Asia T‑840/14

International Gaming Projects Ltd

vastaan

sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

”Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Sky BONUS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansalliseksi tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki SKY — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Tavaramerkin rekisteröintihakemuksessa nimettyjen tavaroiden rajoittaminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Tutkimatta jättäminen”

Tiivistelmä – Unionin yleisen tuomioistuimen määräys (neljäs jaosto) 11.3.2016

Yhteisön tavaramerkki — Muutoksenhakumenettely — Kanne unionin tuomioistuimissa — Tavaroiden ja palvelujen luettelon rajoittaminen valituslautakunnan antaman päätöksen jälkeen — Seuraukset

(Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 188 artikla; neuvoston asetuksen N:o 207/2009 26 artiklan 1 kohdan c alakohta, 43 artiklan 1 kohta, 65 artiklan 2 kohta ja 76 artikla)

Asetuksen N:o 207/2009 65 artiklan 2 kohdassa säädetään, että unionin yleinen tuomioistuin voi kumota tai muuttaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) valituslautakunnan päätöksen ainoastaan puuttuvan toimivallan, olennaisen menettelymääräyksen rikkomisen, perustamissopimuksen, saman asetuksen tai niiden soveltamista koskevan oikeussäännön rikkomisen taikka harkintavallan väärinkäytön perusteella. Saman asetuksen 76 artiklan mukaan tämän laillisuusvalvonnan on tapahduttava valituslautakunnan käsiteltäväksi saatettujen riidan tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen pohjalta. Tästä seuraa, että unionin yleinen tuomioistuin voi kumota kanteen kohteena olevan päätöksen tai muuttaa sitä ainoastaan, jos hetkellä, jona kyseinen päätös tehtiin, sitä koski jokin näistä kumoamis- tai muuttamisperusteista. Se ei sitä vastoin voi kumota tai muuttaa mainittua päätöstä sellaisin perustein, jotka ilmenevät päätöksen tekemisen jälkeen.

Lisäksi on niin, että jos asetuksen N:o 207/2009 26 artiklan 1 kohdan c alakohdassa edellytetään, että ”yhteisön tavaramerkkiä koskevassa hakemuksessa on oltava luettelo tavaroista – –, joita varten rekisteröintiä haetaan”, saman asetuksen 43 artiklan 1 kohdassa säädetään, että ”hakija voi milloin tahansa peruuttaa yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksensa tai rajoittaa sen sisältämien tavaroiden – – luetteloa”.

Kun on kyse yhteisön tavaramerkkiä koskevasta hakemuksesta, jossa on kyse useista tavaroista, unionin yleinen tuomioistuin on jo tulkinnut tavaramerkin hakijan sille esittämää pyyntöä, joka on näin ollen tehty valituslautakunnan päätöksen jälkeen ja jolla hakija peruuttaa hakemuksensa vain tiettyjen alkuperäisen hakemuksen kohteena olevien tavaroiden osalta, joko siten, että hakijan katsotaan ilmoittaneen riitauttavansa riidanalaisen päätöksen ainoastaan siltä osin kuin se koskee muita hakemuksen kohteena olevia tavaroita tai, mikäli tällainen pyyntö tehdään unionin yleisessä tuomioistuimessa käytävän menettelyn myöhäisessä vaiheessa, siten, että hakijan katsotaan luopuneen osittain vaatimuksistaan. Jos tavaramerkin hakijan tarkoituksena ei kuitenkaan ole yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksensa kohteena olevien tavaroiden luettelon rajoittamista koskevalla pyynnöllään poistaa yhtä tai useampaa tavaraa kyseisestä luettelosta vaan ainoastaan muuttaa yhtä ominaisuutta, kuten niiden käyttötarkoitusta tai kuvausta, ei voida sulkea pois sitä, että tällainen muutos vaikuttaa jonkin viraston elimen hallinnollisen menettelyn aikana suorittamaan yhteisön tavaramerkkiä koskevaan tutkintaan. Näin tällaisen muutoksen hyväksyminen silloin, kun asia on käsiteltävänä unionin yleisessä tuomioistuimessa, merkitsisi työjärjestyksen 188 artiklassa kiellettyä riidan kohteen muuttamista asian käsittelyn aikana. Näin ollen tällainen muuttaminen ei voi vaikuttaa riidanalaisen päätöksen lainmukaisuuteen eikä unionin yleinen tuomioistuin voi ottaa sitä huomioon tutkiessaan, onko kanne perusteltu.

