Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Euroopan unioni – Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa – Pöytäkirja Schengenin säännöstön sisällyttämisestä osaksi Euroopan unionia – Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehty yleissopimus – Ne bis in idem -periaate

(Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 54 artikla)

2. Euroopan unioni – Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa – Pöytäkirja Schengenin säännöstön sisällyttämisestä osaksi Euroopan unionia – Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehty yleissopimus – Ne bis in idem -periaate

(EU 2 artiklan ensimmäisen kohdan neljäs luetelmakohta; Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 54 artikla)

3. Tavaroiden vapaa liikkuvuus – Vapaassa vaihdannassa olevat tuotteet

(EY 24 artikla; Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 54 artikla)

4. Euroopan unioni – Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa – Pöytäkirja Schengenin säännöstön sisällyttämisestä osaksi Euroopan unionia – Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehty yleissopimus – Ne bis in idem -periaate

(Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 54 artikla)

Tiivistelmä

1. Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 54 artiklaan sisältyvää ne bis in idem ‑periaatetta sovelletaan sopimusvaltion tuomioistuimen sellaiseen ratkaisuun, joka on annettu syyteoikeuden käyttämisen jälkeen ja jolla syytetty vapautetaan lainvoimaisesti syytteestä, koska syytteen perusteena ollut rikos on vanhentunut.

Kyseisen 54 artiklan muodostavaan ainoaan virkkeeseen sisältyvässä päälauseessa nimittäin ei viitata mitenkään lainvoimaiseksi tulleen ratkaisun sisältöön. Päälausetta ei ole sovellettava pelkästään niihin ratkaisuihin, joissa syytetty tuomitaan syylliseksi.

Lisäksi 54 artiklan soveltamatta jättäminen silloin, kun syytetty on vapautettu lainvoimaisesti syytteestä rikoksen vanhentumisen takia, vaarantaisi kyseisen artiklan sen tavoitteen täytäntöönpanon, jonka mukaan on estettävä se, että henkilöä voitaisiin syyttää samoista teoista useiden sopimusvaltioiden alueella, koska hän käyttää oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen. Tällaisen henkilön osalta on siis katsottava, että häntä koskevassa asiassa on annettu kyseisessä artiklassa tarkoitettu lainvoimainen ratkaisu.

Sopimusvaltioiden lainsäädäntöä ei tosin ole yhdenmukaistettu vanhentumisaikojen osalta. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen poliisiyhteistyötä ja oikeudellista yhteistyötä rikosasioissa koskevan VI osaston, Schengenin sopimuksen tai tämän sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen missään määräyksessä ei kuitenkaan aseteta 54 artiklan soveltamisen edellytykseksi jäsenvaltioiden rikoslainsäädännön yhdenmukaistamista tai edes sen lähentämistä syyteoikeuden raukeamista koskevien menettelyjen alalla, eikä niissä aseteta kyseisen artiklan soveltamisen edellytykseksi yleisemmin myöskään jäsenvaltioiden rikoslainsäädännön yhdenmukaistamista tai lähentämistä. Ne bis in idem ‑periaate edellyttää välttämättä sitä, että sopimusvaltioiden välillä vallitsee vastavuoroinen luottamus toistensa rikosoikeudelliseen järjestelmään ja että kukin sopimusvaltio hyväksyy muiden sopimusvaltioiden voimassa olevien rikosoikeuden sääntöjen soveltamisen, vaikka niiden kansallista oikeutta soveltamalla päädyttäisiinkin toisenlaiseen tulokseen.

Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä tehty puitepäätös 2002/584 ei ole esteenä ne bis in idem ‑periaatteen soveltamiselle tilanteessa, jossa syytetty on vapautettu lainvoimaisesti syytteestä rikoksen vanhentumisen takia. Puitepäätöksen 4 artiklan 4 alakohdassa nimittäin annetaan mahdollisuus kieltäytyä panemasta eurooppalaista pidätysmääräystä täytäntöön muun muassa silloin, kun syyteoikeus on vanhentunut täytäntöönpanosta vastaavan jäsenvaltion lainsäädännön mukaan ja kun teot kuuluvat tämän jäsenvaltion toimivaltaan sen oman rikoslainsäädännön mukaan, eikä tämän mahdollisuuden täytäntöönpanon edellytyksenä ole sellaisen tuomion olemassaolo, joka perustuisi syyteoikeuden vanhentumiseen. Tilannetta, jossa yhdessä jäsenvaltiossa on annettu samasta teosta etsittyä henkilöä koskeva lainvoimainen tuomio, säännellään puitepäätöksen 3 artiklan 2 alakohdassa, jossa säädetään eurooppalaisen pidätysmääräyksen ehdottomasta kieltäytymisperusteesta.

(ks. 24, 27–31 ja 33 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)

2. Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 54 artiklaan sisältyvää ne bis in idem ‑periaatetta sovelletaan vain niihin henkilöihin, joita koskevassa asiassa sopimusvaltiossa on annettu lainvoimainen tuomio. Tätä kyseisen 54 artiklan sanamuotoon perustuvaa tulkintaa tukee Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osaston määräysten tavoite, sellaisena kuin se ilmaistaan EU 2 artiklan ensimmäisen kohdan neljännessä luetelmakohdassa.

(ks. 36 ja 37 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)

3. Sopimusvaltion rikostuomioistuin ei voi katsoa tavaran olevan alueellaan vapaassa vaihdannassa pelkästään sen perusteella, että toisen sopimusvaltion rikostuomioistuin on todennut saman tavaran osalta, että salakuljetusrikos on vanhentunut.

Jotta nimittäin kolmansista maista tulevien tuotteiden voidaan katsoa olevan jäsenvaltiossa vapaassa vaihdannassa, EY 24 artiklassa määrättyjen kolmen edellytyksen on täytyttävä. Se, että jäsenvaltion tuomioistuin toteaa vanhentuneeksi salakuljetusrikoksen, josta syytettyä syytetään, ei muuta kyseessä olevien tuotteiden oikeudellista luonnehdintaa, koska Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 54 artiklaan sisältyvä ne bis in idem ‑periaate sitoo sopimusvaltion tuomioistuimia ainoastaan sikäli kuin periaate on esteenä syytetyn, jota koskevassa asiassa toinen sopimusvaltio on jo antanut lopullisen ratkaisun, asettamiselle syytteeseen toisen kerran samasta teosta.

(ks. 49–52 kohta ja tuomiolauselman 3 kohta)

4. Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 54 artiklaan sisältyvän ”saman teon” käsitteen soveltamisen kannalta ainoana merkityksellisenä kriteerinä on tapahtuneiden tekojen identtisyyttä koskeva kriteeri, jolla tarkoitetaan sitä, että kyse on joukosta konkreettisia ja toisiinsa erottamattomasti liittyviä seikkoja. Näin ollen tavaran saattaminen markkinoille toisessa jäsenvaltiossa sen jälkeen, kun se oli tuotu siihen jäsenvaltioon, jossa syytetty vapautettiin syytteestä salakuljetusrikoksen vanhentumisen takia, on teko, joka voi olla osa kyseisessä 54 artiklassa tarkoitettua ”samaa tekoa”. Tätä koskeva lopullinen arviointi kuitenkin kuuluu toimivaltaisille kansallisille tuomioistuimille, joiden on selvitettävä, muodostavatko kyseessä olevat tapahtuneet teot joukon sellaisia tosiseikkoja, jotka liittyvät erottamattomasti toisiinsa ajallisesti, alueellisesti sekä sisällöltään.

(ks. 54, 56 ja 57 kohta sekä tuomiolauselman 4 kohta)