ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 215/13

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 12.3.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de Instrucción n. 4 de Badalona – Espanja) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on VW

(Asia C-659/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö rikosoikeuden alalla - Direktiivi 2013/48/EU - 3 artiklan 2 kohta - Oikeus käyttää avustajaa - Olosuhteet, joissa oikeus käyttää avustajaa on taattava - Oikeuteen saapumatta jättäminen - Poikkeukset oikeudesta käyttää avustajaa - Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla - Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan)

(2020/C 215/15)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Juzgado de Instrucción n. 4 de Badalona

Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

VW

Tuomiolauselma

Oikeudesta käyttää avustajaa rikosoikeudellisissa menettelyissä ja eurooppalaista pidätysmääräystä koskevissa menettelyissä sekä oikeudesta saada tieto vapaudenmenetyksestä ilmoitetuksi kolmannelle osapuolelle ja pitää vapaudenmenetyksen aikana yhteyttä kolmansiin henkilöihin ja konsuliviranomaisiin 22.10.2013 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2013/48/EU ja erityisesti sen 3 artiklan 2 kohtaa, luettuna Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan valossa, on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, sellaisena kuin sitä on tulkittu kansallisessa oikeuskäytännössä, jonka mukaan oikeutta käyttää avustajaa voidaan rikosoikeudenkäyntiä edeltävässä menettelyvaiheessa lykätä epäiltyä tai syytettyä vastaan annetun kansallisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanoon saakka sen vuoksi, että epäilty tai syytetty ei ole noudattanut haasteessa annettua kehotusta saapua tutkintatuomarin kuultavaksi.

(1) EUVL C 35, 28.1.2019.
2)

SEUT 101 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että pankkien välistä sopimusta, jossa kyseisillä kansallisilla markkinoilla toimivien korttimaksupalveluyhtiöiden tarjoamia kortteja liikkeelle laskeville pankeille korttimaksutapahtuman yhteydessä maksettava siirtohinnan määrä vahvistetaan samansuuruiseksi, ei voida luokitella sopimukseksi, jonka tarkoituksena on estää, rajoittaa tai vääristää kilpailua tässä määräyksessä tarkoitetulla tavalla, ellei sitä voida sen sanamuodon, tavoitteiden ja asiayhteyden takia katsoa siinä määrin riittävän vahingolliseksi kilpailulle, jotta se voidaan luokitella tällaiseksi sopimukseksi, minkä selvittäminen on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävä.
3)

Direktiiviä 93/13 ja erityisesti sen 4 artiklan 2 kohtaa ja 5 artiklaa on tulkittava siten, että jotta sellaisen sopimusehdon osalta, jossa vahvistetaan vaihtuva korko kiinnelainasopimuksen yhteydessä, noudatetaan avoimuusvaatimusta, kyseisen sopimusehdon on oltava paitsi muodollisesti ja kieliopillisesti ymmärrettävä myös sellainen, että tavanomaisesti valistuneella ja kohtuullisen tarkkaavaisella ja huolellisella keskivertokuluttajalla on mahdollisuus ymmärtää, miten kyseisen koron laskentatapa toimii konkreettisesti, ja arvioida näin ollen täsmällisten ja helppotajuisten perusteiden nojalla, mitä mahdollisesti merkittäviä taloudellisia seurauksia tällaisesta ehdosta aiheutuu hänen taloudellisille velvoitteilleen. Sen arvioinnin kannalta, joka kansallisen tuomioistuimen on tältä osin tehtävä, erityisen merkityksellisiä seikkoja ovat yhtäältä se, että kyseisen koron laskentaan liittyvät tärkeimmät seikat ovat helposti kaikkien niiden henkilöiden saatavilla, jotka aikoivat ottaa kiinnelainan, koska mainitun koron laskentatapa on julkaistu, ja toisaalta tietojen antaminen sen indeksin aiemmasta kehityksestä, jonka perusteella tämä sama korko lasketaan.
Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 5.3.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Krajský soud v Ostravě – Tšekki) – OPR-Finance s.r.o. v. GK

