Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 8.9.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court – Irlanti) – Recorded Artists Actors Performers Ltd v. Phonographic Performance (Ireland) Ltd, Minister for Jobs, Enterprise and Innovation, Irlanti ja Attorney General

(Asia C-265/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Immateriaalioikeudet - Tekijänoikeuden lähioikeudet - Direktiivi 2006/115/EY - 8 artiklan 2 kohta - Äänitteiden käyttö unionissa - Esittäjien oikeus kohtuulliseen korvaukseen, joka jaetaan äänitteiden tuottajien kanssa - Sovellettavuus kolmansien valtioiden kansalaisiin - WIPOn esitys- ja äänitesopimus - 4 ja 15 artikla - Kolmansien valtioiden ilmoittamat varaumat - Kohtuullista korvausta koskevan oikeuden osalta kolmansien valtioiden kansalaisiin nähden unionissa vahvistetut rajoitukset, jotka voivat vastavuoroisesti perustua näihin varaumiin - Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklan 2 kohta ja 52 artiklan 1 kohta - Perusoikeus immateriaalioikeuksien suojaan - Vaatimus, jonka mukaan rajoituksista on säädettävä lailla ja niiden on oltava perusoikeuden keskeisen sisällön mukaisia ja oikeasuhteisia - Unionin ja jäsenvaltioiden välinen toimivallan jako kyseisten rajoitusten vahvistamisen osalta - Toimivallan jako suhteessa kolmansiin valtioihin - SEUT 3 artiklan 2 kohta - Unionin yksinomainen toimivalta)

(2020/C 378/13)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

High Court

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Recorded Artists Actors Performers Ltd

Vastaajat: Phonographic Performance (Ireland) Ltd, Minister for Jobs, Enterprise and Innovation, Irlanti ja Attorney General

Tuomiolauselma

1) Vuokraus- ja lainausoikeuksista sekä tietyistä tekijänoikeuden lähioikeuksista henkisen omaisuuden alalla 12.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/115/EY 8 artiklan 2 kohtaa on Maailman henkisen omaisuuden järjestön (WIPO) esitys- ja äänitesopimuksen 4 artiklan 1 kappaleen ja 15 artiklan 1 kappaleen valossa tulkittava siten, että se on esteenä sille, että kun jäsenvaltio saattaa osaksi lainsäädäntöään kyseiseen 8 artiklan 2 kohtaan sisältyvän ilmaisun ”asianomaiset esittäjät”, jolla tarkoitetaan esittäjiä, joilla on oikeus osaan samassa säännöksessä mainitusta kohtuullisesta kertakorvauksesta, jäsenvaltio sulkee pois esittäjät, jotka ovat Euroopan talousalueen (ETA) ulkopuolisten valtioiden kansalaisia, lukuun ottamatta ainoastaan esittäjiä, joiden koti- tai asuinpaikka on ETA:ssa, ja esittäjiä, jotka ovat myötävaikuttaneet äänitteeseen ETA:ssa.

2) Maailman henkisen omaisuuden järjestön (WIPO) esitys- ja äänitesopimuksen 15 artiklan 3 kappaletta ja direktiivin 2006/115 8 artiklan 2 kohtaa on unionin oikeuden nykytilassa tulkittava siten, että kolmansien valtioiden kyseisen 15 artiklan 3 kappaleen nojalla ilmoittamat varaumat, joilla rajoitetaan niiden alueilla WIPOn esitys- ja äänitesopimuksen 15 artiklan 1 kappaleessa määrättyä oikeutta kohtuulliseen kertakorvaukseen, eivät johda Euroopan unionissa kyseisessä 8 artiklan 2 kohdassa säädetyn oikeuden rajoituksiin näiden kolmansien maiden kansalaisiin nähden, mutta unionin lainsäätäjä voi ottaa käyttöön tällaisia rajoituksia, kunhan ne täyttävät Euroopan unionin perusoikeuskirjan 52 artiklan 1 kohdan vaatimukset. Mainittu 8 artiklan 2 kohta on siis esteenä sille, että jäsenvaltio rajoittaa oikeutta kohtuulliseen kertakorvaukseen sellaisiin esittäjiin ja äänitteiden tuottajiin nähden, jotka ovat mainittujen kolmansien maiden kansalaisia.

3) Direktiivin 2006/115 8 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että siinä säädettyä oikeutta kohtuulliseen kertakorvaukseen rajoitetaan siten, että pelkästään asianomainen äänitteen tuottaja saa korvauksen eikä korvausta jaeta kyseiseen äänitteeseen myötävaikuttaneen esittäjän kanssa.

(1) EUVL C 206, 17.6.2019.