FI Euroopan unionin virallinen lehti C 37/29

Kanne 5.12.2007 — Centre de Promotion de l'Emploi par la Micro-Entreprise v. komissio

(Asia T-444/07)

(2008/C 37/45)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Centre de Promotion de l'Emploi par la Micro-Entreprise (CPEM) (Marseille, Ranska) (edustaja: asianajaja C. Bonnefoi)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

— komission 4.10.2007 tekemä päätös N:o K(2007) 4645, jolla evättiin tuki, jonka Euroopan sosiaalirahasto oli myöntänyt ESR-tuen rahoittamista varten Ranskassa (CPEM) 17.8.1999 tehdyllä päätöksellä N:o K(1999) 2645;

— on todettava oikeus korvaukseen yleishyödyllistä tehtävää hoitavan elimen maineen julkisesta vahingoittamisesta (arviolta 100 000 euroa);

— on todettava CPEM:n työntekijöiden oikeus ”symboliseen yhden euron” korvaukseen heidän mielenrauhansa vahingoittamisesta työssä (uhka heidän työsuhteensa rakenteen tulevaisuudelle ja näin ollen heidän työsuhteelleen, sillä miljoonan euron maksaminen merkitsee CPEM:n ja MSD:n sulkemista);

— on korvattava tarpeelliset asianajajakulut ja oikeusapukulut, joista voidaan esittää tosite.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Esillä olevalla kanteella kantaja vaatii 4.10.2007 tehdyn komission sellaisen päätöksen N:o K(2007) 4645 kumoamista, jolla evätään OLAFin kertomuksen johdosta Euroopan sosiaalirahaston myöntämä tuki (1) kantajan toteuttaman pilottihankkeen kokonaistuella tapahtuvaan rahoitukseen.

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteiden ryhmään, joista ensimmäinen liittyy tapaan, jolla OLAF on toteuttanut tutkinta- ja tutkimusmenettelyn, jonka päätteeksi riidanalainen päätös on tehty, ja jotka koskevat puolustautumisoikeuksien loukkaamista; muut kanneperusteet liittyvät riidanalaisen päätöksen sisältöön.

Yhtäältä kantaja väittää, että OLAFin suorittaman tutkimuksen muodolla on loukattu useita yhteisön oikeuden ja asianmukaisen tutkinnan periaatteita, kuten syyttömyysolettamaa ja oikeutta saada tieto menettelyn perusteena olevissa kanteluissa esitettyjen syytösten todellisesta ja täsmällisestä sisällöstä. Se väittää lisäksi, että OLAF on sekoittanut asetuksessa N:o 2185/96 (2) säädetyt menettelyt menettelyihin, jotka liittyvät asetuksen N:o 2988/95 (3) mukaisiin menettelyihin. Toisaalta kantaja moittii OLAFia siitä, että se on käyttänyt kantajaa vastaan esitettyjen vaatimusten perusteena perustajan oppaan erilaisia ja muuttuvia laitoksia.

Asiasisällön osalta kantaja moittii komissiota siitä, että se on käyttänyt päätöksensä perusteina OLAFin kertomuksen päätelmiä, ja tässä kertomuksessa on jätetty karkeasti huomioimatta Ranskan oikeuden käsitteet ”voittoa tuottamaton elin” ja ”käytettäväksi asettaminen”. Lisäksi se väittää, että OLAF on vedonnut kantajaa vastaan perustajan oppaan ensisijaisuuteen suhteessa yhteisön asetuksen sisältöön. Se väittää myös, että komissio on ollut tietoinen seikoista, joista OLAF on moittinut kantajaa ja joita on moitittu riidanalaisessa päätöksessä, ja jopa hyväksynyt ne. Lopuksi kantaja vetoaa kanneperusteeseen, joka koskee sitä, että asetusta N:o 1605/2002 (4), johon osa OLAFin ja riidanalaisen päätöksen päätelmistä perustuu, ei sovelleta, ja siihen ei voida vedota.

(1) Komission päätöksen N:o K(1999) 2645 17.8.1999 tehty komission päätös N:o K(1999) 2645, jota on muutettu 18.9.2001 tehdyllä päätöksdellä K(2001) 2144.

(2) Komission paikan päällä suorittamista tarkastuksista ja todentamisista Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten ja muiden väärinkäytösten estämiseksi 11.11.1996 annettu neuvoston asetus (Euratom, EY) N:o 2185/96 (EYVL L 292, s. 2).

(3) Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18.12.1995 annettu neuvoston asetus (Euratom, EY) N:o 2988/95 (EYVL L 312, s. 1).

(4) Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annettu neuvoston asetus (Euratom, EY) N:o 1605/2002 (EYVL L 248, s. 1).