ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 129/19

Kanne 6.4.2009 — Epcos v. SMHV — Epco Sistemas (EPCOS)

(Asia T-132/09)

2009/C 129/33

Kannekirjelmän kieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Epcos AG (München, Saksa) (edustaja: asianajaja L. von Zumbusch)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Epco Sistemas, SL (Constanti, Espanja)

Vaatimukset

— Toisen valituslautakunnan 19.1.2009 tekemä päätös R 1088/2008-2 on kumottava

— väiteosaston 22.5.2008 tekemä päätös nro B 979 767 väitteentekijän väitteestä on kumottava siltä osin kuin väite hyväksyttiin tavaroiden ”NTC-termistorit”, ”PTC-termistorit” ja ”Ilmaisimet” osalta, ja väite on hylättävä kokonaisuudessaan

— vastaaja tai väitteentekijä on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki ”EPCOS” luokkiin 6 ja 9 kuuluvia tavaroita varten (ilmoitus nro 4 133 799)

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Epco Sistemas, SL

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: espanjalainen kuviomerkki ”E epco SISTEMAS” luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten

Väiteosaston ratkaisu: väite hyväksytään osittain

Valituslautakunnan ratkaisu: valitus hylätään

Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 43 artiklan 2 ja 3 kohdan sekä asetuksen (EY) N:o 2868/95 (1) rikkominen, koska väitteen kohteena olevaa merkkiä ei ole käytetty haetun tavaramerkin julkaisemista edeltäneiden viiden vuoden aikana ja kysymyksessä olevien merkkien välillä on sekaannusvaara.

(1) Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13.12.1995 annettu komission asetus (EY) N:o 2868/95 (EYVL L 303, s. 1).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 141/44

Kanne 20.3.2009 — La Sonrisa de Carmen ja Boom Clothes v. SMHV — Heldmann (BOOMCLOTHES)

(Asia T-118/09)

2009/C 141/94

Kannekirjelmän kieli: espanja

Asianosaiset

Kantajat: La Sonrisa de Carmen SL (Vigo, Espanja), Boom Clothes SL (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja S. Míguez Pereira)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Harald Heldmann (Hampuri, Saksa)

Vaatimukset

— Valituslautakunnan 8.1.2009 asiassa R 695/2008-2 tekemä päätös on kumottava ja sekamerkki BLOOMCLOTHES on rekisteröitävä yhteisön tavaramerkkinä luokkia 25 ja 35 varten.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanasta ”BLOOMCLOTHES” koostuva sekamerkki yhdessä sientä esittävän kuvion kanssa (rekisteröintihakemus nro 5 077 128) luokkiin 18, 25 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Harald Heldmann

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkki ”BLOOM” (Saksassa rekisteröity tavaramerkki nro 30 439 990) luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten

Väiteosaston ratkaisu: Hakemuksen osittainen hylkääminen

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on sovellettu virheellisesti (EYVL 1994, L 11, s. 1) (korvattu yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 207/2009, EUVL L 78, s. 1).
—

asetuksen N:o 1/2003 (1) 23 artiklan 2 kohdan rikkomista ja rangaistuksen kohteen täsmällistä yksilöintiä koskevan periaatteen loukkaamista, koska Compagnie de Saint-Gobainista on tehty kanteen kohteena olevan päätöksen adressaatti sillä perusteella, että se on Saint-Gobain Glass France SA -nimisen yhtiön emoyhtiö, ilman, että se on itse ja suoraan osallistunut rikkomiseen
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 102/31

Kanne 27.2.2009 – Mojo Concerts ja Amsterdam Music Dome Exploitatie v. komissio

(Asia T-90/09)

2009/C 102/46

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Asianosaiset

Kantajat: Mojo Concerts (Delft, Alankomaat) ja Amsterdam Music Dome Exploitatie (Delft, Alankomaat) (edustaja: asianajaja S. Beeston)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

— Riidanalainen päätös on kumottava;

— komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantajat vaativat kumoamaan komission 21.10.2008 tekemän päätöksen, joka koskee Rotterdamin kunnan tekemää investointia Ahoy’-kompleksiin (valtion tukea koskeva asia C 4/2008 (ex N 97/2007, ex CP 91/2007)).

