Asia T‑383/11

Eyad Makhlouf

vastaan

Euroopan unionin neuvosto

”Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Syyriaan kohdistettavat rajoittavat toimenpiteet — Varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttäminen — Unionin alueelle pääsyä tai kauttakulkua sen kautta koskevat rajoitukset — Puolustautumisoikeudet — Perusteluvelvollisuus — Ilmeinen arviointivirhe — Perusoikeudet”

Tiivistelmä – Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 13.9.2013

Ks. tuomion teksti. (ks. 20 kohta)

Kun kyse on rajoittavista toimenpiteistä kuten henkilöitä, jotka ovat vastuussa väkivaltaisista tukahduttamistoimista Syyrian siviiliväestöä kohtaan, koskevasta kiellosta päästä jäsenvaltioiden alueelle tai kulkea niiden kautta sekä näiden henkilöiden varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttämisestä, puolustautumisoikeuksien ja erityisesti kuulluksi tulemista koskevan oikeuden osalta on niin, että unionin viranomaisilta ei voida edellyttää, että ne ilmoittavat päätösten, joilla nämä toimenpiteet otettiin käyttöön, perustelut ennen kuin henkilö tai yhteisö ensimmäisen kerran merkitään näitä toimenpiteitä koskevaan luetteloon. Tällainen ennalta ilmoittaminen olisi omiaan vaarantamaan päätöksessä säädettyjen varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttämistä koskevien toimenpiteiden tehokkuuden. Päätöksillä, joilla nämä toimenpiteet otettiin käyttöön, asetetun tavoitteen saavuttamiseksi näillä toimenpiteillä on niiden luonteen vuoksi oltava yllättävä vaikutus ja niitä on sovellettava välittömästi alkavin vaikutuksin. Näin ollen syistä, jotka liittyvät Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/273 täytäntöönpanosta annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2011/302, jolla kantajan nimi merkittiin päätöksen 2011/273 liitteessä olevaan luetteloon, tavoitteeseen ja siinä säädettyjen toimenpiteiden tehokkuuteen, unionin viranomaiset eivät olleet velvollisia kuulemaan kantajaa ennen kuin hänen nimensä merkittiin ensimmäisen kerran liitteessä olevaan luetteloon. (ks. 38-41 kohta)

Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2012/739 kaltaisen myöhemmän päätöksen, jossa kantajan nimi säilytettiin rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevien henkilöiden nimien luettelossa, antamisen yhteydessä ei kuitenkaan voida pätevästi vedota niiden toimenpiteiden yllättävään vaikutukseen. Näin ollen on niin, että ensiksi kun neuvosto säilytti kantajan nimen kyseessä olevassa luettelossa, se ei ottanut huomioon mitään uusia seikkoja eli sellaisia, joita ei olisi jo annettu tiedoksi kantajalle sen jälkeen, kun hänet oli ensimmäisen kerran merkitty niiden henkilöiden nimien luetteloon, joita kyseiset toimenpiteet koskevat; toiseksi kun kantaja voi milloin hyvänsä omasta aloitteestaan tulla kuulluksi neuvoston taholta ilman että ennen kunkin myöhemmän päätöksen antamista esitettäisiin nimenomainen pyyntö, kun hänen osaltaan ei oteta huomioon uusia seikkoja; kolmanneksi kun kantajalla on näissä olosuhteissa ollut useita kuukausia aikaa kiistää seikat, joiden perusteella hänet on merkitty kyseiseen luetteloon ja säilytetty luettelossa, ja lopuksi kun neuvosto julkaisi ilmoituksen virallisessa lehdessä päätöksen 2012/739 julkaisemista seuraavana päivänä, kantajan oikeutta tulla kuulluksi ei ole loukattu. (ks. 42 ja 44–46 kohta)

Vaikka päätösten, joilla määrätään tietyistä rajoittavista toimenpiteistä yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alalla, erikseen toimitettava tiedoksianto on lähtökohtaisesti tarpeen eikä pelkkä virallisessa lehdessä julkaiseminen riitä, tuomioistuimen on kuitenkin kussakin asiassa tutkittava, ettei kantaja ole menettänyt mahdollisuutta saada tietoonsa hyvissä ajoin riidanalaisen päätöksen perustelut ja arvioida häntä koskevan varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttämistoimenpiteen perusteltavuutta sen vuoksi, ettei hänelle ole annettu erikseen tiedoksi riidanalaisen päätöksen perusteluja. Tämä edellytys ei täyty, kun asiakirja-aineistosta ilmenee, että kantajalla oli mahdollisuus puolustautua tehokkaasti riidanalaisia päätöksiä vastaan sen jälkeen, kun ne oli julkaistu virallisessa lehdessä, ja näin on myös silloin, kun neuvoston olisi pitänyt antaa erikseen tiedoksi perustelut, joiden vuoksi kantajan nimi säilytettiin niiden henkilöiden luettelossa, joita nämä rajoittavat toimenpiteet koskevat. (ks. 48 ja 50 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 60-66, 71 ja 72 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 80 kohta)