Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin - Organisaatio - Jaostojen koostumus - Tuomarin poissaolo tai estyminen - Pysyvyys tai väliaikaisuus - Vaikutuksettomuus

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 15 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 10 artiklan 1 kohta ja 32 artiklan 1 kohta)

2. Oikeudenkäyntimenettely - Oikeusvoima - Yhteisöjen tuomioistuimen valituksen johdosta antama tuomio, jolla asia ratkaistaan lopullisesti - Ulottuvuus

(EY:n perustamissopimuksen 176 artikla (josta on tullut EY 233 artikla); EY:n tuomioistuimen perussäännön 54 artiklan ensimmäinen kohta)

3. Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Komission päätös, jossa todetaan kilpailusääntöjen rikkominen ja joka on tehty sen jälkeen kun ensimmäinen päätös kumottiin menettelyvirheen johdosta - Ne bis in idem -periaatteen loukkaaminen - Periaatetta ei ole loukattu

4. Kumoamiskanne - Kumoamistuomio - Ulottuvuus - Sekä tuomion perustelujen että tuomiolauselman huomioon ottaminen - Uuden päätöksen tekeminen aikaisempien pätevien valmistelevien toimien perusteella - Hyväksyttävyys

5. Yhteisön oikeus - Periaatteet - Puolustautumisoikeudet - Soveltamisala - Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Periaatteen merkitys komission ensimmäisen päätöksen kumoamisen jälkeen - Yritysten kuuleminen - Kartelleja ja määräävää markkina-asemaa käsittelevän neuvoa-antavan komitean kuuleminen - Kuulemisesta vastaava neuvonantaja

((Neuvoston asetuksen N:o 17 10 artiklan 3 kohta ja 19 artiklan 1 kohta; komission asetuksen N:o 99/63 1 ja 4 artikla)

6. Kumoamiskanne - Kumoamistuomio - Vaikutukset - Komission sellaisen päätöksen kumoaminen, jossa todetaan kilpailusääntöjen rikkominen - Vaikutukset sellaisiin adressaatteihin, jotka eivät ole nostaneet kannetta - Vaikutuksettomuus

(EY:n perustamissopimuksen 85 ja 189 artikla (joista on tullut EY 81 ja EY 249 artikla) ja 173 artikla (josta on muutettuna tullut EY 230 artikla))

7. Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Vanhentumisaika kilpailua koskevissa menettelyissä - Keskeytyminen - Komission päätös, jota koskeva oikeudenkäynti on vireillä yhteisöjen tuomioistuimessa - Merkitys

(Neuvoston asetuksen N:o 2988/74 2 ja 3 artikla)

8. Yhteisön oikeus - Periaatteet - Käsittelyaikojen kohtuullisuutta koskevan vaatimuksen noudattaminen - Soveltamisala - Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Oikeudenkäyntimenettely - Arviointiperusteet

(Neuvoston asetus N:o 17)

9. Muutoksenhaku - Valitusperusteet - Käsittelyaikojen kohtuullisuutta koskevan velvollisuuden loukkaaminen kilpailuasioita koskevassa hallinnollisessa menettelyssä - Asian arvioimisen kuuluminen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimivaltaan - Arviointi, joka on suoritettava konkreettisesti - Yhteisöjen tuomioistuimen harjoittama valvonta - Rajat

(EY 225 artikla; EY:n tuomioistuimen perussäännön 51 artiklan ensimmäinen kohta)

10. Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Komission tarkastusvaltuudet - Valtuutuksen perusteella suoritetut tarkastukset - Yritysten vapaaehtoisesti tekemä yhteistyö - Seuraukset siltä osin kuin kyse on mahdollisuudesta vedota siihen, että viranomainen on suorittanut liian pitkälle meneviä toimenpiteitä

(Neuvoston asetuksen N:o 17 14 artiklan 2 kohta)

11. Yhteisön oikeus - Periaatteet - Puolustautumisoikeudet - Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen hallinnollisissa menettelyissä - Kilpailu - Päätös yritykselle osoitettavasta tietojensaantipyynnöstä - Se, että oikeutta olla saattamatta itseään syytteenalaiseksi on loukattu - Arviointi, joka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on konkreettisesti suoritettava - Yhteisöjen tuomioistuimen harjoittama valvonta - Rajat

(Neuvoston asetuksen N:o 17 11 artiklan 2 ja 5 kohta)

12. Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Komission tarkastusvaltuudet - Toisessa menettelyssä suoritetussa tarkastuksessa saatujen tietojen käyttäminen - Rajat

(Neuvoston asetuksen N:o 17 14 artiklan 2 ja 3 kohta sekä 20 artiklan 1 kohta)

13. Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Oikeus tutustua asiakirjoihin - Tarkoitus - Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen - Loukkaaminen - Seuraukset

(Neuvoston asetuksen N:o 17 19 artiklan 1 kohta; komission asetuksen N:o 99/63 3, 7, 8 ja 9 artikla))

