Asia T‑345/12

Akzo Nobel NV ym.

vastaan

Euroopan komissio

”Kilpailu — Hallinnollinen menettely — Vetyperoksidin ja perboraatin eurooppalaiset markkinat — Päätöksen, jossa todetaan EY 81 artiklan rikkominen, julkaiseminen — Sellaisen hakemuksen hylkääminen, joka koskee komissiolle tämän yhteistyötiedonannon mukaisesti toimitettujen tietojen luottamuksellista käsittelyä — Perusteluvelvollisuus — Luottamuksellisuus — Salassapitovelvollisuus — Perusteltu luottamus”

Tiivistelmä – Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 28.1.2015

Ks. tuomion teksti. (ks. 30–44 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 60 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 61 ja 65 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 67–69 kohta)

Jotta tiedot kuuluvat luonteensa perusteella salassapitovelvollisuuden piiriin ja jotta niitä siis suojataan yleisölle ilmaisemiselta, kyseisten tietojen ilmaisemisen on muun muassa oltava omiaan aiheuttamaan vakavaa vahinkoa henkilölle, joka on antanut kyseiset tiedot, tai kolmansille. Kun on kyse tiedoista, jotka muodostuvat EY 81 artiklan rikkomisen muodostavien seikkojen kuvauksesta, tällaisten tietojen ilmaiseminen on omiaan aiheuttamaan vakavaa vahinkoa kyseessä olevaan rikkomiseen osallistuneelle yritykselle, koska tietojen avulla luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt, jotka katsovat kärsineensä rikkomisesta, voivat osoittaa helpommin yrityksen yksityisoikeudellisen vastuun. (ks. 73, 74 ja 77 kohta)

Jotta tiedot kuuluvat luonteensa perusteella salassapitovelvollisuuden piiriin ja jotta niitä siis suojataan yleisölle ilmaisemiselta, intressejä, joita kyseisten tietojen ilmaiseminen voi loukata, on objektiivisesti tarkasteltuina oltava tarpeen suojata. Tämä edellytys merkitsee sitä, että tiedon luottamuksellisuuden arviointi edellyttää niiden oikeutettujen intressien, jotka ovat ilmaisemista vastaan, ja sen yleisen edun vertaamista, jonka mukaan toimielinten toiminnassa on noudatettava avoimuusperiaatetta mahdollisimman laajalti. Tästä on todettava, että yrityksen, jolle komissio on määrännyt sakon kilpailuoikeuden rikkomisen vuoksi, intressi siihen, että sen kilpailunvastaisen käyttäytymisen yksityiskohtia ei paljasteta yleisölle, ei lähtökohtaisesti ansaitse mitään erityistä suojaa, kun otetaan huomioon yhtäältä yleisön intressi saada mahdollisimman laajalti tietoa komission kaiken toiminnan perusteluista, talouden toimijoiden intressi saada tietää, minkälainen käyttäytyminen altistaa ne seuraamuksille, ja niiden henkilöiden, joille kilpailusääntöjen rikkominen on aiheuttanut vahinkoa, intressi saada tietää tällaisen käyttäytymisen yksityiskohdat, jotta ne voivat tarpeen vaatiessa esittää vaatimuksensa niitä yrityksiä kohtaan, joille on määrätty seuraamuksia, ja toisaalta tämän yrityksen mahdollisuus saattaa tällainen päätös tuomioistuinvalvonnan alaiseksi. (ks. 79 ja 80 kohta)

