ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 104/18

Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 9.2.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Bremen – Saksa) – Madaus GmbH v. Hauptzollamt Bremen

(Asia C-441/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen tullitariffi - Tariffiluokittelu - Yhdistetty nimikkeistö - Nimikkeet 3824 90 97 ja 2106 90 92 - Jauhemainen tuote, joka koostuu kalsiumkarbonaatista (95 %) ja muunnetusta tärkkelyksestä (5 %)))

(2017/C 104/26)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Finanzgericht Bremen

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Madaus GmbH

Vastaaja: Hauptzollamt Bremen

Tuomiolauselma

Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna 4.10.2013 annetulla komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 1001/2013, olevaa yhdistettyä nimikkeistöä on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen tuote, jota käytetään tavallisten tablettien, poretablettien ja purutablettien muodossa olevien kalsiumtablettien valmistukseen ja joka koostuu jauhemaisesta kemiallisesti määritellystä kalsiumkarbonaatista ja siihen tabletoitavuuden parantamiseksi lisätystä muunnetusta tärkkelyksestä sekä jonka tärkkelyspitoisuus on alle 5 painoprosenttia, on luokiteltava tämän nimikkeistön nimikkeeseen 2106.

(1) EUVL C 398, 30.11.2015.
1)

Kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjumisesta 29.6.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/35/EY 2 artiklan 1 alakohtaa on tulkittava siten, että luonnollista henkilöä, jolla on lupa harjoittaa itsenäistä elinkeinotoimintaa, on pidettävä kyseisessä säännöksessä tarkoitettuna ”yrityksenä” ja että hänen suorittamaansa toimea on pidettävä tässä samassa säännöksessä tarkoitettuna ”kaupallisena toimena”, jos kyseinen toimi – vaikkei se liittyisikään mainitussa luvassa tarkoitettuun toimintaan – liittyy jäsennellyllä ja jatkuvalla tavalla harjoitettavaan itsenäiseen taloudelliseen toimintaan tai ammattitoimintaan, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on kaikki kyseistä yksittäistapausta koskevat seikat huomioon ottaen tarkistettava.
1)

Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut pyroteknisten tuotteiden markkinoille saattamisesta 23.5.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/23/EY 6 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on säätänyt mainitussa direktiivissä olevat vaatimukset ylittäen ja aiemmin suoritetusta pyroteknisten tuotteiden vaatimustenmukaisuuden arvioinnista huolimatta yhtäältä, että ensimmäisen räjähdysaineista annetun asetuksen (Erste Verordnung zum Sprengstoffgesetz), sellaisena kuin se on muutettuna 25.7.2013 annetulla lailla, 6 §:n 4 momentissa säädettyä menettelyä on sovellettava mainittuihin tuotteisiin ennen niiden markkinoille saattamista, ja toisaalta, että Bundesanstalt für Materialforschung und prüfungilla (materiaalien tutkimuksesta ja testauksesta vastaava liittovaltion viranomainen) on mainitun säännöksen nojalla toimivalta valvoa ja tarvittaessa muuttaa kyseisten tuotteiden käyttöohjeita.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 14/13

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 17.11.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgerichtshof – Itävalta) – Stadt Wiener Neustadt v. Niederösterreichische Landesregierung

(Asia C-348/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi - Direktiivi 85/337/ETY - Direktiivi 2011/92/EU - Soveltamisala - Käsite ”erityinen kansallisen lainsäädännön alaan kuuluva säädös” - Ympäristövaikutusten arvioinnin puuttuminen - Lopullinen lupa - Ympäristövaikutusten arvioinnin puuttumisen jälkikäteinen legalisointi lainsäädännöllä - Yhteistyön periaate - SEU 4 artikla))

(2017/C 014/16)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Verwaltungsgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Stadt Wiener Neustadt

Vastapuoli: Niederösterreichische Landesregierung

Muu osapuoli: .A.S.A. Abfall Service AG

Tuomiolauselma

Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 3.3.1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY, 1 artiklan 5 kohtaa on tulkittava siten, ettei hanke, jota tarkoitetaan pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa säännöksessä, jonka nojalla hankkeen, jota koskevan päätöksen, jonka osalta kumoamisvaatimuksen esittämiselle varattu määräaika on umpeutunut, tekemisen yhteydessä ei noudatettu ympäristövaikutusten arviointia koskevaa velvollisuutta, on katsottava saaneen lainmukainen lupa, jää kyseisen säännöksen perusteella direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. Unionin oikeus on esteenä tällaiselle säännökselle, jos sillä säädetään, että tällaista hanketta koskeva etukäteinen ympäristövaikutusten arviointi on katsottava toteutetun.

