C 61/18 FI 24.2.2001 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
Kantajat väittävät, että komission on päätelmät ovat perusteet- Département du Loiret’n 4.12.2000 Euroopan yhteisöjen
komissiota vastaan nostama kanne toman laajoja ja että sakon taso on kohtuuttoman korkea, ja
esittävät pääasiallisesti seuraavat perustelut:
(Asia T-369/00)
– Toisin kuin komissio on katsonut, Opel Nederlandilla ei
(2001/C 61/35) ollut sellaista yleistä strategiaa jälleenmyyjiään kohtaan,
jonka mukaan se olisi pyrkinyt estämään uusien autojenkaiken viennin tai rajoittamaan sitä, vaan se noudatti
sellaista lainmukaista toimintaperiaatetta, jonka mukaan(Oikeudenkäyntikieli: ranska)se pyrki ehkäisemään oman järjestelmänsä ulkopuolelle,
villeille jälleenmyyjille suuntautuvaa myyntiä suojatak-
Département du Loiret, Orléans (Ranska), on nostanut seen valikoivan jakelujärjestelmänsä toimivuutta.
4.12.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Alexandre Carnelut- – Kantajat eivät kiistä sitä, että Opel Nederland päätti
ti, Pariisi. rajoittaa tiettyihin myyntitavoitteisiin perustuvaa tuote-
palkkiota. Tätä yksipuolista päätöstä ei voida kuitenkaan
pitää jälleenmyyjien kanssa tehtynä sopimuksena, jollaKantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinolisi EY 81 artiklan vastaisesti rajoitettu vientiä. Päätöstä
ei koskaan noudatettu käytännössä, eikä siitä missään– kumoaa komission 12.7.2000 tekemän päätöksen siltävaiheessa ilmoitettu jälleenmyyjille. Jälleenmyyjät saattoi-osin kuin siinä todetaan laittomaksi sekä määrätäänvat päätöksestä huolimatta vapaasti luvallisesti myydämaksamaan takaisin 48,7 miljoonan Ranskan franginvientiin ne määrät, jotka heille oli väitetty allokoidun.suuruinen (nykyinen arvo 100 miljoonaa) maan edullisen
myyntihinnan muodossa myönnetty valtiontuki;
– Komissio on ollut väärässä katsoessaan, että Opel Neder-– velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.landin bonuspolitiikka oli EY 81 artiklan vastaista. Mitään
näyttöä ei ollut siitä, että jälleenmyyjät olisivat nimen-omaisesti tai implisiittisesti suostuneet rajoittamaan vien-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut tiin suuntautuvaa myyntiään vastauksena bonuspolitiik-
kaan. Jälleenmyyjän normaali kate oli sitä paitsi niinsuuri, että vientiin tapahtuva myynti oli kannattavaa.Käsiteltävänä olevalla kanteella pyritään kumoamaan samaBonuspolitiikkaa ei missään tapauksessa voida pitää vien-komission päätös, joka on asian T-366/00, Scott Paper S.A. v.tiä rajoittavana, koska toimituksia ei missään vaiheessakomissio (
1), kohteena. Kantaja on yksi niistä kahdesta elimestä,rajoitettu.joka on myöntänyt kyseisen avun.
Vaatimustensa tueksi edellä mainittu Département katsoo – Sellaista sopimusta kaikkien Alankomaissa toimivien
aluksi, että komissio on soveltanut yksityisen sijoittajan peri- Opelin jakeluverkostoon kuuluvien jälleenmyyjien
aatteen käsitystä suppeasti, koska se on kieltäytynyt ottamasta kanssa, että vienti olisi keskeytetty, ei ollut olemassa.
huomioon Départementin luonnetta, investointinäkymiä sekä Viennin rajoittamista koskevat sitoumukset, joihin komis-
niitä taloudellisia perusteluja, joiden nojalla se päätti rakenne- sio on vedonnut, koskivat vain erittäin pientä määrää
tun teollisuusmaan myyntitoimesta. Département toteaa tältä jälleenmyyjiä ja lyhyttä aikaa eivätkä mainittavasti rajoit-
osin, että etsittäessä ehdokasta alueelle sijoitettavaksi, yhtenä taneet merkkien välistä tai merkin sisäistä (intra-brand)
arvioinnin taloudellisena parametrinä on välttämättä sijoitetta- kilpailua.
van toiminnan perusteella kertyvät yritystoiminnan- ja kiinteis-
töverojen kaltaiset erityiset verotulot.
Kantajat pitävät sakon tasoa kohtuuttoman korkeana ja katso-Kantaja moittii komissiota myös siitä, että se on sisällyttänytvat, ettei se kuvasta oikealla tavalla sitä, että tapahtuneeksi
kustannusten määrään sellaisia kuluja, jotk eivät ole tulleetväitetty kilpailusääntöjen rikkominen kesti lyhyen aikaa ja ettäScott Paper SA:n eduksi. Kyse on konkreettisestisen kohteeksi joutui vähäinen määrä jälleenmyyjiä; sitä, että2 372 000 Ranskan frangista, joka vastaa ennen luovutustaOpel Nederland ei toiminut tahallisesti; sitä, että oli olemassa
tehtyjä tutkimuksia.selvä näyttö siitä, että eräät jälleenmmyyjät rikkoivat laajamit-
taisesti Opelin valikoivaa jakelujärjestelmää; sitä, että vaikutusjäsenvaltioiden väliseen kauppaan oli vähäistä, ja lopuksi sitä,Kantaja toteaa lopuksi, että komission noudattama laskentame-että Opel Nederland oli omasta aloitteestaan välittömästinetelmä on virheellinen.ryhtynyt tehokkaisiin toimenpiteisiin tilanteen korjaamiseksi.
(1) Ei vielä julkaistu EYVL:ssä.