ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.3.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Riigikohus – Viro) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on A. P.

(Asia C-2/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Puitepäätös 2008/947/YOS - Tuomioiden ja valvontapäätösten vastavuoroinen tunnustaminen - Soveltamisala - Tuomio, jossa määrätään ehdollinen vapausrangaistus - Valvontatoimenpide - Velvollisuus pidättäytyä uuden rikoksen tekemisestä - Lakiin perustuva velvollisuus)

(2020/C 215/19)

Oikeudenkäyntikieli: viro

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Riigikohus

Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

A. P.

Tuomiolauselma

Vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamisesta tuomioihin ja valvontapäätöksiin valvontatoimenpiteiden ja vaihtoehtoisten seuraamusten valvomiseksi 27.11.2008 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2008/947/YOS 1 artiklan 2 kohtaa, luettuna yhdessä sen 4 artiklan 1 kohdan d alakohdan kanssa, on tulkittava siten, että tämän puitepäätöksen soveltamisalaan kuuluu sellaisen tuomion tunnustaminen, jossa on määrätty vapausrangaistus, jonka täytäntöönpanon lykkäämiselle on asetettu vain se edellytys, että koeaikana noudatetaan lakisääteistä velvollisuutta pidättäytyä uuden rikoksen tekemisestä, jos tämä lakisääteinen velvollisuus ilmenee tästä tuomiosta tai tämän tuomion perusteella annetusta valvontapäätöksestä, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava.

(1) EUVL C 93, 11.3.2019.
1)

Kun kansalliseen oikeusjärjestykseen on tehty muutoksia, joilla ensinnäkin viedään kansalliselta tuomioistuimelta toimivalta ratkaista ensimmäisenä ja viimeisenä oikeusasteena valitukset, jotka Sąd Najwyższyn (ylin tuomioistuin, Puola) kaltaisen tuomioistuimen tuomarinvirkoja hakeneet henkilöt ovat tehneet Krajowa Rada Sądownictwan (kansallinen tuomarineuvosto, Puola) kaltaisen elimen päätöksistä olla esittämättä heidän nimittämistään ja esittää Puolan tasavallan presidentille muiden ehdokkaiden nimittämistä kyseisiin virkoihin, ja joilla toiseksi säädetään tällaisia vielä vireillä olevia valituksia koskevasta lausunnon antamisen raukeamisesta suoraan lain nojalla sulkemalla pois niiden tutkimisen jatkaminen tai niiden saattaminen uudelleen vireille sekä joilla kolmanneksi viedään tällaiselta kansalliselta tuomioistuimelta mahdollisuus saada vastaus unionin tuomioistuimelle esittämiinsä ennakkoratkaisukysymyksiin, — SEUT 267 artiklaa ja SEU 4 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä tällaisille muutoksille, jos – mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on arvioitava kaikkien merkityksellisten seikkojen perusteella – ilmenee, että kyseisten muutosten erityisenä vaikutuksena on estää unionin tuomioistuinta lausumasta kyseisen tuomioistuimen sille esittämän kaltaisista ennakkoratkaisukysymyksistä ja sulkea pois se mahdollisuus, että kansallinen tuomioistuin esittää vastaavanlaisia kysymyksiä uudelleen tulevaisuudessa — SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä tällaisille muutoksille, jos – mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on arvioitava kaikkien merkityksellisten seikkojen perusteella – ilmenee, että kyseiset muutokset herättävät yksityisissä perusteltuja epäilyjä siitä, ovatko Puolan tasavallan presidentin mainittujen Krajowa Rada Sądownictwan päätösten pohjalta nimittämät tuomarit täysin ulkopuolisen vaikutusvallan ja erityisesti lainsäädäntö- ja toimeenpanovallan välittömän tai välillisen vaikutusvallan ulottumattomissa ja neutraaleja vastakkain oleviin intresseihin nähden, ja johtavat siten siihen, ettei kyseisiä tuomareita koeta riippumattomiksi tai puolueettomiksi, mikä on omiaan heikentämään sitä luottamusta, jota oikeuslaitoksen täytyy herättää yksityisissä demokraattisessa yhteiskunnassa ja oikeusvaltiossa. Jos ilmenee, että mainittuja artikloja on rikottu, unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatetta on tulkittava siten, että ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on sen perusteella jätettävä soveltamatta kyseisiä muutoksia riippumatta siitä, ovatko ne lain vai perustuslain tasoisia, ja näin ollen käytettävä edelleen sille aikaisemmin kuulunutta toimivaltaa tutkia sen käsiteltäväksi ennen kyseisten muutosten tekemistä saatetut asiat.
1)

Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että sellaisen videonjakoalustan tai sellaisen tiedostojen hosting- ja jakoalustan ylläpitäjä, jolla käyttäjät voivat laittomasti saattaa yleisön saataviin suojattuja sisältöjä, ei suorita näiden sisältöjen kyseisessä säännöksessä tarkoitettua ”yleisölle välittämistä”, jollei se pelkän alustan käyttöön antamisen lisäksi myötävaikuta siihen, että yleisölle annetaan pääsy tällaisiin sisältöihin tekijänoikeuden vastaisesti. Näin on etenkin silloin, kun kyseisellä ylläpitäjällä on konkreettinen tieto siitä, että sen alustalla on saatettu laittomasti saataviin suojattua sisältöä, ja jättää poistamatta sen tai estämättä pääsyn siihen viipymättä, tai kun mainittu ylläpitäjä – vaikka se tietää tai sen pitäisi tietää, että sen alustan käyttäjät yleisesti ottaen saattavat suojattuja sisältöjä laittomasti yleisön saataviin sen alustan välityksellä – jättää toteuttamatta asianmukaiset tekniset toimenpiteet, joita tavanomaisen huolelliselta toimijalta voidaan odottaa sen tilanteessa tekijänoikeuden loukkausten uskottavaksi ja tehokkaaksi estämiseksi kyseisellä alustalla, tai myös kun kyseinen ylläpitäjä osallistuu yleisölle laittomasti välitettyjen suojattujen sisältöjen valitsemiseen, tarjoaa alustallaan tällaisten sisältöjen laittomaan jakamiseen erityisesti tarkoitettuja välineitä tai edistää tietoisesti tällaista jakamista, mistä voi olla osoituksena se, että ylläpitäjä on omaksunut liiketoimintamallin, jossa sen alustan käyttäjiä kannustetaan välittämään laittomasti yleisölle suojattuja sisältöjä alustalla.
Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 19.11.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour d'appel d'Aix-En-Provence – Ranska) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajina ovat BS, CA

(Asia C-663/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Pellava- ja hamppualan yhteinen markkinajärjestely - Poikkeukset - Kansanterveyden suojelu - Kansallinen lainsäädäntö, jolla rajoitetaan hampun teollista käyttöä ja markkinointia siten, että ne ovat sallittuja vain kuitujen ja siementen osalta - Kannabidioli (CBD))

(2021/C 28/02)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour d'appel d'Aix-En-Provence

Rikosoikeudenkäynnin asianosaiset

B S, C A

Ministère publicin ja Conseil national de l’ordre des pharmaciensin osallistuessa asian käsittelyyn

Tuomiolauselma

SEUT 34 ja 36 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle säännöstölle, jolla kielletään toisessa jäsenvaltiossa laillisesti tuotetun kannabidiolin (CBD) markkinointi silloin, kun se on uutettu koko cannabis sativa -kasvista eikä ainoastaan sen kuiduista ja siemenistä, paitsi jos tämä säännöstö on omiaan takaamaan kansanterveyden suojelua koskevan tavoitteen toteutumisen ja sillä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tavoitteen saavuttamiseksi. Yhteisen maatalouspolitiikan tukijärjestelmissä viljelijöille myönnettäviä suoria tukia koskevista säännöistä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 637/2008 ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 kumoamisesta 17.12.2013 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 1307/2013 ja maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 922/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta 17.12.2013 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 1308/2013 on tulkittava siten, että niitä ei sovelleta tällaiseen säännöstöön.