(1) EUVL C 363, 3.11.2015.
1)

Sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7.3.2002 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2002/21/EY (puitedirektiivi), sellaisena kuin se on muutettuna 25.11.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2009/140/EY, on tulkittava siten, ettei se lähtökohtaisesti ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan direktiivissä 2002/21, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/140, tarkoitettu kansallinen sääntelyviranomainen yhdistetään muihin kansallisiin sääntelyviranomaisiin, kuten niihin, jotka vastaavat kilpailusta, postialasta ja energia-alasta, sellaisen monialaisen sääntelyelimen perustamiseksi, joka muun muassa vastaa kyseisessä direktiivissä, sellaisena kuin se on muutettuna, tarkoitetuille kansallisille sääntelyviranomaisille kuuluvista tehtävistä, kunhan tällainen elin näitä tehtäviä hoitaessaan täyttää mainitussa direktiivissä säädetyt asiantuntemusta, riippumattomuutta, puolueettomuutta ja avoimuutta koskevat kriteerit ja sen tekemiin päätöksiin voidaan hakea tehokkaasti muutosta osapuolista riippumattomalta muutoksenhakuelimeltä, minkä selvittäminen on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana.
2)

Asetuksen (EU) N:o 1698/2005 71 artiklan 3 kohtaa, luettuna yhdessä komission 27.1.2011 antaman asetuksen N:o 65/2011 30 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että se on esteenä sellaiselle pääasiassa kyseessä olevalle kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston yhteisrahoitettavaksi hyväksyttyä toimea koskeva maksuhakemus hylätään kokonaisuudessaan, mikäli tietyt tätä toimea koskevat menot ovat aiheutuneet ennen tällaisen tuen myöntämistä koskevan päätöksen tekemistä, jos tuensaaja ei maksuhakemuksessaan ole tarkoituksellisesti tehnyt virheellistä ilmoitusta.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 350/7

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 28.7.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Città Metropolitana di Bari, aikaisemmin Provincia di Bari v. Edilizia Mastrodonato srl

(Asia C-147/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Ympäristönsuojelu - Jätehuolto - Direktiivi 2006/21/EY - 10 artiklan 2 kohta - Tyhjien louhosten täyttäminen muulla kuin kaivannaisjätteellä - Onko kyse mainittujen jätteiden kaatopaikalle sijoittamisesta vai niiden hyödyntämisestä))

(2016/C 350/08)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Consiglio di Stato

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Città Metropolitana di Bari, aikaisemmin Provincia di Bari

Vastaaja: Edilizia Mastrodonato srl

Tuomiolauselma

Kaivannaisteollisuuden jätehuollosta ja direktiivin 2004/35/EY muuttamisesta 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/21/EY 10 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, ettei kaatopaikoista 26.4.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/31/EY säännöksiä sen vaikutuksesta sovelleta louhoksen täyttämiseen muulla kuin kaivannaisjätteellä, jos siinä on kyse kyseisten jätteiden hyödyntämisestä, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tutkittava.

(1) EUVL C 205, 22.6.2015.
1)

SEUT 45 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan henkilö, jolla on virkamiehen asema jäsenvaltiossa ja joka omasta tahdostaan eroaa tehtävistään hoitaakseen virkaa toisessa jäsenvaltiossa, menettää vanhuuseläkeoikeutensa virkamiesten vanhuuseläkejärjestelmässä ja jonka mukaan hänet vakuutetaan taannehtivasti yleisessä vanhuuseläkejärjestelmässä, jolloin tästä seuraava vanhuuseläkkeen määrä on pienempi kuin mihin menetetyt vanhuuseläkeoikeudet olisivat oikeuttaneet.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 296/15

Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 9.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht München – Saksa) – Medical Imaging Systems GmbH (MIS) v. Hauptzollamt München

(Asia C-288/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (ETY) N:o 2658/87 - Yhteinen tullitariffi - Tariffiluokittelu - Alanimike 6211 3310 00 0 - Sädesuojaesiliina))

(2016/C 296/20)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Finanzgericht München

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Medical Imaging Systems GmbH (MIS)

Vastaaja: Hauptzollamt München

Tuomiolauselma

Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna 9.10.2012 annetulla komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 927/2012, olevaa yhdistettyä nimikkeistöä on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen sädesuojaesiliina on sen objektiivisten ominaispiirteiden ja ominaisuuksien ja muun muassa sen ulkomuodon perusteella luokiteltava mainitun nimikkeistön alanimikkeeseen 6211 33 10 00 0 ilman, että on tarpeen viitata osatekijöihin, jotka antavat sille sen olennaisen luonteen.

