Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Verotus - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Liikevaihtovero - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Kuudennessa direktiivissä säädetyt vapautukset - Voittoa tavoittelemattoman yhteisön urheiluun tai liikuntakasvatukseen osallistuville henkilöille tarjoamien, kyseiseen toimintaan läheisesti liittyvien palvelujen vapauttaminen arvonlisäverosta - Kiinteän omaisuuden vuokraamisen vapauttaminen arvonlisäverosta - Vapautuksen laajuus - Urheiluun ja liikuntakasvatukseen käytettävien tilojen ja muiden paikkojen tarjoamista koskevien palvelujen yleinen vapauttaminen arvonlisäverosta mukaan lukien ne palvelut, joita tarjoavat voittoa tavoittelevat yhteisöt - Yleistä vapautusta ei voida hyväksyä

(Neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan m alakohta ja 13 artiklan B kohdan b alakohta)

2. Verotus - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Liikevaihtovero - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Kuudennessa direktiivissä säädetyt vapautukset - Suppea tulkinta - Kiinteän omaisuuden vuokraamisen vapauttaminen arvonlisäverosta - Urheiluun liittyvät palvelusuoritukset - Vapautusta voidaan soveltaa urheiluun liittyviin palvelusuorituksiin - Soveltamisperusteet - Kansallisen tuomioistuimen toimivalta

3. Verotus - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Liikevaihtovero - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen - Yksityisten oikeus vedota vähennysoikeudesta annettuihin säännöksiin, kun niitä tarkastellaan yhdessä kuudennen direktiivin 2 artiklan, 6 artiklan 1 kohdan ja 13 artiklan B kohdan b alakohdan kanssa

(Neuvoston direktiivin 77/388/ETY 2 artikla, 6 artiklan 1 kohta, 13 artiklan B kohdan b alakohta ja 17 artiklan 1 ja 2 kohta)

4. Verotus - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Liikevaihtovero - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Kuudennessa direktiivissä säädetyt vapautukset - Voittoa tavoittelemattoman yhteisön urheiluun tai liikuntakasvatukseen osallistuville henkilöille tarjoamien, kyseiseen toimintaan läheisesti liittyvien palvelujen vapauttaminen arvonlisäverosta jäsenvaltiossa - Riittävän ilmeinen yhteisön oikeuden rikkominen

(Neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artikla)

Tiivistelmä

1. Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan m alakohdassa ja 13 artiklan B kohdan b alakohdassa kielletään sellaiset kansalliset säännökset, joissa säädetään urheilutilojen tai muiden urheilupaikkojen tarjoamista ja tähän liittyvää urheiluvarusteiden tai muiden vastaavien välineiden luovuttamista urheiluun tai liikuntakasvatukseen koskevasta yleisestä verottomuudesta myös niiden palvelujen osalta, joita tarjoavat taloudellista voittoa tavoittelevat yhteisöt.

Poikkeuksena kuudennen direktiivin 2 artiklassa todetusta periaatteesta, jonka mukaan arvonlisävero on kannettava kaikista verovelvollisen vastikkeellisesti suorittamista palveluista, sen 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan m alakohdassa säädetään urheiluun ja liikuntakasvatukseen liittyvien palvelujen verottomuudesta, joka on nimenomaisesti rajoitettu siten, että se koskee ainoastaan yleishyödyllisten yhteisöjen suorittamia palveluja. Tästä seuraa, että toiminnallaan taloudellista hyötyä tavoittelevien palvelujen tarjoajien suorittamina nämä palvelut eivät kuulu vapautuksen soveltamisalaan. Vaikka tietyissä olosuhteissa tilojen tarjoamista urheiluun tai liikuntakasvatukseen voidaan pitää kiinteistön vuokrauksena ja sen voidaan katsoa tällä perusteella kuuluvan kuudennen direktiivin 13 artiklan B kohdan b alakohdassa säädetyn vapautuksen alaan, sääntely, jolla vapautetaan yleisesti kaikki urheiluun ja liikuntakasvatukseen liittyvät palvelut arvonlisäverosta ilman, että säädettäisiin erikseen kiinteistön vuokrauksena pidettävistä palveluista ja muista palveluista, merkitsee sellaisen uuden verottomien toimintojen ryhmän perustamista, josta kuudennessa direktiivissä ei ole säädetty.

( ks. tuomion 19 ja 22-23 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta )

2. Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen direktiivin 77/388/ETY 13 artiklassa tarkoitettujen vapautusten määrittelyssä käytettyä sanamuotoa on tulkittava suppeasti, koska verottomuus on poikkeus pääsäännöstä, jonka mukaan arvonlisäveroa peritään jokaisesta verovelvollisen vastiketta vastaan suorittamasta palvelusta. Sovellettaessa golftoimintaan kuudennen direktiivin 13 artiklan B kohdan b alakohdassa säädettyä vapautusta, joka koskee maan- ja kiinteistöjen vuokrausta, urheiluun ja liikuntakasvatukseen liittyviä palvelusuorituksia on mahdollisuuksien mukaan tarkasteltava kokonaisuutena. Tässä yhteydessä on otettava huomioon kiinteän omaisuuden käyttöoikeuden kesto, koska se on vuokrasopimuksen olennainen osa. Kansallisen tuomioistuimen on ratkaistava näiden ohjeiden mukaisesti se, onko tällaista toimintaa pidettävä kuudennen direktiivin 13 artiklan B kohdan b alakohdan nojalla verottomana.

( ks. tuomion 25-28 kohta )

3. Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 1 ja 2 kohdan säännökset, joissa säädetään veron vähennysoikeuden syntymisedellytyksistä ja vähennysoikeuden laajuudesta, tarkasteltuina yhdessä direktiivin 2 artiklan, 6 artiklan 1 kohdan ja 13 artiklan B kohdan b alakohdan kanssa, ovat riittävän selkeitä, täsmällisiä ja ehdottomia, jotta yksityinen voi vedota niihin kansallisessa tuomioistuimessa jäsenvaltiota vastaan.

( ks. tuomion 33 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta )

4. Urheilutilojen tai muiden urheilupaikkojen tarjoamista ja tähän liittyvää urheiluvarusteiden tai muiden vastaavien välineiden luovuttamista urheiluun tai liikuntakasvatukseen koskeva yleinen verottomuus, josta ei säädetä jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen direktiivin 77/388/ETY 13 artiklassa, on sellainen ilmeinen yhteisön oikeuden rikkominen, joka voi olla peruste jäsenvaltion vahingonkorvausvelvollisuudelle. Direktiivin säännösten selvän sanamuodon vuoksi asianomainen jäsenvaltio ei ole ollut tilanteessa, jossa sillä olisi ollut valta tehdä lainsäädäntöön liittyviä valintoja, vaan jossa sen harkintavalta on ollut oleellisesti vähentynyt tai jopa olematon.

( ks. tuomion 40 ja 42 kohta sekä tuomiolauselman 3 kohta )