ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Välitoimimenettelyn tavoitteena ei ole, että vahingon korvaaminen taataan vaan että pääasiassa annettavan tuomion tehokkuus turvataan. Viimeksi mainitun tavoitteen saavuttamiseksi vaadittujen toimien on oltava kiireellisiä siten, että niiden määrääminen on tarpeen, jotta vältetään vakavan ja korjaamattoman vahingon aiheutuminen kantajan intresseille, ja että niiden vaikutukset toteutuvat ennen pääasian ratkaisua. Vahinko, joka on aiheutunut viraltapanon määräämisestä kurinpitoseuraamuksena tehdyn päätöksen seurauksista virkamiehen psyykkiseen tilaan, on pääsääntöisesti kaikista tämänkaltaisista päätöksistä väistämättömästi ja välittömästi aiheutuva seuraus. Lisäksi riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanon mahdollinen lykkääminen ei voi korvata tämän kaltaista henkistä vahinkoa sen enempää kuin tulevaisuudessakaan mahdollinen päätöksen kumoaminen pääasian oikeudenkäynnin yhteydessä.

(ks. 50, 52 ja 53 kohta)

Viittaukset: asia C-65/99P(R), Willeme v. komissio, 25.3.1999 (Kok. 1999, s. I-1857, 60, 61 ja 62 kohta); asia T-173/99 R, Elkaïm ja Mazuelv. komissio, 10.9.1999(Kok. H. 1999, s. I-A-155 ja s. II-811, 25 kohta) ja asia T-120/01 R, De Nicola v. EIP, 9.8.2001 (Kok. H. 2001, s. I-A-171 ja s. II-783, 43 kohta).
Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön on pystyttävä osoittamaan, että sillä on perusteltu intressi siihen, että kyseiset tuet pannaan tai ei panna täytäntöön tai että niitä ei peritä takaisin, jos ne on jo myönnetty, jotta voidaan katsoa, että asia koskee kyseistä henkilöä EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Sen myöntäminen, että asia koskee EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla kaikkia niitä henkilöitä, joilla on vain yleinen tai välillinen intressi kantelun kohteena olevia valtion toimenpiteitä kohtaan, merkitsisi sitä, että EY 230 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitettu käsite ”henkilö, jota päätös koskee erikseen”, menettäisi kaiken oikeudellisen merkityksensä

EY 88 artiklan 3 kohdan nojalla tehdyistä päätöksistä nostettujen kumoamiskanteiden osalta.

Pelkästään se seikka, että luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on tehnyt kantelun komissiolle, ei riitä siihen, että asia koskisi kyseistä henkilöä EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla, koska kyseisellä henkilöllä ei sen vuoksi ole perusteltua intressiä vaatia komissiota tutkimaan sitä, ovatko hänen kantelunsa kohteena olevat toimenpiteet valtiontukia koskevien yhteisön oikeussääntöjen mukaisia. Tällaista intressiä ei voida todeta olevan, jos kantelun kohteena olevien toimien ja sen vahingon välillä, jonka kantelija väittää kärsineensä näiden toimien täytäntöönpanon johdosta, ei ole suoraa syy-yhteyttä.

(ks. 35, 36, 39, 42, 44 ja 45 kohta)
Sen asianosaisen, joka väitetyn riidanalaisesta päätöksestä tehdyn suullisen ilmoituksen perusteella vetoaa siihen, että kanne on nostettu henkilöstösäännöissä vahvistettuihin määräaikoihin nähden myöhässä, on esitettävä todiste siitä, että hän sai tiedon päätöksestä suullisen ilmoituksen avulla.

