115.

Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa ennakkoratkaisukysymyksiin seuraavasti: Pakolaiselle annettu oleskelulupa voidaan peruuttaa, jos tähän on olemassa (kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä) 29.4.2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/83/EY 24 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kansalliseen turvallisuuteen tai yleiseen järjestykseen liittyviä erittäin painavia syitä tai jos on perusteita soveltaa kyseisen direktiivin 21 artiklan 2 kohdassa palauttamiskiellon periaatteeseen säädettyä poikkeusta. Direktiivin 2004/83 24 artiklan 1 kohdan ilmaisulla ”kansalliseen turvallisuuteen tai yleiseen turvallisuuteen liittyvät erittäin painavat syyt” tarkoitetaan, että on vakavia syitä epäillä kansallisen turvallisuuden tai yleisen järjestyksen olevan uhattuna. Tämä ilmaisu on laajempi kuin direktiivin 21 artiklan 2 kohdassa säädetty edellytys eli se, että on perusteltu syy katsoa pakolaisen olevan vaaraksi kyseisen jäsenvaltion turvallisuudelle (21 artiklan 2 kohdan a alakohta), tai se, että hän on yhteiskunnalle vaarallinen kyseisessä valtiossa, koska hänet on lainvoiman saaneella tuomiolla tuomittu erityisen törkeästä rikoksesta (21 artiklan 2 kohdan b alakohta). Ennen päätöstä pakolaiselle annetun oleskeluluvan peruuttamisesta direktiivin 2004/83 24 artiklan 1 kohdan nojalla sillä perusteella, että hän on tukenut kiellettyä järjestöä, on tehtävä täsmällisten tosiseikkojen tapauskohtainen arviointi. Tämän arvioinnin kannalta ovat merkityksellisiä seuraavat seikat: i) pakolaisen omat teot, ii) sen järjestön teot, jota hänen väitetään tukeneen, ja iii) mahdolliset muut seikat tai olosuhteet, jotka lisäävät kansalliseen turvallisuuteen tai yleiseen järjestykseen kohdistuvan uhkan todennäköisyyttä. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten asia on arvioida tosiseikat kussakin yksittäistapauksessa kansallisten tuomioistuinten valvonnan alaisina. Kun jäsenvaltio päättää karkottaa pakolaisen mutta lykkää kyseisen päätöksen täytäntöönpanoa, on direktiivin 2004/83 vastaista kieltää kyseiseltä henkilöltä oikeus sen VII luvussa taattuihin etuihin, paitsi jos sovelletaan jotakin nimenomaista poikkeusta; kaikkien toimien, joita jäsenvaltio toteuttaa mainitun säännöksen tavoitteen saavuttamiseksi, on oltava oikeasuhteisia. Henkilön pakolaisasema voidaan peruuttaa ainoastaan direktiivin 2004/83 nimenomaisten säännösten nojalla. Jos siis henkilö direktiivin perusteella säilyttää pakolaisasemansa, mutta hänelle pakolaisena direktiivin nojalla kuuluvat edut evätään kansallisten oikeussääntöjen vaikutuksesta, nämä kansalliset säännöt eivät ole yhteensopivia direktiivin 2004/83 kanssa. Jos kansallinen lainsäädäntö on ristiriidassa direktiivin kanssa, kansallinen tuomioistuin, jonka tehtävänä on toimivaltansa rajoissa soveltaa unionin oikeussääntöjä, on velvollinen varmistamaan näiden oikeussääntöjen täyden vaikutuksen niin, että se tarvittaessa jättää omasta aloitteestaan soveltamatta kaikkia unionin oikeuden kanssa ristiriidassa olevia kansallisia säännöksiä.