YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (neljäs jaosto)

12 päivänä kesäkuuta 1997

Asia T-104/96

Ludwig Krämer

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Henkilöstö — Viran tason vahvistaminen — Ilmeinen arviointivirhe — Oikeudellinen virhe — Harkintavallan väärinkäyttö — Henkilöstösääntöjen 7 artikla”

Täydellinen teksti ranskankielellä II-463

Aihe:

Kanne, jossa vaaditaan, että yksikön XI. B. 3 päällikön palkkaluokkaan A 5/A 4 kuuluvaa avointa virkaa koskeva ilmoitus (COM/111/95) ja samalla K:n nimitys kyseiseen virkaan, kumotaan.

Lopputulos:

Hylkääminen.

Tuomion lyhennelmä

Kantaja, joka on nykyisin palkkaluokkaan A 3 kuuluva komission virkamies, on työskenneltyään ensin kilpailusta vastaavalla pääosastolla 1972-1973 työskennellyt ympäristöstä, ydinturvallisuudesta ja pelastuspalvelusta vastaavalla pääosastolla (PO XI) vuodesta 1973 alkaen.

Vuonna 1987 kantaja nimitettiin palkkaluokkaan A 4 päälliköksi oikeusasioista, lainsäädännöstä ja yhteisön oikeuden soveltamisesta vastaavaan yksikköön, joka kuului suoraan PO XI:n pääjohtajan alaisuuteen. Vuonna 1993 kantaja ylennettiin palkkaluokkaan A 3 ilman, että hän olisi vaihtanut virkaa.

Vuonna 1994 komissio päätti pääosaston XI organisaatiomuutoksesta, joka tuli voimaan 1.9.1994. Tässä yhteydessä oikeusasioista, lainsäädännöstä ja yhteisön oikeuden soveltamisesta vastaava yksikkö (yksikkö XI.B.3) sijoitettiin ekologisista välineistä vastaavan osaston B päällikön alaisuuteen.

Tämän organisaatiomuutoksen johdosta kantaja määrättiin 1.10.1994 PO XI:n ydinturvallisuudesta, pelastuspalvelusta ja teollisuudesta vastaavan osaston C jätehuollosta vastaavaan yksikköön, josta tuli myöhemmin PO XI:n teollisuudesta ja ympäristöstä vastaavan uuden osaston E yksikkö numero 3. Kantaja sai kuitenkin ohjeet jatkaa yksikön XI.B-3 johtamista yksikön uuden päällikön nimitystä odoteltaessa.

Koska yksikön päällikön virka vapautui kantajalle annetun uuden määräyksen johdosta, komissio julkaisi 27.10.1994 tätä palkkaluokassa A3, A4 tai A 5 täytettäväksi tarkoitettua avointa virkaa koskevan ilmoituksen keskitason virkojen täyttämisestä 19.7.1988 tehdyn komission päätöksen mukaisesti (19.7.1988 tehty päätös). Kantaja haki tätä virkaa.

Pääjohtaja kutsui kantajan puheilleen 13.12.1994 ja ilmoitti hänelle aikovansa ehdottaa nimitysasioiden neuvoa-antavalle komitealle toisen hakijan nimittämistä.

Nimitysasioiden neuvoa-antava komitea kuuli pääjohtajaa 15.12.1994. Pääjohtaja katsoi, että virka oli täytettävä palkkaluokassa A 5/A 4, ja täsmensi avointa virkaa koskevan ilmoituksen perusteella kyseistä virkaa koskevat pätevyysvaatimukset. Komitea hyväksyi pääjohtajan ehdotuksen. Se tarkasteli tämän jälkeen niitä hakemuksia, jotka voitiin ottaa tutkittavaksi, eikä ottanut huomioon kantajan hakemusta, koska hänen palkkaluokkansa oli liian korkea. Komitea katsoi tarkastelun päätteeksi, että huomioon voitiin ottaa K:n ja R:n hakemukset.

Komissio päätti 21.3.1995 tekemällään päätöksellä nimittää ilmoituksessa tarkoitettuun virkaan K:n, joka oli palkkaluokkaan A 5 kuuluva virkamies.

Kantaja valitti tästä nimityksestä, josta hän sai tiedon toukokuussa 1995.

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi asiassa T-10/94, Kratz vastaan komissio, 17.5.1995 antamassaan tuomiossa (Kok. 1995, s. II-1455) 19.7.1988 tehdyn päätöksen olevan lainvastainen siltä osin, kun siinä sallitaan täytettävänä olevan viran tason vahvistaminen hetkellä, jolloin nimitysasioiden neuvoa-antava komitea ja nimittävä viranomainen ovat jo tietoisia kyseistä virkaa hakeneiden henkilöllisyydestä ja ovat jo perehtyneet heitä koskeviin henkilökansioihin.

Tätä tuomiota noudattaakseen komissio kumosi 3.10.1995 K:n nimityksen samoin kuin kaikki muut nimitykset, jotka oli tehty lainvastaiseksi todetun päätöksen perusteella ja jotka oli riitautettu asetetussa määräajassa.