Komission edustustossa kolmannessa valtiossa työskennelleen virkamiehen asemapaikan siirtämisestä komission toimipaikkaan tehdyn päätöksen täytäntöönpanon lykkäämisestä esitetyn pyynnön fumus boni juris — edellytyksen yhteydessä asianosaisen esittämä väite, joka perustuu henkilöstösääntöjen 24 artiklan kolmanteen kohtaan ja jonka mukaan riidanalaisella päätöksellä loukataan asianomaisen oikeutta ammatilliseen täydennyskoulutukseen, on oikeudellisesti selvästikin perusteeton. Ensinnäkään sitä, että yhteisön hoidettavaksi annettu velvollisuus helpottaa tätä täydennyskoulutusta muodostaisi tosiasiallisesti virkamiehelle subjektiivisen oikeuden, ei ole näytetty toteen. Toiseksi kyseisen säädöksen sanamuodosta ilmenee selkeästi, että velvollisuuden noudattamisessa edellytetään muun muassa, että ”[täydennyskoulutus on] yhteensoveltuva yksiköiden moitteettoman toiminnan vaatimusten kanssa”.

Sellainen väite ei myöskään ole vakavasti otettava, jonka mukaan kolmannen valtion, jossa virkamies edustaa komissiota diplomaattisissa tehtävissä, esittämillä moitteilla voidaan perustella virkamiehen siirtoa ainoastaan, jos virkamies on tutkimusten jälkeen katsonut, että moitteet ovat perusteltuja. Yhteisöjen tuomioistuin on selvästi todennut, että ”henkilösuhteissa ilmenneiden, yksikön moitteettoman toiminnan vaarantavien sisäisten ongelmien vuoksi virkamies voidaan siirtää yksikön edun vuoksi — — riippumatta siitä, kuka näistä vaikeuksista on vastuussa”. Tätä oikeuskäytäntöä sovelletaan erityisesti silloin, kun nämä ongelmat koskevat diplomaattisia tehtäviä hoitavaa virkamiestä.

(ks. 41 ja 42 kohta)

Viittaukset: asia 124/78, List v. komissio, 12.7.1979 (Kok. 1979, s. 2499, 13 kolua) ja asia C-294/95 P, Ojha v. komissio, 12.11.1996 (Kok. 1996, s. I-5863, 41 ja 42 kohta).
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Väliaikainen oikeussuoja - Täytäntöönpanon lykkääminen - Välitoimet - Myöntämisedellytykset - Kiireellisyys - Vakava ja korjaamaton vahinko, joka voi ilmetä välittömästi - Tällaisen vahingon käsite - Todistustaakka

(EY 242 ja EY 243 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

2. Väliaikainen oikeussuoja - Täytäntöönpanon lykkääminen - Sellaisen päätöksen täytäntöönpanon lykkääminen, jolla on peruutettu rakennerahastosta myönnetty taloudellinen tuki - Myöntämisedellytykset - Kiireellisyys - Vakava ja korjaamaton vahinko - Vakavan ja korjaamattoman vahingon käsite

(EY 242 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

1. Välitoimihakemuksen kiireellisyys on arvioitava sen perusteella, onko asiassa tarpeen antaa väliaikainen ratkaisu, jotta vältyttäisiin siltä, että välitoimea pyytäneelle asianosaiselle aiheutuu vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa. Välitoimen määräämistä pyytäneen asianosaisen asiana on näyttää, ettei se voi odottaa pääasiassa annettavaa päätöstä kärsimättä tällaista vahinkoa. Jotta voitaisiin arvioida, onko kantajaa uhkaava vahinko luonteeltaan vakava ja korjaamaton ja oikeuttaako se tämän vuoksi poikkeuksellisesti lykkäämään päätöksen täytäntöönpanoa, välitoimista päättävällä tuomioistuimella on oltava konkreettista tietoa, jonka perusteella voidaan arvioida ne täsmälliset seuraukset, jotka vaadittujen välitoimien määräämättä jättämisestä todennäköisesti aiheutuisivat.

Ei kuitenkaan ole välttämätöntä, että väitetyn vahingon välittömyys on näytetty toteen ehdottomalla varmuudella. Erityisesti silloin, kun vahingon toteutuminen riippuu monien tekijöiden yhteisvaikutuksesta, riittää, että vahinko on riittävällä todennäköisyydellä ennalta arvattavissa.