Kantajien mukaan riidanalaiseen päätökseen sisältyvästä komission päättelystä on havaittavissa ilmeinen arviointivirhe ja päättelyn vaiheet ovat virheellisiä ja/tai riittämättömästi perusteltuja.

Kantajat vetoavat ensisijaisesti siihen, etteivät vahvistettu vuokra-arvo ja Ahoy’:n osuuksien arvo ole markkinaehtoisia. Kantajat katsovat lisäksi, että investointi, jolla saavutetaan pelkkä arvon säilyttäminen, voi täysin perustellusti olla edullinen. Investointia ei myöskään ole otettu huomioon vuokra-arvon ja osuuksien arvon määrittämisessä. Kantajien mukaan kunnan ja toiminnanharjoittajan väliseen sopimukseen perustuvat rajoitukset eivät myöskään estä sitä, että investointi tuottaa lisäarvoa. Lopuksi kantajat vetoavat siihen, etteivät voitonjakoa koskevat säännöt anna lisätaetta liiketoimien markkinaehtoisuudesta.

Kantajat vetoavat lisäksi menettelyvirheeseen ja perustelujen puutteellisuuteen, koska komissio ei ole riidanalaisessa päätöksessä punninnut kantajien esittämiä perusteita ollenkaan tai ainakaan riittävästi, koska osa asiakirja-aineistosta on perusteettomasti merkitty luottamukselliseksi ja koska kantajille ei ole annettu tietoa kaikista asiakirja-aineiston osista, mikä merkitsee kuulemisvelvollisuuden noudattamatta jättämistä.
—

Neljännen valituslautakunnan 13.11.2008 tekemä päätös, joka on annettu tiedoksi 19.11.2008, on kumottava, ja on todettava, että 22.12.2006 tehty menettämisvaatimus oli hylättävä lainvastaisena;
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 90/37

Kanne 26.2.2009 – Kadi v. komissio

(Asia T-85/09)

2009/C 90/56

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Yassin Abdullah Kadi (asiamiehet: D. Anderson, QC, barrister M. Lester ja solicitor G. Martin)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

— asetus N:o 1190/2008 on kumottava kantajaa koskevilta osin

— komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vaatii käsiteltävänä olevassa asiassa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 881/2002 muuttamisesta 101. kerran 28.11.2008 annetun komission asetuksen N:o 1190/2008 (1) niiltä osin kuin kantaja sisällytetään luetteloon sellaisista luonnollisista henkilöistä, oikeushenkilöistä, ryhmistä ja yhteisöistä, joiden varat ja taloudelliset resurssit jäädytetään kyseisen säädöksen mukaisesti. Yhteisöjen tuomioistuin kumosi asetuksen N:o 881/2002 yhdistetyissä asioissa C-402/05 ja C-415/05, Kadi ja al-Barakaat vastaan neuvosto ja komissio. (2)

Kantaja esittää kanteensa tueksi neljä perustetta.

Kantaja väittää ensinnäkin, ettei kanteen kohteena olevalla asetuksella ole riittävää oikeudellista perustaa, koska sillä ilmeisesti täydennetään asetusta 881/2002 ilman sellaista Yhdistyneiltä kansakunnilta tulevaa merkityksellistä ohjausta, joka kantajan mielestä on mainitun asetuksen muuttamisen perusedellytys.

Toiseksi kantaja väittää, että kanteen kohteena olevalla asetuksella loukataan hänen puolustautumisoikeuksiaan, eli sekä oikeutta tulla kuulluksi että oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan, eikä korjata niitä kyseisiin oikeuksiin kohdistuvia loukkauksia, jotka yhteisöjen tuomioistuin totesi yhdistetyissä asioissa C-402/05 ja C-415/05 antamassaan tuomiossa. Kantaja väittää lisäksi, ettei kanteen kohteena olevassa asetuksessa säädetä minkäänlaisesta menettelystä, jossa kantajalle ilmoitettaisiin ne todisteet, joiden perusteella hänen varansa on jäädytetty, tai jossa hän voisi relevantilla tavalla ottaa kantaa kyseisiin todisteisiin.

Kolmanneksi kantaja väittää, ettei komissio esittänyt asianmukaisia perusteluja sille, että kantajan varat jäädytettiin, ja laiminlöi siten komissiolle EY 253 artiklan nojalla kuuluvan velvollisuuden.

