EUROOPAN UNIONIN VIRKAMIESTUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kolmas jaosto)

13 päivänä kesäkuuta 2012

Asia F‑63/10

BL

vastaan

Euroopan komissio

Henkilöstö – Entinen virkamies – Sosiaaliturva – Tapaturma – Henkilöstösääntöjen 73 artiklan soveltamista koskevan menettelyn päättäminen – Tapaturma- ja ammattitautivakuutusta koskevien määräysten uuteen versioon liitetyn taulukon ajallinen soveltamisala – Menettelyn kesto

Aihe: SEUT 270 artiklaan, jota sovelletaan Euratomin perustamissopimukseen sen 106 a artiklan nojalla, perustuva kanne, jossa BL, joka on Euroopan komission entinen virkamies, vaatii virkamiestuomioistuinta muun muassa kumoamaan 28.10.2009 tehdyn päätöksen, jolla nimittävä viranomainen saattoi päätökseen Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) 73 artiklan nojalla aloitetun menettelyn ja vahvisti kantajan fyysisen ja psyykkisen työkyvyttömyyden asteeksi (jäljempänä työkyvyttömyysaste) kuusi prosenttia.

Ratkaisu: Päätös, joka tehtiin 28.10.2009, kumotaan. Komissio velvoitetaan maksamaan kantajalle 2 500 euroa. Kanne hylätään muilta osin. Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut

Tiivistelmä

1. Virkamiehet – Sosiaaliturva – Tapaturma- ja ammattitautivakuutus – Työkyvyttömyys – Korvaus – Oikeus korvauksen maksamiseen – Edellytykset – Terveydentilan vakaantuminen kokonaisuudessaan

(Henkilöstösääntöjen 73 artikla; tapaturma- ja ammattitautivakuutusta koskevien määräysten 19 artiklan 3 kohta)

2. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Ajallinen soveltamisala – Unionin virkamiesten tapaturma- ja ammattitautivakuutuksesta annettujen yhteisten määräysten liitteenä oleva taulukko – Terveydentilan vakaantumisen ajankohtana voimassa olleen taulukon soveltaminen – Tämän ajankohdan jälkeen laaditun uuden taulukon soveltaminen – Luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen

(Henkilöstösääntöjen 73 artikla; tapaturma- ja ammattitautivakuutusta koskevien määräysten 30 artikla)

1. Henkilöstösääntöjen 73 artiklassa säädetään, että virkamies on ”tehtäviensä aloittamispäivästä lähtien vakuutettu” ammattitautien ja tapaturmien varalta. Tämän säännöksen mukaan virkamiehelle ”taataan” näitä riskejä vastaavat suoritukset.

Vaikka unionin lainsäätäjä on luonut vakuutusjärjestelmän tapaturmien ja ammattitautien varalta, toimielimet ovat kuitenkin henkilöstösääntöjen 73 artiklan 1 kohdan nojalla asettaneet tiettyjä edellytyksiä kyseessä olevia vakuutusetuuksia koskevan oikeuden syntymiselle ja täten niiden maksamiselle.

Virkamiesten tapaturma- ja ammattitautivakuutuksesta annettujen yhteisten määräysten 19 artiklan 3 kohdan mukaan työkyvyttömyysasteen vahvistamista koskeva päätös voidaan siten tehdä vasta vakuutetun terveydentilan vakaannuttua, ja vakaantumisella tarkoitetaan sairaudesta kärsivän tai tapaturman uhriksi joutuneen henkilön tilaa, jossa ruumiinvammat ovat vakaantuneet sitten, ettei niiden täydellinen tai osittainen parantuminen vaikuta enää mahdolliselta, ja kun ruumiinvammojen hoitamisen tarkoitus on lähtökohtaisesti enää vain välttää niiden paheneminen. Tämä merkitsee, että oikeus saada henkilöstösääntöjen 73 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettua korvausta pysyvästä osittaisesta työkyvyttömyydestä syntyy vasta terveydentilan vakaannuttua kokonaisuudessaan. Vakuutetulla on näin ollen oikeus saada työkyvyttömyysasteensa vahvistetuksi vasta tästä päivästä alkaen.