( ks. 32 ja 33 kohta )

2. Kun kyse on välitoimien perusteeksi esitetystä aineettomasta vahingosta, kantaja ei voi vakavan ja korjaamattoman vahingon olemassaolon toteennäyttämiseksi vedota menestyksellisesti siihen, että ainoastaan tietyn sellaisen päätöksen täytäntöönpanon lykkäämisellä, jolla on peruutettu rakennerahastosta myönnetty taloudellinen tuki, vältettäisiin kantajan maineen loukkaaminen tai se, että kantajalla ei olisi tulevaisuudessa mahdollisuutta hoitaa julkista rahoitusta saavia hankkeita. Tällainen vahinko voitaisiin nimittäin korjata asianmukaisella tavalla kumoamalla kyseessä oleva päätös pääasian kanteen käsittelyn yhteydessä. Tästä seuraa, että kiireellisyyttä koskeva edellytys ei täyty aineettoman vahingon osalta, sillä välitoimimenettelyn tavoitteena ei ole varmistaa vahingon korvaamista vaan pääasiassa annettavan tuomion täysi tehokkuus.

( ks. 36 ja 37 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely – Väliintulo – Tutkittavaksi ottamisen edellytykset – Väliintulointressi – Välillinen intressi, joka liittyy siihen, että riidanalainen päätös on samankaltainen kuin väliintulon hakijalle osoitettu päätös, joka kuuluu samaan joukkoon yksittäistapauksia koskevia päätöksiä – Tutkimatta jättäminen

(Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 40 artiklan toinen kohta ja 53 artiklan ensimmäinen kohta)

Tiivistelmä

Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön, jota sen 53 artiklan ensimmäisen kohdan mukaan sovelletaan asian käsittelyyn ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, 40 artiklan toisessa kohdassa tarkoitettu ilmaisu ”asian ratkaisu koskee heidän etuaan” on määriteltävä ottaen huomioon itse oikeusriidan kohde ja sen on tarkoitettava sitä, että asianomaisten etuihin vaikuttaa suoraan ja tosiasiallisesti nimenomaan esitetyistä vaatimuksista annettava ratkaisu eivätkä esitetyt perusteet tai väitteet. Asian ”ratkaisulla” on ymmärrettävä asiaa käsittelevältä tuomioistuimelta pyydettyä lopullista ratkaisua sellaisena kuin se ilmaistaan tuomiolauselmassa.

On lisäksi tehtävä ero niiden väliintulon hakijoiden, jotka osoittavat, että ratkaisu, joka annetaan kumottavaksi vaaditun tietyn toimenpiteen osalta, vaikuttaa asianomaisten etuihin suoraan, ja niiden väliintulon hakijoiden kesken, jotka osoittavat, että asian ratkaisu vaikuttaa heidän etuihinsa välillisesti heidän tilanteensa ja asianosaisen tilanteen samankaltaisuuden vuoksi.

Näin ollen kun on kyse päätöksestä, joka muodostuu joukosta yksittäistapauksia koskevia päätöksiä, välittömän väliintulointressin osoittamiseksi sellaisen asian ratkaisuun, jonka asianosaisena on toinen tämän saman päätöksen adressaatti tai kuka tahansa muu, jota päätös koskee suoraan ja erikseen, ei riitä, että väliintulon hakija on yksi adressaateista tai että päätös koskee häntä suoraan ja erikseen, eikä tämä näin ollen riitä myöskään siihen, että väliintulon hakija hyväksyttäisiin väliintulijaksi asiassa.

Joukosta yksittäistapauksia koskevia päätöksiä muodostuvaa päätöstä osittain kumottaessa EY 233 artikla ei merkitse sitä, että komission on niiden pyynnöstä, joita asia koskee, tarkasteltava uudelleen päätöksen laillisuus siltä osin kuin päätös koskee erikseen muita kuin kantajaa.