(1) EUVL C 394, 7.9.2015.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 305/11

Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 16.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Unkari) – EURO 2004. Hungary Kft. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

(Asia C-291/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Tulliliitto - Yhteinen tullitariffi - Tullausarvo - Tullausarvon määrittäminen - Kauppa-arvo - Tosiasiallisesti maksettu hinta - Ilmoitetun hinnan todenperäisyyteen kohdistuvat epäilyt - Ilmoitettu hinta on alempi kuin samankaltaisten tavaroiden kaupassa maksettu hinta))

(2016/C 305/16)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Pääasian asianosaiset

Kantaja: EURO 2004. Hungary Kft.

Vastaaja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

Tuomiolauselma

Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93, sellaisena kuin se on muutettuna 19.12.1994 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 3254/94, 181 a artiklaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle tulliviranomaisten käytännölle, jossa maahantuotujen tavaroiden tullausarvo määritetään käyttämällä perusteena samankaltaisten tavaroiden kauppa-arvoa eli menetelmällä, josta säädetään yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna 19.12.1996 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 82/97, 30 artiklassa, silloin kun ilmoitettu kauppa-arvo katsotaan epätavallisen alhaiseksi suhteessa samankaltaisten tavaroiden maahantuonnissa sovellettujen myyntihintojen tilastolliseen keskiarvoon, ja näin on siitä huolimatta, etteivät tulliviranomaiset ole kiistäneet tai muulla tavoin asettaneet kyseenalaiseksi maahantuoduista tavaroista todellisuudessa maksetun hinnan osoituksena käytetyn laskun ja tilisiirron aitoutta, eikä maahantuojakaan ole vastauksessaan tätä koskevaan tulliviranomaisen pyyntöön esittänyt muita todisteita tai tietoja osoittaakseen kyseisten tavaroiden ilmoitetun kauppa-arvon oikeellisuuden.

(1) EUVL C 98, 14.3.2016.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 260/7

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 26.5.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Yhdistynyt kuningaskunta) – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs v. National Exhibition Centre Limited

(Asia C-130/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Kuudes direktiivi 77/388/ETY - Vapautus arvonlisäverosta - 13 artiklan B kohdan d alakohdan 3 kohta - Liiketoimet, jotka koskevat maksuja ja tilisiirtoja - Käsite - Lippujen ostaminen esityksiin ja muihin tapahtumiin - Maksaminen pankki- tai luottokortilla - Ns. pankki- tai luottokorttimaksujen käsittelypalvelu))

(2016/C 260/08)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Vastapuoli: National Exhibition Centre Limited

Tuomiolauselma

Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan B kohdan d alakohdan 3 alakohtaa on tulkittava siten, että siinä säädettyä maksuja tai tilisiirtoja koskevien liiketoimien arvonlisäverovapautusta ei sovelleta pääasiassa kyseessä olevan palvelun kaltaiseen ns. pankki- tai luottokorttimaksujen käsittelypalveluun, jonka tämä palvelujen suorittajana oleva verovelvollinen suorittaa myydessään toisen yhteisön nimissä ja lukuun esitykseen tai muuhun tapahtumaan lipun, jonka henkilö ostaa pankki- tai luottokortilla tämän palvelujen suorittajan kautta.

(1) EUVL C 190, 8.6.2015.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 287/10

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 31.5.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Köln – Saksa) – Reha Training Gesellschaft für Sport- und Unfallrehabilitation mbH v. Gesellschaft für musikalische Aufführungs- und mechanische Vervielfältigungsrechte eV (GEMA)

(Asia C-117/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Immateriaalioikeudet - Tekijänoikeus ja lähioikeudet - Direktiivi 2001/29/EY - 3 artiklan 1 kohta - Direktiivi 2006/115/EY - 8 artiklan 2 kohta - Yleisölle välittämisen käsite - Kuntoutuskeskuksen toiminnanharjoittajan suorittama televisiovastaanotinten asentaminen siinä tarkoituksessa, että potilaat voisivat katsoa televisiolähetyksiä))

(2016/C 287/13)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landgericht Köln

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Reha Training Gesellschaft für Sport- und Unfallrehabilitation mbH

Vastapuoli: Gesellschaft für musikalische Aufführungs- und mechanische Vervielfältigungsrechte eV (GEMA)

Muu osapuoli: Gesellschaft zur Verwertung von Leistungsschutzrechten mbH (GVL)