(Asia C-679/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Kuluttajansuoja - Direktiivi 2008/48/EY - Kulutusluottosopimukset - 8 artikla - Luotonantajan velvollisuus tarkistaa kuluttajan luottokelpoisuus - Kansallinen säännöstö - Kuluttajan oikeus vedota sopimuksen pätemättömyyteen on vanhentunut - 23 artikla - Seuraamukset - Tehokkuus, oikeasuhteisuus ja varoittavuus - Kansalliset tuomioistuimet - Mainitun velvollisuuden noudattamisen tutkiminen viran puolesta)

(2020/C 137/21)

Oikeudenkäyntikieli: tšekki

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Krajský soud v Ostravě

Pääasian asianosaiset

Kantaja: OPR-Finance s.r.o.

Vastaaja: GK

Tuomiolauselma

Kulutusluottosopimuksista ja neuvoston direktiivin 87/102/ETY kumoamisesta 23.4.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/48/EY 8 ja 23 artiklaa on tulkittava siten, että niissä velvoitetaan kansallinen tuomioistuin tutkimaan viran puolesta, onko kyseisen direktiivin 8 artiklassa säädettyä luotonantajan velvollisuutta tutkia kuluttajan luottokelpoisuus ennen sopimuksen tekemistä laiminlyöty, ja tekemään kyseisen velvollisuuden noudattamatta jättämisestä kansallisen oikeuden mukaan aiheutuvat johtopäätökset, edellyttäen että seuraamukset täyttävät mainitun direktiivin 23 artiklan vaatimukset. Direktiivin 2008/48 8 ja 23 artiklaa on myös tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan silloin, kun luotonantajan velvollisuus tutkia kuluttajan luottokelpoisuus ennen sopimuksen tekemistä on laiminlyöty, seurauksena on luottosopimuksen pätemättömyys ja siihen liittyvä kuluttajan velvollisuus palauttaa pääoma luotonantajalle kuluttajan kannalta kohtuullisen ajan kuluessa vain siinä tapauksessa, että kuluttaja vetoaa tähän pätemättömyyteen ennen kolmen vuoden preklusiivisen määräajan päättymistä.

(1) EUVL C 25, 21.1.2019.
C 68/10

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 19.12.2019 – Valittajina Patrick Grégor Puppinck ym. sekä muina osapuolina European Citizens’ Initiative One of Us, Euroopan komissio, Puolan tasavalta, Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto

(asia C-418/18 P) (1)

(Muutoksenhaku - Toimielimiä koskeva oikeus - Kansalaisaloite ”Yksi meistä” - Euroopan komission tiedonanto, jossa tämä esittää päätelmänsä ja perustelut kansalaisaloitteessa pyydetyistä toimista pidättymiselle)

(2020/C 68/06)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Patrick Grégor Puppinck, Filippo Vari, Josephine Quintavalle, Edith Frivaldszky, Jakub Baltroszewicz, Alicia Latorre Canizares ja Manfred Liebner (edustajat: R. Kiska, solicitor, ja P. Diamond, barrister)

Muut osapuolet: European Citizens’ Initiative One of Us, Euroopan komissio (asiamies: H. Krämer), Puolan tasavalta, Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto

Tuomiolauselma

1) Valitus hylätään.

2) Patrick Grégor Puppinck, Filippo Vari, Jakub Baltroszewicz, Manfred Liebner, Josephine Quintavalle, Edith Frivaldszky ja Alicia Latorre Canizares vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja heidät velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

(1) EUVL C 341, 24.9.2018.
Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 5.12.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt tribunal de première instance de Namur – Belgia) – Ordre des avocats du barreau de Dinant v. JN

(asia C-421/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Asetus (EU) N:o 1215/2012 - Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano siviili- ja kauppaoikeuden alalla - 7 artiklan 1 alakohdan a alakohta - Erityinen toimivalta sopimusta koskevassa asiassa - Sopimusta koskevan asian käsite - Maksuvaatimus, joka koskee vuotuisia jäsenmaksuja, jotka asianajaja on velkaa asianajajayhteisölle)

(2020/C 36/10)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal de première instance de Namur

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Ordre des avocats du barreau de Dinant

Vastaaja: JN

Tuomiolauselma

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 12.12.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1215/2012 1 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että oikeusriita, joka koskee asianajajan velvollisuutta suorittaa vuotuiset jäsenmaksut, jotka hän on velkaa asianajajayhteisölleen, kuuluu kyseisen asetuksen soveltamisalaan vain sillä edellytyksellä, ettei kyseinen yhteisö käytä sovellettavan kansallisen oikeuden nojalla julkista valtaa vaatiessaan kyseistä asianajajaa täyttämään tämän velvollisuuden, mikä on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävänä tarkistaa.

