189.

Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin ratkaisee asian seuraavasti: 1) SEUT 267 artikla velvoittaa jäsenvaltion tuomioistuimen, jonka unionin oikeuden tulkintaa koskevaan ratkaisuun ei saa hakea muutosta, esittämään unionin tuomioistuimelle ennakkoratkaisupyynnön viran puolesta myös ilman asianosaisten pyyntöä, jos sillä on unionin oikeuden soveltamiseen vireillä olevassa asiassa liittyviä epäilyksiä, vaikka jäsenvaltion perustuslakituomioistuin olisi ratkaissut asian ja velvoittanut ensiksi mainitun tuomioistuimen antamaan ratkaisunsa sen perustuslakia koskevat päätelmät huomioon ottaen. 2) Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi annetun direktiivin 2008/1/EY 15 artiklan 1 kohdan ja liitteen V mukaan tieto ennen kaatopaikan yhtenäistä lupamenettelyä tehdystä kaatopaikan sijaintipäätöksestä on annettava yleisön saataville, jollei tiedon saatavuuden esteenä ole pakottavia syitä, esimerkiksi liikesalaisuuksia. Jos asiakirjan saatavuus evätään aluksi ilman riittävää oikeutusta, puute voidaan korjata myöhemmin kansallisen lainsäädännön mukaisesti hallintomenettelyssä, kunhan yleisö saatetaan myöhemmän saatavuuden avulla tilanteeseen, jossa se olisi ollut, jos tiedot olisi annettu saataville jo alussa. 3) Kun tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annettua direktiiviä 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2003/35/EY, voidaan soveltaa ajallisesti, hankkeen aiemmin tehty ympäristövaikutusten arviointi voi olla perustana luvan myöntämiselle hankkeelle, jos siinä kuvataan paikkansa pitävästi hankkeen mahdolliset merkittävät ympäristövaikutukset luvan myöntämisajankohtana. Sen tutkimiseen, ovatko ympäristöolosuhteet tai hanke muuttuneet sittemmin niin paljon, että muut merkittävät haitalliset ympäristövaikutukset ovat mahdollisia, ei tarvita välttämättä yleisön osallistumista. On unionin oikeuden mukaista sulkea ennakkoon tehdyn ympäristövaikutusten arvioinnin ajankohtaisuuden tutkiminen kaatopaikan yhtenäisen perustamisluvan tutkimista koskevan tuomioistuinmenettelyn ulkopuolelle ja varata sille erillinen oikeussuojamenettely, kunhan tämä oikeussuojan pilkkominen ei aiheuta sitä, että yhtenäisen luvan saattaminen tuomioistuimen tutkittavaksi ympäristövaikutusten arvioinnin osalta on käytännössä mahdotonta tai suhteettoman vaikeaa. Jos oikeussuojasääntely tai sen soveltaminen ei ole näiden vaatimusten mukaista, kyseisten direktiivien tehokas vaikutus edellyttää, että menettelyn myöhempiä vaiheita koskevan asian yhteydessä tutkitaan aiempien vaiheiden toteutuksen yhteydessä tehdyt virheet. Kansalliset tuomioistuimet ovat velvollisia ottamaan ympäristövaikutusten arvioinnin ajankohtaisuutta koskevan kysymyksen huomioon viran puolesta, jos asianosaisilla ei ole tosiasiallisesti ollut mahdollisuutta vedota tähän kysymykseen kansallisissa tuomioistuimissa. Näin on oletettava erityisesti, jos oikeussuojasääntely tai sen soveltaminen ei ole tehokkuusperiaatteen vaatimusten mukaista. 4) Direktiivin 2008/1 ja direktiivin 85/337 mukaan yleisön oikeussuoja sisältää mahdollisuuden määrätä kansallisen lainsäädännön mukaisesta väliaikaisesta hallinnollisesta tai oikeudellisesta toimenpiteestä, joka mahdollistaa suunnitellun laitoksen toteutuksen lykkäämisen tilapäisesti. Erityisen kiireellisissä tapauksissa voidaan luopua asianosaisten kuulemisesta, jos heillä on mahdollisuus riitauttaa päätös mahdollisimman pian. 5) Direktiivin 2008/1, direktiivin 85/337 tai tiedon saantia, yleisön osallistumisoikeutta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa Århusin yleissopimuksen 9 artiklan 2 ja 4 kappaleen mukaiset ehdot täyttävällä tuomioistuimen ratkaisulla, jolla kumotaan uutta laitosta koskeva ympäristölupa, ei loukata lainvastaisesti kaatopaikkatoiminnan harjoittajan omaisuudensuojaa.