Neljänneksi kantaja väittää, ettei komissio arvioinut kaikkia asian kannalta merkityksellisiä tosiseikkoja ja olosuhteita, kun se päätti kanteen kohteena olevan asetuksen antamisesta, ja näin ollen teki ilmeisen arviointivirheen.

Kantaja väittää viidenneksi, että kanteen kohteena oleva asetus merkitsee hänen omaisuudensuojaansa kohdistuvaa perusteetonta ja suhteetonta loukkausta, jota ei oikeuteta kiistattomilla todisteilla.

(1) EUVL L 322, s. 25.

(2) Ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 69/49

Kanne 20.1.2009 — Katjes Fassin v. SMHV (Pandan kasvojen muoto)

(Asia T-22/09)

(2009/C 69/107)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Katjes Fassin GmbH & Co. KG (Emmerich am Rhein, Saksa) (edustaja: Rechtsanwalt T. Schmitz)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

Vaatimukset

— Vastaajana olevan viraston neljännen valituslautakunnan 13.11.2008 asiassa nro R 1299/2006-4 tekemä päätös on kumottava.

— Vastaajana oleva virasto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Haettu yhteisön tavaramerkki: Kolmiulotteinen tavaramerkki, joka esittää suklaasta tehtyjä pandan kasvoja, luokkaan 30 kuuluvia tavaroita varten (hakemus N:o 4 505 161)

Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska haetulla tavaramerkillä on vaadittu erottamiskyky.

(1) Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).
—

Riidanalainen päätös on todettava mitättömäksi, ja tämän vuoksi yhteisön kuviomerkki ”DVB” on julistettava mitättömäksi, koska se on selvästi asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b, c ja d alakohdan vastainen
—

asetuksen N:o 1/2003 20 artiklan 4 kohtaa on rikottu, koska kantajat ja Ordre National des Pharmaciens i) eivät ole yrityksiä, koska ne eivät harjoita minkäänlaista taloudellista toimintaa, ii) eivät ole luokiteltavissa yritysten yhteenliittymiksi, koska ne koostuvat joukosta jäseniä, jotka eivät kaikki harjoita taloudellista toimintaa ja koska ne eivät täytä niitä yritysten yhteenliittymän tunnusmerkkejä, jotka yhteisöjen tuomioistuin on osoittanut tapauksissa, joissa on kysymys julkisia tehtäviä hoitavista ammatillisista yhteenliittymistä.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 82/25

Kanne 3.10.2008 — CISAC v. komissio

(Asia T-442/08)

(2009/C 82/46)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: International Confederation of Societies of Authors and Composers (CISAC) (Neuilly-sur-Seine, Ranska) (edustajat: asianajajat J.-F. Bellis ja K. Van Hove)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

— EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/C2/38.698 — CISAC) 16.7.2008 tehdyn komission päätöksen 3 artikla on kumottava ja

— komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Esillä olevalla kanteella kantaja vaatii EY 230 artiklan nojalla 16.7.2008 tehdyn komission päätöksen (asia COMP/C2/38.698 — CISAC) sen 3 artiklan kumoamista, jossa todetaan, että CISAC:in 24 Euroopan talousalueelle sijoittautunutta yhtiötä ovat EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan vastaisesti toteuttaneet yhdenmukaistetun menettelytavan ”koordinoimalla toisilleen myönnettyjen vastavuoroisten edustusvaltuuksien alueelliset rajat siten, että käyttölupa on rajoitettu yhteisvalvontajärjestön kotimaan alueelle”.

Kantaja väittää, että päätöksessä rajoitutaan toteamaan rikkomus esitysoikeuksien kolmen erityisen hyödyntämismuodon (internet, satelliittilähetys ja edelleenlähetys kaapeleitse) osalta, vaikka vastavuoroiset edustussopimukset kattavat yleensä esitysoikeuksien kaikki hyödyntämismuodot.

