdollinen myöhempi kantaminen uudestaan markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevien pyyntöjen tutkimisen jälkeen. Korostan sitä, että mielestäni on aiheellisempaa ylläpitää status quo, kunhan (mahdollinen) täysi korvaus siitä, että raha ei ole ollut käytettävissä komission käsittelyn aikana, on taattu maksettavalla korolla.

4. Markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevien pyyntöjen tutkimisen ulottuvuus ja täytäntöönpanoasetuksen 2016/223 ajallinen voimassaolo

101. Komissiota arvostellaan siitä, että täytäntöönpanoasetuksessa 2016/223 tutkittiin vain joidenkin, muttei kaikkien, vientiä harjoittavien tuottajien markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevat pyynnöt, mistä saattaa aiheutua täytäntöön pannun tuomion rikkominen.

102. En ole tästä väitteestä samaa mieltä. Komissio huolehtii järkevistä käytännön näkökohdista, kun se aloittaa tutkinnan ainoastaan käsitelläkseen sellaiset pyynnöt, joiden sisältö mahdollisesti vaikuttaa polkumyyntitullien palauttamista vaatineisiin tuojiin. Siinä konkreettisessa tapauksessa, johon ennakkoratkaisupyynnössä viitataan, kiistämiseen olisi intressi siinä tapauksessa, että täytäntöönpanoasetuksessa 2016/223 kiellettäisiin Deichmannin hankkimien jalkineiden viejien markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevien pyyntöjen ottaminen mukaan arviointiin, mistä ei ole kyse.

103. Jätetäänkö täytäntöönpanoasetuksessa 2016/223 huomiotta oikeusvarmuuden ja taannehtivuuskiellon periaatteet (jotka ovat vuoden 1996 ja vuoden 2009 polkumyynnin vastaisten perusasetusten 10 artiklan taustalla) tai tullikoodeksin 221 artiklan 3 kohtaan sisältyvä vanhentumissääntö? ( 57 )

104. Mielestäni ei. Kuten olen jo esittänyt, unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä on sallittu se, että toimielimet aloittavat uudestaan menettelyn, jota koskee perusteettomaksi toteaminen, edellyttäen, että sovelletaan tosiseikkojen tapahtuma-ajankohtana voimassa ollutta sääntöä, että uuden toimen antamisessa noudatetaan voimassa olevaa valmistelumenettelyä ja että toimielimellä on tässä vaiheessa toimivalta.

105. Taannehtivuus merkitsisi myöhäisemmän säännön soveltamista jo päättyneeseen oikeudelliseen tilanteeseen. Näin ei ole, koska sovellettavat säännöt nimenomaan ovat ne, jotka olivat voimassa tosiseikkojen tapahtuma-ajankohtana, eivätkä maksettavat polkumyyntitullit poikkea toisistaan. Ainoa ratkaistavaksi jäävä seikka on, onko näiden sääntöjen mukaan kyseiset merkitykselliset maksut määrättävä ensimmäisen (yleisen) tullin vai toisen (alemman) tullin mukaisesti aina sen mukaan, mikä on markkinatalouskohtelustatusta tai yksilöllisen kohtelun statusta pyytäneen viejän kulloinenkin ominaisuus. Lopputulos ilmaistaan saldona, joka, jos se on tuojalle edullinen, antaa tälle oikeuden palautukseen ilman arvonmenetystä, koska siihen lisätään vastaavat korot perusteettoman maksun päiväyksestä alkaen.

106. Vanhentumisen suhteen tämä tapaus vastaa tullikoodeksin 236 artiklan soveltuvuutta tuomion täytäntöönpanon yhteydessä tarkasteltaessa käsiteltyä tapausta. Asia on ollut vireillä siitä lähtien, kun alkoi riita polkumyyntitullin määrittelyperusteena olevien asetusten pätevyydestä. Asetetut tullit riippuivat tulevaisuudessa annettavasta tuomiosta. Kun tuomio on annettu, sen sisältö heijastuu kaikkiin näihin tähän asti väliaikaisiin tilanteisiin, jotka on tarkistettava niiden korjaamiseksi tuomion mukaisiksi.

