FI
Oikeustapauskokoelma
ECLI:EU:F:2011 :180 1VIRKAMIESTUOMIOISTUIMEN T UOMIO (toinen jaosto)
10 päivänä marraskuuta 2011
Asia F-18/09
Mohamed M er h zaoui
vastaan
Euroopan unionin neuvosto
Henkilöstö — Virkamiehet — Ylennys — Palkkaluokan määrittäminen — Virkamiehiksi nimitetyt 
paikalliset virkamiehet — Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII o leva 10 artikla — Muuhun henkilöstöön 
sovellettavien palvelussuhteen ehtojen liitteen 3 artikla — Vuoden 2008 y lennyskierros — 
Ansioiden ve rtailu ura-alueelle AS T kuu luvien virkamiesten välillä — Vuoden 2005 /2006 
arviointikertomuksiin pe rustuva me nettely — Virkamiehen vastuiden tasoa ko skeva peruste
Aihe: EY 236 j a EA 152 artiklan no jalla no stettu ka nne, jossa M ohamed M erhzaoui vaatii 
virkamiestuomioistuinta lähinnä ku moamaan n euvoston p äätökset, joilla h änet on 
nimitetty h allintoavustajien t ehtäväryhmään, joiden u ralla e teneminen t apahtuu 
palkkaluokasta AS T 1 p alkkaluokkaa n AS T 7, ja jätettiin h änet y lentämättä 
palkkaluokkaa n AS T 2 vuoden 2008 y lennyskierroksella.
Ratkaisu:Kanne hylätään. Kantaja vastaa o mista oikeudenkäyntikuluistaan ja hänet ve lvoitetaan 
korvaamaan neuvoston o ikeudenkäyntikulut.
Tiivistelmä
1. Virkamiehet — Muuhun h enkilöstöön s ovellettavat p alvelussuhteen e hdot — 
Paikalliset toimihenkilöt — Henkilöstösääntöjen liitteen XIII sovellettavuus
(Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII o levan 10 artiklan 3 kohta; m uuhun henkilöstöön sovellettavien 
palvelussuhteen ehtojen liitteessä olevan 1 artiklan 1 kohta; neuvoston asetus N:o 723/2004 )
2. Oikeudenkäyntimenettely — Uusien perusteiden es ittäminen käsittelyn kuluessa — Edellytykset — 
Uuden seikan käsite
(Virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 43 artiklan 1 kohta)
3. Virkamiehet — Kanne — Kanneperusteet — Perustelujen p uutteellisuus — Viran p uolesta 
toteaminen
4. Virkamiehet — Ylennys — Ansioiden vertailu — Hallinnon harkintavalta — Huomioon otettavat 
seikat — Vastuullisten tehtävien taso
(Henkilöstösääntöjen 45 artikla)
5. Virkamiehet — Hallinnon toteuttamat toimenpiteet — Pätevyysolettama — Riitauttaminen — 
Todistustaakka
2 ECLI:EU:F:2011 :180TIIVISTELMÄ–ASIAF-18/09
MERHZAOUIv.NEUVOSTO
6. Virkamiehet — Kanne — Oikeussuojan tarve — Kantajan kannalta henkilökohtaisten väitteiden 
vaatimus
7. Virkamiehet — Ylennys — Ansioiden vertailu — Hallinnon harkintavalta — Huomioon otettavat 
seikat
(Henkilöstösääntöjen 43 artikla)
8. Virkamiehet — Ylennys — Ylentämättä jääneen h akijan v alitus — Hylkäävä p äätös — 
Perusteluvelvollisuuden laajuus
(Henkilöstösääntöjen 25 j a 45 artikla)
1. Henkilöstösääntöjen l iitteessä XIII o levan 10 artiklan 3 kohtaa s ovelletaan p aikallisiin 
toimihenkilöihin, ko ska m uuta h enkilöstöä ko skevien p alvelussuhteen e htojen liitteessä o levan 
1 artiklan 1 kohdan sanamuodon m ukaan h enkilöstösääntöjen liitteessä XIII o levia s äännöksiä 
sovelletaan soveltuvin o sin 30.4.2004 p alveluksessa o lleeseen m uuhun h enkilöstöön, paikalliset 
toimihenkilöt mukaan lukien.
