ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
30

Ensimmäisen valitusperusteen ensimmäiseen osaan, joka koskee oikeudellista virhettä sen käsitteen tulkinnassa, mikä on ”kohtuullinen aika” nostaa kanne ensimmäisessä oikeusasteessa, liittyvän aineellisen kysymyksen tarkastelun osalta on todettava, että EUT-sopimuksessa ja EIP:n henkilöstösäännöissä, jotka sen hallintoneuvosto on vahvistanut EIP:n työjärjestyksen 29 artiklan mukaisesti, ei ole mainintaa kanteen nostamisen määräajasta, jota sovelletaan EIP:n ja sen toimihenkilöiden välisiin riitoihin. Tehokasta oikeussuojaa koskevan oikeuden, joka on unionin oikeuden yleinen periaate ja joka edellyttää, että yksityisellä on oltava riittävästi aikaa arvioida hänelle vastaisen toimenpiteen lainmukaisuutta ja valmistella tarvittaessa kannettaan, sovittaminen yhteen sen oikeusvarmuuden vaatimuksen kanssa, joka edellyttää, että tietyn ajan kuluttua unionin toimielinten toteuttamista toimista tulee lopullisia, edellyttää kuitenkin, että nämä riita-asiat saatetaan unionin tuomioistuinten käsiteltäviksi kohtuullisessa ajassa (ks. edellä 24 kohdassa mainittu asia De Nicola v. EIP, tuomion 97–99 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen; edellä 24 kohdassa mainittu asia Dunnett ym. v. EIP, 51–53 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja asia T-275/02 R, D v. EIP, määräys 6.12.2002, Kok., s. II-1295, 31 ja 32 kohta).
7.

Maatalous — Yhteinen maatalouspolitiikka — EMOTR:sta maksettava rahoitus — Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen — Unionin lainsäädännön soveltamisessa ilmenneistä sääntöjenvastaisuuksista johtuva kieltäytyminen ottaa menoja vastattavaksi — Puutteiden toteaminen jäsenvaltion käyttöön ottamassa valvontajärjestelmässä — Kiinteämääräinen korjaus, joka on 50 prosenttia menoista — Määrä, joka sisältää summia, jotka liittyvät rahoitusta koskevan korjauksen kohteena jo olleisiin sääntöjenvastaisuuksiin mutta joita ei vielä ole peritty kokonaan takaisin — Ne bis in idem -periaatteen loukkaaminen — Tätä periaatetta ei ole loukattu (Neuvoston asetuksen N:o 595/91 3 artikla, asetuksen N:o 1258/1999 8 artiklan 2 kohta ja asetuksen N:o 1290/2005 32 artiklan 5 kohta; komission päätös 2007/327) (ks. 169, 171 ja 172 kohta)
1)

Valko-Venäjään kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/639/YUTP muuttamisesta 20.6.2011 annettu neuvoston päätös 2011/357/YUTP, presidentti Lukašenkaan ja tiettyihin Valko-Venäjän virkamiehiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 765/2006 muuttamisesta 20.6.2011 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 588/2011, Valko-Venäjään kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/639/YUTP muuttamisesta 10.10.2011 annettu neuvoston päätös 2011/666/YUTP, Valko-Venäjää koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 765/2006 8 a artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 10.10.2011 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1000/2011, Valko-Venäjään kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä 15.10.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/642/YUTP ja Valko-Venäjää koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 765/2006 8 a artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 6.11.2012 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1017/2012 kumotaan siltä osin kuin ne koskevat BelTechExport ZAO:ta.
1.

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on laajalti tunnettu — Aikaisemman laajalti tunnetun tavaramerkin suojan ulottuminen sellaisiin tavaroihin tai palveluihin, jotka eivät ole samankaltaisia — Edellytykset (Neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta) (ks. 17 ja 18 kohta)
1.

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 23, 24, 61 ja 76 kohta)
Unionin oikeuden nykytilassa virkamiestuomioistuimen ja unionin yleisen tuomioistuimen toimivaltuuksien rajaaminen virkamiehen ja sen toimielimen, johon virkamies kuuluu tai kuului, välisessä riita-asiassa, joka on saanut alkunsa asianomaisen virkamiehen ja toimielimen välisestä työsuhteesta, kuuluu SEUT 270 artiklan ja henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklan soveltamisalaan muttei näin ollen SEUT 268 artiklan ja SEUT 340 artiklan soveltamisalaan, joissa määrätään unionin sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskevasta yleisestä järjestelmästä.

