FI Euroopan unionin virallinen lehti C 294/42

Valitus, jonka Euroopan oikeusasiamies on tehnyt 6.7.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-217/11, Staelen v. Euroopan oikeusasiamies, 29.4.2015 antamasta tuomiosta

(Asia C-337/15 P)

(2015/C 294/54)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: Euroopan oikeusasiamies (asiamies: G. Grill)

Muu osapuoli: Claire Staelen

Vaatimukset

Ensisijaisesti

— on kumottava unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-217/11 antama tuomio (i) siltä osin kuin siinä päädytään siihen, että (a) oikeusasiamies on syyllistynyt useisiin lainvastaisuuksiin, jotka ovat riittävän ilmeisiä unionin oikeuden rikkomisia, (b) henkisen kärsimyksen tosiasiallinen aiheutuminen on näytetty toteen ja (c) unionin yleisen tuomioistuimen yksilöimien lainvastaisuuksien ja tämän henkisen kärsimyksen välillä on syy-yhteys, ja (ii) siltä osin kuin siinä velvoitetaan oikeusasiamies maksamaan 7 000 euron suuruinen vahingonkorvaus

— kanne on hylättävä perusteettomana siltä osin kuin unionin yleisen tuomioistuimen tuomio kumotaan

toissijaisesti

— asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen siltä osin kuin unionin yleisen tuomioistuimen tuomio kumotaan, ja

— oikeudenkäyntikuluista on päätettävä oikeudenmukaisella ja tasapuolisella tavalla.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valituksensa tueksi oikeusasiamies vetoaa valitusperusteisiin, jotka koskevat useita oikeudellisia virheitä.

Ensinnäkin oikeusasiamies katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on katsonut, että jo pelkästään huolellisuusvelvollisuuden periaatteen loukkaamisen voidaan katsoa olevan riittävän ilmeinen rikkominen. Oikeusasiamies katsoo, että tämä unionin yleisen tuomioistuimen näkemys ei ole sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskevan oikeuskäytännön mukainen; kyseisessä oikeuskäytännössä edellytetään sen osoittamista, että oikeussäännön, jonka tarkoituksena on antaa oikeuksia yksityisille, rikkominen on riittävän ilmeinen, ja korostetaan sitä, että ratkaiseva peruste, jotta kyseisen ehdon voidaan katsoa täyttyvän, on se, että kyseinen toimielin on selvästi ja vakavasti ylittänyt harkintavaltansa rajat. Unionin yleinen tuomioistuin on jättänyt ottamatta huomioon oikeusasiamiehen tehtävän erityispiirteet ja etenkin sen, että oikeusasiamiehellä on erittäin laaja harkintavalta tutkinnan suorittamisessa.

Toiseksi oikeusasiamies riitauttaa myös unionin yleisen tuomioistuimen tulkinnan, joka koskee sitä, että kun oikeusasiamies suorittaa tutkinnan ja kun toimielin antaa hänelle selityksen, joka vaikuttaa hänestä uskottavalta, tämä ei vapauta oikeusasiamiestä hänen vastuustaan varmistaa se, että tosiseikat, joihin tämä selitys perustuu, pitävät paikkansa, etenkään silloin, kun kyseinen selitys on ainoa perusta hänen toteamukselleen siitä, ettei ole ilmennyt hallinnollista epäkohtaa. Oikeusasiamies katsoo nimittäin, että toimielimet ovat velvollisia antamaan hänelle paikkansapitäviä tietoja ja että hän voi näin ollen laillisesti perustaa johtopäätöksensä hänelle annettuihin tietoihin niin kauan kuin ei ole olemassa seikkoja, jotka voisivat saattaa annettujen tietojen luotettavuuden kyseenalaiseksi. Tästä näkökulmasta katsottuna oikeusasiamies väittää, ettei ollut mitään syytä pelätä, että annetut tiedot eivät vastanneet todellisuutta.

Vaikka oikeusasiamies on kolmanneksi unionin yleisen tuomioistuimen kanssa samaa mieltä siitä, että tietyt oikeusasiamiehen vastaukset on annettu ajassa, joka ei ollut kohtuullinen, oikeusasiamies riitauttaa sen, että tämän hänen syykseen luetun unionin oikeuden rikkomisen voidaan katsoa olevan riittävän ilmeinen. Näin ollen unionille ei voi syntyä sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta.

Neljänneksi oikeusasiamies katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se ei ole antanut mitään selitystä sille, että Staelenin luottamuksen heikentyminen oikeusasiamiehen virastoa kohtaan on katsottu henkiseksi kärsimykseksi.

Lopuksi oikeusasiamies riitauttaa sen, että hänen syykseen luettujen lainvastaisuuksien ja sen, että Staelen on menettänyt luottamuksen oikeusasiamiehen virastoa kohtaan, välillä on syy-yhteys.