(ks. 35 kohta)
2. Virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 43 artiklan 1 kohdassa ki elletään uu sien pe rusteiden 
esittäminen ensimmäisen kir jelmien vaihdon jälkeen, paitsi jos ne pe rustuvat oikeudenkäynnin aikana 
esille tulleisiin seikkoihin. Tältä osin unionin tuomioistuinten tuomiota, jota ei vielä ollut annettu ku n 
kantaja no sti kanteensa, mutta jossa vain tuodaan esille jo olemassa ollut oikeudellinen tilanne, ei voida 
pitää uu tena seikkana.
(ks. 36 kohta)
Viittaukset:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T-80/01, Diehl-Leistner v. komissio, 20.5.2003 , 38 kohta
3. Perusteluiden p uuttuminen on o ikeusjärjestyksen pe rusteisiin kuu luva pe ruste, jota u nionin 
tuomioistuinten on j oka tapauksessa tarkasteltava viran puolesta. Näin ollen pe rusteluvelvollisuuden 
laiminlyöntiä ko skevaa ka nneperustetta ei voida j ättää tutkimatta siitä sy ystä, ettei sitä ole esitetty 
kanteessa riittävän yksityiskohtaisesti.
(ks. 47 kohta)
Viittaukset:
Yhteisöjen tuomioistuin: asia C-166/95 P, komissio v. Daffix, 20.2.1997 , 24 kohta
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T-171/05, Nijs v. tilintarkastustuomioistuin, 3.10.2006 , 31 kohta
4. Henkilöstösääntöjen 45 artiklassa oleva ilmaisu ”soveltuvin osin” me rkitsee, että ko ska s amaan 
palkkaluokkaa n kuu luvien työntekijöiden on l ähtökohtaisesti tarkoitus hoitaa v astuullisuudeltaan 
vastaavia tehtäviä, on t ämä seikka o tettava huomioon y lennysmenettelyssä silloin ku n asian laita ei ole 
täten. Tämä ilmaisu me rkitsee m yös, että näin ollen hallinnon on y lennyskelpoisten virkamiesten 
ansioita ve rtaillessaan otettava huomioon y lennyskelpoisen virkamiehen vastuullisten tehtävien taso 
kun se ylittää saman palkkaluokan virkamiesten vastuullisten tehtävien tavanomaisen tason.
(ks. 59 kohta)
ECLI:EU:F:2011 :180 3TIIVISTELMÄ–ASIAF-18/09
MERHZAOUIv.NEUVOSTO
5. Yhtäältä hallintotoimea ko skee l aillisuusolettama ja toisaalta todistustaakka kuu luu lähtökohtaisesti 
sille, joka väitteen on e sittänyt, joten ka ntajan on e sitettävä ainakin rii ttävän täsmällisiä, objektiivisia ja 
yhtäpitäviä todisteita, jotka tukevat niiden tosiseikkojen todenmukaisuutta tai todennäköisy yttä, joihin 
hän vaatimuksensa tueksi vetoaa. Näin ollen virkamiehen, jolla ei ole esittää n äyttöä tai edes seikkoja, 
on h yväksyttävä ylennyksiä ko skevissa asioissa tehtyihin päätöksiin liittyvä laillisuusolettama eikä h än 
voi vaatia v irkamiestuomioistuinta h ankkimaan itse tietoa kai kista m uiden y lennyskelpoisten 
virkamiesten ar viointikertomuksista ja t utkimaan y lennyskelpoisten v irkamiesten v astuullisten 
tehtävien tasot määritelläkseen, tekikö n imittävä viranomainen ilmeisen ar viointivirheen päättäessään 
jättää h änet ylentämättä.
(ks. 61 kohta)
Viittaukset:
Virkamiestuomioistuin: asia F-15/08, Wiame v . komissio, 4.2.2010 , 21 kohta
6. Vaikka v irkamiehellä ei ole toimivaltaa toimia lain tai toimielinten edun mukaisesti ja vaikka h än voi 
esittää ku moamiskanteen tueksi vain väitteitä, jotka ko skevat häntä henkilökohtaisesti, on rii ttävää, että 
väitetyllä lainvastaisuudella on o llut seurauksia h änen o ikeudelliseen tilanteeseensa, jotta siihen 
perustuvan väitteen ka tsotaan ko skevan häntä henkilökohtaisesti.