Tältä osin kun on kyse edesmenneen virkamiehen oikeudenomistajien ja toimielimen, johon tämä virkamies kuului, välisestä riita-asiasta, jos oikeudenomistajat vaativat korvausta heille henkilökohtaisesti aiheutuneesta vahingosta, oli kyseessä sitten aineellinen vahinko tai henkinen kärsimys, subjektiivinen henkilökohtainen edellytys, joka liittyy sen virkamiehen asemaan, jolle kyseessä olevat oikeudet kuuluvat, puuttuu eikä virkamiestuomioistuimella ole lähtökohtaisesti henkilöllistä toimivaltaa ratkaista asiaa SEUT 270 artiklan ja henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklan nojalla. Näin ollen kun mainitut oikeudenomistajat vaativat korvausta saman toimen aiheuttamista eri vahingoista, heidän on nostettava kaksi kannetta, yksi virkamiestuomioistuimessa ja toinen unionin yleisessä tuomioistuimessa, riippuen siitä, ovatko he kyseessä olevan virkamiehen oikeudenomistajia vai vaativatko he korvausta heille itselleen aiheutuneesta aineellisesta vahingosta tai henkisestä kärsimyksestä, ja näiden kahden vahingonkorvauskanteen aineelliset edellytykset ovat erilaiset.

Kun kuitenkin otetaan huomioon oikeusvarmuuteen, hyvään oikeudenhoitoon, prosessiekonomiaan ja ristiriitaisten oikeuden päätösten ennaltaehkäisemiseen liittyvät seikat, mainitut oikeudenomistajat voivat vapaasti yhdistää vaatimuksensa yhteen kanteeseen. Tällaiset kanteet on nostettava unionin yleisessä tuomioistuimessa, joka on paitsi yleinen tuomioistuin, jolla on tätä varten täysi tuomiovalta – toisin kuin virkamiestuomioistuimella, joka on erityistuomioistuin – myös ylemmän oikeusasteen tuomioistuin, jonka yhteyteen virkamiestuomioistuin SEUT 257 artiklan sanamuodon mukaisesti kuuluu. Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön liitteessä I olevan 8 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan mukaisesti virkamiestuomioistuimen on välittömästi todettava, ettei sillä ole asiassa toimivaltaa, jotta unionin yleinen tuomioistuin voi ratkaista nämä asiat.

(ks. 47, 51, 65, 66 ja 73–75 kohta)
6.

Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet — Perustelut — Perusteluvelvollisuuden laajuus — Syyriaan kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet — Tiettyjen henkilöiden, yhteisöjen tai elinten varojen jäädyttäminen Syyrian tilanteen vuoksi — Päätös, jonka asiayhteys on asianomaiselle osapuolelle tuttu, minkä vuoksi hän kykenee ymmärtämään häntä koskevan toimenpiteen merkityksen — Suppeiden perustelujen hyväksyttävyys (SEUT 296 artikla; neuvoston päätös 2011/273/YUTP, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2011/522/YUTP; neuvoston asetus N:o 442/2011, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 878/2011) (ks. 74–76 kohta)
2.

Euroopan unionin toimielimet — Yleisön oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus N:o 1049/2001 — Poikkeukset oikeudesta tutustua asiakirjoihin — Yksityiselämän ja yksilön koskemattomuuden suoja — Ulottuvuus — Velvollisuus arvioida asiaa henkilötietojen suojaa koskevan unionin lainsäädännön mukaisesti — Asetuksen N:o 45/2001 säännöksiä sovelletaan kaikilta osin kaikkiin hakemuksiin saada tutustua henkilötietoja sisältäviin asiakirjoihin (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 45/2001 8 artikla ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 39 ja 40 kohta)
1.

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 16–18 ja 53 kohta)
1.

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Sekaannusvaaran arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 26–28 kohta)
3.

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Sanamerkit BERG ja Christian Berg (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 33, 40, 58, 62–66 ja 71 kohta)
1.

