ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 28.4.2022 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Administrativen sad Veliko Tarnovo – Bulgaria) – ”Nikopolis AD Istrum 2010” EOOD (C-160/21) ja ”Agro – eko 2013” EOOD (C-217/21) v. Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond ”Zemedelie”

(Yhdistetyt asiat C-160/21 ja C-217/21) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen maatalouspolitiikka - Suoran tuen järjestelmät - Asetus (EU) N:o 1306/2013 - Maksut tuensaajille - 75 artikla - Maksumääräaikaa ei ole noudatettu - Tukihakemuksen implisiittinen hylkääminen)

(2022/C 237/21)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Administrativen sad Veliko Tarnovo

Pääasioiden asianosaiset

Kantajat: ”Nikopolis AD Istrum 2010” EOOD (C-160/21) ja ”Agro – eko 2013” EOOD (C-217/21)

Vastaaja: Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond ”Zemedelie”

Tuomiolauselma

Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 352/78, (EY) N:o 165/94, (EY) N:o 2799/98, (EY) N:o 814/2000, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 485/2008 kumoamisesta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013, sellaisena kuin se on muutettuna 13.12.2017 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2017/2392, 75 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, ettei sitä, ettei jäsenvaltion maksajavirasto ole maksanut viljelijän hakemaa tukea ennen kyseisessä säännöksessä vahvistetun määräajan päättymistä, ole pidettävä kyseessä olevan tukihakemuksen implisiittisenä hylkäyspäätöksenä, ja näin on riippumatta siitä, onko kyseiselle viljelijälle ilmoitettu mahdollisista lisätarkastuksista, joilla tällaista määräajan ylittymistä voidaan perustella.

(1) EUVL C 206, 31.5.2021.

EUVL C 242, 21.6.2021.
2)

Asetuksen N:o 715/2007 5 artiklan 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että estolaite, joka takaa kyseisessä asetuksessa säädettyjen päästöjen raja-arvojen noudattamisen vain ulkolämpötilan ollessa 15–33 oC ja ajettaessa alle 1 000 metrin korkeudessa, ei voi kuulua tällaisten laitteiden käyttökiellosta kyseisessä säännöksessä säädetyn poikkeuksen soveltamisalaan pelkästään sillä perusteella, että kyseinen laite suojaa pakokaasujen takaisinkierrätysventtiilin, EGR-jäähdyttimen ja dieselhiukkasloukun kaltaisia rakenneosia, paitsi jos osoitetaan, että mainittu laite on välttämättä tarpeen, jotta voidaan välttää näistä rakenneosista jonkin toimintahäiriöstä johtuvat moottorin vaurioitumisen tai vahingoittumisen välittömät riskit, jotka ovat niin vakavia, että niistä aiheutuu konkreettinen vaara samalla laitteella varustettua ajoneuvoa ajettaessa. Asetuksen N:o 715/2007 5 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädetyn poikkeuksen soveltamisalaan ei missään tapauksessa voi kuulua estolaite, jonka pitäisi moottorin suojaamiseksi vaurioitumiselta tai vahingolta ja ajoneuvon turvallisen toiminnan varmistamiseksi toimia tavanomaisissa liikenneolosuhteissa suurimman osan vuodesta.
Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 1.8.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Bremen – Saksa) – S v. Familienkasse Niedersachsen-Bremen der Bundesagentur für Arbeit

(Asia C-411/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin kansalaisuus - Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Yhdenvertainen kohtelu - Direktiivi 2004/38/EY - 24 artiklan 1 ja 2 kohta - Sosiaaliturvaetuudet - Asetus (EY) N:o 883/2004 - 4 artikla - Perhe-etuudet - Sellaisten muiden jäsenvaltioiden kansalaisten, jotka eivät ole taloudellisesti aktiivisia, sulkeminen perhe-etuuksien ulkopuolelle vastaanottavassa jäsenvaltiossa oleskelun ensimmäisten kolmen kuukauden ajan)

(2022/C 408/08)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Finanzgericht Bremen