107. Tämä väliaikaisuus toimii tasapuolisesti molempiin suuntiin. Tuojat pyrkivät vetoamaan tullikoodeksin 221 artiklan 3 kohtaan rajatakseen komission ja kansallisten viranomaisten valtuuksien käytön siinä mainittuun kolmen vuoden ajanjaksoon. Jos näiden näkemys kuitenkin hyväksyttäisiin, kuten Deichmann esittää, voitaisiin myös osoittaa, että näiden oikeus vaatia perusteettomasti maksettujen summien palauttamista on myös päättynyt ajan myötä, sillä tullikoodeksin 236 artiklan 2 kohdassa säädetty kolmen vuoden määräaika on kulunut umpeen. Määräaikojen automaattinen soveltaminen ottamatta huomioon näistä johtuvien tuomioistuintoimien ja hallinnollisten toimien niihin kohdistamaa katkaisevaa vaikutusta tekisi tuomioista tehottomia, sillä niistä tulisi ajan myötä täytäntöönpanokelvottomia aina silloin, kun ratkaisu tulisi lopulliseksi tämän ajanjakson jälkeen.

108. On totta, kuten ennakkoratkaisupyynnössä mainitaan, ettei neuvosto 18.3.2014 antamassaan täytäntöönpanopäätöksessä ( 58 ) hyväksynyt komission mainitun tuomion Brosmann ( 59 ) täytäntöön panemiseksi esittämää täytäntöönpanoasetusta. Tämä päätös perustuu tullikoodeksin 221 artiklan 3 artiklaan ja mahdollisen taannehtivan uudelleenkantamisen hylkäämiseen.

109. Tämä neuvoston päätös ei kuitenkaan mielestäni sido komissiota nyt, kun se on saanut päätösvallan, sillä tuona ajankohtana olosuhteet olivat erilaiset kuin nykyään. Kuten täytäntöönpanoasetuksen 2016/223 kymmenennessä perustelukappaleessa todetaan, tuolloin oli ratkaisevaa se, että kansalliset toimivaltaiset viranomaiset olivat palauttaneet tullimaksut tullikoodeksin 236 artiklan nojalla, mutta nyt tätä takaisinmaksua ei ole tapahtunut.

110. Koska vireillä on polkumyyntiasetusten pätevyyttä koskevia oikeusmenettelyjä, ei voida puhua oikeusvarmuuden loukkaamisesta. Erimielisyys oli julkinen ja aiheutti sen, että asetetut tullit riippuivat niitä koskevien oikeusriitojen tuloksesta. ( 60 )

5. Markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevien pyyntöjen ratkaisemisen menettely ja todistamiskeinot

111. Ennakkoratkaisupyynnössä kyseenalaistetaan tietyt markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevien pyyntöjen arviointimenettelyyn ja näyttöön liittyvät seikat.

112. Väitteet ovat mielestäni kuitenkin ennenaikaisia. Kuten edellä on jo todettu, täytäntöönpanoasetuksen 2016/223 tarkoituksena on valmistella ( 61 ) sellaisten markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevien pyyntöjen tutkimismenettelyä, joita ei alun perin arvioitu. Keskustelu tämän menettelyn olosuhteista sekä siinä ilmenevistä näyttöön liittyvistä suuremmista tai pienemmistä vaikeuksista sen vuoksi, että näiden pyyntöjen esittämisestä on kulunut jo aikaa, kuuluvat myöhäisempien täytäntöönpanoasetusten mahdollisiin riitauttamisiin. ( 62 )

113. Näissä viimeisissä asetuksissa – jotka on julkaistu – ( 63 ) komissio on ”ottanut uudelleen käyttöön” lopulliset polkumyyntitullit tutkittuaan kunkin vientiä harjoittavan tuottajan pyynnön, niiden yritysten, joita asia koskee, perustelut sekä asiassa esitetyn näytön. Sitä, onko komissio lopputulokseen päästäkseen toiminut oikeudellisesti oikein, on mahdollista selvittää vain tutkimalla näiden uusien täytäntöönpanoasetusten antamiseen johtaneet menettelyt.

