Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Sosiaalipolitiikka - Mies- ja naistyöntekijät - Samapalkkaisuus - Perustamissopimuksen 119 artikla ja direktiivi 75/117 - Soveltamisala - Urakkapalkkajärjestelmä

(ETY:n perustamissopimuksen 119 artikla; neuvoston direktiivi 75/117)

2 Sosiaalipolitiikka - Mies- ja naistyöntekijät - Samapalkkaisuus - Urakkapalkkajärjestelmä - Kahden samanarvoista työtä tekevän työntekijäryhmän, joista toiseen kuuluu pääosin naisia ja toiseen pääosin miehiä, keskimääräisissä palkoissa todettu ero - Riittämätön näyttö syrjinnän toteamiseksi - Palkan muuttuvien osien määräytymisen epäselvyys - Todistustaakka syrjinnän puuttumisesta

(ETY:n perustamissopimuksen 119 artikla; neuvoston direktiivin 75/117 1 artikla)

3 Sosiaalipolitiikka - Mies- ja naistyöntekijät - Samapalkkaisuus - Urakkapalkkajärjestelmä - Syrjinnän toteaminen - Kahden työntekijäryhmän keskimääräisten palkkojen vertailua koskevat säännöt

(ETY:n perustamissopimuksen 119 artikla; neuvoston direktiivi 75/117)

4 Sosiaalipolitiikka - Mies- ja naistyöntekijät - Samapalkkaisuus - Urakkapalkkajärjestelmä - Syrjinnän toteaminen - Tosiseikat, jotka on otettava huomioon eri töiden pitämiseksi samanarvoisina - Tosiseikat, joiden perusteella palkkojen välisiä eroja voidaan pitää perusteltuina

(ETY:n perustamissopimuksen 119 artikla; neuvoston direktiivi 75/117)

5 Sosiaalipolitiikka - Mies- ja naistyöntekijät - Samapalkkaisuus - Sovellettavuus palkkojen sopimiseen järjestöjen keskinäisissä työehtosopimusneuvotteluissa - Sen seikan merkitys syrjinnän toteamisessa, että palkoista on sovittu järjestöjen keskinäisissä neuvotteluissa

(ETY:n perustamissopimuksen 119 artikla; neuvoston direktiivi 75/117)

Tiivistelmä

6 ETY:n perustamissopimuksen 119 artiklaa sekä miesten ja naisten samapalkkaisuuden periaatteen soveltamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annettua direktiiviä 75/117 sovelletaan urakkapalkkajärjestelmiin, joiden mukaan palkan suuruus on kokonaan tai pääasiallisesti riippuvainen kunkin työntekijän työn tuloksesta.

7 Perustamissopimuksen 119 artiklassa ja direktiivin 75/117 1 artiklassa ilmaistua mies- ja naistyöntekijöiden samapalkkaisuusperiaatetta on tulkittava siten, että kun on kysymyksessä urakkapalkkajärjestelmä, pelkästään sen seikan toteaminen, että suurimmaksi osaksi naisista koostuvan tietyn tyyppistä työtä tekevän työntekijäryhmän keskimääräinen palkka on merkittävästi pienempi kuin toisen tyyppistä, mutta samanarvoiseksi katsottavaa työtä tekevän suurimmaksi osaksi miehistä koostuvan työntekijäryhmän keskimääräinen palkka, ei riitä sellaisen johtopäätöksen tekemiseen, että palkkajärjestelmä on syrjivä. Jos kuitenkin urakkapalkkajärjestelmän yksittäiset palkat koostuvat muuttuvasta osasta, jota maksetaan kunkin työntekijän henkilökohtaisen työn tuloksen perusteella, ja kiinteästä osasta, joka on erilainen kyseessä olevilla työntekijäryhmillä, eikä ole mahdollista erotella tekijöitä, jotka ovat vaikuttaneet palkan muuttuvan osan mittausyksikön suuruuteen, työnantajalle voidaan asettaa todistustaakka siitä, että todetut erot eivät johdu sukupuoleen perustuvasta syrjinnästä.

8 Voidakseen verrata kahden urakkapalkalla työskentelevän työntekijäryhmän keskimääräisiä palkkoja mies- ja naistyöntekijöiden samapalkkaisuuden kannalta kansallisen tuomioistuimen on varmistettava, että kumpaankin ryhmään kuuluvat kaikki sellaiset työntekijät, joiden työn laadun, koulutuksen, työolosuhteiden ja muiden vastaavien tekijöiden perusteella voidaan katsoa olevan samanlaisessa tilanteessa ja että niihin kuuluu suhteellisen suuri määrä työntekijöitä, jotta voitaisiin sulkea pois se mahdollisuus, että todetut erot ovat vain satunnaisten ilmiöiden tai suhdanteiden seuraus tai johtuvat kyseessä olevien työntekijöiden yksittäisissä työn tuloksissa olevista eroista.

9 Mies- ja naistyöntekijöiden samapalkkaisuusperiaatteen toteutumista tutkittaessa kansallisen tuomioistuimen toimivaltaan kuuluu ratkaista, ovatko kaksi erityyppistä työtä samanarvoisia, kun otetaan huomioon muun muassa yhtäältä sellainen seikka, että yhdessä pääasian kohteena olevista ryhmistä työ tehdään koneella ja työntekijältä vaaditaan erityisesti fyysistä voimaa, kun taas toisen ryhmän työ on käsityötä, jossa vaaditaan erityisesti näppäryyttä, sekä toisaalta se seikka, että kahden ryhmän palkallisten taukojen ja oman työn järjestelyn itsenäisyyden välillä sekä työn aiheuttamissa haitoissa on eroja, tai ovatko nämä seikat asiallisesti selitettävissä siten, että niihin ei liity minkäänlaista sukupuoleen perustuvaa syrjintää, jolloin mahdolliset erot palkkojen suuruudessa olivat perusteltavissa.

10 Miesten ja naisten samapalkkaisuusperiaate on sovellettavissa myös silloin, kun palkoista on sovittu järjestöjen keskinäisissä työehtosopimusneuvotteluissa tai paikallistasolla käydyissä neuvotteluissa. Kansallinen tuomioistuin voi kuitenkin ottaa tämän seikan huomioon arvioidessaan, johtuvatko kahden työntekijäryhmän palkkojen keskinäiset erot asiallisista syistä, joihin ei liity minkäänlaista sukupuoleen perustuvaa syrjintää.