ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2)

Toinen kanneperuste, jonka mukaan kantajaan on sovellettava neuvoston päätöksen 2013/255/YUTP, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston päätöksellä (YUTP) 2015/1836 (3), 27 ja 28 artiklaa, ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 36/2012, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksella (EU) 2015/1828 (4), 15 artiklan 1 kohdan b alakohtaa.
—

Neuvoston asetuksen (EY) N:o 6/2002 59 artiklaa, 60 artiklan 1 kohtaa, 65 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa ja 75 artiklaa sekä komission asetuksen (EY) N:o 2245/2002 36 artiklan 1 kohtaa on rikottu.
—

Unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntö edellyttää, että oikeussääntöä, jolla annetaan yksityisille oikeuksia, osoitetaan rikotun riittävän ilmeisesti. Siltä osin kuin on kyse vaatimuksesta, jonka mukaan rikkomisen on oltava riittävän ilmeinen, oikeuskäytännössä vahvistettu arviointiperuste, jonka nojalla voidaan katsoa, että kyseinen edellytys on täyttynyt, on se, että kyseessä oleva yhteisön elin on selvästi ja vakavasti ylittänyt sille annetun harkintavallan rajat. Aiheutetun vahingon laajuutta ja määrää sekä sitä, kuinka monelle henkilölle vahinkoa on aiheutettu, voidaan käyttää perusteena arvioitaessa sitä, onko kyseessä oleva elin ylittänyt ilmeisesti ja vakavasti harkintavaltansa rajat. On myös huomattava, että kyse on riittävän ilmeisestä unionin oikeuden rikkomisesta, jos kyseinen elin on syyllistynyt virheen, koska se ei ole noudattanut normaalia varovaisuutta ja huolellisuutta. EKP ei ole noudattanut perussopimuksiin ja perussääntöönsä perustuvia velvoitteitaan määrätä seuraamuksia NBG:lle, koska se on valvonut puutteellisesti Αchaiki Syneteristiki Τrapezaa. EKP on puolestaan vastuussa sen tarkastamisesta, toimivatko jäsenvaltioiden kansalliset pankit perussopimusten ja EKP:n perussäännön määräysten mukaisesti. Siinä tapauksessa, ettei se ole suorittanut tällaista tarkastusta, on mahdollista puhua hallinnollisista puutteista – hyvän hallinnon periaatteen loukkaamisesta –, jotka saatettaisiin hyväksyä, jos EKP olisi toteuttanut tarkoituksenmukaiset toimenpiteet ”muistuttaakseen” NBG:tä sillä perussopimusten nojalla olevista velvoitteista ja ilmoittaakseen sille, ettei se saa jättää luottolaitoksia ilman valvontaa, sillä tällä vaarannetaan Euroopan unionin rahapolitiikan vakaus, joka on EKP:n olemassaolon perusta. EKP:lla oli velvollisuus tarkastaa, noudattiko NBG velvoitteitaan Euroopan keskuspankkijärjestelmän jäsenenä, ja EKP:n olisi siinä tapuaksessa, että se katsoi, ettei kyseisiä velvoitteita ollut noudatettu, pitänyt toteuttaa asianmukaiset toimenpiteet, eikä olla tekemättä mitään.
C 341/25

Kanne 25.7.2018 – Eurolamp v. EUIPO (EUROLAMP pioneers in new technology)

(Asia T-466/18)

(2018/C 341/36)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Asianosaiset

Kantaja: Eurolamp AVEE Eisagogis kai Emporias Lamptiron (Thessaloniki, Kreikka) (edustaja: asianajaja A. Argyriadis)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Menettely EUIPO:ssa

Kyseessä oleva tavaramerkki: Hakemus värillisen kuviomerkin EUROLAMP pioneers in new technology, joka on yhdistelmä väreistä vihreä ja musta, rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 16 180 821

Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 23.5.2018 asiassa R 1359/2017-1 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— ottaa kanteen tutkittavaksi

— kumoaa riidanalaisen päätöksen

— hyväksyy kokonaisuudessaan EU-tavaramerkkihakemuksen nro 16 180 821 kaikkien hakemuksen kohteena olevien tavaroiden osalta

— velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

— asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen
—

ensinnäkin toteamaan, että kanteen kohteena oleva päätös on mitätön, pätemätön, tehoton tai vaikutukseton, koska se on lainvastainen ja koska tutkimisen ja päätöksenteon erillisyyttä koskevaa periaatetta ja kontradiktorista periaatetta on loukattu, toimivaltuudet on ylitetty tosiseikkojen vääristämisen ja virheellisen arvioinnin vuoksi ja asiaan liittyy ilmeinen epäloogisuus ja ristiriitaisuuksia, puutteellinen tutkinta ja eriarvoinen kohtelu, ja tämä koskee kaikkien näiden perusteiden vuoksi kaikkia edellä mainittuun toimeen liittyviä, sitä ennen ja sen jälkeen annettuja toimenpiteitä
Asia T-208/18: Kanne 23.3.2018 – Nessim Daoud ym. v. neuvosto ym.

Kanne 23.3.2018 – Nessim Daoud ym. v. neuvosto ym.

(Asia T-208/18)

Asianosaiset

Kantajat: Magdy Milad Nessim Daoud (Blainville, Kanada), Larsennar Ltd (Tortola, Brittiläiset Neitsytsaaret) ja Maxim Zakharchenko (Nikosia, Kypros) (edustajat: asianajajat A. Markides, M. Ioannides, C. Velaris ja C. Velaris, A. Robertson, QC, ja G. Rothschild, barrister)

Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio, Euroopan keskuspankki, Eurogroup (jota edustaa Euroopan unionin neuvosto) ja Euroopan unioni (jota edustaa Euroopan komissio)

Vaatimukset

Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

— velvoittaa vastaajat maksamaan kantajille tämän kanteen liitteessä mainitut summat korkoineen, jotka lasketaan 26.3.2013 lukien unionin yleisen tuomioistuimen tuomion julistamiseen saakka;

tai toissijaisesti

— toteaa, että vastaajille on syntynyt sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu ja määrittää, mitä menettelyä noudatetaan kantajien kärsimän tosiasiallisen korvattavissa olevan vahingon selvittämiseksi;

joka tapauksessa

— velvoittaa vastaajat korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantajat vetoavat kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen, jotka ovat pääasiallisesti samat tai samankaltaiset kuin asiassa T-147/18, APG Intercon ym. v. neuvosto ym., esitetyt kanneperusteet.
1)

Ensimmäinen kanneperuste perustuu unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25.10.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (EUVL L 298, s. 1, jäljempänä varainhoitoasetus) 106 artiklan ja tarjoajille annettujen ohjeiden (Instructions to Tenders) 4 artiklan rikkomiseen. Komissio on rikkonut näitä artikloita, koska se ei ole sulkenut tarjoajaa menettelystä sellaisten sääntöjenvastaisuuksien johdosta, jotka liittyvät erääseen siihen yhteenliittymään, jonka kanssa hankintasopimus tehtiin, kuuluvista tarjouksentekijöistä.
2)

Toinen kanneperuste: Puuttuva toimivalta siltä osin kuin toista kantajaa on pidettävä riidanalaisen päätöksen adressaattina Kantajat väittävät, että komissiolla ei ole toimivaltaa toteuttaa oikeudellisia toimia, joilla on Euroopan unionin alueen yli ulottuvia oikeusvaikutuksia eikä se voi velvoittaa yritystä, jonka kotipaikka on Amerikan yhdysvalloissa, antamaan tietoja.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 152/40

Kanne 20.2.2018 – Wehrheim v. EKP

(Asia T-100/18)