Kanteensa tueksi kantaja esittää seuraavat kaksi kanneperustetta:

(i) Kantajan väitteiden mukaan komissio teki arviointivirheen ja rikkoi EY 81 artiklaa sekä EY 253 artiklaa, kun se totesi, että Euroopan talousalueelle sijoittautuneiden CISAC:in jäsenten tekemistä vastavuoroisista edustussopimuksista aiheutuneet rinnakkaiset aluerajoitukset muodostavat yhdenmukaistetun menettelytavan. Kantaja katsoo, että sen jäsenten tekemissä vastavuoroisissa edustussopimuksissa oleva aluerajoituksia koskeva ehto ei ole seurausta yhdenmukaistetusta menettelytavasta, jolla rajoitetaan kilpailua. Asianlaita on pikemminkin näin, koska kaikki yhtiöt katsovat, että niiden jäsenten intressissä on sisällyttää tällainen ehto niiden vastavuoroisiin edustussopimuksiin.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 55/32

Kanne 15.12.2008 — H & R ChemPharm v. komissio

(Asia T-551/08)

(2009/C 55/60)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: H & R ChemPharm GmbH (Salzbergen, Saksa) (edustajat: Rechtsanwalt M. Klusmann ja Rechtsanwalt S. Thomas)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

— Riidanalainen päätös on kumottava kantajaa koskevilta osin.

— Toissijaisesti kantajalle riidanalaisessa päätöksessä määrätyn sakon määrää on pienennettävä sopivasti.

— Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja riitauttaa asiassa COMP/39.181 — Kynttilävaha 1.10.2008 tehdyn komission päätöksen K (2008) 5476 lopullinen, jolla vastaaja on todennut, että tietyt yritykset, joiden joukkoon kantaja kuuluu, ovat rikkoneet EY 81 artiklan 1 kohtaa ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 53 artiklaa, koska ne ovat osallistuneet jatkettuun sopimukseen ja/tai yhdenmukaistettuun menettelytapaan parafiinivaha-alalla.

Kantaja esittää kanteensa tueksi neljä kanneperustetta.

Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantaja vetoaa siihen, että puolustautumisoikeuksia olisi loukattu sillä perusteella, että riidanalaisessa päätöksessä ei ole tehty eroa kantajan ja muiden erikseen sakotettujen yritysten välillä, vaan siinä on puhuttu yhteisesti H & R/Tudapetrolista. Kantajalle ei ole selvää, mikä tosiasiallinen toiminta on luettu sen viaksi. Näin ollen puolustautumisoikeuksia on loukattu, koska väitteistä ja päätöksestä on käytävä selvästi ilmi, mitkä tosiasialliset menettelyt ovat olleet perusteena lainvastaisuudelle ja siihen perustuvalle sakolle.

Toissijaisesti kantaja vetoaa toisessa kanneperusteessaan siihen, että sitä, että kantaja olisi rikkonut kilpailusääntöjä, ei ole näytetty. Komissio ei kantajan mukaan sen vuoksi, että se on esittänyt yhteiset todisteet kaikkia niitä vastaan, joille päätös on osoitettu, ole havainnut, ettei siitä, että kantaja olisi rikkonut kilpailusääntöjä, ole mitään todisteita. Kantaja vetoaa siihen, että komissio ei ole tehnyt riittävän eriteltyä ja yksilöityä näytön arviointia, josta olisi voinut ja pitänyt ilmetä, että esitetyt todisteet eivät ole voineet näyttää, että kantaja on rikkonut kilpailusääntöjä.

Edelleen toissijaisesti kantaja vetoaa kolmannessa kanneperusteessaan siihen, että sakkojen laskennassa on käytetty liian korkeaa laskentapohjaa.

Edelleen toissijaisella neljännellä kanneperusteellaan kantaja vetoaa siihen, että suhteellisuusperiaatetta on loukattu ja että syrjintäkieltoa on rikottu sen vuoksi, että sakkojen laskennassa on tehty arviointivirhe. Erityisesti kantaja vetoaa arviointivirheeseen liikevaihto-osuuden ja osallistumismaksun määrittämisessä 17 prosenttiin rikkomisen vakavuuden perusteella ja siihen, että sakkojen määrä on kohtuuttoman suuri, koska yrityksen kokoa ei ole otettu oikeasuhteisesti huomioon. Lopuksi kantaja vetoaa vielä siihen, että vuoden 2006 sakkoja koskevia suuntaviivoja on sovellettu esillä olevaan asiaan taannehtivasti, mikä on lainvastaista.
—