On todettava, että tämän oikeuskäytännön kannalta oikeudenkäynnin aikana esitetty täsmennys, jossa hakija ei peruuta yhteisön tavaramerkkiä koskevaa hakemustaan yhdenkään hakemuksessa tarkoitetun tavaran osalta vaan ainoastaan täsmentää tavaroiden käyttötarkoitusta siten, ettei se enää vaadi suojaa hakemuksessa tarkoitetuille tavaroille ”yleisesti laajana ryhmänä” vaan vain siltä osin kuin niillä on tämä erityinen käyttötarkoitus, merkitsee tosiseikkojen muuttamista siitä, mitä ne olivat valituslautakunnan käsiteltäväksi saatetussa riita-asiassa, josta riidanalaisessa päätöksessä oli kyse siltä osin kuin se merkitsee kyseisten tavaroiden kaikkien muiden sellaisten käyttötarkoitusten sivuuttamista, joilla on voinut olla merkitystä tavaroiden vertailun yhteydessä. Tästä seuraa, että tämä muuttaminen on omiaan vaikuttamaan tarkasteluun, jonka valituslautakunta olisi voinut tehdä muun muassa kyseessä olevien tavaroiden samankaltaisuudesta ja näin ollen, että sillä välttämättä muutetaan riita-asian kohdetta, sellaisena kuin se on saatettu unionin yleisen tuomioistuimen käsiteltäväksi.

Kantaja ei nimittäin voi saada kanteellaan riidanalaista päätöstä kumotuksi osittain sillä perusteella, että päätös perustuu kyseisten tavaramerkkien välisen sekaannusvaaran arviointiin – jota valituslautakunta ei tehnyt – siten, että niihin luetaan myös tavaroita, joilla on erityinen käyttötarkoitus, jota valituslautakuntaa ei pyydetty arvioimaan. Päinvastoin, kyseessä olevien tavaroiden vertailun yhteydessä valituslautakunnan oletettiin tarkistavan, oliko kyseisten tavaroiden kaikkien mahdollisten käyttötarkoitusten perusteella aiheellista katsoa, että ne olivat samankaltaisia tai jopa täysin samoja. Tältä osin on muistutettava, että tavaroiden samankaltaisuuden arvioimiseksi on otettava huomioon kaikki niiden väliseen suhteeseen liittyvät merkitykselliset tekijät, joihin kuuluvat erityisesti niiden luonne, käyttötarkoitus, käyttötavat sekä se, ovatko ne keskenään kilpailevia tai toisiaan täydentäviä. Lisäksi asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu sekaannusvaara edellyttää yhtä aikaa, että kyseiset tavaramerkit ovat samoja tai samankaltaisia sekä että niiden kattamat tavarat tai palvelut ovat samoja tai samankaltaisia, ja että edellytysten on täytyttävä samanaikaisesti. Kun valituslautakunta on katsonut nimenomaan alkuperäisessä hakemuksessa tarkoitettujen – ei jälkikäteen täsmennettyjen – tavaroiden, joilla on omat yleiset ja erilaiset piirteet, vertailun perusteella, että kyseisten tavaramerkkien välillä oli sekaannusvaara, on kyseessä kokonaisarviointi, jota ei voida erotella arvioinnista, joka on tehty riidanalaisessa päätöksessä, jota ei voida kumota osittain.

(ks. 19, 20 ja 22–25 kohta)