Asetuksen N:o 1215/2012 7 artiklan 1 alakohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että kannetta, jossa asianajajayhteisö vaatii jäsenensä velvoittamista maksamaan vuotuiset jäsenmaksut, jotka hän on velkaa yhteisölle ja joiden pääasiallisena tarkoituksena on vakuutuspalvelujen kaltaisten palvelujen rahoittaminen, on pidettävä tässä säännöksessä tarkoitetussa ”sopimusta koskevassa asiassa” nostettuna kanteena edellyttäen, että kyseiset maksut muodostavat vastikkeen tämän yhteisön jäsenilleen suorittamista palveluista, joihin asianomainen jäsen on vapaaehtoisesti antanut suostumuksensa, mikä on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävänä tarkistaa.

(1) EUVL C 301, 27.8.2018.
3)

SEUT 107 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se, että pääasioissa kyseessä oleva sisämaan vesien käyttämisestä sähköntuotantoon kannettava maksu ei kohdistu yhtäältä niihin vesisähkön tuottajiin, jotka toimivat yhden itsehallintoalueen sisään jäävillä vesistöalueilla, eikä toisaalta niihin tuottajiin, joiden sähköenergia on peräisin muista lähteistä kuin vesivoimasta, ei ole kyseisessä määräyksessä tarkoitettua valtiontukea kyseisten tuottajien hyväksi, koska nämä tuottajat ja useammalle itsehallintoalueelle ulottuvilla vesistöalueille toimivat tuottajat, jotka ovat velvollisia maksamaan mainitun maksun, eivät ole merkityksellisen viitekehyksen ja kyseisellä maksulla tavoiteltavan päämäärän kannalta toisiinsa rinnastettavassa tilanteessa, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkastettava.
Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 3.10.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Raad van State – Alankomaat) – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid v. A, B ja P

(asia C-70/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - ETY:n ja Turkin välinen assosiaatiosopimus - Päätös N:o 2/76 - 7 artikla - Päätös N:o 1/80 - 13 artikla - Standstill-lausekkeet - Uusi rajoitus - Turkin kansalaisten biometristen tietojen kerääminen, tallentaminen ja säilyttäminen keskitetyssä rekisterissä - Yleistä etua koskevat pakottavat syyt - Henkilöllisyys- ja asiakirjapetosten ehkäisemistä ja torjuntaa koskeva päämäärä - Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7 ja 8 artikla - Oikeus nauttia yksityiselämän kunnioitusta - Oikeus henkilötietojen suojaan - Oikeasuhteisuus)

(2019/C 413/07)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Raad van State

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

Vastapuolet: A, B ja P

Tuomiolauselma

Assosiaation kehittämisestä 19.9.1980 tehdyn, Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisellä assosiaatiosopimuksella, jonka allekirjoittivat 12.9.1963 Ankarassa yhtäältä Turkin tasavalta ja toisaalta ETY:n jäsenvaltiot ja yhteisö ja joka tehtiin, hyväksyttiin ja vahvistettiin yhteisön puolesta 23.12.1963 tehdyllä neuvoston päätöksellä 64/732/ETY, perustetun assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 13 artiklaa on tulkittava siten, että pääasioissa kyseessä olevan kaltainen kansallinen säännöstö, jonka nojalla väliaikainen oleskelulupa myönnetään kolmansien maiden kansalaisille, mukaan luettuina Turkin kansalaiset, vain sillä edellytyksellä, että heidän biometriset tietonsa kerätään, tallennetaan ja säilytetään keskitetyssä rekisterissä, on tässä määräyksessä tarkoitettu uusi rajoitus. Tällainen rajoitus on kuitenkin perusteltavissa henkilöllisyys- ja asiakirjapetosten ehkäisemistä ja torjuntaa koskevalla päämäärällä.