Pääasian asianosaiset

Kantaja: S

Vastaaja: Familienkasse Niedersachsen-Bremen der Bundesagentur für Arbeit

Tuomiolauselma

Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 4 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä jäsenvaltion säännöstölle, jonka mukaan unionin kansalaiselta, joka on toisen jäsenvaltion kansalainen, joka on perustanut vakinaisen asuinpaikkansa ensiksi mainitun jäsenvaltion alueelle ja joka ei ole taloudellisesti aktiivinen siltä osin kuin hän ei harjoita kyseisessä jäsenvaltiossa ansiotoimintaa, evätään kyseisen asetuksen 3 artiklan 1 kohdan j alakohdassa, luettuna yhdessä mainitun asetuksen 1 artiklan z alakohdan kanssa, tarkoitetut ”perhe-etuudet” tämän jäsenvaltion alueella oleskelunsa ensimmäisten kolmen kuukauden aikana, vaikka mainitun jäsenvaltion kansalainen, joka ei ole taloudellisesti aktiivinen, saa tällaiset etuudet myös niiden ensimmäisten kolmen kuukauden aikana, jotka seuraavat hänen paluutaan samaan jäsenvaltioon sen jälkeen, kun hän on käyttänyt unionin oikeuden nojalla oikeuttaan liikkua ja oleskella vapaasti toisessa jäsenvaltiossa.

Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY 24 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, ettei sitä voida soveltaa tällaiseen säännöstöön.

(1) EUVL C 423, 7.12.2020.
3)

SEUT 102 artiklaa on tulkittava siten, että sitä, onko kyseessä määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen omaksuma markkinoilta syrjäyttävä menettelytapa, on arvioitava sen kyvyn perusteella, joka kyseisellä menettelytavalla on saada aikaan kilpailunvastaisia vaikutuksia. Kilpailuviranomaisen ei tarvitse osoittaa kyseessä olevan yrityksen aikomusta syrjäyttää kilpailijansa muilla kuin ansioihin perustuvan kilpailun piiriin kuuluvilla keinoilla tai turvautumalla muihin kuin ansioihin perustuvan kilpailun piiriin kuuluviin resursseihin. Näyttö tällaisesta aikomuksesta on kuitenkin tosiseikka, joka voidaan ottaa huomioon määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä määritettäessä.
Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour de cassation – Ranska) – V A ja Z A v. TP

(Asia C-645/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Asetus (EU) N:o 650/2012 - 10 artikla - Toissijainen toimivalta perintöasioissa - Perittävän asuinpaikka hänen kuollessaan on ollut valtiossa, jota asetus (EU) N:o 650/2012 ei sido - Perittävä, joka on jonkin jäsenvaltion kansalainen ja jolla on omaisuutta mainitussa jäsenvaltiossa - Kyseisen jäsenvaltion tuomioistuimen, jossa asia on vireillä, velvollisuus tutkia omasta aloitteestaan toissijaisen toimivaltansa perusteet - Pesänhoitajan nimeäminen)

(2022/C 213/16)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour de cassation

Pääasian asianosaiset

Valittajat: V A, Z A

Vastapuoli: TP

Tuomiolauselma

Toimivallasta, sovellettavasta laista, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta ja virallisten asiakirjojen hyväksymisestä ja täytäntöönpanosta perintöasioissa sekä eurooppalaisen perintötodistuksen käyttöönotosta 4.7.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 650/2012 10 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että kun asia on saatettu vireille jonkin jäsenvaltion tuomioistuimessa kyseisen asetuksen 4 artiklassa vahvistetun yleistä toimivaltaa koskevan säännön perusteella, tämän tuomioistuimen on otettava omasta aloitteestaan huomioon toimivaltansa kyseisessä 10 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetyn toissijaista toimivaltaa koskevan säännön nojalla, jos se toteaa, ettei se ole toimivaltainen mainitun 4 artiklan nojalla.