(2018/C 152/49)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Christine Wehrheim (Offenbach, Saksa) (edustaja: asianajaja N. De Montigny)

Vastaaja: Euroopan keskuspankki (EKP)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

1) kumoamaan — 3.7.2017 tehdyn päätöksen hylätä kantajan (10.5.2017) esittämä vaatimus sellaisen vahingon korvaamisesta, joka on aiheutunut siitä, että kantajan [asettautumiskorvaus] on peruutettu — tarpeellisilta osin nimenomaisen päätöksen, joka 21.12.2017 on tehty kantajan (3.9.2017) tekemän valituksen hylkäämisestä

2) määrää vastaajan maksamaan kantajan vaatimuksissaan vaatimaa vahingonkorvausta seuraavasti: — palkanerotusta niin kauan kuin kantaja on toimielimen palveluksessa toistaiseksi voimassa olevan työsopimuksensa perusteella 700,53 euroa vuoden 2017 huhtikuusta alkaen — ylimääräistä muuttokorvausta nyt jo vahvistettuun 1 079,10 euroon nähden, eli ylimääräiset 1 000 euroa — aiheutuneen henkisen kärsimyksen perusteella 2 000 euroa — lakisääteisine korkoineen täysimääräiseen maksusuoritukseen saakka.

3) velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen ainoaan kanneperusteeseen, joka koskee sitä, että vastaajana olevan toimielimen hallinto on laiminlyönyt velvoitteensa, jotka koskevat hyvää hallintoa ja huolenpitoa, koska se on jättänyt täyttämättä velvollisuutensa pitää huolta henkilöstöstään ja koska on luonut kantajan osalta poikkeuksen, joka perustui siihen, että kantajalle myönnettiin asettautumiskorvaus, vaikka hän alun perin ei täyttänyt henkilöstösäännöissä tätä varten asetettuja edellytyksiä. Tästä laiminlyönnistä väitetään aiheutuneen vahinkoa, jolla on suora kausaalinen yhteys siihen, ettei toimielin ole täyttänyt velvollisuuksiaan.
1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 168, SEUT 169 ja SEUT 191 artiklan, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 35 artiklan, asetuksen 1107/2009, asetuksen (EU) 2016/429 ja sen asetuksen (EU) N:o 1305/2013 kanssa, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EU) 2017/2393, direktiivillä 98/83/EY ja direktiivillä (EU) 2015/1787, rikkomiseen, varovaisuusperiaatteen, suhteellisuusperiaatteen ja kohtuullisuusperiaatteen sekä hyvän hallinnon ja hallinnon eettisyyden ja avoimuuden periaatteen loukkaamiseen, harkintavallan väärinkäyttöön tosiseikkojen vääristämisen, tutkinnan puutteellisuuden ja puutteellisten perusteluiden vuoksi sekä ilmeiseen epäjohdonmukaisuuteen, virheelliseen olettamaan ja täytäntöönpanoasetuksen 2017/2324 virheelliseen soveltamiseen. Tämän perusteen tueksi kantaja vetoaa seuraaviin seikkoihin: — Täytäntöönpanoasetus 2017/2324 on ristiriidassa niiden periaatteiden ja varotoimenpiteiden kanssa, joita asetuksessa N:o 1107/2009 on vahvistettu ihmisten terveyden, kuluttajien, eläinten ja ympäristön suojelemiseksi — Varovaisuusperiaatteen loukkaaminen ja ristiriita unionin yleisen tuomioistuimen ja unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön kanssa — Glyfosaatin vaikutuksia erityisesti eläimiin ja pohjavesiin ei ole selvitetty ja asetuksella N:o 1107/2009 vahvistettujen menettelyiden rikkominen — Täytäntöönpanoasetuksen 2017/2324 säännösten lainvastaisuus siltä osin kuin niissä myönnetään harkintavalta jäsenvaltioille vahvistamatta minkäänlaisia viitearvoja.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 134/23