(1) EUVL C 4, 7.1.2019.
3)

Direktiivin 2006/123 9 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on tulkittava siten, että kansallinen lainsäädäntö, jossa pitkäaikaiseen vuokraukseen tarkoitettujen kohtuuhintaisten asuntojen riittävän tarjonnan takaamiseksi asetetaan tietyissä kunnissa, joissa vuokrapaineet ovat poikkeuksellisen suuret, etukäteislupajärjestelmän alaiseksi tietynlainen toiminta, jossa asumiskäyttöön tarkoitettuja kalustettuja tiloja vuokrataan vastiketta vastaan toistuvasti ja lyhytaikaisesti tilapäisille asiakkaille, jotka eivät asettaudu näihin tiloihin asumaan, on perusteltu vuokra-asuntopulan torjumista koskevasta yleiseen etuun liittyvästä pakottavasta syystä ja oikeasuhteinen sillä tavoiteltuun päämäärään nähden, sillä tätä päämäärää ei voida saavuttaa vähemmän rajoittavalla toimenpiteellä etenkin siksi, että jälkikäteisvalvonta tapahtuisi liian myöhään, jotta sillä olisi todellista vaikutusta.
C 287/5

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 9.7.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Timişoara – Romania) – CT v. Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Caraş-Severin – Serviciul Inspecţie Persoane Fizice ja Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Timişoara – Serviciul Soluţionare Contestaţii 1

(Asia C-716/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Direktiivi 2006/112/EY - 288 artiklan ensimmäisen kohdan 4 alakohta - Pienten yritysten erityisjärjestelmä - Pienten yritysten erityisjärjestelmän soveltamisessa viitearvona käytettävän vuosittaisen liikevaihdon laskentamenetelmä - Kiinteistöä koskevan liitännäisen liiketoimen käsite - Useita vapaita ammatteja harjoittavan verovelvollisen suorittama kiinteistön vuokraus)

(2020/C 287/06)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Curtea de Apel Timişoara

Pääasian asianosaiset

Valittaja: CT

Vastapuolet: Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Caraş-Severin – Serviciul Inspecţie Persoane Fizice ja Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Timişoara – Serviciul Soluţionare Contestaţii 1

Tuomiolauselma

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 22.12.2009 annetulla neuvoston direktiivillä 2009/162/EU, 288 artiklan ensimmäisen kohdan 4 alakohtaa on tulkittava siten, että verovelvollisen luonnollisen henkilön, jonka liiketoiminta koostuu useiden vapaiden ammattien harjoittamisesta ja kiinteistön vuokrauksesta, suorittama kiinteistön vuokraus ei ole tässä säännöksessä tarkoitettu ”liitännäinen liiketoimi”, jos tämä liiketoimi on suoritettu verovelvollisen tavanomaisen elinkeinotoiminnan yhteydessä.

(1) EUVL C 65, 18.2.2019.
3)

Direktiivin 2004/38 20 artiklaa on tulkittava siten, että se, että henkilöllä on tässä artiklassa tarkoitettu pysyvä oleskelukortti, on riittävä osoitus siitä, että kyseisen oleskelukortin haltija on unionin kansalaisen perheenjäsen, ja että asianomaisella henkilöllä on siksi ilman mitään lisätarkastuksia ja lisäperusteluja oikeus tulla jäsenvaltion alueelle siten, että hänet on tämän direktiivin 5 artiklan 2 kohdan nojalla vapautettu viisumivelvollisuudesta.
C 240/5

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 30.4.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Commissione tributaria regionale per la Lombardia – Italia) – Société Générale SA v. Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso

(Asia C-565/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - SEUT 63 artikla - Pääomien vapaa liikkuvuus - Finanssitransaktiovero - Johdannaisia, joiden kohde-etuutena on verotusjäsenvaltiossa asuvan yhtiön liikkeeseen laskema arvopaperi, koskevat transaktiot - Transaktion toteuttamispaikasta riippumatta maksettava vero - Hallinnolliset velvoitteet ja ilmoitusvelvoitteet)