(1) EUVL C 53, 15.2.2021.
C 237/11

Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 28.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunalul Cluj – Romania) – Happy Education SRL v. Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca ja Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj

(Asia C-612/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - 132 artiklan 1 kohdan i alakohta - Tiettyjen yleishyödyllisten toimintojen vapautukset - Lasten ja nuorten opetukseen ja koulu ja yliopisto opetukseen liittyvät vapautukset - Opetusohjelmaa täydentävien koulutuspalveluiden suoritus - Näitä palveluja kaupallisessa tarkoituksessa tarjoava yksityisoikeudellinen laitos)

(2022/C 237/13)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunalul Cluj

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Happy Education SRL

Vastaajat: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca ja Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj

Tuomiolauselma

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 132 artiklan 1 kohdan i alakohtaa on tulkittava siten, että tässä säännöksessä tarkoitetun käsitteen ”laitos, jolla on vastaavia päämääriä” kuin julkisoikeudellisella opetuslaitoksella, piiriin ei kuulu yksityinen yksikkö, joka harjoittaa yleishyödyllistä opetustoimintaa, joka koostuu muun muassa opetusohjelmaa täydentävien toimintojen, kuten kotitehtävissä avustamisen, koulutusohjelmien ja vieraiden kielten kurssien, järjestämisestä, ja joka on saanut kaupparekisteriviranomaisen luvan siinä muodossa, että se luokiteltiin kansallisessa toimialaluokituksessa tarkoitettuun CAEN koodiin 8559 ”Muualle luokittelematon koulutus”, kun tämä yritys ei missään tapauksessa täytä kansallisessa oikeudessa tämän tunnustamisen saamiseen vaadittavia edellytyksiä.

(1) EUVL C 53, 15.2.2021.
1)

Euroopan unionin perusoikeuskirjan 50 artiklaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä sille, että jäsenvaltion kilpailuviranomainen toteuttaa yritystä koskevan menettelyn tai määrää sille mahdollisesti sakon SEUT 101 artiklan ja vastaavien kansallisen kilpailuoikeuden säännösten rikkomisesta sellaisen käyttäytymisen perusteella, jolla on ollut kilpailua rajoittava tarkoitus tai vaikutus tämän jäsenvaltion alueella, vaikka toisen jäsenvaltion kilpailuviranomainen on jo maininnut tämän käyttäytymisen SEUT 101 artiklan ja tämän toisen jäsenvaltion kilpailuoikeuden vastaavien säännösten rikkomista koskevan menettelyn päätteeksi kyseisen yrityksen osalta tekemässään lopullisessa päätöksessä, kunhan tämä päätös ei perustu toteamukseen kilpailua rajoittavasta tarkoituksesta tai vaikutuksesta ensin mainitun jäsenvaltion alueella.
Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 3.3.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberlandesgericht Düsseldorf – Saksa) – Acacia Srl v. Bayerische Motoren Werke AG

(Asia C-421/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Henkinen omaisuus - Yhteisömalli - Asetus (EY) N:o 6/2002 - 82 artiklan 5 kohta - Kanne, joka on nostettu sen jäsenvaltion tuomioistuimissa, jonka alueella loukkaustoimi on tapahtunut tai uhkaa tapahtua - Loukkauskanteen liitännäisvaatimukset - Sovellettava lainsäädäntö - 88 artiklan 2 kohta - 89 artiklan 1 kohdan d alakohta - Asetus (EY) N:o 864/2007 - Sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin sovellettava laki (Rooma II) - 8 artiklan 2 kohta - Maa, jossa immateriaalioikeutta on loukattu)

(2022/C 171/13)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberlandesgericht Düsseldorf

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Acacia Srl

Vastaaja: Bayerische Motoren Werke AG

Tuomiolauselma

Yhteisömallista 12.12.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 6/2002 88 artiklan 2 kohtaa ja 89 artiklan 1 kohdan d alakohtaa sekä sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin sovellettavasta laista (Rooma II) 11.7.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 864/2007 8 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että yhteisömalleja käsittelevän tuomioistuimen, jonka käsiteltäväksi on saatettu asetuksen N:o 6/2002 82 artiklan 5 kohdan nojalla loukkauskanne, joka koskee loukkaustoimia, jotka ovat tapahtuneet tai uhkaavat tapahtua yhden ainoan jäsenvaltion alueella, on tutkittava tämän kanteen liitännäisvaatimukset, joissa vaaditaan vahingonkorvauksen maksamista, tietojen antamista, tositteiden toimittamista, kirjanpidon esittämistä ja tavaroiden luovuttamista niiden hävittämistä varten, sen jäsenvaltion oikeuden perusteella, jonka alueella kyseiselle yhteisömallille väitetysti vahinkoa aiheuttaneet toimet ovat tapahtuneet tai uhkaavat tapahtua, eli kun kanne on nostettu mainitun 82 artiklan 5 kohdan nojalla, sen jäsenvaltion oikeuden perusteella, jossa tämä tuomioistuin sijaitsee.