(ks. 63 kohta)
Viittaukset:
Virkamiestuomioistuin: asia F-43/05, Ch assagne v. komissio, 23.1.2007 , 100 kohta
7. Vaikka ar viointikertomus on v älttämätön ar vioinnissa kä ytettävä tekijä aina ku n virkamiehen uraa 
arvioidaan h änen y lentämistään ko skevan p äätöksen t ekem istä v arten, h enkilöstösääntöjen 
43 artiklassa e dellytetään ar viointikertomuksen l aatimista v ain j oka t oinen v uosi. K oska 
henkilöstösäännöissä ei säädetä, että ylennyskierros on t oteutettava yhtä usein ku in ar viointikierros, 
niissä ei suljeta pois, että ylennyksestä voidaan päättää ilman, että nimittävällä viranomaisella on 
hallussaan hiljattain laadittu arviointikertomus.
Koska h enkilöstösäännöissä t ai t oimielimen s isäisissä s äännöissä e i edellytetä ar viointi- ja 
ylennyskierrosten synkronisointia ja ko ska h allinnolla on l aaja h arkintavalta ylennysmenettelyn 
järjestämisessä, ei se, että n ämä ke rtomukset on p oikkeuksellisesti sivuutettu, ole ku itenkaan 
lainvastaista v aikka on kin t oivottavaa, että h allinto p yrkii s aamaan h altuunsa v iimeisimmät 
arviointikertomukset y lennyksistä p äättämistä v arten, erityisesti ku n kai kkia y lennyskelpoisia 
virkamiehiä on ko hdeltu samalla tavalla.
Asia on s itä suuremm alla sy yllä täten silloin ku n tämä ar viointikertomuksen puuttuminen johtuu 
ylennysmenettelyn no rmaalista ku lusta. Koska v irkamiehen n imittäminen voidaan tehdä y ksikön 
tarpeiden m ukaan ar viointikierrokseen liittyvän ar viointijakson a lkamispäivästä rii ppumatta, on 
väistämätöntä, että virkaan nimitettyjen uu sien virkamiesten osalta arviointi koskee a janjaksoa, joka on 
lyhyemp i kuin se ajanjakso, joita heidän ko llegoidensa arviointi koskee.
(ks. 64–67 kohta)
Viittaukset:
Yhteisöjen tuomioistuin: asia C-68/91, Moritz v. komissio, 17.12.1992 , 16 kohta
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T-194/99, Sebastiani v. komissio, 15.11.2001 , 45, 46 j a 49 kohta
4 ECLI:EU:F:2011 :180TIIVISTELMÄ–ASIAF-18/09
MERHZAOUIv.NEUVOSTO
8. Vaikka n imittävällä viranomaisella ei ole ve lvollisuutta esittää y lentämättä jättämistä ko skevissa 
päätöksissä näiden päätösten pe rusteluita, sillä on s itä vastoin ve lvollisuus esittää n ämä pe rustelut 
ylentämättä jääneen hakijan tekem än valituksen hylkäämisen yhteydessä.
Perusteluvelvollisuuden laajuutta on n imittäin ar vioitava kon kreettisten olosuhteiden pe rusteella, joita 
ovat muun m uassa toimen sisältö, esitettyjen pe rustelujen luonne ja tarve, joka s illä, jolle päätös on 
osoitettu, voi olla saada s elvennystä tilanteeseen. Näin ollen ku n on ky se useita henkilöitä ko skevan 
menettelyn yhteydessä tehdyn p äätöksen pe rusteluista, nimittävää v iranomaista ei voida v aatia 
esittämään valituksen hylkäämispäätöksen yhteydessä pe rusteluita, jotka ko skevat muita seikkoja ku in 
valituksessa esitettyjä väitteitä ja selittämään muun muassa syitä, joiden vuoksi kukin ylennyskelpoinen 
virkamies oli valituksen tehnyttä virkamiestä ansioituneemp i.
(ks. 71 ja 75 kohta)
Viittaukset:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T-60/94, Pierrat v. yhteisöjen tuomioistuin, 26.1.1995 , 31 j a 32 kohta; 
asia T-118/95, Anacoreta Correia v. komissio, 11.6.1996 , 82 kohta; asia T-283/97, Thinus v. komissio, 27.4.1999 , 
73 kohta; asia T-83/03, Salazar B rier v. komissio, 25.10.2005 , 78 kohta ja asia T-422/04, Lavagnoli v. komissio, 
23.11.2006 , 69 kohta
Virkamiestuomioistuin: asia F-81/07, Barbin v. parlamentti, 8.10.2008 , 27 kohta