33

Landgericht Regensburg katsoi lisäksi olevan epätietoisuutta asetuksen N:o 44/2001 sovellettavuudesta ja tulkinnasta sekä pääasian kanteeseen sovellettavan aineellisen oikeuden määrittämisestä, joten se päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset: ”1) Ovatko [SEU] 6 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäinen virke, luettuna yhdessä – – perusoikeuskirjan 47 artiklan toisen kohdan ensimmäisen virkkeen kanssa, tai muut unionin oikeussäännöt esteenä kansallisen lainsäädännön mukaiselle niin sanotulle kuulutustiedoksiannolle (joka annetaan Saksan siviiliprosessilain 185–188 §:n nojalla asettamalla ilmoitus tiedoksiannosta nähtäville tiedoksiannosta määränneen tuomioistuimen ilmoitustaululle yhden kuukauden ajaksi), jos riita-asian vastaaja tosin ilmoittaa oikeudenkäynnin alkamisajankohtana internetsivuillaan Euroopan unionin alueella sijaitsevan osoitteen, mutta tiedoksi antaminen ei ole mahdollista sen vuoksi, että vastaaja ei oleskele kyseisessä osoitteessa eikä vastaajan sen hetkistä olinpaikkaa voida muutoinkaan todeta? 2) Siinä tapauksessa, että kysymykseen [1] vastataan myöntävästi: Onko unionin tuomioistuimen tähänastisen oikeuskäytännön (viimeksi asia C-341/08, Petersen, tuomio 12.1.2010[, Kok., s. I-47]) mukaisesti kansallisen tuomioistuimen jätettävä soveltamatta kansallisia säännöksiä, joissa sallitaan kuulutustiedoksiannon käyttö, myös siinä tapauksessa, että kansallisessa oikeudessa tällainen soveltamatta jättämistä koskeva toimivalta annetaan ainoastaan Bundesverfassungsgerichtille (liittovaltion perustuslakituomioistuin)? ja Täytyykö kantajan ilmoittaa haasteen uutta tiedoksiantoa varten tuomioistuimelle vastaajan uusi osoite, johon tiedoksianto voidaan toimittaa, jotta kantaja voi vedota oikeuksiinsa, koska kansallisen oikeuden nojalla oikeudenkäynti ei ole mahdollinen ilman kuulutustiedoksiantoa ja tietoa vastaajan olinpaikasta? 3) Siinä tapauksessa, että kysymykseen [1] vastataan kieltävästi: Onko – – asetuksen – – N:o 44/2001 26 artiklan 2 kohta käsiteltävässä asiassa esteenä Saksan siviiliprosessilain 331 §:n mukaisen yksipuolisen tuomion antamiselle ja siten – – asetuksessa – – N:o 805/2004 tarkoitetun riitauttamattomia vaatimuksia koskevan täytäntöönpanoperusteen käytölle, siltä osin kuin kanteessa vaaditaan maksamaan korvausta aineettomasta henkilövahingosta vähintään 20000 euroa korkoineen ja asianajokuluja 1419,19 euroa korkoineen? Kaikki seuraavat kysymykset esitetään sillä edellytyksellä, että kantajalla on unionin tuomioistuimen kysymyksiin [1–3] antamien vastausten mukaan mahdollisuus jatkaa oikeudenkäyntiä: 4) Voidaanko asetusta N:o 44/2001, kun otetaan huomioon sen 4 artiklan 1 kohta ja 5 artiklan 3 alakohta, soveltaa myös tapauksissa, joissa riita-asian vastaaja, jota vastaan on nostettu internetsivuston ylläpidon vuoksi kielto- ja tietojensaantikanne sekä aineettoman henkilövahingon korvaamista koskeva kanne, on (oletettavasti) SEU 9 artiklan toisessa virkkeessä tarkoitettu unionin kansalainen, jonka olinpaikka ei kuitenkaan ole tiedossa – jolloin on myös mahdollista joskaan ei missään tapauksessa varmaa, että hän oleskelee tällä hetkellä unionin alueen ja myös tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta yksityisoikeuden alalla Luganossa 16.9.1988 tehdyn yleissopimuksen soveltamisalueen ulkopuolella – eikä myöskään kyseisen internetsivuston palvelimen tarkka sijaintipaikka ole tiedossa, vaikka palvelin todennäköisesti sijaitsee unionin alueella? 5) Jos asetusta N:o 44/2001 voidaan soveltaa tällaisessa tapauksessa: Onko asetuksen N:o 44/2001 5 artiklan 3 alakohtaan sisältyvää käsitettä ’paikkakunta, missä vahinko saattaa sattua’, tulkittava tilanteessa, jossa internetsivuston sisältö saattaa merkitä henkilöllisten oikeushyvien loukkaamista, siten, että kantaja voi nostaa internetsivuston ylläpitäjää vastaan kielto-, tietojensaanti- ja vahingonkorvauskanteen myös jokaisen sellaisen jäsenvaltion tuomioistuimessa, missä kyseistä internetsivustoa voidaan katsella, riippumatta siitä, mihin (unionin alueelle vai sen ulkopuolelle) vastaaja on sijoittautunut, vai edellyttääkö tuomioistuimen toimivaltaisuus jäsenvaltiossa, johon vastaaja ei ole sijoittautunut tai jonka osalta vastaajan oleskelusta tässä jäsenvaltiossa ei ole minkäänlaisia viitteitä, että riidanalaisella sisällöllä tai internetsivustolla on tuomioistuinvaltioon erityinen liittymä, joka on merkittävämpi kuin pelkkä tekninen mahdollisuus internetsivuston katseluun? 