(1) EUVL C 433, 14.12.2020.
C 165/12

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 24.2.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landesgericht Korneuburg – Itävalta) – Airhelp Limited v. Austrian Airlines AG

(Asia C-451/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Lentoliikenne - Asetus (EY) N:o 261/2004 - 3 artiklan 1 kohta - Soveltamisala - Suoraan toisiinsa liittyvät lennot, kun lähtöpaikka ja määräpaikka ovat kolmannessa maassa - Yksi ainoa varaus yhteisön lentoliikenteen harjoittajalta - Liityntälento jäsenvaltion alueella - 5 artiklan 1 kohdan c alakohdan iii alakohta ja 7 artikla - Viivästynyt uudelleenreititetty lento - Tosiasiallisen saapumisajan huomioon ottaminen korvauksen määrittämiseksi)

(2022/C 165/13)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landesgericht Korneuburg

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Airhelp Limited

Vastaaja: Austrian Airlines AG

Tuomiolauselma

Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että kyseistä asetusta ei sovelleta suoraan toisiinsa liittyviin lentoihin, jotka kattaa yksi ainoa varaus ja jotka muodostuvat kahdesta lennosta, jotka suorittaa yhteisön lentoliikenteen harjoittaja, kun sekä ensimmäisen lennon lähtölentoasema että toisen lennon saapumislentoasema sijaitsevat kolmannessa maassa ja ainoastaan lentoasema, jonne välilasku tehdään, sijaitsee jäsenvaltion alueella.

(1) EUVL C 433, 14.12.2020.
Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 3.2.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Högsta förvaltningsdomstolen – Ruotsi) – Advania Sverige AB ja Kammarkollegiet v. Dustin Sverige AB

(Asia C-461/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2014/24/EU - 72 artikla - Hankintasopimusten muuttaminen niiden voimassaoloaikana - Puitejärjestelyjen siirtäminen - Uusi sopimuskumppani, joka on saanut alkuperäisen sopimuskumppanin puitejärjestelyyn perustuvat oikeudet ja ottanut siitä johtuvat velvollisuudet vastattavakseen sen jälkeen, kun alkuperäinen sopimuskumppani on asetettu konkurssiin - Uuden hankintamenettelyn tarve)

(2022/C 128/02)

Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Högsta förvaltningsdomstolen

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Advania Sverige AB ja Kammarkollegiet

Vastapuoli: Dustin Sverige AB

Tuomiolauselma

Julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta 26.2.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/24/EU 72 artiklan 1 kohdan d alakohdan ii alakohtaa on tulkittava siten, että sellaisen talouden toimijan, joka alkuperäisen sopimuskumppanin konkurssiin asettamisen, joka on johtanut sen purkamiseen, jälkeen on ainoastaan saanut hankintaviranomaisen kanssa tehtyyn puitejärjestelyyn perustuvat oikeudet ja ottanut siitä johtuvat velvollisuudet vastattavakseen, on katsottava yhtiön rakenneuudistusjärjestelyjen seurauksena siirtyneen osittain alkuperäisen sopimuskumppanin asemaan kyseisessä säännöksessä tarkoitetussa merkityksessä.

(1) EUVL C 414, 30.11.2020.
C 84/16

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 21.12.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Düsseldorf – Saksa) – EP ja GM v. Corendon Airlines Turistik Hava Tasimacilik A.Ş.

