Tässä tutkimuksessa komission on otettava huomioon kaikki asian kannalta merkitykselliset seikat ja erityisesti alkuperäisistä takaisinmaksuehdoista ja muutetuista ehdoista ilmenevät seikat. Tässä yhteydessä lähestymistapa, jossa rajoitutaan toteamaan, että pääomanlisäyksen takaisinmaksua koskevien ehtojen muutos on valtiontukea, tutkimatta ensin kysymystä siitä, annettiinko toteutetulla muutoksella etua, jota valtion kanssa samassa tilanteessa oleva yksityinen sijoittaja ei olisi myöntänyt, ei riitä tuen määrittelyyn EY 87 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Tällaisessa lähestymistavassa ei voida sivuuttaa täysin valtion optiota, ei oikeutta, takaisinmaksuun alkuperäisin ehdoin eikä taloudellista järkevyyttä, jolla voidaan selittää toteutettu muutos.

Komission analyysistä valtion toiminnan taloudellisesta järkevyydestä on todettava, että komission ei ole mahdollista väistää velvollisuuttaan tutkia takaisinmaksuehtojen muutoksen taloudellista järkevyyttä yksityinen sijoittaja -arviointiperusteen kannalta pelkästään sen vuoksi, että takaisinmaksun kohteena oleva pääomanlisäys on jo itsessään valtiontukea. Komissio voi vasta tällaisen tutkimuksen, jossa on erityisesti vertailtava alkuperäisiä takaisinmaksuehtoja muutettuihin ehtoihin, jälkeen päätellä, onko kyseessä EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun lisäedun myöntäminen vai ei.

Näitä periaatteita on sovellettava tilanteessa, jossa valtio päätettyään merkitä yrityksen liikkeeseen laskemaa pääomaa tietyin takaisinmaksuehdoin suostuu muuttamaan näitä ehtoja. Tällaisessa tilanteessa valtiontuki on voitu myöntää sekä pääomanlisäyksen yhteydessä että näitä takaisinmaksuehtoja muutettaessa.

EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ”edun” määrittämiseksi pääomanlisäyksen tapauksessa on arvioitava, olisiko kooltaan viranomaiseen rinnastettavissa oleva yksityinen sijoittaja saattanut tehdä samanlaisissa olosuhteissa yhtä suuren pääomasijoituksen, kun otetaan huomioon muun muassa kyseisten sijoitusten tekohetkellä käytettävissä olleet tiedot ja ennakoitavissa ollut kehityssuuntaus. Sen tutkimiseksi, vastasiko valtion toiminta markkinataloudessa järkevästi toimivan sijoittajan toimintaa, on otettava huomioon rahoitustukien myöntämishetkellä vallinneet olosuhteet, ja on siis syytä jättää tekemättä arviointeja, jotka perustuvat myöhemmin vallinneeseen tilanteeseen.

Valtiontuen käsite on oikeudellinen, ja sitä on tulkittava objektiivisten seikkojen perusteella. Tämän takia unionin tuomioistuinten on lähtökohtaisesti valvottava kokonaisvaltaisesti sitä, kuuluuko jokin toimenpide EY 87 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, ottaen huomioon niiden käsiteltävänä olevaan asiaan liittyvät konkreettiset seikat samoin kuin sen, onko komission suorittama arvio tekninen tai monimutkainen. Tuomioistuinvalvonta on kuitenkin rajoitettua siltä osin kuin on kyse siitä, kuuluuko toimenpide EY 87 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, jos komission tekemät arviot ovat luonteeltaan teknisiä tai monimutkaisia. Unionin yleisen tuomioistuimen on kuitenkin ratkaistava, onko asia näin.

Kysymys siitä, onko pääomanlisäyksen takaisinmaksua koskevien ehtojen muutos valtiontukea sikäli kuin sillä annetaan etua sille, joka on toimenpiteen kohteena, kuuluu siis lähtökohtaisesti kokonaan unionin yleisen tuomioistuimen valvontaan. Jos unionin yleinen tuomioistuin kuitenkin katsoisi kyseisen tuen yksilöinnin saattavan kyseenalaiseksi komission suorittaman monitahoisen taloudellisen arvioinnin erityisesti sen osalta, onko valtio hyväksyessään takaisinmaksuehtojen muutoksen ollut toimimatta kuten siihen kooltaan rinnastettavissa oleva asiantunteva yksityinen sijoittaja olisi toiminut, tällaista kysymystä koskeva valvonta olisi rajoitettua.

Arvioitaessa komission valtiontukia koskevan päätöksen laillisuutta on siis otettava huomioon tiedot, jotka olivat tai saattoivat olla komission käytettävissä sinä päivänä, jona se teki kyseisen päätöksen. Jos osoittautuu, että komission arviointi on ristiriidassa niiden tietojen kanssa tai kyseenalainen niiden tietojen perusteella, jotka eivät olleet sen käytettävissä hallinnollisen menettelyn aikana, on tutkittava, saattoiko se saada nämä seikat tietoonsa ja ottaa ne ajoissa huomioon, ja jos näin oli, on selvitettävä, olisiko komission pitänyt normaalisti ottaa nämä tiedot huomioon ainakin yksityinen sijoittaja -arviointiperusteen soveltamisen kannalta merkityksellisinä seikkoina.

(ks. 100, 101, 105 ja 106 kohta)