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Sekaannusvaaran arviointi — Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 23 ja 24 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 10.10.2012 – Wessang vastaan SMHV – Greinwald (star foods)

(asia T-333/11)

”Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin star foods rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat yhteisön sana- ja kuviomerkit STAR SNACKS — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta”

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Kuviomerkki star foods ja sanamerkki STAR SNACKS (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 25–38 kohta)

Aihe

Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 15.3.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 1837/2010-4), joka koskee Nicolas Wessangin ja Greinwald GmbH:n välistä väitemenettelyä

Ratkaisu

1) Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 15.4.2011 tekemä päätös (asia R 1837/2010-4) kumotaan siltä osin kuin se koskee tavaroiden ja palvelujen kansainvälistä luokitusta tavaramerkkien rekisteröimistä varten koskevaan, 15.6.1957 tehtyyn Nizzan sopimukseen, sellaisena kuin se on tarkistettuna ja muutettuna, pohjautuvan luokituksen luokkiin 29, 30 ja 32 kuuluvia tavaroita Nizzan sopimukseen pohjautuvan luokituksen luokkaan 32 kuuluvia tavaroita ”oluet” lukuun ottamatta.

2) Kanne hylätään muilta osin.

3) SMHV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kolme neljäsosaa Nicolas Wessangin oikeudenkäyntikuluista.

4) Nicolas Wessang vastaa yhdestä neljäsosasta omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Ainoastaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on toimivaltainen toisaalta määrittämään ratkaisun perustaksi asetettavan tosiseikaston, lukuun ottamatta sellaisia tapauksia, joissa määritetyn tosiseikaston paikkansapitämättömyys käy ilmi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle toimitetusta aineistosta, ja toisaalta arvioimaan tätä tosiseikastoa. Kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on määrittänyt asian tosiseikaston tai arvioinut sitä, muutoksenhakutuomioistuin on toimivaltainen harjoittamaan tämän tosiseikaston oikeudelliseen luonnehdintaan ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen sen pohjalta tekemiin oikeudellisiin päätelmiin kohdistuvaa valvontaa.

EUT-sopimuksessa ja EIP:n henkilöstösäännöissä, jotka sen hallintoneuvosto on vahvistanut EIP:n työjärjestyksen 29 artiklan mukaisesti, ei ole mainintaa kanteen nostamisen määräajasta, jota sovelletaan EIP:n ja sen toimihenkilöiden välisiin riitoihin. Tehokasta oikeussuojaa koskevan oikeuden, joka on unionin oikeuden yleinen periaate ja joka edellyttää, että yksityisellä on oltava riittävästi aikaa arvioida hänelle vastaisen toimenpiteen lainmukaisuutta ja valmistella tarvittaessa kannettaan, sovittaminen yhteen sen oikeusvarmuuden vaatimuksen kanssa, joka edellyttää, että tietyn ajan kuluttua unionin toimielinten toteuttamista toimista tulee lopullisia, edellyttää kuitenkin, että nämä riita-asiat saatetaan unionin tuomioistuinten käsiteltäviksi kohtuullisessa ajassa.

Sitä, onko määräaika kohtuullinen, oli kyseessä hallinnollisen tai tuomioistuinmenettelyn kesto tai sellaista määräaikaa koskeva kysymys, joka vaikuttaa suoraan kanteen tutkittavaksi ottamiseen, on aina arvioitava kaikkien asian olosuhteiden valossa ja muun muassa sen mukaan, mikä on oikeusriidan merkitys asianosaiselle, asian monimutkaisuus sekä se, miten asianosaiset ovat toimineet. Yleensä tästä seuraa, että kohtuullisen määräajan käsitettä ei voida ymmärtää erityiseksi preklusiiviseksi määräajaksi ja erityisesti että henkilöstösääntöjen 91 artiklan 3 kohdassa asetettua kolmen kuukauden määräaikaa ei voida soveltaa analogisesti EIP:n toimihenkilöihin preklusiivisena määräaikana silloin, kun he nostavat kumoamiskanteen viimeksi mainitun antamasta heille vastaisesta toimesta.

Näin ollen vain sen seikan perusteella, että EIP:n toimihenkilö on nostanut viimeksi mainitun antamasta hänelle vastaisesta toimesta kumoamiskanteen ajassa, jonka kesto on ylittänyt kolme kuukautta ja kymmenen päivää, ei voida todeta, että kanne on myöhästynyt, koska unionin tuomioistuinten on joka tapauksessa tarkistettava asiaan liittyvien olosuhteiden perusteella, että määräaika on kohtuullinen.