6) Jos tällaista erityistä liittymää tuomioistuinvaltioon edellytetään: minkä perusteiden mukaan tämä liittymä määräytyy? Vaikuttaako asiaan se, onko riidanalainen internetsivusto sen ylläpitäjän tarkoituksen mukaisesti suunnattu kohdennetusti internetin käyttäjille (myös) tuomioistuinvaltiossa, vai onko riittävää, että internetsivustolla katseltavissa olevalla tietosisällöllä on objektiivisesti arvioiden liittymä tuomioistuinvaltioon siten, että vastakkaiset intressit – kantajan intressi siihen, että hänen henkilöllisiä oikeushyviään kunnioitetaan, ja ylläpitäjän intressi internetsivustonsa sisällöstä määräämiseen – ovat asianomaiseen yksittäistapaukseen liittyvien olosuhteiden ja erityisesti riitautetun internetsivuston sisällön vuoksi tosiasiallisesti saattaneet joutua tai ne saattavat tosiasiallisesti joutua ristiriitaan tuomioistuinvaltiossa taikka tällainen ristiriita on syntynyt sitä kautta, että internetsivuston sisältö on tullut kantajan, jonka henkilöllisiä oikeushyviä on loukattu, yhden tai useamman tuttavan tietoon? 7) Riippuuko erityisen kansallisen liittymän olemassaolon toteaminen riidanalaisen internetsivuston katselukertojen lukumäärästä tuomioistuinvaltiossa? 8) Siinä tapauksessa, että ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on edellisiin kysymyksiin annettujen vastausten perusteella toimivaltainen käsittelemään kannetta: sovelletaanko Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-68/93, Shevill ym., 7.3.1995 antamaan tuomioon (Kok., s. I-415) sisältyviä oikeusperiaatteita myös edellä kuvatussa tapauksessa? 9) Jos toimivaltaisuuteen ei tarvita erityistä kansallista liittymää tai jos sellaisen olemassaoloa koskevaan olettamaan riittää, että riidanalaisella tietosisällöllä on objektiivisesti arvioiden liittymä tuomioistuinvaltioon siten, että vastakkaiset intressit ovat asianomaiseen yksittäistapaukseen liittyvien olosuhteiden ja erityisesti riitautetun internetsivuston sisällön vuoksi tosiasiallisesti saattaneet joutua tai ne saattavat tosiasiallisesti joutua ristiriitaan tuomioistuinvaltiossa taikka tällainen ristiriita on syntynyt sitä kautta, että internetsivuston sisältö on tullut kantajan, jonka henkilöllisiä oikeushyviä on loukattu, yhden tai useamman tuttavan tietoon, eikä olettama erityisestä liittymästä tuomioistuinjäsenvaltioon edellytä riidanalaisen internetsivuston katselukertojen vähimmäismäärää tuomioistuinvaltiossa, taikka jos asetusta N:o 44/2001 ei voida ylipäätään soveltaa nyt esillä olevaan asiaan: Onko – – direktiivin [2000/31] 3 artiklan 1 ja 2 kohtaa tulkittava siten, että näiden säännösten on katsottava olevan luonteeltaan lainvalintasääntöjä siinä mielessä, että niissä myös siviilioikeuden alalla syrjäytetään kansalliset lainvalintasäännöt ja säädetään sovellettavaksi ainoastaan alkuperämaan oikeutta, vai onko näissä säännöksissä kysymys aineellisoikeudellisesta korjauskeinosta, jonka avulla muutetaan kansallisten lainvalintasääntöjen nojalla sovellettavaksi todetun lain soveltamisen sisällöllistä lopputulosta lieventämällä se alkuperämaan vaatimusten tasolle? 10) Siinä tapauksessa, että – – direktiivin [2003/31] 3 artiklan 1 ja 2 kohta ovat luonteeltaan lainvalintasääntöjä: Edellytetäänkö kyseisissä säännöksissä pelkästään alkuperämaassa voimassa olevan aineellisen oikeuden vai myös siellä voimassa olevien lainvalintasääntöjen soveltamista sellaisin seurauksin, että alkuperämaan oikeudessa säilyy mahdollisuus viitata edelleen määrämaan oikeuteen? 11) Siinä tapauksessa, että – – direktiivin [2003/31] 3 artiklan 1 ja 2 kohta ovat luonteeltaan lainvalintasääntöjä: Onko palveluntarjoajan sijoittautumispaikan määrittämisessä otettava lähtökohdaksi palveluntarjoajan (oletettu) nykyinen olinpaikka, palveluntarjoajan olinpaikka ajankohtana, jona kantajasta otettuja valokuvia alettiin julkaista, vai internetsivuston palvelimen (oletettu) sijaintipaikka?”