Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Ennakkoratkaisukysymykset - Asian saattaminen yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi - Tulkintakysymykset - Velvollisuus pyytää ennakkoratkaisua - Tavoite - Merkitys - Perusteet

(ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan kolmas kohta)

2. Ennakkoratkaisukysymykset - Asian saattaminen yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi - Tulkintakysymykset - Olemassaolo - Määrittely - Kansallisen tuomioistuimen harkintavalta - Asian saattaminen viran puolesta yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi - Hyväksyttävyys

(ETY:n perustamissopimuksen 177 artikla)

3. Ennakkoratkaisukysymykset - Asian saattaminen yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi - Tulkintakysymykset - Velvollisuus pyytää ennakkoratkaisua - Rajoitukset - Kysymysten merkityksellisyys - Käsite - Sellaisen tuomioistuimen suorittama arviointi, jonka päätöksiin ei saa hakea muutosta

(ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan kolmas kohta)

4. Ennakkoratkaisukysymykset - Asian saattaminen yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi - Tulkintakysymykset - Velvollisuus pyytää ennakkoratkaisua - Puuttuminen - Edellytykset - Yhteisöjen tuomioistuimen aikaisempi ratkaisu kyseisestä oikeusseikasta - Vaikutukset - Kaikkien kansallisten tuomioistuinten käytettävissä oleva ennakkoratkaisupyyntömahdollisuus

(ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan kolmas kohta)

5. Ennakkoratkaisukysymykset - Asian saattaminen yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi - Tulkintakysymykset - Velvollisuus pyytää ennakkoratkaisua - Puuttuminen - Edellytys - Järkevän epäilyn puuttuminen - Perusteet

(ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan kolmas kohta)

Tiivistelmä

1. Perustamissopimuksen tai yhteisön toimielimen antaman säädöksen tulkintaa koskevan kysymyksen yhteisöjen tuomioistuimen ratkaistavaksi saattamista koskeva velvollisuus, joka perustamissopimuksen 177 artiklan kolmannella kohdalla on asetettu sellaisille kansallisille tuomioistuimille, joiden päätöksiin ei kansallisen lainsäädännön mukaan saa hakea muutosta, on osa sitä yhteistyötä, jossa yhteisön oikeutta soveltavat kansalliset tuomioistuimet ja yhteisöjen tuomioistuin ovat yhteisön oikeuden asianmukaisen ja yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi kaikissa jäsenvaltioissa. Mainitun määräyksen tarkoituksena on erityisesti välttää oikeuskäytäntöjen eroavaisuuksien syntyminen yhteisön alueella yhteisön oikeutta koskevien kysymysten osalta. Tämän velvollisuuden ulottuvuus on näin ollen arvioitava mainitut tavoitteet huomioon ottaen ja sekä kansallisten tuomioistuinten että yhteisöjen tuomioistuimen toimivallan mukaisesti.

2. Perustamissopimuksen 177 artiklalla ei perusteta muutoksenhakukeinoa kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian asianosaisille. Näin ollen se, että joku asianosaisista väittää, että asiaan liittyy yhteisön oikeutta koskeva tulkintakysymys, ei riitä siihen, että kyseisen tuomioistuimen olisi katsottava kysymyksen tulleen esille 177 artiklan tarkoituksessa. Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on toisaalta saattaa asia tarvittaessa yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi viran puolesta.

3. Perustamissopimuksen 177 artiklan toisen ja kolmannen kohdan välisestä suhteesta seuraa, että kolmannessa kohdassa mainituilla tuomioistuimilla on sama harkintavalta kuin muilla kansallisilla tuomioistuimilla tutkiessaan sitä, onko yhteisön oikeutta koskeva kysymys ratkaistava, jotta ne voivat antaa päätöksen. Näiden tuomioistuinten ei näin ollen ole pyydettävä ennakkoratkaisua yhteisön oikeutta koskevaan tulkintakysymykseen, jos kysymyksellä ei ole merkitystä eli jos vastaus tähän kysymykseen, olipa vastaus mikä tahansa, ei voisi mitenkään vaikuttaa asian ratkaisuun. Jos ne sitä vastoin toteavat, että yhteisön oikeutta koskeva ennakkoratkaisukysymys on ratkaistava, jotta ne voisivat ratkaista niiden käsiteltäväksi saatetun asian, niillä on 177 artiklan mukaan velvollisuus saattaa kaikki esille tulevat tulkintakysymykset yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi.

4. Vaikka perustamissopimuksen 177 artiklan kolmannen kohdan mukaisesti kansallisilla tuomioistuimilla, joiden päätöksiin ei kansallisen lainsäädännön mukaan saa hakea muutosta, on velvollisuus saattaa rajoituksetta niiden käsiteltävänä olevat tulkintaa koskevat kysymykset yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi, yhteisöjen tuomioistuimen 177 artiklan nojalla antama tulkintaratkaisu voi kuitenkin tehdä velvollisuuden merkityksettömäksi; näin on erityisesti silloin kun esitetty kysymys on asiallisesti täsmälleen samanlainen kuin kysymys, josta on jo annettu ennakkoratkaisu vastaavissa tapauksissa, tai kun yhteisöjen tuomioistuin on oikeuskäytännössään ratkaissut kyseisen oikeuskysymyksen, olipa näihin ratkaisuihin johtaneiden menettelyjen luonne mikä tahansa, ja vaikka riidanalaiset kysymykset eivät olisi täsmälleen samanlaisia. On kuitenkin selvää, että kansallisilla tuomioistuimilla, myös 177 artiklan kolmannessa kohdassa tarkoitetuilla, on kaikissa olosuhteissa täysi vapaus saattaa kysymys yhteisöjen tuomioistuimen ratkaistavaksi, jos ne katsovat tämän tarkoituksenmukaiseksi.

5. Perustamissopimuksen 177 artiklan kolmatta kohtaa on tulkittava siten, että tuomioistuimen, jonka päätöksiin ei kansallisen lainsäädännön mukaan saa hakea muutosta, on silloin, kun yhteisön oikeutta koskeva kysymys on tullut sen ratkaistavaksi, noudatettava velvollisuuttaan saattaa asia yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi, ellei se ole todennut, että se, miten yhteisön oikeutta on sovellettava, on niin ilmeistä, ettei tästä ole mitään perustetta epäilystä; tutkittaessa, onko kyse tällaisesta tilanteesta, huomioon on otettava yhteisön oikeuden ominaispiirteet, sen tulkintaan liittyvät ongelmat sekä vaara oikeuskäytäntöjen eroavaisuuksien syntymisestä yhteisön alueella.