Euroopan yhteisö on velvoitettava maksamaan 3 912 569 euron suuruiseksi arvioitu korvaus tai muu summa, jonka kantajat osoittavat tämän menettelyn kuluessa tai jonka yhteisöjen tuomioistuin määrää ex aequo et bono, vahingosta, joka kantajille aiheutui (i) asetuksen N:o 1896/2000 6 artiklan 2 kohdan lainvastaisesta antamisesta yhdessä asetuksen N:o 2032/2003 ja komission asetuksen N:o 1451/2007 kanssa, tai toissijaisesti (ii) komission laiminlyönnistä toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kantajien tietosuojaoikeudet biodisituotteiden markkinoille saattamisesta annettuun direktiiviin (jäljempänä direktiivi) liittyen pysytettiin ja vapaamatkustus vältettiin tarkistusohjelman kuluessa
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 44/56

Kanne 12.12.2008 — Esso ym. v. komissio

(Asia T-540/08)

(2009/C 44/98)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Esso Société Anonyme Francaise (Courbevoie, Ranska), Esso Deutschland GmbH (Hampuri, Saksa), ExxonMobil Petroleum and Chemical BVBA (Antwerpen, Belgia), Exxon Mobil Corp. (Irving, Yhdysvallat) (edustajat: lawyers R. Snelders, R. Subiotto, L.-P. Rudolf, M. Piergiovanni)

Vastaajat: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

— EY 81 artiklan mukaisesta soveltamismenettelystä 1.10.2008 tehty komission päätös (asia COMP/39.181 — kynttilävahat) on osittain kumottava

— tuossa päätöksessä kantajille määrättyä sakkoa on alennettava

— komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantajat vaativat, että EY 81 artiklan mukaisesta soveltamismenettelystä 1.10.2008 tehty komission päätös K(2008) 5476 lopullinen (asia COMP/39.181 — kynttilävahat) (jäljempänä riitautettu päätös) on osittain kumottava ja että heillä määrättyjä sakkoja alennetaan.

Kantajat esittävät vaatimustensa tueksi kaksi pääasiallista kanneperustetta seuraavasti:

Ensimmäisessä kanneperusteessa kantajat väittävät, että riitautetussa päätöksessä on oikeudellinen virhe, koska Esso Société Anonyme Francaisen sakon laskenta on siinä perustettu laskentatapaan, joka ei vastaa sitä kiistatonta tosiasiaa, ettei Exxonin parafiinivahaliiketoiminnassa ennen Exxonin ja Mobilin fuusiota osallistuttu rikkomiseen. Kantajat väittävät, että riitautetussa päätöksessä Essoa sakotetaan aivan kuin Exxon olisi osallistunut rikkomiseen seitsemänä vuotena ennen fuusiota, vaikka riitautetussa päätöksessä myönnetään, ettei se näin tehnyt. Tästä seuraa, että riitautetussa päätöksessä yliarvioidaan Esson suhteellinen osuus rikkomiseen ja että sillä loukataan yhdenvertaisuus- ja suhteellisuusperiaatteita sekä asetuksen (EY) N:o 1/2003 (1) 23 artiklan 3 kohtaa ja sakkojen laskennasta vuonna 2006 annettuja suuntaviivoja (2).

Toisessa kanneperusteessaan kantajat väittävät, että riitautetussa päätöksessä on oikeudellinen virhe, kun siinä todetaan, että kantajien osallistuminen rikkomiseen parafiinivahan osalta päättyi vasta marraskuussa 2003. Kantajat väittävät erityisesti, että riitautetulla päätöksellä ei täytetä komission todistustaakkaa siltä osin, kuin se oli näytettävä toteen se, miten pitkään kantajat osallistuivat rikkomiseen parafiinivahan osalta. Lisäksi kantajat väittävät, että riitautetussa päätöksessä ei ole onnistuttu tekemään oikeita johtopäätöksiä siitä riidattomasta tosiseikasta, etteivät kantajat osallistuneet mihinkään 27. ja 28.2.2003 pidettyihin teknisiin kokouksiin, eikä niille ilmoitettu niiden tuloksista.

(1) Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003 L 1, s. 1).

