Euroopan unionin kansalaisen lapsilla, jotka ovat asettuneet jäsenvaltioon silloin, kun vanhempi käytti oleskeluoikeuksiaan siirtotyöläisenä tässä jäsenvaltiossa, on oikeus oleskella siellä osallistuakseen peruskoulutukseen työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella annetun asetuksen N:o 1612/68 12 artiklan mukaisesti. Sillä, että kyseisten lasten vanhemmat ovat tällä välin eronneet, ja sillä, että ainoastaan toinen vanhemmista on unionin kansalainen eikä enää ole siirtotyöläinen vastaanottavassa jäsenvaltiossa, ei ole tässä yhteydessä mitään merkitystä.

Jäsenvaltion kansalaisen, joka on tai on ollut työssä vastaanottavassa jäsenvaltiossa, lapset sekä vanhempi, joka on heidän tosiasiallinen huoltajansa, voivat vedota jälkimmäisessä valtiossa oleskeluoikeuteen pelkästään työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella annetun asetuksen N:o 1612/68, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2434/92, 12 artiklan nojalla, eikä tällaisen oikeuden edellytyksenä ole, että heillä on riittävät varat ja kattava sairausvakuutusturva kyseisessä valtiossa.

On nimittäin niin, että asetuksen N:o 1612/68 12 artiklassa siirtotyöläisen lapselle tunnustettu oikeus saada parhaat mahdolliset edellytykset osallistua koulutukseen vastaanottavassa jäsenvaltiossa merkitsee väistämättä sitä, että tällä lapsella on oltava oikeus sen henkilön läsnäoloon, joka on hänen tosiasiallinen huoltajansa, ja näin ollen sitä, että tämän henkilön on voitava oleskella lapsen kanssa kyseisessä jäsenvaltiossa lapsen opintojen ajan. Kyseistä artiklaa on sovellettava itsenäisesti suhteessa unionin oikeuden säännöksiin, joilla säännellään oleskeluoikeuden käyttöä toisessa jäsenvaltiossa koskevia edellytyksiä. Kyseinen 12 artikla on itsenäinen suhteessa saman asetuksen 10 artiklaan, ja sen on pysyttävä itsenäisenä suhteessa Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221, 68/360, 72/194, 73/148, 75/34, 75/35, 90/364, 90/365 ja 93/96 kumoamisesta annetun direktiivin 2004/38 säännöksiin. Päinvastainen ratkaisu olisi omiaan vaarantamaan asetuksen N:o 1612/68 johdanto-osan viidennessä perustelukappaleessa mainitun kaltaisen tavoitteen, jolla pyritään siihen, että siirtotyöläisen perhe sopeutuu vastaanottavan jäsenvaltion oloihin. Tällaisen sopeutumisen onnistumiseksi on välttämätöntä, että työntekijän, joka on jäsenvaltion kansalainen, lapsella on mahdollisuus aloittaa koulunkäyntinsä ja opintonsa vastaanottavassa jäsenvaltiossa ja tarvittaessa saattaa ne siellä menestykselliseen päätökseen.

Edellytyksestä, jonka mukaan asianomaisilla on oltava riittävät varat ja kattava sairausvakuutusturva vastaanottavassa jäsenvaltiossa, on todettava, ettei tällainen edellytys sisälly asetuksen N:o 1612/68 12 artiklaan ja ettei tätä artiklaa voida tulkita suppeasti eikä siltä saa missään tapauksessa viedä sen tehokasta vaikutusta. Myös direktiivin 2004/38 mukaan on niin, ettei tietyissä tilanteissa lasten, jotka opiskelevat, ja vanhemman, joka on heidän tosiasiallinen huoltajansa, oikeus oleskella vastaanottavassa jäsenvaltiossa riipu siitä, että viimeksi mainituilla on riittävät varat ja kattava sairausvakuutusturva.

(ks. 31, 42, 43, 52, 56 ja 59 kohta sekä tuomiolauselma)