VI. Ratkaisuehdotus

114. Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että Finanzgericht Düsseldorfille vastataan seuraavasti: Ennakkoratkaisukysymyksen tarkastelussa ei ole käynyt ilmi mitään sellaista, mikä vaikuttaisi menettelyn vahvistamisesta kiinalaisten ja vietnamilaisten vientiä harjoittavien tuottajien esittämien tiettyjen markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevien pyyntöjen arvioimiseksi sekä unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C‑659/13 ja C‑34/14 antaman tuomion täytäntöön panemisesta 17.2.2016 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/223 pätevyyteen.

( 1 ) Alkuperäinen kieli: espanja.

( 2 ) Menettelyn vahvistamisesta kiinalaisten ja vietnamilaisten vientiä harjoittavien tuottajien esittämien tiettyjen markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevien pyyntöjen arvioimiseksi sekä unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C‑659/13 ja C‑34/14 antaman tuomion täytäntöön panemisesta 17.2.2016 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EUVL 2016, L 41, s. 3).

( 3 ) Unionin tuomioistuin totesi tuomiossa 4.2.2016 antamassaan tuomiossa C & J Clark International ja Puma (C‑659/13 ja C‑34/14, EU:C:2016:74), että asetus (EY) N:o 1472/2006 ja asetus (EU) N:o 1294/2009 ovat pätemättömiä.

( 4 ) Jäljempänä Deichmann.

( 5 ) Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annettu neuvoston asetus (EYVL 1992, L 302, s. 1) jäljempänä tullikoodeksi.

( 6 ) Sellaisena kuin se on 16.11.2000 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2700/2000 (EUVL 2000, L 311, s. 17).

( 7 ) Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annettu neuvoston asetus (EUVL 2009, L 343, s. 51; jäljempänä vuoden 2009 polkumyynnin vastainen perusasetus).

( 8 ) Lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta ja Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa, ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 5.10.2006 annettu neuvoston asetus (EUVL 2006, L 275, s. 1).

( 9 ) Vietnamista ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen jalkineiden, joiden päälliset ovat nahkaa, tuonnissa käyttöön otettavasta lopullisesta polkumyyntitullista, sellaisena kuin se on laajennettuna koskemaan Macaon erityishallintoalueelta lähetettyjen tiettyjen jalkineiden, joiden päälliset ovat nahkaa, tuontia riippumatta siitä, onko niiden alkuperämaaksi ilmoitettu Macaon erityishallintoalue, asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun seurauksena 22.12.2009 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EUVL 2009, L 352, s. 1).

( 10 ) Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22.12.1995 annettu neuvoston asetus (EYVL 1996, L 56, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 27.4.1998 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 905/98 (EYVL 1998, L 128, s. 18) ja 9.10.2000 annetulla asetuksella (EY) N:o 2238/2000 (EYVL 2000, L 257, s. 2) (jäljempänä vuoden 1996 polkumyynnin vastainen perusasetus).

( 11 ) Tuomio 2.2.2012, Brosmann Footwear (HK) ym. v. neuvosto (C‑249/10 P, EU:C:2012:53) ja tuomio 15.11.2012, Zhejiang Aokang Shoes v. neuvosto, (C‑247/10 P, ei julkaistu, EU:C:2012:710). Jäljempänä viitattaessa näihin tuomioihin mainitaan ainoastaan tuomio Brosmann.

( 12 ) Ibidem.

( 13 ) Tuomio 4.2.2016 (C‑659/13 ja C‑34/14, EU:C:2016:74).

( 14 ) Kumoaminen johtui siitä, että Euroopan komissio ei tarkastellut otokseen kuulumattomien Kiinassa ja Vietnamissa toimivien vientiä harjoittavien tuottajien esittämiä markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevia pyyntöjä vastoin asetuksen N:o 384/96 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan ja 9 artiklan 5 kohdan vaatimuksia.

( 15 ) Tuomio 4.2.2016 (C‑659/13 ja C‑34/14, EU:C:2016:74).

