Asia C‑140/13

Annett Altmann ym.

vastaan

Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht

(Verwaltungsgericht Frankfurt am Mainin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

”Ennakkoratkaisupyyntö — Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Direktiivi 2004/39/EY – 54 artikla — Kansallisia rahoitusvalvontaviranomaisia sitova salassapitovelvollisuus — Tiedot petoksellisesti toimineesta sijoituspalveluyrityksestä, jonka tuomioistuin on asettanut likvidaatiomenettelyyn”

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 12.11.2014

Sijoittautumisvapaus – Palvelujen tarjoamisen vapaus – Rahoitusvälineiden markkinat – Direktiivi 2004/39 – Tietojensaantipyyntö hallinnollisen menettelyn yhteydessä – Tiedot petoksellisesti toimineesta sijoituspalveluyrityksestä, jonka tuomioistuin on asettanut likvidaatiomenettelyyn – Tapaus, joka ei kuulu rikoslainsäädännön piiriin eikä liity siviili- tai kauppaoikeudelliseen menettelyyn direktiivin 54 artiklassa tarkoitetulla tavalla – Kansallisten rahoitusvalvontaviranomaisten mahdollisuus vedota ammattisalaisuuksia koskevaan salassapitovelvollisuuteensa

(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39 54 artiklan 1 ja 2 kohta)

Rahoitusvälineiden markkinoista annetun direktiivin 2004/39 54 artiklan 1 ja 2 kohtaa on tulkittava siten, että kansallinen valvontaviranomainen saa hallinnollisessa menettelyssä vedota ammattisalaisuuksia koskevaan salassapitovelvollisuuteen sellaista henkilöä vastaan, joka on muuten kuin rikoslainsäädännön piiriin kuuluvassa tapauksessa tai siviili- tai kauppaoikeudellisessa menettelyssä pyytänyt siltä oikeutta tutustua tietoihin, jotka koskevat sittemmin likvidaatiomenettelyyn asetettua sijoituspalveluyritystä, vaikka kyseisen yhtiön pääasiallinen liiketoimintamalli perustui laajaan petokseen, jossa tietoisena tarkoituksena oli sijoittajien pettäminen, ja vaikka useat kyseisen yhtiön vastuuhenkilöt on tuomittu vapausrangaistuksiin.

Direktiivin 2004/39 54 artiklan 1 kohdassa ei nimittäin säädetä ammattisalaisuuksia koskevasta pääsääntöisestä salassapitovelvollisuudesta pelkästään niiden yritysten, joita asia suoraan koskee, vaan myös unionin rahoitusvälinemarkkinoiden normaalin toiminnan suojaamiseksi. Erityistapaukset, joissa salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvien luottamuksellisten tietojen yleinen paljastamiskielto ei estä niiden toimittamista tai käyttöä, mainitaan yksityiskohtaisesti kyseisessä 54 artiklassa. Tästä seuraa, ettei luottamuksellisten tietojen paljastamista koskevasta yleisestä kiellosta voi olla poikkeuksia muissa kuin kyseisessä artiklassa erityisesti säädetyissä tapauksissa. Kun on kyse konkurssiin tai pakolliseen selvitystilaan asetettuja sijoituspalveluyrityksiä koskevista tiedoista, salassa pidettäviä tietoja koskevasta salassapitovelvollisuudesta voidaan muuten kuin rikoslainsäädännön piiriin kuuluvissa tapauksissa poiketa vain, kun luottamukselliset tiedot eivät koske kolmansia osapuolia, kun näiden tietojen ilmaiseminen tapahtuu siviili- tai kauppaoikeudellisessa menettelyssä ja kun nämä tiedot ovat tarpeen kyseisen menettelyn toteuttamiseksi.

(ks. 33–35, 38 ja 42 kohta sekä tuomiolauselma)

Asia C‑140/13

Annett Altmann ym.

vastaan

Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht

(Verwaltungsgericht Frankfurt am Mainin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

”Ennakkoratkaisupyyntö — Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Direktiivi 2004/39/EY – 54 artikla — Kansallisia rahoitusvalvontaviranomaisia sitova salassapitovelvollisuus — Tiedot petoksellisesti toimineesta sijoituspalveluyrityksestä, jonka tuomioistuin on asettanut likvidaatiomenettelyyn”

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 12.11.2014

Sijoittautumisvapaus — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Rahoitusvälineiden markkinat — Direktiivi 2004/39 — Tietojensaantipyyntö hallinnollisen menettelyn yhteydessä — Tiedot petoksellisesti toimineesta sijoituspalveluyrityksestä, jonka tuomioistuin on asettanut likvidaatiomenettelyyn — Tapaus, joka ei kuulu rikoslainsäädännön piiriin eikä liity siviili- tai kauppaoikeudelliseen menettelyyn direktiivin 54 artiklassa tarkoitetulla tavalla — Kansallisten rahoitusvalvontaviranomaisten mahdollisuus vedota ammattisalaisuuksia koskevaan salassapitovelvollisuuteensa

(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39 54 artiklan 1 ja 2 kohta)

Rahoitusvälineiden markkinoista annetun direktiivin 2004/39 54 artiklan 1 ja 2 kohtaa on tulkittava siten, että kansallinen valvontaviranomainen saa hallinnollisessa menettelyssä vedota ammattisalaisuuksia koskevaan salassapitovelvollisuuteen sellaista henkilöä vastaan, joka on muuten kuin rikoslainsäädännön piiriin kuuluvassa tapauksessa tai siviili- tai kauppaoikeudellisessa menettelyssä pyytänyt siltä oikeutta tutustua tietoihin, jotka koskevat sittemmin likvidaatiomenettelyyn asetettua sijoituspalveluyritystä, vaikka kyseisen yhtiön pääasiallinen liiketoimintamalli perustui laajaan petokseen, jossa tietoisena tarkoituksena oli sijoittajien pettäminen, ja vaikka useat kyseisen yhtiön vastuuhenkilöt on tuomittu vapausrangaistuksiin.

Direktiivin 2004/39 54 artiklan 1 kohdassa ei nimittäin säädetä ammattisalaisuuksia koskevasta pääsääntöisestä salassapitovelvollisuudesta pelkästään niiden yritysten, joita asia suoraan koskee, vaan myös unionin rahoitusvälinemarkkinoiden normaalin toiminnan suojaamiseksi. Erityistapaukset, joissa salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvien luottamuksellisten tietojen yleinen paljastamiskielto ei estä niiden toimittamista tai käyttöä, mainitaan yksityiskohtaisesti kyseisessä 54 artiklassa. Tästä seuraa, ettei luottamuksellisten tietojen paljastamista koskevasta yleisestä kiellosta voi olla poikkeuksia muissa kuin kyseisessä artiklassa erityisesti säädetyissä tapauksissa. Kun on kyse konkurssiin tai pakolliseen selvitystilaan asetettuja sijoituspalveluyrityksiä koskevista tiedoista, salassa pidettäviä tietoja koskevasta salassapitovelvollisuudesta voidaan muuten kuin rikoslainsäädännön piiriin kuuluvissa tapauksissa poiketa vain, kun luottamukselliset tiedot eivät koske kolmansia osapuolia, kun näiden tietojen ilmaiseminen tapahtuu siviili- tai kauppaoikeudellisessa menettelyssä ja kun nämä tiedot ovat tarpeen kyseisen menettelyn toteuttamiseksi.

(ks. 33–35, 38 ja 42 kohta sekä tuomiolauselma)