FI Euroopan unionin virallinen lehti C 252/4

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 30.6.2011 (Bundessozialgericht Kasselin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Joao Filipe da Silva Martins v. Bank Betriebskrankenkasse — Pflegekasse

(Asia C-388/09) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaaliturva - Asetus (ETY) N:o 1408/71 - 15, 27 ja 28 artikla - EY 39 ja EY 42 artikla - Entinen siirtotyöläinen - Työskentely jäsenvaltiossa, josta henkilö on peräisin, ja jossakin toisessa jäsenvaltiossa - Eläke siinä jäsenvaltiossa, josta henkilö on peräisin - Kaksi jäsenvaltiota maksaa eläkettä - Sosiaaliturvasta erillinen järjestelmä, jossa vakuutetaan hoidon tarpeen varalta - Järjestelmä on olemassa siinä toisessa jäsenvaltiossa, jossa henkilö on aiemmin työskennellyt - Valinnainen jatkuva kuuluminen tähän järjestelmään - Hoitoavustusta koskevan oikeuden säilyttäminen sen jälkeen, kun henkilö on palannut siihen jäsenvaltioon, josta hän on peräisin)

2011/C 252/05

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundessozialgericht Kassel

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Joao Filipe da Silva Martins

Vastaaja: Bank Betriebskrankenkasse — Pflegekasse

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Bundessozialgericht — Siirtotyöläisten vapaata liikkuvuutta ja sosiaaliturvaa koskevien yhteisön oikeuden säännösten ja määräysten, erityisesti EY 39 ja EY 42 artiklan sekä sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (EYVL L 149, s. 2) 27 ja 28 artiklan tulkinta — Entinen työntekijä, joka saa eläkettä sekä entisestä työskentelyvaltiostaan että siitä valtiosta, josta hän peräisin, ja joka on saanut entisessä työskentelyvaltiossaan oikeuden hoitoavustukseen (Pflegegeld), jota ei ole sen valtion, josta hän on peräisin, sosiaaliturvajärjestelmässä — Tätä avustusta koskevan oikeuden säilyttäminen siihen valtioon, josta hän on peräisin, paluun jälkeen

Tuomiolauselma

Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.7.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97, sellaisena kuin se on muutettuna 5.6.2001 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1386/2001, 15 ja 27 artiklaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä sille, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa oleva henkilö, joka saa vanhuuseläkettä sekä sen jäsenvaltion, josta hän on peräisin, että sen jäsenvaltion eläkevakuutuksesta, jossa hän on tehnyt suurimman osan työurastaan, ja joka on muuttanut viimeksi mainitusta jäsenvaltiosta takaisin siihen jäsenvaltioon, josta hän on peräisin, voi siitä syystä, että henkilö on ollut valinnaisen jatkuvan vakuutuksen perusteella hoitovakuutusjärjestelmässä jäsenvaltiossa, jossa hän on tehnyt suurimman osan työurastaan, edelleen saada tähän vakuutukseen perustuvia rahaetuuksia erityisesti siinä tapauksessa, ettei asuinjäsenvaltiossa ole etuuksia, jotka kattaisivat erityisesti hoidon tarpeeseen perustuvan vakuutustapahtuman, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on selvitettävä.

Muussa tapauksessa, eli jos hoidon tarpeeseen perustuvan vakuutustapahtuman kattamiseksi suoritettavista rahaetuuksista on säädetty asuinjäsenvaltion lainsäädännössä, mutta määrältään pienempinä kuin ne etuudet, jotka toinen, eläkkeen maksamisesta vastaava jäsenvaltio suorittaa tämän vakuutustapahtuman perusteella, asetuksen N:o 1408/71 27 artiklaa on tulkittava siten, että tällaisella henkilöllä on oikeus täydentävään etuuteen, jonka maksamisesta viimeksi mainitun valtion toimivaltainen laitos vastaa ja joka on näiden molempien summien välisen erotuksen suuruinen.

(1) EUVL C 312, 19.12.2009.