(ks. 46–49 kohta)

Viittaukset:

Yhteisöjen tuomioistuin: asia 186/80, Suss v. komissio, 14.7.1981, 15 kohta

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑148/95, W v. komissio, 21.5.1996, 36 kohta

Virkamiestuomioistuin: asia F‑119/07, Strack v. komissio, 17.2.2011, 88 kohta

2. Koska unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 73 artiklan mukaisen menettelyn yhteydessä vakuutetun tilanne hänen fyysisen ja psyykkisen työkyvyttömyytensä asteen vahvistamista koskevan oikeuden kannalta syntyy kokonaisuudessaan hänen terveydentilansa vakaantumisen ajankohtana, vakuutettuun on lähtökohtaisesti sovellettava tämän vakaantumisen ajankohtana voimassa ollutta työkyvyttömyysasteen arviointia koskevaa taulukkoa.

Jos päivää, jona nimittävä viranomainen on hyväksynyt vakuutetun työkyvyttömyysasteen ja sitä vastaavan rahamäärän vahvistamista koskevan päätösluonnoksen, olisi pidettävä ratkaisevana päivänä määriteltäessä, mitä työkyvyttömyysasteen arviointia koskevaa taulukkoa on sovellettava, kuten unionin virkamiesten tapaturma- ja ammattitautivakuutuksesta annettujen yhteisten määräysten uuden version 30 artiklasta ilmenee, tämä saattaisi johtaa siihen, että henkilöihin, joiden terveydentila on vakaantunut samana ajankohtana, sovellettaisiin kuitenkin eri määräyksiä sen mukaan, kuinka nopeasti hallinto on käsitellyt kunkin henkilön asian, mihin liittyy myös mielivaltaisten päätösten vaara.

Edellä esitetty huomioon ottaen on siten, että kun mainittujen vakuutusmääräysten 30 artiklassa säädetään, että niiden liitteenä olevaa taulukkoa sovelletaan nimittävän viranomaisen työkyvyttömyysasteen vahvistamista koskevan päätösluonnoksen puuttuessa tapaturman uhreiksi joutuneisiin tai ammattitautiin sairastuneisiin vakuutettuihin, joiden terveydentila oli vakaantunut ennen sen voimaantuloa eli 1.1.2006, tässä artiklassa tarkoitetaan näiden vakuutettujen osalta tilanteita, jotka ovat kokonaisuudessaan syntyneet vanhojen vakuutusmääräysten liitteenä olevan työkyvyttömyysasteen arviointia koskevan taulukon voimassaoloaikana. Vakuutusmääräysten 30 artiklassa annetaan täten niiden liitteenä olevalle taulukolle tältä osin taannehtiva vaikutus.

Uusien vakuutusmääräysten liitteenä olevan työkyvyttömyyden arviointia koskevan taulukon soveltaminen vakuutettuihin, jotka joutuivat tapaturman uhreiksi tai sairastuivat ammattitautiin ennen näiden uusien vakuutusmääräysten voimaantuloa eli 1.1.2006 ja joiden terveydentila vakaantui ennen kyseistä ajankohtaa, loukkasi väistämättä näiden vakuutettujen perusteltua luottamusta. Uusien vakuutusmääräysten on katsottava olevan lainvastaiset siltä osin, kuin niissä säädetään, että niiden liitteenä olevaa taulukkoa sovelletaan tapaturman uhreiksi joutuneisiin tai ammattitautiin sairastuneisiin henkilöihin, joiden terveydentila vakaantui ennen niiden voimaantuloa.

(ks. 50, 54, 56, 60 ja 62 kohta)

Viittaukset:

Unionin yleinen tuomioistuin: asia T‑439/09, Purvis v. parlamentti, 18.10.2011, 39 ja 40 kohta