( 16 ) Ibidem.

( 17 ) Tuomio 4.2.2016 (C‑659/13 ja C‑34/14, EU:C:2016:74).

( 18 ) Tuomio 3.10.2000, Industrie des poudres sphériques v. neuvosto (C‑458/98 P, EU:C:2000:531, 82 ja 94 kohta) ja tuomio 28.1.2016, CM Eurologistik ja GLS (C‑283/14 ja C‑284/14, EU:C:2016:57, 52 kohta).

( 19 ) Tuomio 9.1.1990, SAFA (C‑337/88, EU:C:1990:1, 13 kohta).

( 20 ) Ks. mm. tuomio 14.3.2017, A ym. (C‑158/14, EU:C:2017:202, 67–70 kohta) ja tuomio 5.3.2015, Banco Privado Português ja Massa Insolvente do Banco Privado Português (C‑667/13, EU:C:2015:151, 28–30 kohta).

( 21 ) Unionin tuomioistuimessa on vireillä kaksi ennakkoratkaisukysymystä mainitun menettelyn päättävistä täytäntöönpanoasetuksista (täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/1395 ja täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/2257). Kyseessä ovat asia C‑612/16, C & J Clark International, ja asia C‑631/16, X BV v. Inspecteur van de Belastingdienst / Douane kantoor Rotterdam Rijnmond. Molempien asioiden käsittelyä on lykätty tämän menettelyn ratkaisun antamiseen asti. Aiempien lisäksi on annettu täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/1647 ja täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/1731.

( 22 ) Palautushakemus on jätetty 12.6.2012 ja täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/223 on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä 18.2.2016.

( 23 ) Tuomio 15.11.2012, Zhejiang Aokang Shoes v. neuvosto (C‑247/10 P, ei julkaistu, EU:C:2012:710); tuomio 2.2.2012, Brosmann Footwear (HK) ym. v. neuvosto (C‑249/10 P, EU:C:2012:53) ja tuomio 4.2.2016, C & J Clark International ja Puma (C‑659/13 ja C‑34/14, EU:C:2016:74).

( 24 ) Tuomio 4.2.2016 (C‑659/13 ja C‑34/14, EU:C:2016:74).

( 25 ) Tämän lähettämisen tarkoituksena on tunnistaa ne vientiä harjoittavat tuottajat, joiden markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevat pyynnöt on arvioitava, koska nämä liittyvät maahantuojien palautushakemuksiin.

( 26 ) Tuomio 28.1.2016, CM Eurologistik ja GLS, (C‑283/14 ja C‑284/14, EU:C:2016:57, 46 kohta).

( 27 ) Ennakkoratkaisupyyntö, 13–24 kohta.

( 28 ) Ibidem, 19 ja 32 kohta.

( 29 ) Ibidem, 25–30 kohta.

( 30 ) Ibidem, 31–37 kohta.

( 31 ) Ibidem, 38–42 kohta.

( 32 ) C‑365/15, EU:C:2017:19.

( 33 ) Ratkaisuehdotus Wortmann (C‑365/15, EU:C:2016:663, 43 kohta).

( 34 ) Asetuksessa N:o 1472/2006 ne määrättiin prosenttiosuutena tullitariffista. Ennen maksamista tullausarvo kerrottiin asiaankuuluvalla prosenttiosuudella tariffin suuruuden määrittämiseksi. Sen jälkeen tähän tariffiin lisättiin polkumyyntitullia vastaava prosenttiosuus (asetuksen N:o 1472/2006 1 artiklan 3 kohta).

( 35 ) C‑283/14 ja C‑284/14, EU:C:2016:57.

( 36 ) Ibidem, 48 ja 49 kohta, jossa on lainaus asiassa 22.12.2008 annetusta tuomiosta Régie Networks (C‑333/07, EU:C:2008:764, 124 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Kursivointi tässä.

( 37 ) Ibidem, tuomion 51 kohta.

( 38 ) Ibidem, tuomion 50 kohta.

