FI Euroopan unionin virallinen lehti C 51/34

Kanne 4.12.2009 — Puola v. komissio

(Asia T-486/09)

2010/C 51/66

Oikeudenkäyntikieli: puola

Asianosaiset

Kantaja: Puolan tasavalta (asiamies: M. Szpunar)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

— Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta ja Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 24.9.2009 tehty komission päätös 2009/721/EY (1) (tiedoksiannettu numerolla K(2009) 7044) on kumottava siltä osin kuin siinä jätetään yhteisörahoituksen ulkopuolelle 47 152 775 Puolan zlotyn suuruinen summa, jonka Puolan tasavallan hyväksymä maksajavirasto on suorittanut

— Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Riidanalaisessa päätöksessä, joka koskee maaseudun kehittämisohjelmaa, määrätään vuonna 2005 toteutettujen menojen osalta 5 prosentin suuruisesta rahoitusoikaisusta maatalouden tukemiseksi taloudellisesti epäsuotuisilla alueilla ja maatalouden ympäristöhankkeiden kehittämiseksi. Oikaisun syynä olivat väitetyt virheet ja puutteellisuudet tavanomaisia hyviä maatalouskäytänteitä noudattaen tehtävissä ristiintarkastuksissa, seuraamusjärjestelmässä, paikalla tehtävistä tarkastuksista laadittavissa kertomuksissa ja tarkastusten yhdistämisessä kaikkiin maatalouden ympäristötoimenpiteisiin liittyviin velvoitteisiin.

Kantaja kiistää väitetyt virheet ja vetoaa riidanalaisen päätöksen osalta seuraaviin oikeudellisiin perusteisiin.

Kantaja vetoaa ensinnäkin asetuksen N:o 1258/1999 (2) 7 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan ja asetuksen N:o 1290/2005 (3) 31 artiklan 1 kohdan sekä asiakirjassa VI/5330/97 asetettujen suuntaviivojen rikkomiseen, koska rahoitusoikaisusta on määrätty tosiseikkojen virheellisen arvioinnin ja virheellisen laintulkinnan perusteella. Mitään väitetyistä virheistä, jotka ovat olleet oikaisun syynä, ei ole tosiasiassa tehty, ja riidanalaisessa päätöksessä yhteisörahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot on toteutettu yhteisön säännöksiä noudattaen.

Ensimmäisen kanneperusteen osalta kantaja esittää, että paikalla tehtävistä tarkastuksista laadituissa kertomuksissa on noudatettu asetuksen N:o 796/2004 (4) 28 artiklan mukaisesti kaikkia sellaisia tavanomaisia hyviä maatalouskäytänteitä, joihin myös luonnollisia lannoitteita koskevan vuosittaisen ylärajan valvonta kuuluu. Eläinten tunnistamis- ja rekisteröintijärjestelmän mukaisia hallinnollisia ristiintarkastuksia ei ole kantajan mukaan suoritettu ainoastaan siitä syystä, että kyseinen järjestelmä on ollut ristiintarkastusten lähtökohtana tulokseton, ja ristiintarkastusten suorittaminen ei ole sen vuoksi ollut tarpeellista asetuksen N:o 817/2004 (5) 68 artiklan nojalla. Järjestelmä, joka koskee seuraamusten määräämistä tavanomaisten hyvien maatalouskäytänteiden noudattamatta jättämisen perusteella, on ollut täysin tehokas, maaseudun kehittämisohjelman ensimmäisen toimeenpanovuoden aikana vallinneen tilanteen kannalta asianmukainen ja jopa ankarampi kuin tällä hetkellä voimassa oleva yhteisön seuraamusjärjestelmä, ja siten se on täysin asetuksen N:o 817/2004 73 artiklan mukainen. Paikalla tehtävien tarkastusten kattavuus on taattu jopa siten, että tarkastuksissa on menty pidemmälle kuin mitä asetuksen N:o 817/2004 69 artiklan kolmannessa kohdassa edellytetään.

Toiseksi kantaja vetoaa asetuksen N:o 1258/1999 7 artiklan 4 kohdan neljännen alakohdan, asetuksen N:o 1290/2005 31 artiklan 2 kohdan ja asiakirjassa VI/5330/97 asetettujen suuntaviivojen rikkomiseen sekä suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen, koska kiinteämääräinen oikaisu on mitoitettu yhteisön varoihin kohdistuvan tappiovaaran kannalta aivan liian kohtuuttomaksi. Mikään väitetyistä virheistä, jotka ovat olleet oikaisun syynä, ei olisi kantajan mukaan voinut johtaa yhteisön taloudellisiin tappioihin, tai ainakin tällaisten oletettujen taloudellisten tappioiden vaara on ollut joka tapauksessa täysin marginaalinen, ja vaara on kohdistunut huomattavasti pienempään summaan kuin siihen, joka jätettiin riidanalaisessa päätöksessä yhteisörahoituksen ulkopuolelle.

Kolmanneksi kantaja vetoaa SEUT 296 artiklan toisen kohdan rikkomiseen, koska riidanalaista päätöstä ei ole riittävästi perusteltu. Komissio ei ole kantajan mukaan selventänyt syitä väitettyjen virheiden ulottuvuuden olennaiselle muutokselle, ja komissio on siten jättänyt antamatta Puolan viranomaisille tilaisuuden saada tieto näistä syistä.

(1) EUVL L 257, s. 28.

(2) Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 17.5.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1258/1999 (EYVL L 160, s. 10).

(3) Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21.6.2005 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1290/2005 (EUVL L 209, s. 1).

(4) Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 säädettyjen täydentävien ehtojen, tuen mukauttamisen ja yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 796/2004 (EUVL L 141, s. 18).

(5) Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 29.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 817/2004 (EUVL 153, s. 30, oikaisu EUVL 2004, L 231, s. 24).