Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Verotus – Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen – Liikevaihtoverot – Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä – Veron peruste – Kansalliset poikkeavat toimenpiteet

(Neuvoston direktiivin 77/388 11 artiklan C kohdan 1 alakohta ja 27 artiklan 1 ja 5 kohta)

Tiivistelmä

Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen direktiivin 77/388, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2004/7, 11 artiklan C kohdan 1 alakohtaa ja 27 artiklan 1 ja 5 kohtaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa säätämällä arvonlisäveron kantamisen yksinkertaistamiseksi ja tupakkavalmisteita koskevien veropetosten tai veronkierron estämiseksi tämän veron kantamisesta veromerkkien avulla kertaluonteisesti lähteellä näiden tavaroiden valmistajalta tai maahantuojalta suljetaan pois peräkkäisten luovutusten ketjuun sen myöhemmissä vaiheissa osallistuvien väliportaan toimittajien oikeus saada palautus arvonlisäverosta siinä tilanteessa, että mainittujen tavaroiden ostaja laiminlyö kauppahinnan maksamisen.

Kuudennen direktiivin 27 artiklan 1 kohta on esteenä vain toimenpiteille, joilla saatetaan vaikuttaa enemmän kuin vähäisessä määrin lopullisessa kulutusvaiheessa maksettavan veron määrään. Pitää paikkansa, että eräissä tilanteissa – kuten tuotteiden kadotessa, myytäessä niitä tappiolla tai myytäessä niitä lainvastaisesti veromerkissä mainitusta vähittäismyyntihinnasta eroavalla hinnalla – valmistaja tai maahantuoja saattaa edellä mainitussa poikkeusjärjestelmässä joutua maksamaan arvonlisäveron, jonka määrä on suurempi kuin määrä, johon olisi päädytty soveltamalla tavanomaista yhdenmukaistettua arvonlisäveron kantotapaa, mutta pelkkä mahdollisuus mainitunlaisten tilanteiden toteutumiseen ei kuitenkaan riitä siihen, että tämän järjestelmän katsottaisiin voivan vaikuttaa enemmän kuin vähäisessä määrin lopullisessa kulutusvaiheessa kannettavan veron määrään. Yksinkertaistamistoimenpide on nimittäin luonnostaan sitä sääntöä, jonka se korvaa, laajempi tapa lähestyä asiaa eikä välttämättä vastaa jokaisen verovelvollisen täsmällistä tilannetta.

Koska lisäksi väliportaan toimittajat eivät ole joutuneet maksamaan arvonlisäveroa tupakkavalmisteiden luovutuksista, ne eivät voi vaatia sen palauttamista kuudennen direktiivin 11 artiklan C kohdan 1 alakohdan nojalla siinä tilanteessa, ettei ostaja maksa kauppahintaa näistä luovutuksista. Tässä yhteydessä sillä, että valmistajan tai maahantuojan veromerkkien hankkimiseksi lähteellä maksaman arvonlisäveron määrä sisältyy taloudellisesta näkökulmasta kyseisille toimittajille tehtyjen luovutusten hintaan, ei ole merkitystä. Tämä seikka ei saata kyseenalaiseksi sitä, että mainitut toimittajat eivät ole arvonlisäverosäännösten kannalta vastuussa verovelasta.

Lisäksi tällaisessa yksinkertaistetussa arvonlisäveron kantamisjärjestelmässä se, että valmistajan tai maahantuojan veromerkkien hankkimiseksi maksaman arvonlisäveron määrä ei liity kunkin toimittajan todella saamaan vastikkeeseen vaan tavaroiden hintaan lopullisessa kulutusvaiheessa, väliportaan toimittajan kärsimästä, sillä sopimuskumppaniltaan olevan saatavan menetyksestä ei seuraa minkäänlaista veron perusteen alentamista.

Arvonlisäveron tai sen osan väliportaan toimittajalle palauttamisen mahdollistaminen tällaisessa järjestelmässä silloin, kun ostaja ei maksukyvyttömyytensä vuoksi maksa luovutusten kauppahintaa, voisi paitsi merkittävästi vaikeuttaa arvonlisäveron kantamista myös helpottaa väärinkäytöksiä ja petoksia, vaikka arvonlisäveron kantamisen yksinkertaistaminen ja tällaisten väärinkäytösten ja petosten estäminen ovat kuudennen direktiivin 27 artiklan 1 kohdan mukaan nimenomaan tällä järjestelmällä tavoitellut päämäärät. Näin ollen arvonlisäveron palauttamisoikeuden sulkeminen pois väliportaan toimittajalta silloin, kun ostaja ei maksa sille luovutettujen tupakkavalmisteiden kauppahintaa, on luonnollinen seuraus tällaisesta järjestelmästä, jolla pyritään kuudennen direktiivin 27 artiklan 1 kohdassa määritettyjen edellytysten mukaisesti yksinkertaistamaan arvonlisäveron kantamista ja estämään näitä tavaroita koskevia veropetoksia ja veronkiertoa ja jonka vaikutukset ovat tällaiset.

(ks. 30, 31, 38–40, 43, 45 ja 46 kohta sekä tuomiolauselma)