( 39 ) Ibidem, tuomion 52 kohta.

( 40 ) Ibidem, tuomion 55 kohta.

( 41 ) C‑361/14 P, EU:C:2016:434.

( 42 ) Ibidem, tuomion 38 kohta.

( 43 ) Ennakkoratkaisupyynnössä mainitaan vuoden 2009 polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 23 artikla perusteeksi vuoden 1996 polkumyynnin vastaisen perusasetuksen soveltamiselle. Toimivallan siirto tapahtui kuitenkin myöhäisemmässä uudistuksessa, minkä vuoksi kyseiseen artiklaan vetoaminen on merkityksetöntä.

( 44 ) Tuomio 14.6.2016 (C‑361/14 P, EU:C:2016:434).

( 45 ) Ibidem, tuomion 40 kohta.

( 46 ) Tässä tarkoitetaan seuraavia tuomioita: tuomio 25.10.2007, SP ym. v. komissio (T‑27/03, T‑46/03, T‑58/03, T‑79/03, T-80/03, T‑97/03 ja T‑98/03, EU:T:2007:317) ja tuomio 29.3.2011, ArcelorMittal Luxembourg v. komissio ja komissio v. ArcelorMittal Luxembourg ym. (C‑201/09 P ja C‑216/09 P, EU:C:2011:190).

( 47 ) Tuomio 14.6.2016, komissio v. McBride ym. (C‑361/14 P, EU:C:2016:434, 45 kohta).

( 48 ) Tiettyjen yhteiseen kauppapolitiikkaan liittyvien asetusten muuttamisesta tiettyjen toimenpiteiden hyväksymismenettelyjen osalta 15.1.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EUVL 2014, L 18, s. 1), joka tuli voimaan kolmantenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se oli 21.1.2014 julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

( 49 ) ”Tämän asetuksen liitteessä luetelluissa asetuksissa (joista yhtenä on asetus 1225/09) säädettyjen toimenpiteiden hyväksymismenettelyihin [katsotaan kuuluviksi ne, joissa] tämän asetuksen tultua voimaan tai ennen sitä: a) komissio on hyväksynyt säädöksen; b) jonkin liitteessä luetellun asetuksen mukaisesti edellytetään kuulemista ja tällainen kuuleminen on aloitettu; tai c) jonkin liitteessä luetellun asetuksen mukaisesti edellytetään ehdotusta ja komissio on antanut tällaisen ehdotuksen”.

( 50 ) Tuomio 14.6.2016 (C‑361/14 P, EU:C:2016:434).

( 51 ) Merkityksellinen on myös lainaus 29.3.2011 annetun tuomion ArcelorMittal Luxembourg v. komissio ja komissio v. ArcelorMittal Luxembourg ym. (C‑201/09 P ja C‑216/09 P, EU:C:2011:190) 63 kohdasta, jonka mukaan ”jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmille yhteisen periaatteen mukaan, jonka alkuperä voidaan jäljittää aina roomalaiseen oikeuteen asti, lainsäädännön muuttamistapauksessa on varmistettava oikeudellisten rakenteiden jatkuvuus, jos lainsäätäjä ei ilmaise päinvastaista tahtoaan”.

( 52 ) Unionin vuoden 2016 yleiseen talousarvioon (EUVL 2016, L 48, s. 1) sisältyy otsikon ”Omat varat” (s. 36) alla oleva luku 12 ”Päätöksen 2007/436/EY, Euratom 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut tullimaksut ja muut maksut” joihin yhdessä yhteisen tullitariffin kanssa sisältyvät ”muista tulleista [kertyvät maksut], jotka Euroopan unionin toimielimet ovat vahvistaneet tai vahvistavat kolmansien valtioiden kanssa käytävälle kaupalle”.

( 53 ) C‑365/15, EU:C:2016:663, 65 kohta.

