FI Euroopan unionin virallinen lehti C 209/19

Kanne 16.4.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta

(Asia C-160/08)

(2008/C 209/27)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Kellerbauer ja D. Kukovec)

Vastaaja: Saksan liittotasavalta

Vaatimukset

— Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut direktiivien 92/50/ETY (1) ja 2004/18/EY (2) mukaisia velvoitteitaan, ja se on loukannut sijoittautumisvapautta ja palvelujen tarjoamisen vapautta koskevia periaatteita (EY 43 ja EY 49 artikla), koska se ei ole julkaissut ilmoituksia tekemistään sopimuksista ja koska se ei ole järjestänyt julkisia tarjouskilpailuja palveluhankintasopimuksista julkisen pelastustoimen alalla tai tehnyt kyseisiä sopimuksia avoimesti.

— Saksan liittotasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Komissio toteaa, että sen huomio kiinnittyi Saksan liittotasavallassa vallitsevaan julkisen pelastustoimen alan palveluhankintasopimuskäytäntöön useiden kanteluiden johdosta. Näissä kanteluissa valitettiin siitä, että kyseisen alan palveluhankintasopimuksista ei yleensä järjestetä julkista tarjouskilpailua ja ettei niitä tehdä avoimesti. Komission mukaan julkisesta pelastustoimesta vastaavien paikallisviranomaisten yhteisössä järjestämien, pelastuspalveluja koskevien tarjouskilpailujen yleisesti alhainen määrä (13 hankintailmoitusta kuuden vuoden aikana, tehty ainoastaan 11:ssä yli 400 saksalaisesta piiristä (Landkreis) tai hallinnollisesti itsenäisestä kaupungista (kreisfreie Städte)) on merkki Saksassa laajalle levinneestä käytännöstä, jonka mukaan sopimuksia näistä pelastuspalveluista ei tehdä yhteisön hankintadirektiivien säännösten ja yhteisön oikeuden perusperiaatteiden mukaisesti. Kyseiset sopimukset on lisäksi tehty ilman, että olisi ryhdytty toimiin syrjinnän välttämisen ja riittävän avoimuuden turvaamiseksi.

Omaksuessaan tällaisen sopimuskäytännön Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut direktiivien 92/50/ETY ja 2004/18/EY mukaisia velvoitteitaan, ja se on loukannut EY 43 ja EY 49 artiklassa vahvistettuja sijoittautumisvapautta ja palvelujen tarjoamisen vapautta koskevia periaatteita ja etenkin rikkonut näiden periaatteiden sisältämää syrjintäkieltoa.

Paikallisviranomaiset pelastustoimesta vastaavana tahona ovat komission mukaan direktiivin 92/50/ETY 1 artiklan b kohdassa tai direktiivin 2004/18/EY 1 artiklan 9 kohdassa tarkoitettuja hankintaviranomaisia. Pitäisi lisäksi olla riidatonta, että sopimukset, jotka tehdään julkisen pelastustoimen alalla, ovat julkisia ja rahallista vastiketta vastaan tehtyjä sopimuksia, joita kyseiset direktiivit koskevat ja jotka ylittävät selvästi direktiivien soveltamisen edellyttämän asianmukaisen kynnysarvon. Kaikista näistä seikoista seuraa, että kyseessä olevat palvelusopimukset olisi tullut tehdä kyseisissä direktiiveissä säädetyssä menettelyssä noudattamalla niiden sisältämiä yleisiä säännöksiä yhdenvertaisesta kohtelusta ja syrjintäkiellosta.

Koska nyt esillä olevassa tapauksessa on kyse sopimuksista, joihin liittyy selvästi rajat ylittävä intressi, sillä, ettei sopimuksia ole tehty avoimesti, on direktiivien 92/50/ETY ja 2004/18/EY mukaisten velvollisuuksien laiminlyönnin lisäksi loukattu EY:n perustamissopimuksen sisältämiä sijoittautumisvapautta ja palvelujen tarjoamisen vapautta koskevia yleisiä perusperiaatteita.

Pelastuspalveluihin, kuten julkisen pelastuspalvelutoimen alaan kuuluviin kuljetuspalveluihin ja lääkäripalveluihin, ei sovelleta EY 45 artiklan, luettuna yhdessä EY 55 artiklan kanssa, poikkeusmääräyksiä, joiden mukaan EY:n perustamissopimuksen sijoittautumisoikeutta ja palvelujen vapaata liikkuvuutta koskevien lukujen määräyksiä ei jäsenvaltiossa sovelleta toimintaan, joka jatkuvasti tai tilapäisesti liittyy julkisen vallan käyttöön kyseisessä jäsenvaltiossa. EY 45 artiklan poikkeusmääräys, jota on poikkeuksena perusvapauksiin tulkittava suppeasti, rajoittuu tiukasti siihen toimintaan, joka on sellaisenaan välitöntä ja erityistä osallistumista julkisen vallan käyttöön. Kysymykseen siitä, käytetäänkö julkista valtaa, ei ole vastattava viittaamalla kyseessä olevan toiminnan julkisoikeudelliseen luonteeseen, vaan ratkaisevaa on, että suhteessa kansalaiseen voidaan käyttää julkista valtaa ja pakkokeinoja.

Komissio on vakuuttunut siitä, että myös silloin, kun ulkomaiset palveluntarjoajat osallistuvat menettelyyn, sopimuskäytäntö pelastustoimen alalla voidaan järjestää niin, että kattavat, nopeat ja korkealaatuiset pelastuspalvelut voidaan taata koko valtion alueella.

(1) EYVL L 209, s.1.

(2) EUVL L 134, s. 114.