(1) EUVL C 161, 7.5.2018.
Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 16.10.2019 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Bundesfinanzhof – Saksa) – Michael Winterhoff, DIREKTexpress Holding AG:n konkurssipesän pesänhoitajana v. Finanzamt Ulm (C-4/18) ja Jochen Eisenbeis, JUREX GmbH:n konkurssipesän pesänhoitajana v. Bundeszentralamt für Steuern (C-5/18)

(yhdistetyt asiat C-4/18 ja C-5/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Direktiivi 2006/112/EY - 132 artiklan 1 kohdan a alakohta - Tiettyjen yleishyödyllisten toimintojen vapautukset - Julkisen postilaitoksen palvelut - Direktiivi 97/67/EY - Postin yleispalvelun tarjoaja - Yksityinen toimija, joka tarjoaa tuomioistuinten tai hallintoviranomaisten asiakirjojen virallisia tiedoksiantoja koskevia palveluja)

(2019/C 423/05)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesfinanzhof

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Michael Winterhoff, DIREKTexpress Holding AG:n konkurssipesän pesänhoitajana (C-4/18) ja Jochen Eisenbeis, JUREX GmbH:n konkurssipesän pesänhoitajana (C-5/18)

Vastapuolet: Finanzamt Ulm (C-4/18) ja Bundeszentralamt für Steuern (C-5/18)

Tuomiolauselma

Yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä ja palvelun laadun parantamista koskevista yhteisistä säännöistä 15.12.1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/67/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 20.2.2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2008/6/EY, 2 artiklan 13 alakohtaa ja 3 artiklaa on tulkittava siten, että pääasioissa kyseessä olevan kaltaisten kirjelähetysten jakelusta vastaavien palveluntarjoajien, joilla on tähän palveluun oikeuttavan kansallisen toimiluvan haltijoina velvollisuus toimittaa kansallisen oikeuden säännösten mukaisesti tuomioistuimen tai hallintoviranomaisten asiakirjojen virallisia tiedoksiantoja, on katsottava olevan näissä säännöksissä tarkoitettuja yleispalvelun tarjoajia, ja näin ollen nämä palvelut on vapautettava arvonlisäverosta yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 132 artiklan 1 kohdan a alakohdan nojalla julkisen postilaitoksen suorittamina palveluina.

(1) EUVL C 123, 9.4.2018.
C 399/12

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 19.9.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Rechtbank Noord-Holland – Alankomaat) – Trace Sport SAS v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven

(asia C-251/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Kauppapolitiikka - Polkumyyntitullit - Indonesiasta, Malesiasta, Sri Lankasta ja Tunisiasta lähtöisin olevien polkupyörien tuonti - Kiinasta peräisin olevien polkupyörien tuonnissa käyttöön otetun lopullisen polkumyyntitullin laajentaminen koskemaan näitä maita - Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 501/2013 - Pätevyys - Tutkittavaksi ottaminen - Tilanne, jossa pääasian kantaja ei ole nostanut kumoamiskannetta - Sidoksissa oleva tuoja - Asiavaltuus kumoamiskanteen osalta - Asetus (EY) N:o 1225/2009 - 13 artikla - Kiertäminen - 18 artikla - Yhteistyön puuttuminen - Näyttö - Todisteiden kokonaisuus)

(2019/C 399/13)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Rechtbank Noord-Holland

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Trace Sport SAS

Vastaaja: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven

Tuomiolauselma

Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien polkupyörien tuonnissa täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 990/2011 käyttöön otetun lopullisen polkumyyntitullin laajentamisesta koskemaan Indonesiasta, Malesiasta, Sri Lankasta ja Tunisiasta lähtöisin olevien polkupyörien tuontia riippumatta siitä, onko alkuperämaaksi ilmoitettu Indonesia, Malesia, Sri Lanka tai Tunisia, 29.5.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 501/2013 on pätemätön siltä osin kuin sitä sovelletaan Sri Lankasta laivattujen polkupyörien tuontiin siitä riippumatta, oliko tuonnin ilmoitettu olevan peräisin kyseisestä maasta.