(2020/C 240/06)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Commissione tributaria regionale per la Lombardia

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Société Générale SA

Vastapuoli: Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso

Tuomiolauselma

SEUT 63 artiklaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jossa johdannaisia koskeviin finanssitransaktioihin sovelletaan transaktion toteuttamispaikasta tai transaktion osapuolten ja sen toteuttamiseen mahdollisesti osallistuvan välittäjän asuinvaltiosta riippumatta veroa, joka kannetaan transaktion osapuolilta, kun näiden johdannaisten kohde-etuutena on kyseiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen yhtiön liikkeeseen laskema arvopaperi. Ulkomailla asuvien yksiköiden tähän veroon liittyvät hallinnolliset velvoitteet ja ilmoitusvelvoitteet eivät kuitenkaan saa ylittää sitä, mikä on tarpeen kyseisen veron kantamiseksi.

(1) EUVL C 436, 3.12.2018.
C 240/4

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 30.4.2020 – Valittajana Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych sekä muina osapuolina Euroopan komissio, Ruotsin kuningaskunta ja Puolan tasavalta

(Asia C-560/18 P) (1)

(Muutoksenhaku - Oikeus saada tutustua toimielinten asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - 4 artiklan 2 kohdan kolmas luetelmakohta - Poikkeukset tutustumisoikeuteen - Tutkintatoimien tarkoitusten suojaa koskeva poikkeus - Vireillä olevaa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaan menettelyyn liittyvät asiakirjat - Yksityiskohtaiset lausunnot, jotka on annettu direktiivin 98/34/EY perusteella ilmoitusmenettelyn yhteydessä - Tutustumispyyntö - Hylkääminen - Tietojen ilmaiseminen asiakirjoista, joita on pyydetty unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyn menettelyn aikana - Asiakirjan luovuttaminen - Tutkimatta jättäminen - Oikeussuojan tarve - Jatkuvuus)

(2020/C 240/05)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych, (Varsova, Puola) (edustaja: P. Hoffman, adwokat)

Muut osapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Konstantinidis ja A. Spina), Ruotsin kuningaskunta (asiamiehet: C. Meyer-Seitz, A. Falk, H. Shev, J. Lundberg ja H. Eklinder) ja Puolan tasavalta (asiamiehet: D. Lutostańska ja M. Kamejsza-Kozłowska)

Tuomiolauselma

1) Valitus hylätään.

2) Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych velvoitetaan vastaamaan omien oikeudenkäyntikulujensa lisäksi Euroopan komissiolle aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

3) Ruotsin kuningaskunta ja Puolan tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

(1) EUVL C 112, 25.3.2019.
1)

EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY liitteenä olevan, 18.3.1999 tehdyn määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 lauseketta on tulkittava siten, etteivät jäsenvaltiot ja/tai työmarkkinaosapuolet voi jättää kyseisessä määräyksessä tarkoitetun käsitteen ”perättäiset määräaikaiset työsopimukset tai työsuhteet” ulkopuolelle tilannetta, jossa työntekijä, joka on otettu palvelukseen määräaikaisen työsuhteen perusteella eli siihen saakka, kunnes vapaa virka, johon hänet on nimitetty, täytettäisiin lopullisesti, on työskennellyt useiden nimitysten perusteella samassa virassa keskeytyksettä usean vuoden ajan ja hoitanut pysyvästi ja yhtäjaksoisesti samoja tehtäviä, kun tämän työntekijän pitkäaikainen pitäminen tässä avoimessa virassa johtuu siitä, ettei työnantaja ole noudattanut lakisääteistä velvollisuuttaan järjestää tietyssä määräajassa valintamenettely kyseisen avoimen viran täyttämiseksi lopullisesti, minkä vuoksi hänen työsuhdettaan oli jatkettu implisiittisesti aina vuosi kerrallaan.
1)