(ks. 30–32 kohta)
Menetetyn määräajan palauttamiselle on kaksi edellytystä, joista ensimmäinen on se, että asianosainen on toiminut olosuhteiden edellyttämää asianmukaista tarkkaavaisuutta noudattaen, ja toinen se, että asianosaisen este on suoraan aiheuttanut oikeuden tai muutoksenhakukeinon menettämisen. Tarkkaavaisuusvelvollisuus koskee ensisijaisesti tavaramerkin haltijaa. Jos näin ollen haltija delegoi tavaramerkin uudistamiseen liittyvät hallinnolliset tehtävät, sen on valvottava, että valittu henkilö antaa riittävät takeet siitä, että mainittujen tehtävien suorittamisen voidaan olettaa onnistuvan. Lisäksi on niin, että näiden tehtävien delegoimisen vuoksi mainittu tarkkaavaisuusvelvollisuus koskee valittua henkilöä aivan kuin haltijaakin. Koska tämä toimii haltijan nimissä ja lukuun, sen toimia on pidettävä haltijan toimina.

(ks. 18 ja 19 kohta)
90

Eri todisteille annettavan näyttöarvon osalta on painotettava, että ainoa merkityksellinen arviointiperuste vapaasti esitettyjen todisteiden harkinnassa on niiden uskottavuus (edellä 88 kohdassa mainittu tuomio Dalmine v. komissio, EU:C:2007:53, 63 kohta; ks. tuomio 8.7.2004, Mannesmannröhren-Werke v. komissio, T‑44/00, Kok., EU:T:2004:218, 84 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja edellä 88 kohdassa mainittu tuomio JFE Engineering ym. v. komissio, EU:T:2004:221, 273 kohta). Yleisesti todisteita koskevien sääntöjen mukaan asiakirjan uskottavuus ja siten myös todistusarvo riippuu sen alkuperästä, sen laatimisolosuhteista, sen vastaanottajasta ja sen sisällöstä (tuomio 15.3.2000, Cimenteries CBR ym. v. komissio, T‑25/95, T‑26/95, T‑30/95–T‑32/95, T‑34/95–T‑39/95, T‑42/95–T‑46/95, T‑48/95, T‑50/95–T‑65/95, T‑68/95–T‑71/95, T‑87/95, T‑88/95, T‑103/95 ja T‑104/95, Kok., EU:T:2000:77, 1053 kohta ja tuomari Vesterdorfin julkisasiamiehenä esittämä ratkaisuehdotus Rhône-Poulenc v. komissio, T‑1/89, Kok., EU:T:1991:38). Näin ollen suuri merkitys on annettava sille, että asiakirja on laadittu siten, että sen yhteys tosiseikkoihin on välitön, (tuomio 11.3.1999, Ensidesa v. komissio, T‑157/94, Kok., EU:T:1999:54, 312 kohta) tai sille, että sen on laatinut näitä tosiseikkoja välittömästi todistamassa ollut henkilö (ks. vastaavasti edellä 88 kohdassa mainittu tuomio JFE Engineering ym. v. komissio, EU:T:2004:221, 207 kohta). Asiakirjojen, joista ilmenee, että useiden yritysten välillä oli yhteydenottoja ja että yritysten tarkoituksena oli nimenomaisesti estää etukäteen epävarmuus, joka liittyy niiden kilpailijoiden tulevaan käyttäytymiseen, on osoitettava oikeudellisesti riittävällä tavalla yhdenmukaistettujen menettelytapojen olemassaolo (ks. vastaavasti tuomio 16.12.1975, Suiker Unie ym. v. komissio, 40/73–48/73, 50/73, 54/73–56/73, 111/73, 113/73 ja 114/73, Kok., EU:C:1975:174, 175 ja 179 kohta). Lausunnon antajan intressien vastaisia lausuntoja on lisäksi lähtökohtaisesti pidettävä erityisen uskottavina todisteina (ks. vastaavasti edellä 88 kohdassa mainittu tuomio JFE Engineering ym. v. komissio, EU:T:2004:221, 207, 211 ja 212 kohta).
63

Kun SMHV:n presidentti siis totesi SMHV:ssä käytäviä menettelyjä koskevissa ohjeissa (C osan 4 luvun 5.4 kohta), jotka annettiin 28.10.1996 tehdyllä päätöksellä, että asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohdan nojalla sovellettavaa jäsenvaltioiden oikeutta on tarkasteltava samalla tavoin kuin tosiseikkoja koskevaa kysymystä ja ettei SMHV kyennyt määrittämään viran puolesta ja täsmällisesti, mikä kunkin jäsenvaltion sellaisia oikeuksia koskeva säännöstö on, jotka kuuluvat asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohdan soveltamisalaan, hän tulkitsi asianmukaisesti todistustaakkaa koskevia sääntöjä.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 20.9.2012 – Unkari vastaan komissio