14. Muutoksenhaku - Valitusperusteet - Puolustautumisoikeuksien loukkaaminen sillä, että on evätty oikeus tutustua asiakirjoihin, joita käytetään yritystä vastaan kilpailusääntöjen soveltamista koskevassa hallinnollisessa menettelyssä - Valitusperuste, joka edellyttää tosiseikkojen arviointia, joka kuuluu yksinomaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimivaltaan ja joka jää yhteisöjen tuomioistuimen harjoittaman valvonnan ulkopuolelle, paitsi jos kyse on vääristämisestä

(EY 225 artikla; EY:n tuomioistuimen perussäännön 51 artikla)

15. Oikeudenkäyntimenettely - Prosessinjohtotoimet - Suullinen käsittely - Kehotus esittää yhdessä yhteiset perusteet - Sallittavuus

(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 64 artiklan 2 kohta)

16. Oikeudenkäyntimenettely - Uusien perusteiden esittäminen käsittelyn kuluessa - Käsittelyn kuluessa esille tulleesta seikasta johtuva peruste - Seikka, joka on tullut esille sen jälkeen, kun prosessinjohtotoimena on annettu oikeus tutustua komission asiakirjoihin - Sallittavuus

(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 48 artiklan 2 kohdan 1 alakohta)

17. Oikeudenkäyntimenettely - Vastauskirjelmä - Muotovaatimukset - Yhteenveto kanneperusteista - Viittaaminen lausumiin, jotka on esitetty suullisessa käsittelyssä ja jotka liittyvät kannekirjelmän sisältämiin perusteisiin - Tutkittavaksi ottaminen

(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 48 artiklan 2 kohta)

18. Muutoksenhaku - Valitusperusteet - Peruste, joka koskee sitä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole käsitellyt tiettyä perustetta - Esittämistavat

(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 112 artiklan 1 kohdan c alakohta)

19. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Perustelut - Perusteluvelvollisuuden laajuus - Kilpailusääntöjen soveltamispäätös - Seuraamuksia koskeva päätös, joka tehdään sen jälkeen, kun aiempi päätös, jolla on ollut sama kohde, on kumottu

(EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta ja 190 artikla (joista on tullut EY 81 artiklan 1 kohta ja EY 253 artikla) sekä 89 artikla (josta on muutettuna tullut EY 85 artikla))

20. Kilpailu - Sakot - Päätös, jolla määrätään sakkoja - Perusteluvelvollisuuden laajuus - Niiden arviointiperusteiden ilmoittaminen, joiden avulla komissio on määrittänyt kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuuden ja keston

(EY:n perustamissopimuksen 190 artikla (josta on tullut EY 253 artikla); neuvoston asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan 2 alakohta)

21. Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Kilpailua rajoittava vaikutus - Arviointiperusteet - Kilpailunvastainen tarkoitus - Riittävä todentaminen

(EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta))

22. Muutoksenhaku - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta - Kohtuullisuussyihin perustuva uudelleenarviointi, jonka kohteena ovat perustamissopimuksen kilpailusääntöjä rikkoneille yrityksille määrättyjen sakkojen suuruutta koskeva ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi, ei kuulu yhteisöjen tuomioistuimen toimivaltaan - Toimivaltaan kuuluu tämän arvioinnin uudelleenarviointi syrjintäkiellon periaatteen loukkaamisen vuoksi

(EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta))

23. Kumoamiskanne - Yhteisöjen tuomioistuinten toimivalta - Perustamissopimuksen kilpailusääntöjä rikkoneille yrityksille määrättyjä seuraamuksia koskevat oikeudenkäyntiasiat - Täysi harkintavalta - Kumoamistuomio, jota annettaessa ei ole käytetty täyttä harkintavaltaa - Vaikutus

(EY:n perustamissopimuksen 172 artikla (josta on tullut EY 229 artikla); neuvoston asetuksen N:o 17 17 artiklan)

Tiivistelmä

1. Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 15 artiklassa ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 10 artiklan 1 kohdassa ja 32 artiklan 1 kohdassa esitettyjen sääntöjen - jotka koskevat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaisukokoonpanojen koostumusta - mukaan tuomarin estymisen pysyvyydellä tai väliaikaisuudella ei ole merkitystä. Jos väliaikainen poissaolo tai estyminen oikeuttavat muuttamaan ratkaisukokoonpanon koostumusta, jotta jäseniä on edelleen pariton määrä, tämä pätee sitä suuremmalla syyllä silloin, kun kyse on pysyvästä estymisestä, joka johtuu esimerkiksi jäsenen toimikauden päättymisestä.

( ks. 35-38 kohta )

2. Kun yhteisöjen tuomioistuin ratkaisee itse lopullisesti asian yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 54 artiklan nojalla ja hyväksyy yhden tai useamman perusteen, jonka tai jotka kantaja on esittänyt, se ei ratkaise ipso jure kaikkia niitä tosiasiakysymyksiä ja oikeuskysymyksiä, joihin kantaja on vedonnut.