Tuomiolauselma

Pääasian kaltaisessa asiassa, jonka yhteydessä on väitetty, että televisiolähetysten levittäminen kuntoutuskeskuksen toiminnanharjoittajan tiloihinsa asentamien televisiovastaanotinten välityksellä vaikuttaa useiden oikeudenhaltijoiden, etenkin säveltäjien, sanoittajien ja musiikinkustantajien mutta myös esittäjien, äänitteiden tuottajien sekä kirjallisten teosten tekijöiden ja kustantajien, tekijänoikeuksiin ja suojattuihin oikeuksiin, sitä, onko mainitunlainen tilanne yleisölle välittämistä, on arvioitava sekä tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY 3 artiklan 1 kohdan että vuokraus- ja lainausoikeuksista sekä tietyistä tekijänoikeuden lähioikeuksista henkisen omaisuuden alalla 12.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/115/EY 8 artiklan 2 kohdan mukaan ja kyseisessä arvioinnissa on käytettävä samoja tulkintaperusteita. Kumpaakin kyseisistä säännöksistä on lisäksi tulkittava niin, että mainitunlainen levittäminen on yleisölle välittämistä.

(1) EUVL C 198, 15.6.2015.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 156/17

Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 17.3.2016 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Raad van State – Alankomaat) – K. Ruijssenaars ja A. Jansen (C-145/15) sekä J. H. Dees-Erf (C-146/15) v. Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

(Yhdistetyt asiat C-145/15 ja C-146/15) (1)

((Lentoliikenne - Asetus (EY) N:o 261/2004 - 7 artikla - Matkustajille annettavat korvaukset lentojen peruuttamisen tai yli kolmetuntisen viivästymisen johdosta - 16 artikla - Asetuksen soveltamisesta vastuussa olevat kansalliset elimet - Toimivalta - Lentoliikenteen harjoittajaan kohdistuvien pakkotoimien toteuttaminen, jotta tämä maksaisi matkustajalle kuuluvan korvauksen))

(2016/C 156/24)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisuja pyytänyt tuomioistuin

Raad van State

Pääasian asianosaiset

Valittajat: K. Ruijssenaars ja A. Jansen (C-145/15) sekä J. H. Dees-Erf (C-146/15)

Vastapuoli: Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

Muut osapuolet: Royal Air Maroc SA (C-145/15) ja Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV (C-146/15)

Tuomiolauselma

Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 16 artiklaa on tulkittava siten, että elimen, jonka kukin jäsenvaltio on kyseisen artiklan 1 kohdan mukaisesti nimennyt ja jonka käsiteltäväksi matkustaja on saattanut yksittäistapausta koskevan valituksen lentoliikenteen harjoittajan kieltäydyttyä maksamasta tälle kyseisen asetuksen 7 artiklan 1 kohdassa säädettyä korvausta, ei ole toteutettava pakkotoimia kyseistä lentoliikenteen harjoittajaa vastaan, jotta tämä velvoitettaisiin maksamaan kyseinen korvaus.

(1) EUVL C 198, 15.6.2015.
1)

Tislattujen alkoholijuomien määritelmistä, kuvauksesta, esittelystä, merkinnöistä ja maantieteellisten merkintöjen suojaamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1576/89 kumoamisesta 15.1.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 110/2008 16 artiklan b alakohtaa on tulkittava siten, että voidakseen määrittää, onko kysymyksessä kyseisessä säännöksessä tarkoitettu ”mielleyhtymä”, kansallisen tuomioistuimen on käytettävä perusteena sitä, miten tavanomaisesti valistunut ja kohtuullisen tarkkaavainen ja huolellinen keskivertokuluttaja mieltää asian, ja kyseisellä kuluttajan käsitteellä on ymmärrettävä tarkoitettavan eurooppalaista kuluttajaa eikä pelkästään sen jäsenvaltion kuluttajaa, jossa tuote, joka synnyttää mielleyhtymän suojattuun maantieteelliseen merkintään, on valmistettu.
1)

Ei ole 9.3.1994 annettuun tuomioon TWD Textilwerke Deggendorf (C-188/92, EU:C:1994:90) ja 15.2.2001 annettuun tuomioon Nachi Europe (C-239/99, EU:C:2001:101) perustuvassa oikeuskäytännössä tarkoitetulla tavalla selvää, että kumoamiskanteet, jotka pääasian valittajien kaltaisessa tilanteessa olevat henkilöt olisivat nostaneet unionin yleisessä tuomioistuimessa asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta sekä täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1285/2009 kumoamisesta 12.7.2010 annetusta neuvoston täytäntöönpanoasetuksesta (EU) N:o 610/2010 taikka tätä täytäntöönpanoasetusta aiemmista unionin toimista, jotka koskevat Tamil Eelamin vapautuksen tiikerit (LTTE) -yhteisön merkitsemistä tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi 27.12.2001 annetun neuvoston asetuksen N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuun varojen jäädyttämisluetteloon, olisi otettu tutkittaviksi.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 6/6

Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 27.10.2016 – Valittajana Debonair Trading Internacional Lda ja muina osapuolina Groupe Léa Nature SA ja Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto

(Asia C-537/14 P) (1)

((Muutoksenhaku - EU-tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 207/2009 - 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 5 kohta - Kuviomerkki, jossa on sanaosat ”SO’BiO ētic” - EU-tavaramerkiksi ja kansalliseksi sanamerkiksi rekisteröityjen sana- ja kuviomerkkien, joissa on sanaosa ”SO…?”, haltijan esittämä väite - Rekisteröinnin epääminen))

(2017/C 006/06)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Debonair Trading Internacional Lda (edustajat: D. Selden, advocate, ja T. Alkin, barrister)

Muut osapuolet: Groupe Léa Nature SA (edustaja: S. Arnaud, avocat) ja Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: D. Gája ja P. Geroulakos)

Tuomiolauselma

1) Unionin yleisen tuomioistuimen 23.9.2014 antama tuomio Groupe Léa Nature v. SMHV – Debonair Trading Internacional (SO’BiO ētic) (T-341/13, ei julkaistu, EU:T:2014:802) kumotaan.

2) Asia palautetaan unionin yleiseen tuomioistuimeen.

3) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

(1) EUVL C 118, 13.4.2015.
1)

Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 2658/87, sellaisena kuin se on muutettuna 5.10.2010 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 861/2010, on tulkittava siten, ettei pääasiassa kyseessä olevan kaltainen tavara, joka koostuu piippu- ja savuketupakasta, siinä olevista tupakanjätteistä huolimatta kuulu asetuksen N:o 2658/87 liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 861/2010, olevan yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 2401, jos nämä jätteet eivät estä käyttämästä kyseistä tuotetta piippu- ja savuketupakkana. Tällainen tavara saattaa kuitenkin kuulua kyseisen nimikkeistön nimikkeeseen 2403 ja varsinkin mainitun nimikkeistön alanimikkeeseen 2403 10 90, jos se on pakattu puristettuna kappaletavarana yksittäisiin muovilla vuorattuihin pahvilaatikoihin, joista jokaisen nettopaino on 30 kg.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 419/3

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.9.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) – Yhdistynyt kuningaskunta) – Secretary of State for the Home Department v. CS

(Asia C-304/14) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin kansalaisuus - SEUT 20 artikla - Kolmannen valtion kansalainen, joka on unionin kansalaisuuden omaavan pienen lapsen huoltaja - Oleskeluoikeus jäsenvaltiossa, jonka kansalainen lapsi on - Lapsen vanhemman rikostuomiot - Vanhemman karkottamista koskeva päätös, joka johtaa epäsuorasti kyseisen lapsen poistamiseen maasta))

(2016/C 419/03)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber)

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Secretary of State for the Home Department

Vastapuoli: CS

Tuomiolauselma

SEUT 20 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan kolmannen valtion kansalainen, joka on tuomittu rangaistukseen rikoksesta, on karkotettava kyseisen jäsenvaltion alueelta tällaiseen kolmanteen valtioon, vaikka hän on sellaisen pienen lapsen tosiasiallinen huoltaja, joka on kyseisen jäsenvaltion kansalainen ja joka on oleskellut kyseisessä jäsenvaltiossa syntymästään lähtien käyttämättä oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen, kun asianomaisen henkilön karkottamisen seurauksena kyseisen lapsen olisi lähdettävä Euroopan unionin alueelta, minkä seurauksena tämä lapsi ei siis tosiasiassa voisi käyttää pääosaa oikeuksistaan unionin kansalaisena. Jäsenvaltio voi kuitenkin poikkeuksellisissa olosuhteissa toteuttaa karkottamistoimenpiteen sillä edellytyksellä, että se perustuu kyseisen kolmannen valtion kansalaisen omaan käyttäytymiseen, jonka on muodostettava kyseisen jäsenvaltion yhteiskunnan perustavanlaatuisen edun vaarantava todellinen, välitön ja riittävän vakava uhka, ja että se perustuu kyseessä olevien eri intressien huomioon ottamiseen, mikä kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on tarkistaa.

(1) EUVL C 315, 15.9.2014.