(asia T-407/10)

Rakennerahastot – Taloudellinen tuki – Rautatielinja Budapest-Kelenföld–Székesfehérvár–Boba – Arvonlisävero – Meno, joka ei ole tukikelpoinen

1. Taloudellinen, sosiaalinen ja alueellinen yhteenkuuluvuus – Rakennerahastojen interventio – Unionin maksama rahoitus – Koheesiorahasto – Tukikelpoiset menot – Arvonlisävero, jota ei voida periä takaisin – Käsite, joka on määritettävä kutakin rahastoa koskevien asetusten eikä kansallisen oikeuden mukaisesti – Asetus N:o 1084/2006 – Käsite, jolla viitataan tuensaajan mahdollisuuteen vähentää mainittu vero (Neuvoston asetuksen N:o 1083/2006 56 artiklan 4 kohta ja neuvoston asetuksen N:o 1084/2006 3 artiklan e alakohta) (ks. 32–35 ja 53 kohta)

2. Euroopan unionin oikeus – Monikieliset säädöstekstit – Yhdenmukainen tulkinta – Kieliversioiden välinen poikkeavuus – Säädöksen systematiikka ja tarkoitus tulkintaperusteena (ks. 39 ja 40 kohta)

Aihe

Kumoamiskanne, joka on nostettu komission 8.7.2010 antamasta päätöksestä, joka koskee suurhanketta, jonka otsikko on ”Rautatielinjan rakentaminen reitillä Budapest-Kelenföld - Székesfehérvár - Boba, ensimmäinen osa, ensimmäinen vaihe” ja joka kuuluu toimintaohjelmaan ”Liikenne”, jonka osalta säädetään Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) ja koheesiorahaston kautta maksettavasta Euroopan unionin rakennetuesta (CCI 2008HU161PR015)

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 22.5.2012 – Aitic Penteo vastaan SMHV – Atos Worldline (PENTEO)

(asia T-585/10)

Yhteisön tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus sanamerkin PENTEO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi – Aikaisemmat Benelux-tavaramerkiksi ja kansainväliseksi tavaramerkiksi rekisteröidyt sanamerkit XENTEO – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta – Asetuksen N:o 207/2009 75 ja 76 artikla

Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 51 ja 74 kohta)

Aihe

Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 23.9.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 774/2010‑1), joka liittyy Atos Worldline SA:n ja Aitic Penteo, SA:n väliseen väitemenettelyyn

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
34

Oikeuskäytännössä on toki myönnetty, että toimi voi koskea kantajaa erikseen sen vuoksi, että se on osallistunut aktiivisesti menettelyyn, jonka seurauksena riidanalainen toimi on toteutettu. Tällöin on kuitenkin ollut kyse erityistilanteista, joissa kantajalla oli selvästi rajattu ja kiinteästi päätöksen tavoitteeseen liittyvä neuvotteluasema, minkä takia kantaja oli tosiasiallisessa tilanteessa, jonka perusteella se voitiin erottaa kaikista muista henkilöistä (ks. vastaavasti asia C-319/07 P, 3F v. komissio, tuomio 9.7.2009, Kok., s. I-5963, 85–95 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 17.1.2012 – Hell Energy Magyarország vastaan SMHV – Hansa Mineralbrunnen (HELL)

(asia T-522/10)

Yhteisön tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kuviomerkin HELL rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi – Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki HELLA – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Tavaroiden ja merkkien samankaltaisuus – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta

Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara aikaisemman tavaramerkin kanssa (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 29, 33, 34 ja 67 kohta)

Aihe

Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 5.8.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 1517/2009-1), joka koskee Hansa Mineralbrunnen GmbH:n ja Hell Energy Magyarországin välistä väitemenettelyä

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 10.11.2011 – Ben Ri Electrónica vastaan SMHV – Sacopa (LT LIGHT-THECNO)

(asia T-143/10)

Yhteisön tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kuviomerkin LT LIGHT-THECNO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi – Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki LT – Suhteellinen hylkäysperuste – Merkkien samankaltaisuus – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta

Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 19 ja 41–43 kohta)

Aihe

Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 3.2.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 1625/2008-4), joka koskee Ben Ri Electrónica, SA:n ja Sacopa, SA:n välistä väitemenettelyä

Ratkaisu

1) Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 3.2.2010 tekemä päätös (asia R 1625/2008-4) kumotaan.

2) Kanne hylätään muilta osin.