Tuomioistuimen ratkaisun, joka itse rajoittaa niitä velvollisuuksia, joita kumotun toimen tehneellä toimielimellä on perustamissopimuksen 176 (josta on tullut EY 233 artikla) nojalla, oikeusvoima ulottuu ainoastaan niihin tosiasia- ja oikeuskysymyksiin, jotka tuomioistuimen ratkaisulla nimenomaisesti tai väistämättä on ratkaistu.

( ks. 44, 47 ja 48 kohta )

3. Kahdenkertaisen seuraamuksen kieltoa koskeva periaate, joka on eräs yhteisön oikeuden perusperiaate ja joka lisäksi vahvistetaan Euroopan neuvoston ihmisoikeussopimuksen seitsemännen lisäpöytäkirjan 4 artiklan 1 kappaleessa, estää kilpailuasioissa sen, että yritys tuomitaan uudelleen sellaisesta kilpailua rajoittavasta käyttäytymisestä tai että sitä vastaan ryhdytään uudelleen toimenpiteisiin sellaisen kilpailua rajoittavan käyttäytymisen johdosta, josta sille on jo määrätty seuraamus tai jonka osalta on todettu, että yritys ei ole vastuussa siitä, sellaisella aiemmalla ratkaisulla, johon ei enää voida hakea muutosta.

Tämän periaatteen soveltaminen edellyttää siis, että oikeussääntöjen rikkomisen tosiasiallisuuteen on otettu kantaa tai että niiden rikkomisesta tehdyn arvioinnin lainmukaisuus on tutkittu.

Kahdenkertaisen seuraamuksen kieltoa koskeva periaate estää näin ollen ainoastaan rikkomisen tosiasiallisuuden sellaisen uuden aineellisen arvioimisen, jonka seurauksena määrättäisiin joko toinen seuraamus ensimmäiseksi määrätyn seuraamuksen lisäksi siinä tapauksessa, että asianosaisen uudelleen todettaisiin olevan vastuussa rikkomisesta, tai ensimmäinen seuraamus siinä tapauksessa, että jälkimmäisessä päätöksessä asianosaisen todettaisiin olevan vastuussa rikkomisesta, vaikka ensimmäisessä päätöksessä olisi todettu toisin.

Kyseinen periaate ei sen sijaan sellaisenaan estä ryhtymästä uudelleen toimenpiteisiin tämän saman kilpailua rajoittavan käyttäytymisen takia, kun ensimmäinen päätös on kumottu muotoa koskevilla perusteilla ilman, että tehdyksi väitettyihin tekoihin olisi aineellisesti otettu kantaa, sillä kumoamispäätös ei tällöin merkitse "vapauttamista" rikosasioissa tälle termille annetussa merkityksessä. Tällaisessa tapauksessa uudessa päätöksessä määrättyjä seuraamuksia ei ole katsottava lisäseuraamuksiksi kumotussa päätöksessä määrätyille seuraamuksille, vaan niillä korvataan kumotussa päätöksessä määrätyt seuraamukset.

( ks. 59-62 kohta )

4. Yhteisön toimen kumoaminen ei välttämättä vaikuta sen tekemistä edeltäviin valmisteleviin toimiin, sillä kumotun toimen korvaamiseen tähtäävä menettely voidaan lähtökohtaisesti aloittaa uudelleen juuri siitä vaiheesta, jossa kumoamistuomiossa tarkoitettu lainvastaisuus tapahtui.

( ks. 73 kohta )

5. Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen kaikissa sellaisissa menettelyissä, joissa voidaan määrätä seuraamuksia - erityisesti sakkoja tai uhkasakkoja - on yhteisön oikeuden perusperiaate, jota on noudatettava myös luonteeltaan hallinnollisessa menettelyssä.

Asetuksen N:o 17 19 artiklan 1 kohdassa ja asetuksen N:o 99/63/ETY 4 artiklassa, jotka ilmentävät tätä periaatetta, säädetään, että komissio voi lopullisessa päätöksessään ottaa huomioon ainostaan sellaiset väitteet, joiden osalta yrityksillä ja yritysten yhteenliittymillä on ollut tilaisuus esittää näkökantansa.

Niinpä puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen edellyttää, että jokaiselle asianomaiselle yritykselle tai yritysten yhteenliittymälle annetaan tilaisuus tulla kuulluksi niistä väitteistä, jotka komissio aikoo hyväksyä kutakin niitä vastaan lopullisessa päätöksessä, jossa kilpailusääntöjen rikkominen todetaan.