Se, että sakoista vapauttamista tai niiden lieventämistä koskevaa menettelyä koskevat asiakirjat toimitetaan henkilöille, jotka haluavat nostaa vahingonkorvauskanteen, saattaisi vaikuttaa kyseisten ohjelmien tehokkuuteen, vaikka kansalliset kilpailuviranomaiset tai komissio myöntävätkin hakijalle kokonaan tai osittain vapautuksen siitä sakosta, jonka ne olisivat voineet määrätä. Henkilö, joka on osallistunut kilpailuoikeuden rikkomiseen, saatetaan nimittäin saada silloin, kun asiakirjojen toimittaminen on mahdollista, olemaan käyttämättä tällaisissa ohjelmissa annettua mahdollisuutta, kun otetaan huomioon etenkin se, että komissiolle toimitetut asiakirjat tai sille tässä yhteydessä annetut lausunnot voivat olla luonteeltaan sellaisia, että kyseinen henkilö myöntää niillä syyllisyytensä. Oikeus korvaukseen vahingoista, jotka ovat aiheutuneet sopimuksesta tai menettelytavasta, joka voi rajoittaa tai vääristää kilpailua, on kuitenkin omiaan edistämään huomattavasti toimivan kilpailun ylläpitämistä unionissa, minkä vuoksi se on osa yleisen edun tavoitteen toteutumista. Näitä periaatteita soveltaen unionin tuomioistuin, jolle on esitetty ennakkoratkaisupyyntö sellaisten riita-asioiden yhteydessä, jotka koskevat yritysten, jotka katsovat kärsineensä vahinkoa kilpailuoikeuden rikkomisten vuoksi, pyyntöjä saada tutustua kansallisten kilpailuviranomaisten hallussa oleviin tutkinta-asiakirjoihin, on kehottanut kansallisia tuomioistuimia, joiden käsiteltäväksi tällaiset riita-asiat on saatettu, punnitsemaan intressejä, jotka oikeuttavat sakoista vapauttamista tai niiden lieventämistä koskevien hakemusten tekijöiden vapaaehtoisesti toimittamien tietojen toimittamisen ja niiden suojelemisen. Asiassa, joka ei koske oikeuden, joka koskee kilpailun alan menettelyyn kuuluviin asiakirjoihin tutustumista, epäämisen riitauttamista vaan kilpailuoikeuden rikkomiseen syyllistyneen yrityksen sakoista vapauttamista tai niiden lieventämistä koskevasta ohjelmasta hyötyäkseen komissiolle vapaaehtoisesti toimittamiin asiakirjoihin tai tälle vapaaehtoisesti antamiin lausuntoihin sisältyvien tiettyjen tietojen julkaisemista, jota komissio suunnittelee, ja jossa on esitetty, että tutkinnan yhteydessä sakoista vapauttamista tai niiden lieventämistä koskevasta ohjelmasta hyötymiseksi vapaaehtoisesti toimitettujen tietojen julkaiseminen vaarantaisi komission tutkintatoimien tavoitteen, tästä viimeksi mainitusta väitteestä ei ilmene, että olisi olemassa oikeussääntö, jota komissio olisi rikkonut yksinomaan siksi, että edellä mainitun ohjelman yhteydessä toimitettujen tietojen suunnitellulla julkaisemisella voi olla vaikutus kyseisen ohjelmaan täytäntöönpanoon tulevissa tutkimuksissa. Tämä nimenomainen argumentti käsittää lisäksi sen, että yleisöllä on intressi tuntea mahdollisimman laajasti komission kaikkien toimien perustelut, että talouden toimijoilla on intressi hankkia tietoja menettelytavoista, jotka saattavat altistaa ne seuraamuksille, ja lopuksi sen, että komissiolla on intressi säilyttää sakoista vapauttamista tai niiden lieventämistä koskevan ohjelmansa tehokas vaikutus. Nämä erityiset intressit eivät kuitenkaan ole vain asianomaisen yrityksen intressejä, joten yksinomaan komission tehtävänä on punnita yhtäältä edellä mainitun ohjelman tehokkuutta ja toisaalta yleisön ja talouden toimijoiden intressiä hankkia tietoja komission päätöksen sisällöstä ja toimia oikeuksiensa suojelemiseksi. Tätä päätelmää ei voida kyseenalaistaa argumentilla, jonka mukaan on lähinnä niin, että tiedot, joiden luottamuksellista käsittelyä yritys on pyytänyt, eivät ole keskeisiä komission päätöksen, jossa todetaan unionin kilpailuoikeuden rikkominen, päätösosan ymmärtämiseksi eivätkä ne näin ollen kuulu komissiolla asetuksen N:o 1/2003 30 artiklan 2 kohdan nojalla olevan julkistamisvelvollisuuden piiriin. Kyseisellä säännöksellä ei nimittäin pyritä rajoittamaan komission vapautta julkaista päätöksestään vapaaehtoisesti sellainen toisinto, joka on kattavampi kuin se, joka vähintään vaaditaan, ja sisällyttää siihen myös tietoja, joiden julkaiseminen ei ole välttämätöntä, sikäli kuin näiden tietojen ilmaiseminen ei loukkaa salassa pidettävien tietojen suojaa. (ks. 83–85 ja 87–90 kohta)

Kun komissio antaa sakkoimmuniteettia ja sakkojen määrän alentamista kartelliasioissa koskeviin tiedonantoihin sisältyvien kaltaisia käytännesääntöjä ja ne julkaisemalla ilmoittaa, että niitä sovelletaan tuosta hetkestä lähtien niissä tarkoitettuihin tilanteisiin, se rajoittaa oman harkintavaltansa käyttämistä eikä se voi tätä perustelematta poiketa näistä säännöistä sillä uhalla, että sen mahdollisesti katsottaisiin loukanneen yleisiä oikeusperiaatteita, kuten yhdenvertaisen kohtelun periaatetta tai luottamuksensuojan periaatetta. Näistä tiedonannoista ei kuitenkaan ilmene, että komissioon kohdistuu kielto julkistaa kaikissa olosuhteissa tietoja, jotka sisältyvät sakoista vapauttamista tai niiden lieventämistä koskeviin hakemuksiin tai lausuntoihin, jotka on esitetty sakoista vapauttamista tai niiden lieventämistä koskevan ohjelman perusteella. Kyseisissä tiedonannoissa esiintyvät eri sitoumukset koskevat nimittäin yksinomaan tietojen antamista asiakirjoista, jotka yritykset, jotka haluavat hyötyä sakoista vapauttamista tai niiden lieventämistä koskevasta ohjelmasta, ovat toimittaneet sille vapaaehtoisesti, sekä kyseisten yritysten tällä perusteella antamista lausunnoista. (ks. 104, 106 ja 108 kohta)