Kanne 15.8.2022 – Unkari v. komissio

(Asia T-499/22)

(2022/C 368/54)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Asianosaiset

Kantaja: Unkari (asiamiehet: M. Fehér ja G. Koós)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 8.6.2022 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2022/908 niiltä osin kuin siinä jätetään puutteiden toteamisen vuoksi unionin rahoituksen ulkopuolelle Unkarille myönnetyn rahoitustuen osalta menoja, jotka liittyvät tuotannosta irrotettuun suoraan tukeen ja vapaaehtoiseen tuotantosidonnaiseen tukeen varainhoitovuosina 2017–2019 sekä IACS-järjestelmän alaisiin toimenpiteisiin ja riskinhallintaan (Maaseuturahasto – maaseudun kehittäminen) varainhoitovuosina 2017–2018,

— velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Rahoituksen ulkopuolelle jättäminen perustuu neljään perusteeseen, joista Unkarin hallituksen nostama riidanalaisen päätöksen osittaista kumoamista koskeva kanne kohdistuu kolmeen.

Siltä osin kuin on kyse ensimmäisestä rahoituksen ulkopuolelle jättämistä koskevasta perusteesta, Unkarin hallitus tukeutuu väitteissään siihen, ettei asetuksen (EU) N:o 1307/2013 (1) 9 artiklan sanamuodon mukaisella tulkinnalla tai teleologisella tulkinnalla voida oikeuttaa komission tulkintaa, jonka mukaan aktiiviviljelijän käsitteen on sisällettävä sidosyritykset.

Luonnollisten tai oikeushenkilöiden ryhmän käsitettä ei voida rinnastaa sidosyritysten käsitteeseen, eikä edellinen edes kata jälkimmäistä. Lisäksi useat jäsenvaltiot torjuvat komission kyseisen tulkinnan, eikä sen, että käyttöön annetaan CircaBC-järjestelmän välityksellä jäsenvaltioiden kanssa pidettyjen kahdenvälisten sovittelukokousten sisältöä, voida katsoa luovan oikeusvarmuutta näin tärkeän kysymyksen osalta.

Toinen rahoituksen ulkopuolelle jättämistä koskeva peruste liittyy komission näkemykseen siitä, että kun asetuksen (EU) N:o 809/2014 (2) 35 artiklassa säädetään paikan päällä tehtävien tarkastusten prosenttimäärän korottamisesta, niiden kesken ei tehdä erottelua sen mukaan, mikä on virheasteen lähde (riskiperusteinen valinta/satunnaisvalinta). Komissio esittää, että Unkarin viranomaisten omaksuma lähestymistapa, joka perustuu siihen, että huomioon otetaan ainoastaan tietyt tulokset, jotka ovat merkityksellisiä laskettaessa tarkastusten prosenttimäärän mahdollisesti tarpeellista korotusta ja jotka saadaan satunnaisesti valikoitujen paikan päällä tehtävien tarkastusten yhteydessä, ei vastaa asetuksen vaatimuksia.

Asian kannalta merkityksellisissä asetuksen säännöksissä ei kuitenkaan säädetä siitä, että määrien korotusta määritettäessä olisi otettava huomioon virheet, jotka on todettu sellaisten näytteisiin sisältyvien seikkojen perusteella, jotka on havaittu riskianalyysin yhteydessä. Sovellettavissa unionin säännöksissä ei näin ollen täsmennetä, miten tarkastettavien tuensaajien otos on määritettävä. Mikään ei tosiasiassa mahdollista sellaista toteamusta, että ainoa tapa korottaa tarkastusten määrää ”asianmukaisella tavalla” on – sen sijaan, että tukeudutaan satunnaisotokseen, joka edustaa totuudenmukaisemmin tarkastuksen perusjoukkoa – ”suhteuttaa” otos riskianalyysin perusteella valittuun otokseen. Se, että riskianalyysin perusteella valituksen otoksen tulokset sisällytetään projisoituun kokonaisvirhemäärään, johtaa vääristyneeseen tulokseen.

Kolmas rahoituksen ulkopuolelle jättämistä koskeva peruste perustuu siihen, että ilmoitukset, jotka koskevat eläimiin liittyviä tapahtumia, on talletettu eläinten rekisteröintiä koskevaan tietokantaan ilman, että myöhässä tehdyistä ilmoituksista olisi jälkeä. Se, että hallinnollisissa ristitarkastuksissa ei ole voitu yksilöidä myöhässä tehtyjä ilmoituksia (eli ilmoituksia, jotka on tehty alakohtaisissa asetuksissa säädettyjen enimmäismääräaikojen, jotka ovat sitovia vapaaehtoisen tuotantosidonnaisen tuen tapauksessa, jälkeen), estää vapaaehtoisena tuotantosidonnaisena tukena maksettujen määrien alentamisen ja hallinnollisten seuraamusten soveltamisen.

Tämä ei kuitenkaan merkitse sitä, etteivät Unkarin viranomaiset määrää seuraamuksia myöhässä tehtyjen ilmoitusten perusteella, koska niistä asetetaan tosiasiassa seuraamuksia täydentävien ehtojen noudattamisen valvontaan liittyvien tarkastusten yhteydessä. Tämä merkitsee sitä, ettei tällainen toiminta jää rankaisematta, mutta ettei toiminnasta myöskään määrätä seuraamuksia kahdesti.

(1) Yhteisen maatalouspolitiikan tukijärjestelmissä viljelijöille myönnettäviä suoria tukia koskevista säännöistä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 637/2008 ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 kumoamisesta 17.12.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1307/2013 (EUVL 2013, L 347, s. 608).

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 soveltamissäännöistä yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän, maaseudun kehittämistoimenpiteiden ja täydentävien ehtojen osalta 17.7.2014 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 809/2014 (EUVL 2014, L 227, s. 69).