(ks. 10−22 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - Kanne, joka tosiasiallisesti koskee sopimusoikeudellista riitaa - Yhteisöjen tuomioistuinten toimivallan puuttuminen - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen

(EY 230 artiklan neljäs kohta, EY 238 ja EY 240 artikla)

Tiivistelmä

$$EY 238 artiklassa tarkoitetun välityslausekkeen puuttuessa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelta puuttuu selvästi toimivalta ratkaista vaatimus, jota täytyy analysoida yhteisön tekemän sopimuksen täytäntöönpanoa koskevana vaatimuksena, vaikka se perustuu EY 230 artiklan neljänteen kohtaan. Jos asia ei olisi näin, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ulottaisi tuomiovaltansa niiden riita-asioiden ulkopuolelle, joiden ratkaiseminen on varattu sille EY 240 artiklassa, jossa kansallisille tuomioistuimille annetaan yleisesti sovellettavan oikeuden mukaisesti toimivalta ratkaista asiat, joissa yhteisö on asianosaisena.

Näin ollen sen kumoamiskanteen, jonka yhteisön osittain rahoittaman projektin tarjouskilpailun voittaja on nostanut siitä komission päätöksestä, jolla tarjouskilpailun voittajan kanssa kyseessä olevan projektin täytäntöönpanoa varten tehty sopimus irtisanottiin, tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat, koska kanne on tosiasiallisesti kyseessä olevan sopimuksen täytäntöönpanoa koskeva vaatimus, vaikka se on nostettu EY 230 artiklan neljännen kohdan nojalla.

( ks. 25 ja 30 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt - Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet - Yhdistettyä nimikkeistöä muuttava asetus - Agaricus-sukuisten sienisäilykkeiden maahantuojan kanne - Tutkimatta jättäminen

(EY 230 artiklan 4 kohta, EY 234 artikla ja EY 249 artiklan toinen kohta; neuvoston asetuksen N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta annettu komission asetus N:o 2626/1999)

Tiivistelmä

$$Agaricus-sukuisia sienisäilykkeitä maahantuovan yrityksen kumoamiskannetta, joka koskee tariffi- ja tilastonimikkeistä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta annettua komission asetusta N:o 2626/1999, jossa yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 2001 90 50 kuuluvien ja alanimikkeeseen 2003 10 kuuluvien sienien erottamiseksi toisistaan säädetään, että alanimikkeeseen 2001 90 50 kuuluvien sienien suolapitoisuus ei saa ylittää tiettyä rajaa, ei voida ottaa tutkittavaksi.

Kumottavaksi vaadittu asetus nimittäin on EY 249 artiklan toisessa kohdassa tarkoitettu yleisesti sovellettava toimi. Sitä sovelletaan yhteisen tullitariffin yhdenmukaiseksi soveltamiseksi objektiivisesti määritellyissä tilanteissa, ja sillä on oikeusvaikutuksia yleisellä ja abstraktilla tavalla määritellyille henkilöryhmille, nimittäin siinä kuvattujen tuotteiden maahantuojille.

Vaikka kantaja kuuluu rajoitettuun, tiettyjen sellaisten talouden toimijoiden joukkoon, jotka ovat tehneet sopimuksia, joiden täytäntöönpanon väitetään estyvän asianomaisen asetuksen vuoksi, se ei ole kuitenkaan vedonnut mihinkään erityiseen säännökseen, jonka nojalla komission olisi tullut ottaa huomioon kumottavaksi vaaditussa asetuksessa näiden toimijoiden asema.