(2) Komission tiedonanto sakkojen määräämättä jättämisestä tai lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa (EYVL 1997 C 207, s. 4).
—

SMHV:n 15.9.2008 tekemä ja 24.9.2008 julkaistu päätös on kumottava, koska sitä tehtäessä on sovellettu virheellisesti asetuksen N:o 40/94 52 artiklan 1 kohtaa ja 8 artiklan 4 kohtaa
—

Riidanalaisen päätöksen 1 ja 3 kohta on kumottava ja se on korvattava toisella päätöksellä, jolla hyväksytään yhteisön tavaramerkin N:o 3.291.234 rekisteröinti kaikille nimikkeistön luokkaan 3 kuuluville pyydetyille tavaroille (mukaan lukien saippuat, hajuvedet, eteeriset öljyt, kosmeettiset tuotteet, hiusvedet), MARY QUANT Cosmetics Japan Ltd on velvoitettava korvaamaan väitemenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 19/32

Kanne 17.11.2008 — Kureha v. SMHV — Sanofi-Aventis (KREMEZIN)

(Asia T-487/08)

(2009/C 19/60)

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Kureha Corp. (Tokio, Japani) (edustajat: asianajajat W. von der Osten-Sacken ja O. Sude)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Sanofi-Aventis SA (Gentilly, Ranska)

Vaatimukset

— sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 15.9.2008 asiassa R 1631/2007-4 tekemä päätös on kumottava

— valituslautakunnassa vastapuolena ollut osapuoli on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki KREMEZIN luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten — hakemus N:o 2 906 501

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: valituslautakunnassa vastapuolena ollut osapuoli

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: kansainvälinen sanamerkki N:o 529 937 KRENOSIN luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten

Väiteosaston ratkaisu: väitteen hyväksyminen kokonaisuudessaan

Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: Valituslautakunta rikkoi komissio asetuksen N:o 2868/95 (1) 19 sääntöä ja 20 säännön 1 kohtaa sekä syyllistyi harkintavallan väärinkäyttöön, kun se virheellisesti katsoi, että valituslautakunnassa kantajan vastapuolena ollut osapuoli oli esittänyt riittävästi todisteita aikaisemman tavaramerkin olemassaolosta ja pätevyydestä; valituslautakunta rikkoi neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 43 artiklan 2 ja 3 kohtaa, kun se virheellisesti katsoi, että kyseisten tavaramerkkien välillä on sekaannusvaara.

(1) Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13.12.1995 annettu komission asetus (EY) N:o 2868/95 (EYVL 1995 L 303, s. 1).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 327/40

Kanne 23.10.2008 — Komissio v. Eurgit ja Cirese

(Asia T-470/08)

(2008/C 327/70)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: asianajaja M. Moretto, A. M. Rouchaud-Joët ja N. Bambara)

Vastaajat: Associazione dei giuristi italiania per le Comunità europee — Eurgit (Rooma, Italia) ja Vania Cirese (Rooma, Italia)

Vaatimukset

— Eurgit ja Vania Cirese henkilökohtaisesti on tuomittava yhteisvastuullisesti suorittamaan 7 412 euroa päävelkana Belgian lainsäädännön mukaisesti laskettavine viivästyskorkoineen 11.11.2002 lukien siihen saakka, kunnes velka on kokonaisuudessaan maksettu

— Eurgit ja Vania Cirese henkilökohtaisesti on velvoitettava yhteisvastuullisesti korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut tämän kanteen EY 238 artiklan nojalla vaatiakseen Eurgitia ja Cinesea yhteisvastuullisesti maksamaan takaisin 7 412 euroa viivästyskorkoineen. Tämä summa vastaa kantajan Eurgitille ennakkona suorittamaa summaa oikeusalalla toimivien tuki- ja vaihto-ohjelmaan (Grotius) liittyvän hankkeen N:o 97/GR/098 toteuttamista varten.

Komissio toteaa tältä osin, että ”taloudellisen tuen saajan ilmoitusten” 7 kohdan mukaan tuen saaja sitoutuu palauttamaan komissiolle tämän pyynnöstä perusteettomasti jo maksetut määrät, kun kululuettelon perusteella ei voida todeta, että saatu taloudellinen tuki on käytetty perustellusti.

Koska Eurgit ei ole määräajassa perustellut komissiolta saadun ennakon käyttämistä, on selvää, että vastaajan ja henkilön, joka on toiminut vastaajan nimissä ja lukuun, on palautettava jo maksettu ennakko.