K määrättiin 4.10.1995 uudelleen hoitamaan yksikön XI.B.3 päällikön virkaa yksikön päällikön viran täyttämistä odoteltaessa.

Komissio julkaisi 12.10.1995 uuden ilmoituksen yksikön XI.B.3 päällikön avoimesta virasta, joka oli tarkoitus täyttää tällä kertaa palkkaluokassa A 5/A 4. Tässä avointa virkaa koskevassa ilmoituksessa asetettiin samat vaatimukset kuin 27.10.1994 päivätyssä avointa virkaa koskevassa ilmoituksessa.

Kantaja teki 26.10.1995 valituksen myöhemmästä avointa virkaa koskevasta ilmoituksesta. Nimitysasioiden neuvoa-antava komitea antoi 16.11.1995 lausunnon, jonka mukaan huomioon voitiin ottaa B:n ja K:n hakemukset. K nimitettiin 19.12.1995 tehdyllä päätöksellä yksikön XI.B.3 päällikön virkaan. Komissio hylkäsi 16.4.1996 kantajan 26.10.1995 tekemän valituksen. Kantajalle annettiin tieto tästä päätöksestä 18.4.1996 päivätyllä kirjeellä.

Pääasia

Ilmeistä arviointivirhettä sekä oikeudellista virhettä koskeva ensimmäinen kanneperuste

Nimittävän viranomaisen päätöstä, jolla täytettävän viran taso vahvistetaan, koskevan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen suorittaman valvonnan on ne seikat huomioon ottaen, joiden perusteella nimittävä viranomainen on tehnyt päätöksensä, rajoituttava tarkastelemaan kysymystä siitä, onko nimittävä viranomainen pysynyt kohtuuden rajoissa eikä käyttänyt toimivaltaansa ilmeisen virheellisesti. Yhteisöjen tuomioistuimet eivät siten voi korvata omalla arviollaan nimittävän viranomaisen arviota viran tasosta (38 kohta).

Viittaukset: asia T-36/94, Capitanio v. komissio, 16.10.1996 (Kok. H. 1996 s. II-1279. 57 kohta) ja asia T-37/94, Benecos v. komissio, 16.10.1996 (Kok. H. 1996, s. II-1301, 56 kohta).

Henkilöstösääntöjen 7 artiklassa ja sen liitteessä I ei edellytetä, että yksikön päälliköiden virat kuuluvat välttämättä palkkaluokkaan A 3. Toimielinten ei tarvitse viran ja palkkaluokan vastaavuutta koskevan vaatimuksen vuoksi määritellä kutakin virkaa vastaavia tehtäviä samalla tavalla. Yksikön päällikön tehtäviä voidaan siten hoitaa eri tyyppisissä viroissa eli johtavan hallintovirkamiehen (A 5/A 4) tai osastopäällikön (A 3) virassa (39 kohta).

Viittaukset: yhdistetyt asiat 193/82-198/82, Rosani ym. v. neuvosto, 28.9.1983 (Kok. 1983, s. 2841, 11 kohta); em. asia Kratz v. komissio, 53 kohta; em. asia Capitanio v. komissio, 55 kohtaja em. asia Benecos v. komissio, 54 kohta).

Esitetyistä asiakirjoista ei ilmene, että komissio olisi riidanalaisen päätöksen tehdessään käyttänyt toimivaltaansa ilmeisen virheellisesti tai tehnyt oikeudellisen virheen (47 kohta).

Harkintavallan väärinkäyttöä koskeva toinen kanneperuste

Käsitteellä harkintavallan väärinkäyttö on täsmällinen sisältö ja siinä on kyse siitä, että hallintoviranomainen käyttää toimivaltaansa muun kuin sen päämäärän saavuttamiseksi, jota varten toimivalta on sille annettu. Päätöstä tehtäessä harkintavaltaa on käytetty väärin vain, jos objektiivisten, asiaankuuluvien ja yhtäpitävien seikkojen perusteella on selvää, että päätös on tehty muiden kuin esitettyjen päämäärien savuttamiseksi (67 kohta).

Viittaukset:asia T-118/95, Correiav. komissio, 11.6.1996(Kok. H. 1996, s. II-835,25 kohta).

Kantaja ei ole näyttänyt toteen, että harkintavaltaa on käytetty väärin (77 kohta).

Henkilöstösääntöjen 7 artiklan rikkomista koskeva kolmas kanneperuste

Henkilöstösääntöjen 7 artiklan 1 kohdan mukaan nimittävä viranomainen määrää nimittämällä ainoastaan yksikön edun huomioon ottaen ja kansallisuutta huomioon ottamatta kunkin virkamiehen hänen palkkaluokkaansa vastaavaan virkaan kyseisen virkamiehen ura-alueella tai virkaryhmässä (82 kohta).

Kantajan väite, jonka mukaan viran tasoa ei ole vahvistettu yksikön etu huomioon ottaen, vaan ainoana tavoitteena K:n nimittäminen, on vain edellisen kanneperusteen toistamista. Väite on perusteeton samoista syistä kuin edellinen kanneperuste (83 kohta).

Ratkaisu:

Kanne hylätään.

Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.