Se, että on mahdollista jollakin tarkkuudella määritellä niiden oikeussubjektien lukumäärä, joihin säädöstä sovelletaan, tai jopa yksilöidä nämä oikeussubjektit, ei merkitse sitä, että säädöksen on katsottava koskevan näitä oikeussubjekteja erikseen, jos on selvää, että säädöstä sovelletaan siinä objektiivisesti määritellyn oikeudellisen tilanteen tai tosiseikaston perusteella. Kumottavaksi vaadittu asetus, jota sovelletaan objektiivisesti määriteltyyn tilanteeseen, koskee kantajaa ainoastaan sen objektiivisessa asemassa näiden tuotteiden maahantuojana. Se seikka, että säädöksellä voi olla erilaisia konkreettisia vaikutuksia niille eri oikeussubjekteille, joihin sitä sovelletaan, ei ole omiaan erottamaan näitä kaikista muista toimijoista, joita asia koskee, kun säädöstä sovelletaan objektiivisesti määritellyn tilanteen perusteella.

Vaikka kantaja ei voikaan vaatia riidanalaisen asetuksen kumoamista, sillä on kuitenkin mahdollisuus vedota sen lainvastaisuuteen kansallisissa tuomioistuimissa, jotka antavat ratkaisunsa EY 234 artiklaa noudattaen.

( ks. 24, 27, 29, 31-33 ja 36 kohta )
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 15 päivänä syyskuuta 1999. - Firma Léon Van Parijs NV, Pacific Fruit Company NV, Pacific Fruchtimport GmbH ja Pacific Fruit Company Italy SpA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Banaanit - Kumoamiskanne - Henkilö, jota asia koskee erikseen - Toimijoiden suljettu joukko - Tutkimatta jättäminen. - Asia T-11/99.



Oikeustapauskokoelma 1999 sivu II-02653



Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt - Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet - Asetuksen N:o 404/93 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä banaanien tuontia yhteisöön koskevan järjestelmän osalta annettu asetus - Sekä perinteisiä että uusia toimijoita koskeva järjestelmä - Sellaisten perinteisten toimijoiden nostama kanne, joiden tuonnista merkittävä osa on peräisin samasta kolmannesta valtiosta - Tutkimatta jättäminen

(EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan 4 kohta (josta on muutettuna tullut EY 230 artiklan 4 kohta); neuvoston asetus N:o 404/93; komission asetus N:o 2362/98)

Tiivistelmä

$$Kumoamiskanne, jonka sellaisesta kolmannesta maasta peräisin olevaan yritysryhmään kuuluvat perinteiset banaanintuojat, josta on peräisin merkittävä osa yhteisöön tuoduista banaaneista, ovat nostaneet asetuksen N:o 404/93 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä banaanien tuontia yhteisöön koskevan järjestelmän osalta annetusta asetuksesta N:o 2362/98, on jätettävä tutkimatta.

Säädöksen yleistä sovellettavuutta ja siitä johtuvaa normatiivisuutta ei aseta kyseenalaiseksi se, että voidaan vaihtelevan täsmällisesti määritellä niiden oikeussubjektien lukumäärä, joihin säädöstä sovelletaan tiettynä ajankohtana, tai jopa nimetä nämä oikeussubjektit, jos on selvää, että tällainen soveltaminen perustuu sellaiseen objektiiviseen oikeudelliseen tai tosiasialliseen tilanteeseen, joka määritellään säädöksessä tämän tarkoituksen mukaan. Kaikilla perinteisillä toimijoilla samoin kuin niillä uusilla toimijoilla, jotka täyttävät asetuksessa N:o 362/98 vaaditut edellytykset, on oikeus hakea tuontitodistuksia niistä maista, joille osa tariffikiintiöstä on osoitettu, peräisin olevien banaanien tuontia varten, joten kyseessä olevat säännökset koskevat nimenomaan kantajia, jotka ovat perinteisiä toimijoita, koska ne ovat riidanalaisessa asetuksessa asetuksen tarkoituksen mukaan objektiivisesti määritellyssä tilanteessa.