Kun sen jälkeen, kun päätös, jossa määrätään seuraamuksia perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta) rikkoneille yrityksille, on kumottu sellaisen menettelyvirheen vuoksi, joka koskee yksinomaan kyseisen päätöksen komission jäsenistä muodostuvassa kollegiossa tapahtuvan lopullisen tekemisen yksityiskohtia, komissio tekee uuden päätöksen, joka on sisällöltään olennaisilta osin samanlainen ja perustuu samoihin väitteisiin, komission ei tarvitse kuulla asianomaisia yrityksiä uudelleen, joten sen ei myöskään tarvitse kuulla uudelleen kilpailunrajoituksia ja määräävää markkina-asemaa käsittelevää neuvoa-antavaa komiteaa tai pyytää kuulemismenettelyistä vastaavaa neuvonantajaa osallistumaan uudelleen asian käsittelyyn.

( ks. 85-87, 114, 118, 122 ja 126 kohta )

6. Vaikka kilpailuoikeuden alalla useiden yritysten suhteen tehty päätös on laadittu ja julkaistu yhden ainoan päätöksen muodossa, sen on katsottava muodostuvan useista yksittäispäätöksistä, joissa todetaan kunkin adressaattina olevan yrityksen osalta se kilpailusääntöjen rikkominen tai rikkomiset, johon tai joihin sen on katsottu syyllistyneen, ja joissa tarvittaessa määrätään yritykselle sakko. Kyseinen päätös voidaan kumota vain niiden adressaattien osalta, joiden nostamat kanteet on hyväksytty yhteisöjen tuomioistuimissa, ja päätös sitoo edelleen niitä adressaatteja, jotka eivät ole nostaneet kumoamiskannetta.

( ks. 99 ja 100 kohta )

7. Vanhentumisajoista liikennettä ja kilpailua koskevissa menettelyissä annetun asetuksen N:o 2988/77 3 artiklassa suojataan komissiota vanhentumisajan päättymiseltä sellaisissa tapauksissa, joissa komission on odotettava yhteisöjen tuomioistuinten päätöstä oikeudenkäynneissä, joiden kulun suhteen sillä ei ole määräysvaltaa, ennen kuin se tietää, rasittaako kanteen kohteena olevaa päätöstä lainvastaisuus vai ei. Kyseinen 3 artikla koskee siis tapauksia, joissa se, että toimielin ei toimi, ei johdu valppauden puutteesta.

Tällaisista tilanteista on kyse sekä silloin, kun nostetaan kanne asetuksen N:o 2988/74 2 artiklassa luetelluista vanhentumisajan keskeyttävistä kannekelpoisista toimista, että silloin, kun nostetaan kanne päätöksestä, jossa määrätään sakko tai muu seuraamus.

Näin ollen sekä 3 artiklan sanamuoto että sen tavoite kattavat samalla sekä kanteet, jotka nostetaan 2 artiklassa tarkoitetuista kannekelpoisista toimista, että kanteet, jotka nostetaan komission lopullisista päätöksistä.

Tämän johdosta sellaisesta lopullisesta päätöksestä, jossa määrätään seuraamuksia, nostettu kanne keskeyttää menettelyyn sovellettavan vanhentumisajan aina siihen asti, kunnes yhteisöjen tuomioistuimet ovat lopullisesti ratkaisseet kyseisen kanteen.

( ks. 144-147 kohta )

8. Käsittelyaikojen kohtuullisuutta koskevaa periaatetta on kilpailuasioissa noudatettava paitsi asetuksen N:o 17 mukaisesti käytävissä hallinnollisissa menettelyissä, joiden päätteeksi voidaan määrätä kyseisessä asetuksessa säädettyjä seuraamuksia, niin myös oikeudenkäynnissä, jos komission päätöksestä on nostettu kanne. Sen tarkastelemiseksi, onko tätä periaatetta noudatettu hallinnollisessa menettelyssä, hallinnollista menettelyä voidaan tarkastella kahtena toisiaan seuraavana vaiheena, joista ensimmäinen vaihe alkaa siitä hetkestä, jona komissio ryhtyy toimenpiteisiin, jotka merkitsevät moitetta kilpailusääntöjen rikkomisesta ja joilla voi olla merkittäviä vaikutuksia kilpailusääntöjen rikkomisesta epäiltyjen yritysten tilanteeseen, ja toinen vaihe kestää väitetiedoksiannosta lopullisen päätöksen tekemiseen.

Käsittelyajan kohtuullisuutta on arvioitava kunkin asian ominaispiirteiden perusteella ja erityisesti sen perusteella, mikä merkitys oikeusriidalla on asianosaiselle, asian monitahoisuuden perusteella sekä kantajan ja toimivaltaisten viranomaisten käyttäytymisen perusteella.