(Asia C-395/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Lentoliikenne - Asetus (EY) N:o 261/2004 - Matkustajille lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevat yhteiset säännöt - 2 artiklan l alakohta - 5 artiklan 1 kohta - Lennon lähtöajan muuttaminen - Lennon lykkääminen noin kolmella tunnilla - Matkustajille yhdeksän päivää ennen lähtöä tehty ilmoitus - Peruuttamisen ja viivästymisen käsitteet)

(2022/C 84/18)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landgericht Düsseldorf

Pääasian asianosaiset

Valittajat: EP ja GM

Vastapuoli: Corendon Airlines Turistik Hava Tasimacilik A.Ş.

Tuomiolauselma

Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 2 artiklan l alakohtaa ja 5 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että lentoa ei pidetä kyseisissä säännöksissä tarkoitetulla tavalla peruutettuna, kun lennosta vastaava lentoliikenteen harjoittaja lykkää lennon lähtöaikaa alle kolmella tunnilla tekemättä muita muutoksia kyseiseen lentoon.

(1) EUVL C 399, 23.11.2020.
2)

Direktiivin 2009/138 292 artiklaa on tulkittava siten, että likvidaatiomenettelyn kaikki vaikutukset vireillä olevaan oikeudenkäyntiin määräytyvät sen jäsenvaltion lain perusteella, jossa oikeudenkäynti on kyseisessä artiklassa tarkoitetulla tavalla vireillä. Tarkemmin sanottuna niitä kyseisen jäsenvaltion oikeussääntöjä, joissa ensinnäkin säädetään, että likvidaatiomenettelyn aloittamisesta seuraa tällaisen oikeudenkäynnin keskeyttäminen, toiseksi asetetaan oikeudenkäynnin jatkamisen edellytykseksi se, että velkoja ilmoittaa vakuutuskorvaussaatavansa vakuutusyrityksen pesäluetteloon ja likvidaatiomenettelyn täytäntöönpanosta vastaavat elimet haastetaan oikeudenkäyntiin, ja kolmanneksi kielletään korvauksen määrääminen maksettavaksi sillä perusteella, että ainoastaan velan toteaminen ja sen määrän vahvistaminen on enää mahdollista, voidaan soveltaa, koska tällaiset säännökset eivät vaikuta kielteisesti kotijäsenvaltion oikeudelle mainitun direktiivin 274 artiklan 2 kohdassa varattuun soveltamisalaan.
C 51/12

Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 2.12.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberlandesgericht München – Saksa) – Vodafone Kabel Deutschland GmbH v. Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

(Asia C-484/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Kuluttajansuoja - Direktiivi (EU) 2015/2366 - Maksupalvelut - 62 artiklan 4 kohta - Sovellettavat palvelumaksut - 107 artiklan 1 kohta - Täysi yhdenmukaistaminen - 115 artiklan 1 ja 2 kohta - Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ja soveltaminen - Kaapelitelevisio- ja internettilaukset - Kestovelkasuhteet, jotka on solmittu ennen kyseisen direktiivin täytäntöönpanopäivää - Maksut, joita sovelletaan kyseisen päivän jälkeen ilman suoraveloitusta toteutettuihin maksutapahtumiin)

(2022/C 51/15)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberlandesgericht München

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Vodafone Kabel Deutschland GmbH

Vastapuoli: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

Tuomiolauselma

Maksupalveluista sisämarkkinoilla, direktiivien 2002/65/EY, 2009/110/EY ja 2013/36/EU ja asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta sekä direktiivin 2007/64/EY kumoamisesta 25.11.2015 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2015/2366 62 artiklan 4 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännöstölle tai käytännölle, jonka mukaan kieltoa veloittaa kuluttajien kanssa solmituissa kestovelkasuhteissa palvelumaksuja kyseisessä säännöksessä tarkoitettujen maksuvälineiden käytöstä ja siinä tarkoitetuista maksupalveluista sovelletaan vain maksutapahtumiin, jotka toteutetaan 13.1.2018 alkaen tehtyjen sopimusten nojalla, siten, että näitä maksuja veloitetaan edelleen maksutapahtumista, jotka toteutetaan kyseisen ajankohdan jälkeen ennen samaa ajankohtaa solmittujen kestovelkasuhteiden nojalla.