Kanne 5.2.2018 – Rodriguez Prieto v. komissio

(Asia T-61/18)

(2018/C 134/32)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Amador Rodriguez Prieto (Steinsel, Luxemburg) (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— ensisijaisesti velvoittamaan komission korvaamaan aiheutuneet vahingot ja siis maksamaan kantajalle 68 831 euroa aineellisesta vahingosta ja 100 000 euroa henkisestä kärsimyksestä

— toissijaisesti kumoamaan 28.3.2017 päivätyn päätöksen avun epäämisestä

— joka tapauksessa velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja väittää pääasiallisesti, että komissio on tehnyt virkavirheen jättäessään huomiotta kantajan aseman väärinkäytösten paljastajana, mikä on aiheuttanut kantajalle aineellista vahinkoa ja henkistä kärsimystä, jotka kyseisen toimielimen on korvattava. Kantaja väittää toissijaisesti, että komissio on jättänyt noudattamatta henkilöstösääntöjen 24 artiklaa epäämällä häneltä rikosoikeudellisen menettelyn päätteeksi avun, josta mainitussa artiklassa säädetään.
—

Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, kun sitä luetaan yhdessä kyseisen asetuksen 7 artiklan 2 kohdan kanssa, on rikottu.
3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että rahoitustukea koskevassa päätöksessä, jota kantaja on ollut velvollinen noudattamaan, todetaan sivulla 13 selvästi, että ”jos sopimuspuoleksi valitaan tšekkiläisen tarjoaja, sopimuksia on tarkoitus tehdä kolme: toimesta nro 4 (ensimmäinen osa – tekninen tutkimus), toimista nro 2, 3, 5 ja 6 ja toimista nro 1, 4 (toinen osa – taloudellinen tutkimus) ja 7”. — Kantaja otti julkisten hankintasopimusten kohteen rajauksessa huomioon nämä määräykset ja luotti perustellusti siihen, ettei rahoitustukea koskevan päätöksen määräysten mukaista lähestymistapaa myöhemmin katsota virheelliseksi. — Riidanalaisessa päätöksessä kuitenkin todetaan, että ”julkisen hankintasopimuksen (teknisestä) kohteesta voidaan tehdä kokonaisuutena yksi sopimus”, ja tämä loukkaa kantajan perusteltua luottamusta, joka sille on voinut syntyä ja myös syntynyt rahoitustukea koskevan päätöksen perusteella.
—

kumoaa riidanalaisen päätöksen ja julistaa asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 53 artiklan 2 kohdan a alakohdan perusteella päteväksi tavaramerkin NEYMAR, nro 11 432 044, jonka haltija Carlos Moreira on, kaikkien niiden tavaroiden ja palvelujen osalta, joille tämä tavaramerkki on rekisteröity
4.

Neljäs kanneperuste: Riidanalaisten toimien pätemättömyys, koska asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 2 ja 4 artiklaa, SEUT 296 artiklaa ja perusoikeuskirjan 41 artiklaa on rikottu sillä perusteella, että palautettavaksi vaadittu määrä on suhteeton, tosiseikkoja ei ole esitetty tai ne on esitetty virheellisesti ja päätös on perusteltu riittämättömästi tai ristiriitaisesti.
i)

unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25.10.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 966/2012 (EUVL 2012, L 298, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 28.10.2015 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU, Euratom) 2015/1929 (EUVL 2015, L 286, s. 1), 110 artiklan 5 kohta, jossa säädetään, että komissiolle siirretään valta antaa 210 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä yksityiskohtaisista säännöistä, jotka koskevat ratkaisuperusteita, kokonaistaloudellisesti edullisin tarjous mukaan lukien
i.