Neuvoston direktiivien 89/665/ETY ja 92/13/ETY muuttamisesta julkisia hankintoja koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen tehokkuuden parantamiseksi 11.12.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/66/EY johdanto-osan 25 ja 27 perustelukappaletta, julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21.12.1989 annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2007/66, 1 artiklan 1 ja 3 kohtaa, vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjä koskevien yhteisön sääntöjen soveltamiseen liittyvien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 25.2.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/13/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2007/66, 1 artiklan 1 ja 3 kohtaa, julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta 26.2.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/24/EU 83 artiklan 1 ja 2 kohtaa ja vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankinnoista ja direktiivin 2004/17/EY kumoamisesta 26.2.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/25/EU 99 artiklan 1 ja 2 kohtaa on tulkittava siten, että niissä ei velvoiteta jäsenvaltioita antamaan säännöstöä, jonka nojalla valvontaviranomainen voi unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi käynnistää viran puolesta muutoksenhakumenettelyn voidakseen valvoa julkisia hankintoja koskevien sääntöjen rikkomisia, eikä niissä kielletä jäsenvaltioita antamasta tällaista säännöstöä. Jos tällaisesta menettelystä on säädetty, se kuitenkin kuuluu unionin oikeuden soveltamisalaan siltä osin kuin tällaisen muutoksenhaun kohteena olevat julkiset hankinnat kuuluvat julkisista hankinnoista annettujen direktiivien aineelliseen soveltamisalaan, ja tällaisessa menettelyssä on näin ollen noudatettava unionin oikeutta, mukaan lukien unionin oikeuden yleiset periaatteet, joihin oikeusvarmuuden yleinen periaate kuuluu.
2)

Unionin oikeutta on tulkittava siten, että kun toimenpiteet, kuten rahasumman myöntäminen vakavissa taloudellisissa vaikeuksissa olevalle julkiselle yritykselle tai jäsenvaltion tästä yrityksestä omistaman omistusosuuden luovuttaminen kokonaisuudessaan toiselle julkiselle yritykselle vastikkeetta mutta siten, että viimeksi mainittu on velvollinen korjaamaan ensin mainitun yrityksen varojen epätasapainon, katsotaan SEUT 107 artiklassa tarkoitetuksi valtiontueksi, ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tehtävä kaikki johtopäätökset siitä, että näistä tuista ei SEUT 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti ole ilmoitettu Euroopan komissiolle ja että niitä on siten pidettävä sääntöjenvastaisina.
Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.12.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunalul București – Romania) – TK v. Asociația de Proprietari bloc M5A-ScaraA

(asia C-708/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Luonnollisten henkilöiden suojelu henkilötietojen käsittelyssä - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 7 ja 8 artikla - Direktiivi 95/46/EY - 6 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 7 artiklan f alakohta - Henkilötietojen käsittelyn laillisuus - Kansallinen lainsäädäntö, jossa sallitaan videovalvonta henkilöiden, omaisuuden ja varojen turvaamiseksi ja suojaamiseksi ja oikeutettujen intressien toteuttamiseksi ilman rekisteröidyn suostumusta - Videovalvontajärjestelmän käyttöönotto asuinkäytössä olevan kiinteistön yhteisissä tiloissa)

(2020/C 54/10)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunalul București

Pääasian asianosaiset

Kantaja: TK

Vastaaja: Asociația de Proprietari bloc M5A-ScaraA

Tuomiolauselma

Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24.10.1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY 6 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja 7 artiklan f alakohtaa, luettuina Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7 ja 8 artiklan valossa, on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä kansallisille säännöksille, joiden nojalla on mahdollista ottaa käyttöön pääasiassa kyseessä olevan, asuinkäytössä olevan kiinteistön yhteisiin tiloihin asennetun järjestelmän kaltainen videovalvontajärjestelmä, jolla on tarkoitus toteuttaa henkilöiden ja omaisuuden turvaamista ja suojaamista koskevia oikeutettuja intressejä, ilman rekisteröityjen suostumusta, jos videovalvontajärjestelmän avulla suoritettu henkilötietojen käsittely vastaa mainitussa 7 artiklan f alakohdassa asetettuja edellytyksiä, mikä on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana selvittää.