(1) EUVL C 276, 6.8.2018.
Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 3.10.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel București – Romania) – Delta Antrepriză de Construcții și Montaj 93 SA v. Compania Națională de Administrare a Infrastructurii Rutiere SA

(asia C-267/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Julkiset hankinnat - Julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekomenettely - Direktiivi 2014/24/EU - 57 artiklan 4 kohta - Vapaaehtoiset poissulkemisperusteet - Talouden toimijan sulkeminen pois julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelystä - Aikaisemman sopimuksen irtisanominen sen vuoksi, että osa siitä on teetetty alihankintana - Merkittävien tai toistuvien puutteiden käsite - Ulottuvuus)

(2019/C 413/13)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Curtea de Apel București

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Delta Antrepriză de Construcții și Montaj 93 SA

Vastapuoli: Compania Națională de Administrare a Infrastructurii Rutiere SA

Tuomiolauselma

Julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta 26.2.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/24/EU 57 artiklan 4 kohdan g alakohtaa on tulkittava siten, että se, että talouden toimija teettää alihankintana osan urakasta aikaisemman hankintasopimuksen yhteydessä päätettyään tästä ilman hankintaviranomaisen lupaa, mikä on johtanut kyseisen sopimuksen irtisanomiseen, on mainitussa säännöksessä tarkoitettu kyseisen sopimuksen keskeisen vaatimuksen toteuttamiseen liittyvä merkittävä tai toistuva puute ja siten omiaan oikeuttamaan tämän talouden toimijan poissulkemisen myöhemmästä hankintasopimuksen tekomenettelystä, jos tämän myöhemmän hankintasopimuksen tekomenettelyn järjestävä hankintaviranomainen suoritettuaan oman arviointinsa talouden toimijan, jota aikaisemman hankintasopimuksen irtisanominen koski, rehellisyydestä ja luotettavuudesta katsoo, että tällainen alihankinta rikkoo sen ja kyseessä olevan talouden toimijan välisen luottamussuhteen. Hankintaviranomaisen on kuitenkin ennen tällaisesta poissulkemisesta päättämistä jätettävä kyseisen direktiivin 57 artiklan 6 kohdan, luettuna yhdessä mainitun direktiivin 102 perustelukappaleen kanssa, mukaisesti tälle talouden toimijalle mahdollisuus esittää aikaisemman hankintasopimuksen irtisanomisen johdosta toteuttamansa korjaavat toimenpiteet.

(1) EUVL C 249, 16.7.2018.
C 383/27

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 5.9.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Spetsializiran nakazatelen sad – Bulgaria) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajina ovat AH, PB, CX, KM ja PH

(asia C-377/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa - Direktiivi (EU) 2016/343 - 4 artiklan 1 kohta - Syyttömyysolettama - Julkiset viittaukset syyllisyyteen - Syyttäjän ja rikoksentekijän välinen sopimus - Kansallisen oikeuskäytännön mukaan yksilöidään syytetyt, jotka eivät ole tehneet tällaista sopimusta - Perusoikeuskirja - 48 artikla)

(2019/C 383/29)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Spetsializiran nakazatelen sad

Rikosoikeudenkäynnin asianosaiset pääasiassa

AH, PB, CX, KM ja PH

Muu osapuoli: MH

Tuomiolauselma

Eräiden syyttömyysolettamaan liittyvien näkökohtien ja läsnäoloa oikeudenkäynnissä koskevan oikeuden lujittamisesta rikosoikeudellisissa menettelyissä 9.3.2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2016/343 4 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä sille, että sopimuksessa, jossa syytetty myöntää syyllisyytensä sitä vastaan, että rangaistusta lievennetään, ja joka kansallisen tuomioistuimen on vahvistettava, mainitaan nimenomaisesti kyseessä olevan rikoksen tekijäkumppaneina paitsi tämä henkilö myös muut syytetyt, jotka eivät ole myöntäneet syyllisyyttään ja joita syytetään erillisessä rikosoikeudellisessa menettelyssä, sillä edellytyksellä, että yhtäältä tämä maininta on tarpeen sopimuksen tehneen henkilön oikeudellisen vastuun luonnehdinnan kannalta ja toisaalta samassa sopimuksessa ilmaistaan selvästi, että näitä muita henkilöitä syytetään erillisessä rikosoikeudellisessa menettelyssä ja että heidän syyllisyyttään ei ole laillisesti näytetty toteen.