Osakkeenomistajat: Banco Popularin osakekohtainen nettoarvo, jonka täsmällinen määrä on määritettävä liitteessä A.5 esitettämämme asiantuntijalausunnon täydennyksen perusteella, sen jälkeen, kun me olemme vastaanottaneet riippumattomien asiantuntijoiden alustavan ja lopullisen arvostuksen asetuksen (EU) N:o 806/2014 20 artiklassa vaadituin tavoin (asiantuntijalausunnossa esitetyt vaatimukset, liite A.5.1, s. 106);
—

Kantajat väittävät, että julkaiseminen olisi toimivallan ulkopuolella, kun otetaan huomioon, että ei ole mitään oikeudellista perustaa, johon vastaaja voisi vedota julkaisemisen perusteeksi, oli sitten kyse asetuksesta N:o 1107/2009, asetuksesta N:o 178/2002 tai komission täytäntöönpanoasetuksesta N:o 844/2012.
1.

Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee 26.8.2016 ja 5.4.2017 tehtyjä päätöksiä ja jakautuu kolmeen osaan: — kun kyse on niiden päätösten kumoamisvaatimuksesta, joilla hylätään ensimmäinen 28.4.2016 tehty hakemus, ensimmäisen kanneperusteen mukaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 41 artiklaa on rikottu, SEUT 296 artiklaa on rikottu, Euroopan unionin henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) 25 artiklan 2 kohtaa on rikottu ja huolenpitovelvollisuutta on laiminlyöty — kun kyse on niiden päätösten kumoamisvaatimuksesta, joilla hylätään toinen 28.4.2016 tehty hakemus, ensimmäisen kanneperusteen mukaan henkilöstösääntöjen IX liitteessä olevan 2 artiklan 2 kohtaa on rikottu ja perusoikeuskirjan 41 artiklaa on rikottu — kun kyse on vahingonkorvausvaatimuksesta, kantaja väittää, että päätökset ovat aiheuttaneet hänelle aineetonta vahinkoa, jota ei voida korvata riidanalaisten päätösten kumoamisella.
1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu vastaajan ilmeiseen arviointivirheeseen siltä osin kuin on kyse siitä, että vastaaja on katsonut kantajan tukeneen Syyrian hallintoa. Sen osalta, mitä riidanalaisissa toimissa on ilmoitettu, kantaja esittää seuraavat argumentit: — Abdulkarimia ei voida pitää ”vaikutusvaltaisena liikemiehenä” — Abdulkarim ei ole kytköksissä hallintoon, hänellä ei ole hallintoon nähden minkäänlaista vaikutusvaltaa eikä hän merkitse minkäänlaista todellista vaaraa siltä osin kuin on kyse Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä — se, että Abdulkarim on aiemmin ollut mukana Alkarim For Trade and Industry L.L.C:n tai muiden öljyntuotannon, teollisuusöljyjen, voiteluöljyjen ja rasvojen alalla Lähi-idässä toimivien yhtiöiden toiminnassa, ei voi johtaa siihen, että häntä pidettäisiin ”merkittävänä liikemiehenä” — Abdulkarim ei asu Syyriassa eikä näin ollen harjoita toimintaansa siellä.
—

Kantajat väittävät, että Euroopan komissio loukkasi kantajien puolustautumisoikeutta ja rikkoi sille kuuluvaa perusteluvelvollisuutta, kun se ei esittänyt perusteluja siitä, miksi se ”ryhmitteli” aineen samaan ryhmään trikloorietyleenin kanssa siitä huolimatta, että Euroopan kemikaalivirasto on nimenomaisesti todennut (etusijajärjestyksen laatimista koskevassa oppaassa), että jos otetaan huomioon ”ryhmittelyn” kaltaiset tekijät, jotka eivät kuulu 58 artiklan 3 kohdan muodollisiin perusteisiin, syyt etusijalle asettamiseen on esitettävä selvästi, ja niiden on oltava yhdenmukaisia lupamenettelyyn sisältyvän suositusvaiheen aseman ja tarkoituksen kanssa.
—

yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen N:o 40/94 täytäntöönpanosta annetun asetuksen N:o 2868/95 19 sääntöä on rikottu.
2.

