4

Asian tausta selostetaan valituksenalaisen tuomion 2–19 kohdassa seuraavasti: ”2 Kantaja, Usha Martin Ltd, on Intian oikeuden mukaan perustettu yhtiö, joka valmistaa teräsköysiä ja -kaapeleita ja vie niitä muun muassa Euroopan unioniin. Kantaja ja Wolf-niminen yhtiö ovat perustaneet Brunton Wolf Wire & Ropes -nimisen yhteisyrityksen, jonka kotipaikka on Dubaissa (Yhdistyneet arabiemiirikunnat). Brunton Wolf Wire & Ropes valmistaa myös teräsköysiä ja -kaapeleita, joita se vie unioniin. 3 Euroopan unionin neuvosto antoi 12.8.1999 asetuksen (ETY) N:o 1796/1999 (EYVL L 217, s. 1) lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta ja väliaikaisen polkumyyntitullin lopullisesta kantamisesta Kiinan kansantasavallasta, Unkarista, Intiasta, Meksikosta, Puolasta, Etelä-Afrikasta ja Ukrainasta peräisin olevien teräsköysien ja -kaapeleiden tuonnissa sekä Korean tasavallasta peräisin olevaa tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn päättämisestä. – – 5 Kantajalle asetuksen N:o 1796/1999 86 perustelukappaleessa ja saman asetuksen 1 artiklan 2 kohdassa vahvistetun yksilöllisen polkumyyntitullin määrä oli 23,8 prosenttia. Asetuksen N:o 1796/1999 2 artiklan mukaisesti tätä lopullista tullia ei sovelleta teräskaapeleihin ja -köysiin, joita vievät kantajan kaltaiset yhtiöt eli yhtiöt, joiden esittämät hintasitoumukset Euroopan komissio on hyväksynyt. 6 Perusasetuksen 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti antamassaan sitoumuksessa kantaja sitoutui erityisesti noudattamaan teräsköysien ja -kaapeleiden unioniin suuntautuvassa viennissä käytettäviä vähimmäismyyntihintoja, joilla varmistetaan, että polkumyynnin vahingolliset vaikutukset poistuvat. 7 Kantaja sitoutui myös siihen, että jokaisesta asianomaisen tuotteen myynnistä laaditaan sitoumuksen mukainen sitoumuslasku (jäljempänä sitoumuslasku) eli lasku, joka sisältää sitoumuksen liitteessä VI kuvatut tiedot (sitoumuksen 4.1 kohta). Sitoumuksen 4.2 kohdan nojalla kantaja sitoutui siihen, ettei se laadi sitoumuslaskuja tuotteista, ’jotka eivät kuulu sitoumuksen soveltamisalaan’. Sitoumuksen 4.3 kohdan mukaan kantaja ’on tietoinen siitä, että jos käy ilmi, että se on laatinut [tämän] sitoumuksen ehtojen vastaisia sitoumuslaskuja, komissio voi ilmoittaa, että [sen] antama ja kyseisestä laskusta ilmenevä ilmoitus vaatimustenmukaisuudesta on pätemätön ja että komissio ilmoittaa tästä jäsenvaltion toimivaltaisille tulliviranomaisille, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön toimielinten toimivaltaa ryhtyä [tämän] sitoumuksen 8 [kohdassa] tarkoitettuihin toimenpiteisiin’. 8 Kantaja sitoutui lisäksi ilmoittamaan komissiolle neljännesvuosittain yksityiskohtaisissa kertomuksissa vaadittuja teknisiä yksityiskohtia noudattaen kaikki teräsköysien ja -kaapeleiden – mukaan lukien niiden teräsköysien ja -kaapeleiden, joita sitoumus ei kata – myynnit unionissa ja tekemään komission kanssa yhteistyötä toimittamalla sille kaikki tämän tarpeellisiksi katsomat tiedot sitoumuksen noudattamisesta huolehtimiseksi (sitoumuksen 5 kohta ja sitoumuksen liitteet II, III, IV ja V). 9 Sitoumuksen 6 kohdan mukaan kantaja sitoutui myös velvollisuuteen olla kiertämättä sitoumuksen määräyksiä esimerkiksi unionissa sijaitsevien asiakkaidensa kanssa suoraan tai epäsuorasti sopimillaan hyvitysjärjestelyillä. 10 Lopuksi sitoumuksen 8 kohdassa, jonka otsikko on ’Sitoumuksen rikkominen ja sen peruuttaminen’, todetaan seuraavaa: ’[Kantaja] on tietoinen siitä, että 8.3 [kohdan] estämättä: — sitoumuksen noudattamatta jättäminen tai sitoumuksen valvomista varten – – komission kanssa tehtävän yhteistyön laiminlyönti tulkitaan sitoumuksen rikkomiseksi. Tähän sisältyy myös 5 [kohdan] nojalla edellytetyn neljännesvuosittaisen kertomuksen toimittamatta jättäminen säädetyssä määräajassa, ellei kyse ole pakottavasta esteestä; — jos – – komissiolla on syytä uskoa, että sitoumusta on rikottu, se voi ottaa välittömästi käyttöön väliaikaisia polkumyyntitulleja parhaiden käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 8 artiklan 10 kohdan nojalla; — perusasetuksen 8 artiklan 9 kohdan mukaan jos sitoumusta rikotaan taikka – – komissio tai [kantaja] peruu sen, lopullinen polkumyyntitulli voidaan ottaa käyttöön sitoumukseen johtaneessa tutkimuksessa vahvistettujen seikkojen perusteella, sillä edellytyksellä, että [kantajalla] on ollut mahdollisuus esittää huomautuksensa, jollei kyseinen viejä ole itse peruuttanut sitoumusta.’ – – 12 Kiinan kansantasavallasta, Unkarista, Intiasta, Korean tasavallasta, Meksikosta, Puolasta, Etelä-Afrikasta ja Ukrainasta peräisin olevien teräsvaijerien ja -kaapelien tuontia koskevien polkumyynnin vastaisten menettelyjen yhteydessä esitettyjen sitoumusten hyväksymisestä 13.8.1999 tekemällään päätöksellä 1999/572/EY (EYVL L 217, s. 63) komissio hyväksyi muun muassa kantajan esittämän sitoumuksen. 13 Sitoumuksen 5.1 ja 5.4 kohdan mukaisessa tutkimuksessa, jonka tarkoituksena oli varmistaa sitoumuksen noudattaminen, komissio vieraili kantajan tiloissa Intiassa ja Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa tammi- ja helmikuussa 2005. 14 Komissio ilmoitti 12.5.2005 päivätyssä kirjeessä kantajalle katsovansa tutkimuksen perusteella, että kantaja oli rikkonut sitoumusta kolmeen otteeseen ja että se aikoi tästä syystä peruuttaa sitoumukselle antamansa hyväksynnän. 15 Kantaja esitti 20.5.2005, 29.8.2005 ja 6.9.2005 päivätyissä kirjeissä huomautuksensa sitoumuksen rikkomisen toteamisesta ja komission aikomuksesta peruuttaa hyväksyntänsä. 16 Neuvosto antoi 8.11.2005 asetuksen (EY) N:o 1858/2005 (EUVL L 299, s. 1) lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta, Intiasta, Etelä-Afrikasta ja Ukrainasta peräisin olevien teräsköysien ja -kaapeleiden tuonnissa perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen. Neuvosto päätti asetuksella N:o 1858/2005, että asianomaisten muun muassa Intiasta peräisin olevan tuotteen tuontiin sovellettavien polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden, jotka oli otettu käyttöön asetuksella N:o 1796/1999, voimassaoloa oli jatkettava viidellä lisävuodella. 17 Komissio päätti peruuttaa kantajan esittämälle teräsköysien ja -kaapelien tuontia koskevalle sitoumukselle antamansa hyväksynnän [riidanalaisella päätöksellä] [– –] ja siten muuttaa esitettyjen sitoumusten hyväksymisestä tehtyä päätöstä 1999/572. Samalla komissio antoi23.12.2005 neuvostolle asetusehdotuksen sitoumukselle annetun hyväksynnän peruuttamisesta ja lopullisten polkumyyntitullien käyttöön ottamisesta kantajan osalta (asiakirja KOM(2005) 541 lopullinen). 18 Riidanalaisessa päätöksessä komissio totesi, että sitoumusta oli rikottu kolmeen otteeseen. Ensinnäkin kantajan kirjanpidon tarkastelussa kävi ilmi, että merkittäviä määriä asianomaisia tuotteita, jotka eivät kuuluneet sitoumuksen soveltamisalaan, oli jätetty pois kantajan komissiolle toimittamista myyntiä koskevista neljännesvuosittaisista kertomuksista sitoumuksen 5.2 kohdan sekä sitoumuksen liitteen IV ensimmäisen alakohdan vastaisesti. Toiseksi komissio katsoi, että kantaja oli myynyt kyseiset tuotteet sitoumuksen 4.2 ja 4.3 kohdan vastaisesti siihen etuyhteydessä oleville tuojille Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Tanskassa, ja niistä oli laadittu sitoumuslaskut. Kolmanneksi Brunton Wolf Wire & Ropesin tiloissa Dubaissa tehdyssä tarkastuksessa ilmeni, että tiettyjä teräsköysiä ja -kaapeleita oli viety unioniin Yhdistyneistä arabiemiirikunnista ja että niiden oli ilmoitettu olevan peräisin Yhdistyneistä arabiemiirikunnista, vaikka ne tosiasiassa olivat peräisin Intiasta. 19 Neuvosto antoi siksi 23.1.2006 [riidanalaisen asetuksen] [– –] Riidanalaisen asetuksen 1 artiklan nojalla kantaja poistettiin niiden yhtiöiden luettelosta, jotka oli vapautettu lopullisista polkumyyntitulleista. Näin ollen 23,8 prosentin suuruinen lopullinen polkumyyntitulli, joka määrättiin kantajalle asetuksen N:o 1796/1999 johdanto-osan 86 perustelukappaleen ja saman asetuksen 1 artiklan 2 kohdan nojalla ja jonka voimassaoloa jatkettiin asetuksen N:o 1858/2005 1 artiklan 2 kohdan nojalla, otettiin käyttöön kantajan valmistaman ja unioniin viemän asianomaisen tuotteen tuonnissa.”