Se, että asetus vaikuttaa taloudellisesti kantajiin enemmän kuin niiden kilpailijoihin, ei riitä siihen, että voitaisiin katsoa, että asetus koskisi niitä erikseen, koska kyseinen asetus ei vaikuta niihin niille tunnusomaisten erityispiirteiden tai sellaisen tosiasiallisen tilanteen takia, jonka perusteella ne erottuisivat kaikista muista.
Asia T-224/99

The European Council of Transport Users ASBL ym.

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Kumoamiskanne — Kohdetta vaille jäänyt kanne — Lausunnon antamisen raukeaminen”

määräys Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 4.6.2003 II-2099

Määräyksen tiivistelmä

Kumoamiskanne – Kanne, joka on nostettu komission päätöksestä, jolla se on sallinut yritysten välisen sopimuksen osapuolten panevan kyseisen sopimuksen täytäntöön – Rajalliseksi ajaksi tehty hyväksyminen, joka on menettänyt merkityksensä oikeudenkäynnin kuluessa – Sopimus, jota ei ole pantu täytäntöön – Kohdetta vaille jäänyt kanne – Lausunnon antamisen raukeaminen

(230 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1017/68 12 artiklan 3 kohta)

Sellainen kanne, jolla vaaditaan kumottavaksi komission päätöstä, jolla se päätti, että sillä ei ole vakavia epäilyksiä kilpailusääntöjen soveltamisesta rautatie-, maantie- ja sisävesiliikenteeseen annetun asetuksen N:o 1017/68 soveltamisalaan kuuluvan sopimuksen eräiden määräysten suhteen, on jäänyt kohdetta vaille, ja lausunnon antaminen asiasta näin ollen raukeaa, kun kyseisestä määräyksestä aiheutuva poikkeus oli edellä mainitun asetuksen 12 artiklan 3 kohdan mukaan pätevä vain rajallisen ajan, joka päättyi oikeudenkäynnin kuluessa, ja kun sopimusosapuolet eivät ole panneet täytäntöön kyseisiä määräyksiä.

(ks. 34 ja 38 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Välitoimet - Tutkittavaksi ottamisen edellytykset - Pääasiaa koskevan kanteen tutkittavaksi ottamisella ei ole merkitystä välitoimimenettelyssä - Rajat

(EY:n perustamissopimuksen 185 ja 186 artikla (joista on tullut EY 242 ja EY 243 artikla); ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

2 Henkilöstö - Kanne - Kanneoikeus - Henkilöt, jotka väittävät heillä olevan virkamiehen tai muuhun kuin paikalliseen henkilöstöön kuuluvan asema - Henkilö, jota ei tarkoiteta nimenomaisesti päätöksessä, jolla mahdollistetaan virkamiesten nimittäminen henkilöstösäännöistä poiketen

(EY:n perustamissopimuksen 179 artikla (josta on tullut EY 236 artikla); henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artikla)

3 Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkääminen - Välitoimien myöntämisedellytykset - Vakava ja korjaamaton vahinko - Todistustaakka

(EY:n perustamissopimuksen 185 ja 186 artikla (joista on tullut EY 242 ja EY 243 artikla); ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 1 ja 2 kohta)

Tiivistelmä

1 Pääasian kanteen tutkittavaksi ottamista ei ole pääsääntöisesti tarkasteltava välitoimimenettelyssä, vaan se on jätettävä pääasian kanteen tutkimisen yhteyteen, paitsi jos kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset näyttävät ensi arviolta selvästi puuttuvan. Kanteen tutkittavaksi ottamisen ratkaiseminen välitoimimenettelyssä silloin, kun tutkittavaksi ottaminen ei ole jo lähtökohtaisesti täysin poissuljettua, johtaisi siihen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päätökseen otettaisiin ennalta kantaa.