Arviointiperusteiden luettelo ei kuitenkaan ole tyhjentävä, eikä käsittelyajan kohtuullisuuden arviointi edellytä asian olosuhteiden järjestelmällistä tarkastelua kunkin arviointiperusteen valossa, kun menettelyn kesto vaikuttaa perustellulta yhden ainoan arviointiperusteen nojalla. Näitä arviointiperusteita käyttäen ratkaistaan, onko jonkin asian käsittelyaika ollut perusteltu vai ei. Niinpä asian monitahoisuudella tai kantajan viivästystä aiheuttavalla käyttäytymisellä voidaan perustella menettelyn ensi näkemältä liian pitkää kestoa. Käsittelyajan voidaan toisaalta katsoa olleen kohtuullista pidempi pelkästään yhden ainoan arviointiperusteen valossa, erityisesti silloin, kun menettelyn kesto on seurausta toimivaltaisten viranomaisten käyttäytymisestä. Tietyn menettelyvaiheen kestoa voidaan tarvittaessa pitää heti kohtuullisena, kun se vaikuttaa olevan kyseisenlaisten asioiden keskimääräisen käsittelyajan mukainen.

( ks. 179, 181-183, 187, 188, 207 ja 210 kohta )

9. Käsittelyajan kohtuullisuutta hallinnollisessa menettelyssä ei voida tarkastella tarkan abstraktisesti määritellyn enimmäiskeston avulla, vaan sitä on kussakin tapauksessa arvioitava kyseisen tapauksen olosuhteiden perusteella.

Ensimmäisessä yleistarkastelussa pyritään selvittämään, vaikuttaako kyseisen ajanjakson kesto ensi näkemältä liian pitkältä, kun otetaan huomioon käyty menettely. Jos se vaikuttaa liian pitkältä, on konkreettisesti selvitettävä, voidaanko tapauksessa todeta sellaisia viiveitä, joita ei voida perustella asian olosuhteilla.

Kilpailuoikeuden alalla käytävän hallinnollisen menettelyn osalta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin määrittää merkitykselliset tosiseikat ja arvioi niitä, eikä yhteisöjen tuomioistuin voi tutkia tätä tosiseikkojen määrittämistä ja arviointia vääristelytapauksia lukuun ottamatta, ja luonnehtii niitä sitten oikeudellisesti käsittelyaikojen kohtuullisuutta koskevan periaatteen valossa, ja yhteisöjen tuomioistuin voi kohdistaa tähän luonnehdintaan valvontaa.

( ks. 192-194 kohta )

10. Asetuksen N:o 17 14 artiklan 2 kohdasta seuraa, että toisin kuin kyseisen asetuksen 14 artiklan 3 kohdan nojalla tehdyn päätöksen nojalla määrätyt tarkastukset, pelkän valtuutuksen nojalla suoritettavat tarkastukset tukeutuvat siihen, että yritykset tekevät vapaaehtoisesti yhteistyötä. Silloin kun yritys on tosiasiallisesti tehnyt yhteistyötä valtuutuksen nojalla tehdyssä tarkastuksessa, peruste, jonka mukaan viranomainen on suorittanut kyseisen yrityksen yksityisten toimintojen osalta liian pitkälle meneviä toimenpiteitä, on perusteeton, jos sitä ei perustella seikoilla, joista voisi ilmetä, että komissio olisi mennyt pidemmälle kuin mihin yritys on yhteistyön puitteissa suostunut.

( ks. 252-254 kohta )

11. Jotta oikeutta olla saattamatta itseään syytteenalaiseksi olisi loukattu, edellytetään toisaalta sitä, että oikeussääntöjen rikkomisesta epäiltyyn on kohdistettu pakko tiettyjen tietojen saamiseksi häneltä, ja toisaalta sitä, että kyseistä oikeutta on tosiaankin loukattu.

Asetuksen N:o 17 11 artiklan 2 kohdan nojalla esitettyjen tietojensaantipyyntöjen osalta on todettava, että yrityksellä ei ole velvollisuutta vastata siihen.

Asetuksen N:o 17 11 artiklan 5 kohdan mukaisesti tehtyjen tietojen vaatimista koskevien päätösten osalta sen arvioiminen, onko oikeutta olla saattamatta itseään syytteenalaiseksi loukattu, edellyttää tosiseikkojen arviointia, joka koskee sekä pyyntöjen että niihin annettujen vastausten sisältöä ja joka ei sitä tilannetta lukuun ottamatta, että esitetty selvitys otetaan huomioon vääristyneellä tavalla, ole oikeuskysymys, joka sellaisenaan kuuluu yhteisöjen tuomioistuimen harjoittaman valvonnan piiriin.

( ks. 275-285 kohta )

12. Asetuksen N:o 17 20 artiklan 1 kohdasta ja 14 artiklan 2 ja 3 kohdasta seuraa, että tarkastuksissa saatuja tietoja ei voida käyttää muihin tarkoituksiin kuin tarkastusvaltuutuksissa tai tarkastuksia koskevassa päätöksessä mainittuihin tarkoituksiin.

