YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (neljäs jaosto)

21 päivänä kesäkuuta 1995

Asia T-370/94

Jacques Vigel

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Henkilöstö — Tutkittavaksi ottaminen — Virkamiehelle vastainen päätös — Ylennysmenettely”

Täydellinen teksti ranskankielellä II-487

Aihe:

Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan Pettenin yhteisessä tutkimuskeskuksessa (Alankomaat) 20.4.1994henkilöstölle tehty ilmoitus nro PE/A/637, josta käy ilmi, ettei kantajaa ole otettu mukaan sellaisista työntekijöistä tehtyyn luetteloon, jotka voidaan ottaa huomioon vuoden 1994 ylennysmenettelyssä, kun työntekijöitä ylennetään tai heidät siirretään ylemmälle palkkatasolle ja jossa vaaditaan vahingonkorvauksena 75000 Belgian frangia (BEF) ja 250000 BEF:a korvauksena kantajan kärsimästä aineettomasta ja aineellisesta vahingosta.

Lopputulos:

Hylkääminen.

Tuomion lyhennelmä

Pettenin yhteisen tutkimuskeskuksen hallinto julkaisi 20.4.1994 vuoden 1994 ylennysmenettelyyn liittyviä valmisteluita koskevan, henkilöstölle tehdyn ilmoituksen nro PE/A/637, jossa annetaan tiedoksi Pettenissä työskenteleville virkamiehille sellaisista työntekijöistä tehty luettelo, jotka voidaan ottaan huomioon, kun työntekijöitä ylennetään tai heidät siirretään ylemmälle palkkatasolle.

Edellä mainittu ilmoitus kuuluu seuraavasti:

”Uusien materiaalien instituutin sekakomitea — aste 0 — on tehnyt 13.4.1994 luettelon sellaisista työntekijöistä, jotka komitean mukaan voidaan ottaa huomioon vuoden 1994 menettelyssä, kun työntekijöitä ylennetään tai heidät siirretään ylemmälle palkkatasolle ...

Ylennysmenettelyä koskevien yleisten sääntöjen mukaisesti ylennystä koskevien ehdotusten määrä on noin 50 % suurempi kuin suunniteltujen ylennysten määrä. ” (Ohessa luettelo virkamiesten nimistä.)

Koska kantajan nimeä ei ollut tässä luettelossa, hän teki 23.6.1994 luetteloa koskevan valituksen. Komissio hylkäsi valituksen 17.11.1994 tekemällään päätöksellä. Kantaja nosti kanteen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa sen kirjaamoon 17.11.1994 jättämällään hakemuksella.

Vastaaja teki oikeudenkäyntiväitteen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon 23.12.1994 jättämällään erillisellä asiakirjalla.

Tutkittavaksi ottaminen

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa aluksi, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaisesti nimittävän viranomaisen päätöksiä edeltävät valmisteluasiakirjat eivät ole sellaisia niiden vastaanottajalle vastaisia päätöksiä, jotka voisivat olla kanteen kohteena, vaikka kyseessä olisivat ylennysmenettelyt, joiden osalta yhteisöjen toimielinten virkamiehet ja muut työntekijät voivat saattaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tutkittaviksi vain nimittävän viranomaisen päätökset.

Viittaukset: asia T-53/91, Mergen v. komissio, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin 10.7.1992 (Kok. 1992, s. II-2041, 22 kohta).

Käsiteltävänä olevassa asiassa tutkimusmäärärahoilla palkattua henkilöstöä koskevasta ylennysmenettelystä annettujen täytäntöönpanon yleisten sääntöjen mukaan menettelyyn kuuluu useita vaiheita, joihin useat toimielimet osallistuvat. Tämän kanteen kohteena oleva ilmoitus on vain kyseisen ylennysmenettelyn ensimmäinen vaihe, koska se on yhteisen tutkimuskeskuksen yleisten sääntöjen 4 artiklassa mainitun valmistelevan, yhteisessä tutkimuskeskuksessa molempien osapuolia edustavan sekakomitean valmistelun tulos.

Tämä luettelo ei ole ensimmäisen asteen ylennyskomitean ylennyksen kannalta ansioituneimpina pidetyistä virkamiehistä tekemä alustava luettelo, joka sen jälkeen toimitetaan toisen asteen ylennyskomitealle yleisten määräysten 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti, vaan se on tätä alustavaa luetteloa edeltävä vaihe.

On syytä kuitenkin vielä tutkia, onko se seikka, ettei kantajan nimeä ollut tässä luettelossa, estänyt ensimmäisen asteen ylennyskomiteaa tekemästä häntä koskevaa ylennysehdofusta, koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti päätöksestä tehty kanne otetaan tutkittavaksi, jos päätöksellä on kieltäydytty ottamasta virkamiestä mukaan ylennyskelpoisista virkamiehistä tehtyyn luetteloon ja jos sen seurauksena on, että kyseinen virkamies menettää kaikki todelliset mahdollisuudet tulla ylennetyksi sen vuoksi, että tämä luettelo sitoo nimittävää viranomaista.

Viittaukset: asia T-82/89, Marcato v. komissio, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin 5.12.1990 (Kok. 1990, s. II-735, 48-52 kohta).

On todettava, että yleisten säännösten 5 artiklan ensimmäisessä kohdassa määrätään, että ”(ylennys)komiteoilla on käytettävissään luettelo virkamiehistä, joilla on ylennykseen vaadittava virkaikä, näiden virkamiesten henkilökohtainen asiakirjakansio, asianomaisten esimiesten tekemät perustellut ehdotukset ja (yleisten säännösten 4 artiklassa määrätyn) alustavan valmistelun tulokset”. Tämän vuoksi se seikka, ettei virkamiestä ole otettu 4 artiklassa mainittuun valmistelussa tehtyyn luetteloon, ei sido ensimmäisen asteen ylennyskomiteaa eikä sitä suuremmalla syyllä myöskään nimittävää viranomaista.

Tämän vuoksi on syytä todeta, että koska riidanalainen valmisteleva asiakirja ei ole henkilöstösäännön 90 ja 91 artiklassa tarkoitettu vastaanottajalle vastainen päätös, kumoamiskanne on jätettävä tutkimatta.

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo korvausta koskevien väitteiden osalta, että koska kantaja vaatii korvausta väittämästään, häntä koskevasta virheellisestä menettelystä aiheutuneesta vahingosta, nämä väitteet liittyvät läheisesti kumoamiskanteessa esitettyihin vaatimuksiin, ja koska kumoamiskannetta koskevat väitteet jätetään tutkimatta, myös korvausvaatimukset jätetään tutkimatta.

Viittaukset: asiaT-27/90, Latham v. komissio, yhteisöjenensimmäisenoikeusasteentuomioistuin 24.1.1991 (Kok. 1991, s. II-35, 38 kohta); asia T-5/90, Marcato v. komissio, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin 25.9.1991 (Kok. 1991, s. II-731, 49 kohta).

Ratkaisu:

Kanne jätetään tutkimatta.