2 Perustamissopimuksen 179 artiklaa (josta on tullut EY 236 artikla), jonka mukaan yhteisöjen tuomioistuimilla on toimivalta ratkaista kaikki yhteisön ja sen henkilöstön väliset riidat henkilöstösäännöissä määrätyin tai palvelussuhteen ehdoista johtuvin rajoituksin ja edellytyksin, on tulkittava siten, että henkilöstösääntöjä sovelletaan yksinomaan virkamiehiin tai muuhun kuin paikalliseen henkilöstöön kuuluviin tai niihin, jotka väittävät heillä olevan tällainen asema. Muutoksenhakukeinoja koskevat henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artikla eivät siten koske pelkästään palveluksessa olevia virkamiehiä vaan myös viranhakijoita ja avoimeen kilpailuun osallistuvia henkilöitä.

Jos nimittävä viranomainen voi neuvoston päätöksen perusteella henkilöstösäännöistä poiketen nimittää koeajalla oleviksi virkamiehiksi nimenomaisesti määritellyn henkilöryhmän, tähän ryhmään kuulumatonta henkilöä ei voida pitää viranhakijana yhteisöissä.

3 Välitoimihakemuksen kiireellisyyttä on arvioitava ottaen huomioon tarve antaa välitoimimääräys sen välttämiseksi, että välitoimihakemuksen esittäneelle asianosaiselle aiheutuu vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa.

Välitoimihakemuksen esittäneen asianosaisen on näytettävä, että hän ei voi odottaa pääasiassa annettavaa ratkaisua ilman, että hänelle aiheutuu vahinkoa, jolla on vakavia ja korjaamattomia seurauksia.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt - Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet - Asetuksen N:o 404/93 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä banaanien tuontia yhteisöön koskevan järjestelmän osalta annettu asetus - Sekä perinteisiä että uusia toimijoita koskeva järjestelmä - Sellaisten perinteisten toimijoiden nostama kanne, joiden tuonnista merkittävä osa on peräisin samasta kolmannesta valtiosta - Tutkimatta jättäminen

(EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan 4 kohta (josta on muutettuna tullut EY 230 artiklan 4 kohta); neuvoston asetus N:o 404/93; komission asetus N:o 2362/98)

Tiivistelmä

$$Kumoamiskanne, jonka sellaisesta kolmannesta maasta peräisin olevaan yritysryhmään kuuluvat perinteiset banaanintuojat, josta on peräisin merkittävä osa yhteisöön tuoduista banaaneista, ovat nostaneet asetuksen N:o 404/93 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä banaanien tuontia yhteisöön koskevan järjestelmän osalta annetusta asetuksesta N:o 2362/98, on jätettävä tutkimatta.

Säädöksen yleistä sovellettavuutta ja siitä johtuvaa normatiivisuutta ei aseta kyseenalaiseksi se, että voidaan vaihtelevan täsmällisesti määritellä niiden oikeussubjektien lukumäärä, joihin säädöstä sovelletaan tiettynä ajankohtana, tai jopa nimetä nämä oikeussubjektit, jos on selvää, että tällainen soveltaminen perustuu sellaiseen objektiiviseen oikeudelliseen tai tosiasialliseen tilanteeseen, joka määritellään säädöksessä tämän tarkoituksen mukaan. Kaikilla perinteisillä toimijoilla samoin kuin niillä uusilla toimijoilla, jotka täyttävät asetuksessa N:o 362/98 vaaditut edellytykset, on oikeus hakea tuontitodistuksia niistä maista, joille osa tariffikiintiöstä on osoitettu, peräisin olevien banaanien tuontia varten, joten kyseessä olevat säännökset koskevat nimenomaan kantajia, jotka ovat perinteisiä toimijoita, koska ne ovat riidanalaisessa asetuksessa asetuksen tarkoituksen mukaan objektiivisesti määritellyssä tilanteessa.

Se, että asetus vaikuttaa taloudellisesti kantajiin enemmän kuin niiden kilpailijoihin, ei riitä siihen, että voitaisiin katsoa, että asetus koskisi niitä erikseen, koska kyseinen asetus ei vaikuta niihin niille tunnusomaisten erityispiirteiden tai sellaisen tosiasiallisen tilanteen takia, jonka perusteella ne erottuisivat kaikista muista.