Toinen kanneperuste, jonka mukaan tuki on peräisin valtiolta, koska kantajan mukaan varat, joilla on tarkoitus kattaa yksityisten yritysten kulut, jotka aiheutuvat äitiysvakuutuksesta ja perheenjäseniään, joilla on vakava vamma, avustavien työntekijöiden poissaoloista johtuvista kustannuksista, myöntää INPS eli Italian valtio valtion varoista.
—

Ensimmäinen kanneperuste: yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 (EUVL 2009, L 78, s. 1) 60 artiklaa ja yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13.12.1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2868/95 (EYVL 1995, L 303, s. 1), jota on muutettu yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 ja yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta annetun komission asetuksen (EY) N:o 2868/95 muuttamisesta sekä maksuista sisämarkkinoilla toimivalle yhdenmukaistamisvirastolle (tavaramerkit ja mallit) annetun komission asetuksen (EY) N:o 2869/95 kumoamisesta 16.12.2015 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 2015/2424 (EUVL 2015, L 341, s. 21), 72 artiklan 1 kohtaa on rikottu
2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että EKP on tehnyt ilmeisen arviointivirheen. — Kantajat esittävät, että EKP teki virheen, kun se tukeutui Maltan finanssipalveluviranomaisen (Malta Financial Services Authority) ohjeisiin lopullisina ja ratkaisevina huolimatta siitä, että finanssipalveluasioiden tuomioistuin (Financial Services Tribunal) voi vahvistaa tai kumota ne tai muuttaa niitä. EKP toimi joka tapauksessa selvästi virheellisesti katsoessaan, että valvotun yhteisön toimiluvan peruuttaminen oli suositeltava ratkaisu pankin pakkomyyntiin nähden ja että oli epätodennäköistä, että myyntiin liittyvä vaihtoehto toteutuisi.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 239/68

Kanne 31.5.2017 – Hotelbeds Spain v. EUIPO – Guidigo Europe (Guidigo what to do next)

(Asia T-346/17)

(2017/C 239/78)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Hotelbeds Spain, SL (Palma de Mallorca, Espanja) (edustaja: asianajaja L. Broschat Garcia)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Guidigo Europe SARL (Pariisi, Ranska)

Menettely EUIPO:ssa

Hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”Guidigo what to do next” – Rekisteröintihakemus nro 12 944 898

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 21.3.2017 asiassa R 449/2016-4 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa riidanalaisen päätöksen

— hyväksyy EU-tavaramerkkiä koskevan hakemuksen nro 12 944 898 luokkiin 39, 41 ja 43.

Kanneperusteet
1)

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan perusoikeuksia on loukattu, kotirauhaa on rikottu ja oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin on loukattu, koska tarkastuspäätösten täytäntöönpanon edellytyksiin ei tosiasiallisesti ollut mahdollista hakea muutosta.
6)

Kuudes kanneperuste, jonka mukaan siinä tapauksessa, ettei riidanalaista päätöstä kumota kokonaan, kantajille määrättyjen sakkojen määrää on alennettava, koska komissio ei ole noudattanut sakkojen laskennasta annetuissa suuntaviivoissa (1) selvästi asetettuja vaatimuksia merkityksellisen liikevaihdon yksilöimiseksi ja koska määrätyt sakot eivät heijasta kantajien rajoitettua osallistumista yhtenä kokonaisuutena pidettävään ja jatkettuun kilpailusääntöjen rikkomiseen eikä sitä, että kantajien käyttäytyminen on luonteeltaan vähemmän vakavaa (kuten kolmannessa, neljännessä ja viidennessä kanneperusteessa on osoitettu).
—

velvoittaa vastaajan maksamaan Clean Sky 2 -yhteisyritykselle 189 128,26 euron suuruisen summan, joka liittyy kumppaneiden avustussopimukseen nro 632456 ”WITTINESS-WindTunnel Tests on an Innovative regional A/C for Noise assessment”, ja 979,32 euron suuruisen summan viivästyskorkona, joka on laskettu 3,5 prosentin korkokannan mukaan ajanjaksolta 7.2.2017–1.4.2017
—

