Rajoittavien toimenpiteiden toteuttamisesta annetun päätöksen laillisuusvalvonnan osalta on niin, että kun otetaan huomioon toimenpiteiden ennaltaehkäisevä luonne, jos unionin tuomioistuimet katsovat, että ainakin yksi esitetyistä perusteista on riittävän tarkka ja konkreettinen, että sille on näyttöä ja että se on sellaisenaan riittävä perusta kyseisen päätöksen tueksi, se, ettei näin olisi muiden perusteiden osalta, ei voi oikeuttaa kyseisen päätöksen kumoamista. Perusoikeuskirjan 47 artiklassa taatun tuomioistuinvalvonnan tehokkuus edellyttää myös, että unionin tuomioistuimet varmistuvat siitä, että päätös, joka koskee kyseistä henkilöä tai yhteisöä erikseen, perustuu riittävän vankkaan tosiseikastoon. Tämä edellyttää niiden tosiseikkojen tarkistamista, joihin viitataan kyseisen päätöksen taustalla olevassa perusteiden tiivistelmässä, jottei tuomioistuinvalvonta rajoittuisi esitettyjen perusteiden abstraktin todennäköisyyden arviointiin vaan kohdistuisi siihen, onko näille perusteille tai ainakin niistä yhdelle, jonka katsotaan sellaisenaan riittävän saman päätöksen tueksi, näyttöä.

Perusoikeuskirjan 52 artiklan 1 kohdassa sallitaan kuitenkin rajoituksia perusoikeuskirjassa vahvistettujen oikeuksien käyttöön, kunhan rajoitukset toteutetaan kyseisen perusoikeuden keskeistä sisältöä kunnioittaen ja ne ovat suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tarpeellisia ja vastaavat tosiasiallisesti unionin tunnustamia yleisen edun mukaisia tavoitteita. Lisäksi sitä, onko puolustautumisoikeuksia ja tehokasta tuomioistuimen tarjoamaa oikeussuojaa koskevaa oikeutta loukattu, on arvioitava kunkin yksittäistapauksen erityisten olosuhteiden perusteella, muun muassa tarkastelemalla kyseessä olevan toimen luonnetta, sen antamisen asiayhteyttä ja asiaa koskevia oikeussääntöjä. Erityisesti on todettava, että henkilölle vastainen toimi on silloin riittävästi perusteltu, kun se on toteutettu asianomaisen tuntemassa asiayhteydessä, jonka perusteella asianomainen voi ymmärtää häntä koskevan toimenpiteen ulottuvuuden.

Unionin tuomioistuinten on niille perussopimuksessa myönnetyn toimivallan mukaisesti valvottava, pääsääntöisesti täysimääräisesti, kaikkien unionin toimien laillisuutta perusoikeuksien kannalta, jotka ovat erottamaton osa unionin oikeusjärjestystä. Näihin perusoikeuksiin kuuluvat muun muassa puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen ja oikeus tehokkaaseen tuomioistuimen tarjoamaan oikeussuojaan. Näistä oikeuksista ensimmäinen, joka vahvistetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdassa, sisältää oikeuden tulla kuulluksi ja oikeuden tutustua asiakirjoihin siten, että otetaan huomioon oikeutetun luottamuksellisuuden vaatimukset. Näistä perusoikeuksista toinen, joka taataan perusoikeuskirjan 47 artiklassa, edellyttää, että asianomaisen on voitava saada tieto häntä koskevan päätöksen perusteluista joko suoraan päätöksestä itsestään tai ilmoituksella asianomaisen pyynnöstä, millä ei puututa toimivaltaisen tuomioistuimen oikeuteen vaatia kyseessä olevaa viranomaista ilmoittamaan nämä perustelut, jotta hän voi puolustaa oikeuksiaan parhain mahdollisin edellytyksin ja päättää kaikista asiaan vaikuttavista seikoista tietoisena, onko asian saattaminen toimivaltaisen tuomioistuimen käsiteltäväksi tarkoituksenmukaista, ja jotta viimeksi mainittu kykenee täysimääräisesti harjoittamaan kyseessä olevaan päätökseen kohdistuvaa laillisuusvalvontaa.

Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen N:o 423/2007 kumoamisesta annetun asetuksen N:o 961/2010 8 artiklan 1 ja 2 kohdasta käy ilmi, että asetuksen N:o 961/2010 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu käsite kiellettyjen tuotteiden ja teknologian hankinta kattaa Iranin öljy- ja kaasuteollisuuden keskeisillä aloilla käytettävien keskeisten laitteiden ja teknologian hankinnan. Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanosta annetulla täytäntöönpanoasetuksella N:o 668/2010 pantiin täytäntöön Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohta, joka – asetuksen N:o 961/2010 16 artiklan 2 kohdasta poiketen – ei koske nimenomaisesti kiellettyjen tuotteiden ja teknologian hankintaa. Asetuksen N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohdan a alakohta kuitenkin koskee Iranin harjoittamassa joukkotuhoaseiden leviämistä edistävässä ydinenergia-alan toiminnassa mukana olemista, siihen suoraan osallistumista tai sen tukemista. Tukemisen käsite merkitsee vähäisempää liitosta Iranin ydinenergia-alan toimintaan kuin käsitteet mukana oleminen tai suoraan osallistuminen, ja ensin mainittu käsite voi kattaa kaasu- tai öljyteollisuudessa käytettävien tuotteiden ja teknologian hankinnan ja kaupankäynnin niillä.

Turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1929 (2010), Eurooppa-neuvoston 17.6.2010 antaman julkilausuman ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140 kumoamisesta annetun päätöksen 2010/413, joissa kaikissa mainitaan energia-alan tulot ja öljy- ja kaasuteollisuudelle tarkoitettuihin materiaaleihin liittyvä vaara, valossa asetuksen N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohtaa on asetuksella N:o 668/2010 käyttöön otetun rajoittavan toimenpiteen laillisuuden arvioimiseksi tulkittava siten, että kaupankäyntiä kaasu- ja öljyteollisuudelle tarkoitetuilla keskeisillä laitteilla ja teknologialla voidaan pitää Iranin islamistisen tasavallan ydinenergia-alan toiminnan tukemisena.

Ei siis voida katsoa, että rajoittavien toimenpiteiden kohdistaminen johonkin yhteisöön edellyttää, että kyseinen yhteisö on edeltävästi toiminut tosiasiallisesti moitittavasti, ja ettei pelkkä riski siitä, että yhteisö saattaa vastaisuudessa toimia näin, ole riittävä.

(ks. 77, 79, 80, 83 ja 84 kohta)