Tällä vaatimuksella pyritään turvaamaan asetuksen N:o 17 20 artiklassa nimenomaisesti mainitun salassapitovelvollisuuden lisäksi yritysten puolustautumisoikeudet, jotka kuuluvat yhteisön oikeuden perusperiaatteisiin ja jotka myös vahvistetaan Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklassa, jota koskeva Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tulkinta yhteisöjen tuomioistuinten on otettava huomioon.

Nämä oikeudet vaarannettaisiin vakavasti, jos komissio voisi vedota yrityksiä vastaan sellaiseen tarkastuksessa saatuun selvitysaineistoon, joka ei mitenkään liittyisi kyseisen tarkastuksen kohteeseen eikä tarkoitukseen.

Tästä ei kuitenkaan voida päätellä, että olisi kiellettyä, että komissio aloittaisi uuden tutkimusmenettelyn selvittääkseen niiden tietojen paikkansapitävyyden, jotka se on sattumalta saanut aiemmin suoritetussa tarkastuksessa, tai täydentääkseen näitä tietoja, mikäli nämä tiedot antaisivat viitteitä perustamissopimuksen kilpailusääntöjen vastaisten menettelytapojen olemassaolosta.

Yrityksiltä ei nimittäin mitenkään riistetä asetuksen N:o 17 20 artiklassa annettua suojaa, kun komissio pyytää uudelleen tiettyä asiakirjaa. Yritykset ovat puolustautumisoikeuksiensa kannalta tällöin samassa tilanteessa kuin ne olisivat, jos komissiolla ei vielä olisi kyseistä asiakirjaa, koska komissiolla ei ole oikeutta käyttää välittömästi selvitysaineistona myöhemmässä menettelyssä asiakirjaa, jonka se on saanut aiemmassa menettelyssä. Toisaalta sen seikan johdosta, että komissio on saanut asiakirjoja ensimmäisen kerran jossain tietyssä asiassa, ei synny suojaa, joka olisi siinä määrin ehdoton, että näitä asiakirjoja ei voitaisi laillisesti vaatia jossain toisessa asiassa ja käyttää siinä selvityksenä.

( ks. 274, 298-301, 305 ja 306 kohta )

13. Kilpailuasioissa oikeudella tutustua asiakirjoihin on tarkoitus muun muassa mahdollistaa se, että ne, joille väitetiedoksiannot on osoitettu, saavat tietoonsa komission asiakirja-aineistoon sisältyvän selvitysaineiston, jotta ne voisivat asianmukaisella tavalla ilmaista tämän selvityksen perusteella näkemyksensä päätelmistä, jotka komissio on tehnyt väitetiedoksiannossaan. Oikeudella tutustua komission asiakirja-aineistoon pyritään siis takaamaan puolustautumisoikeuksien tehokas käyttö. Kyseiset oikeudet kuuluvat yhteisön oikeuden perusperiaatteisiin, ja ne myös vahvistetaan Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklassa.

Se, että oikeutta tutustua komission asiakirja-aineistoon päätöksen tekemistä edeltävässä menettelyssä loukataan, voi periaatteessa johtaa kyseisen päätöksen kumoamiseen, jos asianomaisen yrityksen puolustautumisoikeuksia on loukattu.

Puolustautumisoikeuksien loukkaamista ei voida tällaisessa tilanteessa korjata pelkästään sillä, että asiakirjoihin tutustuminen on tehty mahdolliseksi riidanalaisen päätöksen kumoamiseksi mahdollisesti nostetun kanteen johdosta käydyn oikeudenkäynnin aikana. Kun oikeus tutustua asiakirjoihin on taattu tässä vaiheessa, asianomaisen yrityksen ei tarvitse osoittaa, että jos sillä olisi ollut oikeus tutustua asiakirjoihin, joita ei ole annettu tiedoksi, komission päätös olisi ollut sisällöltään toisenlainen, vaan sen on osoitettava ainoastaan, että se olisi voinut käyttää kyseisiä asiakirjoja puolustuksekseen.

( ks. 315-318 kohta )

14. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi siitä, olisiko yritys, jota moititaan perustamissopimuksen kilpailusääntöjen rikkomisesta, voinut käyttää puolustuksekseen asiakirjoja, joihin se ei ole saanut oikeutta tutustua hallinnollisessa menettelyssä, on tosiseikkaa koskeva kysymys. Se ei sitä tilannetta lukuun ottamatta, että esitetty selvitys on otettu huomioon vääristyneellä tavalla, ole oikeuskysymys, joka sellaisenaan kuuluu yhteisöjen tuomioistuimen harjoittaman valvonnan piiriin.

( ks. 330 ja 331 kohta )

15. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 64 artiklan 2 kohdan mukaan prosessinjohtotoimien tavoitteena on erityisesti varmistaa suullisen käsittelyn moitteeton kulku.

