YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (toinen jaosto)

3 päivänä heinäkuuta 2001

Yhdistetyt asiat T-24/98 ja T-241/99

E

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Henkilöstö — Väliaikainen toimihenkilö — Kurinpitojärjestelmä — Virantoimituksesta pidättäminen — Seuraamus — Sopimuksen irtisanominen ilman irtisanomisaikaa — Henkilöstösääntöjen IX liitteessä olevan 7 artiklan kolmannessa kohdassa säädetyn määräajan noudattamatta jättäminen — Seuraukset — Kumoamiskanne ja vahingonkorvauskanne — Lausunnon antamisen raukeaminen”

Täydellinen teksti ranskan kielellä II-681

Aihe:

Kanne, jossa kantaja vaatii asiassa T-24/98 kumoamaan 12.11.1997 tehdyn komission päätöksen, jolla kantajan hallinnollinen asema virantoimituksesta pidättämisen osalta pysytettiin voimassa, ja yhteisöä korvaamaan sen vahingon, jonka hän väittää tästä päätöksestä hänelle aiheutuneen, ja asiassa T-241/98 kumoamaan 22.12.1998 tehdyn komission päätöksen, jolla kantajaa koskevana kurinpitoseuraamuksena hänen määräaikainen työsopimuksensa irtisanottiin ilman irtisanomisaikaa, ja yhteisöä korvaamaan sen vahingon, jonka hän väittää tästä päätöksestä sekä kurinpitomenettelystä hänelle aiheutuneen.

Ratkaisu:

Asiat T-24/98 ja T-241/98 yhdistetään tuomion antamista varten. Asiassa T-24/98 lausunnon antaminen kumoamisvaateesta raukeaa, kanne hylätään muilta osin ja asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, myös välitoimimenettelystä aiheutuneista kuluista. Asiassa T-241/98 komissio velvoitetaan maksamaan kantajalle 1000 euroa korvauksena kantajalle aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä, kanne hylätään muilta osin ja komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan yksi neljäsosa kantajan oikeudenkäyntikuluista.

Tiivistelmä

Henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevan 7 artiklan kolmannessa kohdassa säädetty määräaika ei ole ehdoton, mutta siinä esitetään kuitenkin hyvän hallintotavan sääntö, jolla pyritään niin hallinnon kuin virkamiestenkin edun mukaisesti välttämään, että päätös, jolla kurinpitomenettely saadaan päätökseen, myöhästyy perusteettomasti. Tästä seuraa, että kurinpitoviranomaisilla on velvollisuus johtaa kurinpitomenettelyä huolellisesti ja toimia siten, että toiseen menettelyn vaiheeseen siirrytään kohtuullisessa ajassa sen jälkeen kun edeltävä vaihe on saatu päätökseen. Kyseessä olevan määräajan noudattamatta jättämisestä, jota voidaan arvioida ainoastaan asian erityisten olosuhteiden perusteella, voi olla seurauksena, että päätös kumotaan ja korvauksia myönnetään siinä tapauksessa, että virkamiehelle on aiheutunut siitä henkistä kärsimystä muun muassa sen vuoksi, että hänen epävarma tilanteensa pitkittyy. (ks. 50 ja 102 kohta) Viittaukset: asia T-549/93, Dv. komissio, 26.1.1995(Kok. H. 1995, s. I-A-13 ja II-43, 25 kohta sekä siinä mainittu oikeuskäytäntö).

Henkilöstösääntöjen 11, 12 ja 14 artiklassa asetetut velvollisuudet ovat yleisiä ja objektiivisia. Näiden velvollisuuksien laiminlyönnin toteaminen ei edellytä, että kyseessä oleva virkamies on hyötynyt tästä laiminlyönnistä tai että siitä on aiheutunut toimielimelle vahinkoa. (ks. 76 kohta) Viittaukset: asia T-74/96, Tzoanos v. komissio, 19.3.1998 (Kok. H. 1998, s. I-A-129ja II-343, 66 kohta), joka on vahvistettu asiassa C-191/98P, 18.11.1999, (Kok. 1999, s. I-8223).

Jos kurinpitoviranoraaisen määräämä seuraamus on ankarampi kuin se, mitä kurinpitolautakunnan lausunnossa on ehdotettu, seuraamuksen määräämisestä tehdyn päätöksen perusteluissa on täsmennettävä ne syyt, joiden vuoksi kyseinen viranomainen on poikennut lausunnosta. (ks. 82 kohta) Viittaukset: asia 228/83, F v. komissio, 29.1.1985 (Kok. 1985, s. 275, 35 kohta).

Kun niiden tosiseikkojen paikkansapitävyys, josta virkamiestä syytetään henkilöstösääntöjen velvoitteiden laiminlyöntinä, on näytetty toteen, asianmukaisen seuraamuksen valinta kuuluu kurinpitoviranomaiselle, koska henkilöstösäännöissä ei vahvisteta seuraamuksen ja laiminlyönnin välille kiinteää yhteyttä. Kurinpitoviranomaisen on valittava seuraamus kaikkien asialle ominaisten konkreettisten tosiseikkojen ja raskauttavien ja lieventävien asianhaarojen kokonaisarvioinnin perusteella. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei voi omalla arvioinnillaan korvata kurinpitoviranomaisen arviointia. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on kuitenkin valvottava, että seuraamus ei ole ilmeisen suhteeton päätöksessä todettuihin tosiseikkoihin nähden. (ks. 85 ja 86 kohta) Viittaukset: asia T-12/94, Daffix v. komissio, 18.12.1997 (Kok. H. 1997, s. I-A-453 ja II-1197, 89 kohta sekä siinä mainittu oikeuskäytäntö) ja asia T-183/96, E v. CES 17.2.1998 (Kok. H. 1998, s. I-A-67 ja II-159, 58 kohta).