Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Yhteinen kauppapolitiikka - Polkumyynniltä suojautuminen - Polkumyyntimarginaali - Normaaliarvon määrittäminen - Polkumyyntiä koskevan perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan b alakohdan alussa, jossa yhteisön toimielimille annetaan oikeus poiketa todellisiin hintoihin perustuvasta normaaliarvon määrittämistä koskevasta menetelmästä, säädettyjen tilanteiden tyhjentävä luonne - Laskennalliseen arvoon perustuvan menetelmän käyttäminen silloin kun tuotteella on viejän kotimarkkinoilla patenttisuoja - Asetuksen 2 artiklan 3 kohdassa määrittelemättömän tilanteen luominen on poissuljettua

(Neuvoston asetuksen N:o 2423/88 2 artiklan 3 kohdan a ja b alakohta)

2. Yhteinen kauppapolitiikka - Polkumyynniltä suojautuminen - Lopullisen polkumyyntitullin käyttöönottamisesta annettu asetus - Väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönottamisesta annetun asetuksen lainvastaisuus, joka perustuu puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen - Vaikutukset lopullisen polkumyyntitullin käyttöönottamisesta annetun asetuksen pätevyyteen - Edellytykset

(Neuvoston asetuksen N:o 2423/88 7 artiklan 4 kohta)

Tiivistelmä

1. Polkumyynnistä annetun perusasetuksen N:o 2423/88 2 artiklan 3 kohdan mukaan normaaliarvo voidaan määrittää kolmea eri menetelmää käyttäen. Perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan a alakohdassa säädetyn ensimmäisen menetelmän mukaan normaaliarvo on määritettävä käyttäen perusteena todellista hintaa, eli samankaltaisesta viejä- tai alkuperämaassa kulutukseen tarkoitetusta tuotteesta tavanomaisen liiketoiminnan yhteydessä tosiasiallisesti maksettua tai maksettavaa vertailukelpoista hintaa. Perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan b alakohdan i alakohdassa säädetyn toisen menetelmän mukaan normaaliarvo on laskettava käyttäen perusteena samankaltaisen tuotteen verrattavissa olevaa hintaa vietäessä tuote kolmanteen maahan. Perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan b alakohdan ii alakohdassa säädetyn kolmannen menetelmän mukaan normaaliarvo on määritettävä laskennallisen arvon perusteella. Kyseisen asetuksen 2 artiklan 3 kohdan b alakohdan alussa täsmennetään, että yhteisön toimielinten on käytettävä kahta viimeksi mainittua menetelmää, jos samankaltaista tuotetta ei myydä tavanomaisen liiketoiminnan yhteydessä viejä- tai alkuperämaan kotimarkkinoilla tai jos tällainen myynti ei mahdollista asianmukaista vertailua.

Perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan a alakohdan sanamuodon ja rakenteen mukaan normaaliarvon määrittämisessä on ensisijaisesti käytettävä tavanomaisen liiketoiminnan yhteydessä tosiasiallisesti maksettua tai maksettavaa hintaa. Perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan b alakohdasta ilmenee, että tästä periaatteesta voidaan poiketa vain, jos samankaltaista tuotetta ei myydä lainkaan tavanomaisen liiketoiminnan yhteydessä tai jos tällainen myynti ei mahdollista asianmukaista vertailua. Tavanomaisen liiketoiminnan käsite liittyy itse myyntiin erillään tarkasteltuna. Käsitteellä pyritään siihen, että normaaliarvoa määritettäessä tavanomaisena liiketoimintana ei pidetä sellaisia tilanteita, joissa myynti kotimaan markkinoille ei tapahdu tavanomaisin liiketaloudellisin edellytyksin, esimerkiksi tilannetta, jossa tuotteen myyntihinta alittaa tuotantokustannukset tai jossa liiketoimet ovat tapahtuneet yrityskumppanien tai sellaisten osapuolten välillä, jotka ovat sopineet tasoitusjärjestelystä. Vaatimus, jonka mukaan viejän kotimarkkinoiden myynnin on mahdollistettava asianmukainen vertailu, liittyy siihen kysymykseen, onko tämä myynti niin edustavaa, että sitä voidaan käyttää normaaliarvon määrityksen perustana. Kotimaan markkinoilla tehdyissä liiketoimissa on näet oltava kyse ostajien normaalista käyttäytymisestä ja liiketointen on perustuttava normaaliin hinnanmuodostukseen.

Edellä olevasta ilmenee, että perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan b alakohdan alkuosassa on esitetty tyhjentävästi ne tilanteet, joissa yhteisön toimielimet voivat poiketa todellisiin hintoihin perustuvasta normaaliarvon määrittämistä koskevasta menetelmästä, ja ne liittyvät molemmat myynnin luonteeseen eivätkä tuotteen hintaan.

Tästä seuraa, että jos laskennalliseen normaaliarvoon perustuvaa menetelmää olisi käytettävä myös silloin, kun viejän kotimarkkinoilla käytettävää tuotteen hintaa ei voida tuotteelle kyseisillä markkinoilla annettavan patenttisuojan vuoksi verrata viennissä noudatettavaan hintaan, kyseisen asetuksen 2 artiklan 3 kohdan b alakohdan alkuosassa tyhjentävästi lueteltuihin tilanteisiin lisättäisiin sellainen tilanne, josta siinä ei säädetä, mitä ei voida näin ollen hyväksyä.

( ks. 33-43 kohta )

2. Väliaikaisen asetuksen mahdollinen lainvastaisuus voi vaikuttaa väliaikaisen polkumyyntitullin kantamista koskevan lopullisen asetuksen lainmukaisuuteen vain siinä määrin kuin kyseinen lainvastaisuus heijastuu lopulliseen asetukseen.

Se, ettei viejälle ole ajoissa ilmoitettu väliaikaisen tullin käyttöön ottamisesta, ei voi vaikuttaa tämän tullin lopulliseen kantamiseen, koska viejällä on ollut mahdollisuus esittää väitteensä ennen lopullisen asetuksen antamista.

Tästä seuraa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on perustellusti todennut, että vaikka katsottaisiin, että puolustautumisoikeuksien kunnioittamisen periaate vaatii, että viejille annetaan tietoja niistä tärkeimmistä tosiseikoista ja havainnoista, joiden perusteella väliaikaiset tullit on tarkoitus ottaa käyttöön, pelkästään se, että näitä oikeuksia ei ole kunnioitettu, ei tee lopullisten tullien käyttöön ottamisesta annettua asetusta virheelliseksi, jos viimeksi mainittua asetusta annettaessa on korjattu väliaikaisten tullien käyttöön ottamista koskevaa asetusta annettaessa tapahtunut virhe.

( ks. 65-67 kohta )