Kontradiktorista periaatetta sekä puolustautumisoikeuksia, jotka myös vahvistetaan Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklassa, kunnioittaen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi näin ollen kehottaa asianosaisia esittämään yhdessä yhteiset perusteet, jotta estettäisiin samanlaisten lausumien toistaminen, ja kullakin asianosaisella on edelleen mahdollisuus täydentää näitä perusteita omakohtaisilla perusteluilla.

( ks. 348 ja 349 kohta )

16. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 48 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan asian käsittelyn kuluessa ei saa vedota uuteen perusteeseen, ellei se perustu käsittelyn aikana esille tulleisiin tosiseikkoihin tai oikeudelliseen perusteeseen.

Tämän määräyksen mukaan ei ole mitenkään poissuljettua, että oikeudellisia seikkoja tai tosiseikkoja olisi voinut ilmetä sellaisen prosessinjohtotoimen yhteydessä, jossa tapauksessa, jossa on useita kantajia, oikeus tutustua komission asiakirjoihin myönnetään kaikille kantajille, myös niille, jotka eivät olleet esittäneet kanneperustetta, jonka mukaan heidän oikeuttaan tutustua kyseiseen asiakirja-aineistoon olisi loukattu.

Lisäksi tämä määräys mahdollistaa kaikkien sellaisten uusien perusteiden esittämisen, jotka perustuvat tällaisiin tosiseikkoihin tai oikeudellisiin seikkoihin. Edellä olevassa kappaleessa tarkoitetuissa olosuhteissa ei siis liene poissuljettua, että kantaja voisi vedota uuteen perusteeseen, joka juuri koskee sitä, että sen oikeutta tutustua asiakirjoihin on loukattu.

( ks. 369-371 kohta )

17. Aiemmin suullisessa käsittelyssä esitettyjen perustelujen, jotka liittyvät kannekirjelmän sisältämiin perusteisiin, toistaminen vastauskirjelmässä täysimääräisesti tai edes tiivistetysti ei ole edellytyksenä sille, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tutkii kyseiset perustelut. Jo suullisesta käsittelystä alkaen nämä perustelut sisältyvät asiassa esitettyihin näkökohtiin ja niiden katsotaan tulleen asiaa käsittelevän tuomioistuimen tietoon. Asiaa käsittelevän tuomioistuimen on näin ollen tutkittava kyseiset perustelut, koska ne eivät asiaankuuluvina ja jo esitettyihin perusteisiin liittyvinä muodosta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 48 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua uutta perustetta.

( ks. 385 kohta )

18. Kun valittaja muutosta hakiessaan väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole käsitellyt tiettyä perustetta, valittajaa ei voida arvostella valitusperusteen tutkittavaksi ottamista tarkastellessa siitä, että valittaja ei mainitse mitään sellaista valituksenalaisen tuomion kohtaa tai osaa, jota valittajan väite erityisesti koskee, kun asiassa juuri vedotaan kyseisen perusteen käsittelemättä jättämiseen. Samasta syystä valittajaa ei voida arvostella siitä, että se vain toistaa tai esittää uudelleen ensimmäisessä oikeusasteessa jo esitetyn perusteen.

( ks. 423 kohta )

19. Kun komissio tyytyy mainitsemaan ainoastaan Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen, se perustelee riittävästi valintaansa tehdä sen jälkeen, kun aiempi päätös on kumottu sellaisen menettelyvirheen johdosta, joka koskee yksinomaan kyseisen päätöksen komission jäsenistä muodostuvassa kollegiossa tapahtuvan lopullisen tekemisen yksityiskohtia, uuden päätöksen, jossa määrätään seuraamuksia yrityksille, jotka ovat rikkoneet perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta). Perustamissopimuksen 89 artiklassa (josta on tullut EY 85 artikla) komissiolle määrättyä tehtävää täyttäessään komissiolla on harkintavaltaa toimenpiteisiin ryhtymisen osalta sen yleisen politiikan mukaisesti, jota se on vahvistanut noudattavansa kilpailuasioissa.

( ks. 447-449 kohta )

20. Perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta) sovellettaessa komissiolle perustamissopimuksen 190 artiklan (josta on tullut EY 253 artikla) nojalla kuuluvan, maksettavaksi määrätyn sakon laskentatapaa koskevan perusteluvelvollisuuden laajuutta määritettäessä on otettava huomioon asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan toinen alakohta, jonka mukaan "sakon suuruutta määriteltäessä on otettava huomioon rikkomuksen vakavuuden lisäksi sen kesto".

Perusteluvelvollisuutta koskevan olennaisen muotomääräyksen vaatimukset täyttyvät näin ollen, kun komissio ilmoittaa päätöksessään ne arvioinnissa huomioon ottamansa seikat, joiden avulla se on määrittänyt kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuuden ja keston.