(1) EUVL C 294, 20.8.2018.
1)

Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 883/2004 täytäntöönpanomenettelystä 16.9.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 987/2009 60 artiklan 1 kohdan toista virkettä on tulkittava siten, että tässä säännöksessä säädettyä velvollisuutta ottaa huomioon yhden henkilön perhe-etuuksia koskevan oikeuden laajuuden määrittämiseksi ”koko perheen tilanne, ikään kuin kaikkiin kyseessä oleviin henkilöihin sovellettaisiin asianomaisen jäsenvaltion lainsäädäntöä”, sovelletaan sekä silloin, kun etuudet myönnetään asetuksen N:o 883/2004 68 artiklan 1 kohdan b alakohdan i alakohdan perusteella ensisijaiseksi nimetyn lainsäädännön mukaisesti, että silloin kun etuudet maksetaan yhden tai useamman muun lainsäädännön mukaisesti.
Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 29.7.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesfinanzhof — Saksa) — Finanzamt A v. B

(asia C-388/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Verolainsäädännön yhdenmukaistaminen - Direktiivi 2006/112/EY - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - 288 artiklan ensimmäisen kohdan 1 alakohta ja 315 artikla - Pienten yritysten erityisjärjestelmä - Verovelvollisten jälleenmyyjien erityisjärjestelmä - Verovelvollinen jälleenmyyjä, joka kuuluu voittomarginaalijärjestelmän piiriin - Vuotuinen liikevaihto, jonka perusteella määritetään pienten yritysten erityisjärjestelmän sovellettavuus - Voittomarginaali vai saatujen vastikkeiden määrä)

(2019/C 319/18)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesfinanzhof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Finanzamt A

Vastapuoli: B

Tuomiolauselma

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 288 artiklan ensimmäisen kohdan 1 alakohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännöstölle tai hallinnolliselle käytännölle, jonka nojalla liikevaihto, jota käytetään viitearvona pienten yritysten erityisjärjestelmän soveltamisessa verovelvolliseen, joka kuuluu verovelvollisia jälleenmyyjiä varten säädetyn erityisen voittomarginaalijärjestelmän piiriin, lasketaan mainitun direktiivin 315 artiklan mukaisesti siten, että huomioon otetaan ainoastaan syntynyt voittomarginaali. Tämä liikevaihto on määritettävä kaikkien niiden arvonlisäverottomien määrien perusteella, jotka kyseinen verovelvollinen jälleenmyyjä on saanut tai saa, riippumatta niistä menettelyllisistä yksityiskohdista, joiden mukaisesti näitä määriä tosiasiallisesti verotetaan.

(1) EUVL C 328, 17.9.2018.
Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 3.7.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Yhdistynyt kuningaskunta) — Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs v. The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge

(asia C-316/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Arvonlisävero - Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen - Sellaisen lahjarahaston hoitokustannukset, joka harjoittaa sijoitustoimintaa verovelvollisen kaikista myöhemmässä vaiheessa toteuttamista liiketoimista aiheutuvien kulujen kattamiseksi - Yleiskustannukset)

(2019/C 305/26)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Vastaaja: The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge

Tuomiolauselma

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 168 artiklan a alakohtaa on tulkittava siten, että verovelvollinen, joka harjoittaa sekä arvonlisäverovelvollista että tästä verosta vapautettua toimintaa ja joka sijoittaa saamansa lahjat ja lahjoitukset siirtämällä ne rahastoon ja käyttää tästä rahastosta saamansa tuoton kaikesta toiminnastaan aiheutuvien kulujen kattamiseen, ei saa vähentää tästä sijoittamisesta aiheutuviin kustannuksiin liittyvää ostoihin sisältyvää arvonlisäveroa yleiskustannuksina.

(1) EUVL C 249, 16.7.2018.