(1) EUVL C 65, 18.2.2019.
C 61/2

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 19.12.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgerichtshof – Itävalta) – Michael Dobersberger v. Magistrat der Stadt Wien

(asia C-16/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - SEUT 56 ja SEUT 57 artikla - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Direktiivi 96/71/EY - Sovellettavuus - 1 artiklan 3 kohdan a alakohta - Palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuva työntekijöiden lähettäminen työhön toiseen jäsenvaltioon - Palvelujen tarjoaminen kansainvälisissä junissa - Kansallinen säännöstö, jossa asetetaan hallinnollisia velvoitteita siltä osin kuin kyse on työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon)

(2020/C 61/02)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Verwaltungsgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Michael Dobersberger

Vastapuoli: Magistrat der Stadt Wien

Tuomiolauselma

Palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon 16.12.1996 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/71/EY 1 artiklan 3 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että se ei kata sellaisen sopimuksen yhteydessä, jonka ovat tehneet jäsenvaltioon sijoittautunut yritys ja toiseen jäsenvaltioon sijoittautunut yritys, joka on sopimussuhteessa tähän samaan jäsenvaltioon sijoittautuneeseen rautatieliikenteen harjoittajaan, matkustaja-, siivous- tai ravintolapalvelujen suorittamista matkustajille jälkimmäisen jäsenvaltion läpi kulkevissa kansainvälisissä junissa, kun näitä palveluja suorittavat ensin mainitun yrityksen palkkatyöntekijät tai työntekijät, jotka tämä on saanut käyttöönsä samoin ensin mainittuun jäsenvaltioon sijoittautuneelta yritykseltä, ja kun kyseiset työntekijät tekevät merkittävän osan kyseisiin palveluihin liittyvästä työstä ensin mainitun jäsenvaltion alueella ja aloittavat tai päättävät palveluksensa siellä.

(1) EUVL C 123, 9.4.2018.
C 10/16

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 14.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour de cassation – Ranska) – Société de perception et de distribution des droits des artistes-interprètes de la musique et de la danse (Spedidam), PG ja GF v. Institut national de l’audiovisuel

(asia C-484/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Tekijänoikeus ja lähioikeudet - Direktiivi 2001/29/EY - Esittäjien yksinoikeudet - 2 artiklan b alakohta - Kappaleenvalmistusoikeus - 3 artiklan 2 kohdan a alakohta - Yleisön saataviin saattaminen - Suostumus - Olettama - Kansallinen järjestelmä, jonka mukaan julkisen laitoksen, joka vastaa kansallisen audiovisuaalisen perinnön säilyttämisestä ja vaalimisesta, ei tarvitse saada esittäjän kirjallista suostumusta tämän esittäjän esitysten tallenteita sisältävien arkistojen hyödyntämiseksi)

(2020/C 10/18)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour de cassation

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Société de perception et de distribution des droits des artistes-interprètes de la musique et de la danse (Spedidam), PG ja GF

Vastapuoli: Institut national de l’audiovisuel

Muut osapuolet: Syndicat indépendant des artistes-interprètes (SIA-UNSA) ja Syndicat français des artistes-interprètes (CGT)

Tuomiolauselma

Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY 2 artiklan b alakohtaa ja 3 artiklan 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan audiovisuaalisen arkiston hyödyntämistä varten nimetyn laitoksen toteuttaman hyödyntämisen osalta on olemassa kumottavissa oleva olettama siitä, että esittäjä antaa luvan esityksensä tallentamiseen ja hyödyntämiseen, kun kyseinen esittäjä osallistuu audiovisuaalisen teoksen tallentamiseen yleisradiotoimintaa varten.

(1) EUVL C 352, 1.10.2018.