(1) EUVL C 433, 14.12.2020.
Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 9.11.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesverwaltungsgericht – Saksa) – LW v. Saksan liittotasavalta

(Asia C-91/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Turvapaikka-asioita ja toissijaista suojelua koskeva yhteinen politiikka - Vaatimukset kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi - Direktiivi 2011/95/EU - 3 ja 23 artikla - Suotuisammat säännökset, joita jäsenvaltiot voivat pitää voimassa tai säätää ulottaakseen oikeuden turvapaikkaan tai toissijaiseen suojeluun koskemaan myös kansainväliseen suojeluun oikeutetun henkilön perheenjäseniä - Pakolaisaseman myöntäminen alaikäiselle lapselle hänen vanhemmastaan johdettuna oikeutena - Perheen yhtenäisyyden säilyttäminen - Lapsen etu)

(2022/C 11/07)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesverwaltungsgericht (liittovaltion ylin hallintotuomioistuin, Saksa)

Pääasian asianosaiset

Valittaja: LW

Vastapuoli: Saksan liittotasavalta

Tuomiolauselma

Vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle 13.12.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/95/EU 3 artiklaa ja 23 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä sille, että jäsenvaltio myöntää suotuisampien kansallisten säännösten nojalla sellaisen kolmannen maan kansalaisen alaikäiselle lapselle, joka on saanut pakolaisaseman kyseisellä direktiivillä käyttöön otetun järjestelmän nojalla, johdettuna oikeutena perheen yhtenäisyyden säilyttämiseksi pakolaisaseman, silloinkin, kun lapsi on syntynyt kyseisen jäsenvaltion alueella ja hänellä on toisen vanhempansa takia sellaisen kolmannen maan kansalaisuus, jossa hän ei joutuisi vainotuksi, kunhan kyseinen lapsi ei kuulu minkään mainitun direktiivin 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun poissulkemisperusteen piiriin ja hänellä ei ole kansalaisuutensa tai muun hänen henkilökohtaiselle oikeudelliselle asemalleen ominaisen seikan vuoksi oikeutta saada mainitussa jäsenvaltiossa kohtelua, joka on parempaa kuin pakolaisaseman myöntämiseen perustuva kohtelu. Tältä osin ei ole merkitystä sillä, onko kyseisen lapsen ja hänen vanhempiensa mahdollista ja kohtuullista asettua tähän toiseen kolmanteen maahan.

(1) EUVL C 209, 22.6.2020.
2)

Direktiivin 2012/13 6 artiklan 3 kohtaa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa on tulkittava siten, että ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tulkittava syytteen muuttamista koskevaa kansallista lainsäädäntöä mahdollisimman pitkälle unionin oikeuden mukaisesti siten, että syyttäjä voi korjata syytekirjelmän sisällössä olevat epätarkkuudet ja puutteet pääkäsittelyssä, kunhan samalla syytetyn puolustautumisoikeudet turvataan aktiivisesti ja tosiasiallisesti. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on ainoastaan silloin, kun se katsoo, ettei tällainen unionin oikeuden mukainen tulkinta ole mahdollinen, jätettävä soveltamatta kansallinen säännös, jossa kielletään keskeyttämästä tuomioistuinmenettelyä ja palauttamasta asiaa syyttäjälle uuden syytekirjelmän laatimista varten.
3)

Direktiivin 2012/34 32 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että sitä sovelletaan myös rautatiealan markkinasegmenttien parasta mahdollista kilpailukykyä koskevan perusteen osalta sellaisilla rautatiealan markkinasegmenteillä, joilla ei ole kilpailua, muun muassa siinä tapauksessa, että liikennettä harjoittaa kyseisillä segmenteillä julkisen liikenteen harjoittaja, jolle on annettu julkisia palveluhankintoja koskevan sopimuksen nojalla rautateiden ja maanteiden julkisista henkilöliikennepalveluista sekä neuvoston asetusten (ETY) N:o 1191/69 ja (ETY) N:o 1107/70 kumoamisesta 23.10.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1370/2007 2 artiklan f alakohdassa tarkoitettu yksinoikeus.