( 54 ) Tuomio 8.3.2001, Metallgesellschaft ym. (C‑397/98 ja C‑410/98, EU:C:2001:134); tuomio 12.12.2006, Test Claimant in the FII Group Litigation (C‑446/04, EU:C:2006:774); tuomio 19.7.2012, Littlewoods Retail ym. (C‑591/10, EU:C:2012:478); tuomio 27.9.2012, Zuckerfabrik Jülich ym. (C‑113/10, C‑147/10 ja C‑234/10, EU:C:2012:591) ja tuomio 18.4.2013, Irimie (C‑565/11, EU:C:2013:250).

( 55 ) Vaikuttaa siltä, että kansallinen tuomioistuin on itsekin aavistanut tämän ratkaisun, kun se on ennakkoratkaisupyynnön 40 kohdassa tuonut esiin, että polkumyyntitullin uudelleen käyttöön ottamiseksi riittää, että tutkitaan markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevat pyynnöt asetuksen 384/96 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan perusteella, eikä lähtökohtaisesti tarvita uutta asetusta, koska on tarpeellista vain jatkaa kyseisten pyyntöjen, jotka ovat komission hallussa, käsittelyä.

( 56 ) Tuomio 18.1.2017, Wortmann (C‑365/15, EU:C:2017:19, tuomiolauselma).

( 57 ) Suullisessa käsittelyssä Deichmann korosti sitä, että mahdollisuus polkumyyntitullien määräämiseen päättyi 31.3.2011. On kuitenkin otettava huomioon, että tarkastetut tullien määräämiset koskevat tätä ajankohtaa edeltäviä tuonteja. Ei ole aloitettu uusia polkumyyntitullin asettamisen menettelyjä, vaan koska aikaisemmin määrättyjen polkumyyntitullien laskentaperusteet on riitautettu ja kumottu (asetus N:o 1472/2006 ja täytäntöönpanoasetus N:o 1294/2009), nyt ne vain tarkistetaan tuomioistuimen toteamien sääntöjenvastaisuuksien korjaamiseksi.

( 58 ) Ks. 18.3.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanopäätös 2014/149/EU, jolla hylätään ehdotus täytäntöönpanoasetukseksi lopullisen polkumyyntitullin ottamisesta uudelleen käyttöön tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka on valmistanut Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd ja Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd, ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta (EUVL 2014, L 82, s. 27).

( 59 ) Tuomio 2.2.2012, Brosmann Footwear (HK) ym. v. neuvosto (C‑249/10 P, EU:C:2012:53).

( 60 ) Komissio ilmoitti Euroopan unionin virallisessa lehdessä (EUVL 2013, C 295, s. 6) julkaistulla ilmoituksella, että se oli päättänyt aloittaa polkumyynnin vastaisen menettelyn uudelleen siitä nimenomaisesta vaiheesta, jolloin lainvastaisuus ilmeni, ja tutkia, olivatko valituksen tekijät toimineet markkinatalousolosuhteissa 1.4.2004 ja 31.3.2005 välisenä aikana, ja pyysi asianomaisia osapuolia ilmoittautumaan.

( 61 ) Suullisessa käsittelyssä komissio toi esiin, että tulliviranomaisilta tiedon vaatimisen tarkoituksena oli ainoastaan selvittää, keitä vientiä harjoittavia tuottajia asia koski. Näin voidaan tutkia asiakirjat, jotka kukin oli esittänyt alkuperäisten markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevien pyyntöjensä yhteydessä, ja välttyä viivästyksiltä sen vuoksi, että kiinnitetään huomiota tapauksiin, joissa palautushakemuksia ei ole.

( 62 ) Yleisessä tuomioistuimessa on vireillä asiassa T‑154/17 Deichmannin komissiota vastaan nostama kanne lopullisen polkumyyntitullin ottamisesta uudelleen käyttöön tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka on valmistanut Chengdu Sunshine Shoes Co. Ltd, Foshan Nanhai Shyang Yuu Footwear Ltd tai Fujian Sunshine Footwear Co. Ltd, ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta sekä unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C‑659/13 ja C‑34/14 antaman tuomion täytäntöön panemisesta 14.12.2016 annetusta komission täytäntöönpanoasetuksesta (EU) 2016/2257.

( 63 ) Ks. alaviite 21.