Tämän muotomääräyksen vaatimukset eivät edellytä sitä, että komission olisi ilmoitettava päätöksessään sakkojen laskentatapaan liittyviä numerotietoja, ja on korostettava, että komissio ei missään tapauksessa voi luopua harkintavallastaan käyttämällä yksinomaan ja mekaanisesti aritmeettisia laskentakaavoja.

Sellaisen päätöksen osalta, jossa usealle yritykselle määrätään sakkoja, perusteluvelvollisuuden laajuutta on arvioitava ottaen huomioon erityisesti se seikka, että kilpailusääntöjen rikkomisten vakavuus on määritettävä erittäin monien seikkojen, kuten erityisesti asian ominaispiirteiden, asiayhteyden ja sakkojen ennalta ehkäisevän vaikutuksen perusteella, vaikka huomioon otettavista arviointiperusteista ei ole vahvistettu sitovaa tai tyhjentävää luetteloa.

( ks. 462-465 kohta )

21. Perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta) soveltamiseksi riittää, että sopimuksen tarkoituksena on rajoittaa, estää tai vääristää kilpailua, eikä tällöin ole merkitystä sopimuksen konkreettisilla vaikutuksilla.

Niinpä silloin, kun keskenään kilpailevien yritysten kokouksissa tehdään sopimuksia, tätä määräystä rikotaan, kun näillä kokouksilla on tällainen aihe ja kun niissä näin pyritään keinotekoisesti järjestämään markkinoiden toimintaa. Tietyn yrityksen voidaan pätevästi katsoa olevan vastuussa kilpailusääntöjen rikkomisesta, kun kyseinen yritys on osallistunut näihin kokouksiin tietoisena niiden aiheesta, vaikka yritys ei sittemmin olekaan toteuttanut jotain näissä kokouksissa sovittua toimea.

Sillä, kuinka säännöllisesti yritys on osallistunut kokouksiin ja kuinka täysimääräisesti se on toteuttanut sovitut toimet, ei ole vaikutusta yrityksen vastuun syntymiseen vaan vastuun laajuuteen ja sitä kautta seuraamusten tasoon.

( ks. 508-510 kohta )

22. Kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on päättänyt täyttä harkintavaltaansa käyttäen yhteisön oikeuden rikkomisesta yrityksille määrättyjen sakkojen suuruudesta, yhteisöjen tuomioistuimen asiana ei ole korvata kohtuullisuussyistä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen harkintaa omallaan, kun se käsittelee oikeuskysymyksiä valituksen yhteydessä. Täyden harkintavallan käyttäminen ei kuitenkaan saa kyseisten sakkojen suuruudesta päätettäessä johtaa siihen, että yrityksiä, jotka ovat olleet osallisina perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta) vastaisessa sopimuksessa tai yhdenmukaistetussa menettelytavassa, kohdellaan eri tavalla sakkojen suuruudesta päätettäessä.

( ks. 614 ja 617 kohta )

23. Perustamissopimuksen 172 artikla (josta on tullut EY 229 artikla) ja asetuksen N:o 17 17 artikla, kun niitä luetaan yhdessä perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan d alakohdan (josta on tullut EY 83 artiklan 2 kohdan d alakohta) kanssa - joissa yhteisöjen tuomioistuimille annetaan täysi harkintavalta sellaisten komission päätösten suhteen, joissa määrätään kilpailuasioissa sakkoja - koskevat vain sen valvonnan laajuutta, jota yhteisöjen tuomioistuimet kohdistavat komission kilpailuasioissa tekemiin päätöksiin. Yhteisöjen tuomioistuinten täysi harkintavalta, joka merkitsee enemmän kuin pelkkää laillisuusvalvontaa, jota harjoitettaessa voidaan vain hylätä kumoamiskanne tai kumota kanteen kohteena oleva toimi, merkitsee sitä, että yhteisöjen tuomioistuimet voivat muuttaa kanteen kohteena olevaa toimea, jopa silloin, kun sitä ei kumota, ja ottaa huomioon kaikki tosiseikat muuttaakseen esimerkiksi maksettavaksi määrätyn sakon määrää.

Pelkkä kanteen nostaminen ei kuitenkaan merkitse sitä, että oikeus määrätä seuraamuksista siirtyisi lopullisesti yhteisöjen tuomioistuimille. Komissio menettää lopullisesti kyseisen oikeuden silloin, kun yhteisöjen tuomioistuimet ovat tosiaankin käyttäneet täyttä harkintavaltaansa. Sen sijaan silloin, kun yhteisöjen tuomioistuimet tyytyvät kumoamaan päätöksen tapahtuneen lainvastaisuuden takia ilman, että ne itse lausuisivat rikkomisen paikkansapitävyydestä ja seuraamuksesta, kumotun toimen toteuttanut toimielin voi jatkaa menettelyä siitä vaiheesta, jossa lainvastaisuuden todettiin tapahtuneen, ja käyttää uudelleen oikeuttaan määrätä seuraamuksista.

( ks. 692 ja 693 kohta )