Komission edellä mainittuihin 14. ja 21.2.2017 päivättyihin kirjeisiin sisältynyt päätös on kumottava, koska komissio tulkitsi virheellisesti i) säännöksiä, joilla määritetään sen toimivalta mobiilien satelliittipalveluiden taajuuksien yhdenmukaistamisessa, ii) sen sillä olevan velvollisuuden laajuutta, jonka mukaan sen on varmistettava käsiteltävään asiaan sovellettavien unionin julkisia hankintoja koskevien yleisperiaatteiden täysimääräinen noudattaminen, iii) sen velvollisuutta estää jäsenvaltioiden tekemien päätösten väliset eroavaisuudet ja varmistaa, että Euroopan laajuisten mobiilien satelliittipalveluiden, joilla tarjotaan yleisesti kattava yhteys, sisämarkkinat eivät pirstaloidu ja iv) sillä olevan sen velvollisuuden ulottuvuutta, jonka mukaan sen on toimittava vilpittömässä yhteistyössä auttaakseen jäsenvaltioita toteuttamaan niillä perussopimusten nojalla olevat tehtävät.
1)

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan henkilöstösääntöjen 1 artiklaa on rikottu, syrjimättömyysperiaatetta on loukattu, suhteellisuusperiaatetta on loukattu ja yhtäläisten mahdollisuuksien periaatetta on loukattu ja on tehty ilmeinen arviointivirhe, kun EPSO määräsi tapaustutkimuksen tekemisessä käytettäväksi näppäimistön QWERTY EN, AZERTY FR/BE tai QWERTZ DE.
4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen Kantaja väittää, että komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen, kun se on tarkoituksenaan sulkea määritelmän ulkopuolelle sellaiset saniteettitarkoituksiin tarkoitetut liitososat, jotka eivät kilpaile EU:n teollisten liiteosien kanssa, vahvistanut ulkopuolelle sulkemista koskevat kriteerit, jotka johtavat siihen, että ulkopuolelle suljetaan ainoastaan pieni osa EU:ssa käytetyistä saniteettitarkoituksiin tarkoitetuista liitososista. Enemmistö saniteettitarkoituksiin tarkoitetuista liitososista on näin ollen tuontitullien piirissä, vaikka ne eivät kilpaile EU:n teollisten tuotteiden kanssa. Kantaja väittää, että komissio on tehnyt selvästi virheellisiä päätelmiä saamansa aineiston perusteella ja että se on myös tukeutunut virheellisiin tietoihin.
5)

Tässä kanteessa vedotaan siihen, että Euroopan unionin ja erityisesti euroalueen jäsenvaltio ei voi sisäisen oikeusjärjestyksensä mukaisilla toimilla (parlamentti–hallitus–ministeriöiden päätökset) toteuttaa valtionvelkansa uudelleenjärjestelyä yksipuolisesti ilman EKP:n hyväksyntää tai passiivista sallimista, koska muutoin rahoitusjärjestelmä ajautuu kaaokseen. Nyt kyseessä olevassa tapauksessa EKP on passiivisesti sallinut tapahtuneen, joten se on sopimussuhteen ulkopuolisessa vastuussa 53,3 prosentin suuruisesta tappiosta, joka on siten kohdistunut TSMEDE:n varallisuusoikeuksien keskeiseen sisältöön. Syy-yhteys, joka vallitsee EKP:n laiminlyönnistä johtuvan nyt kyseessä olevia tappioita koskevan vastuun, sen elinten menettelyn ja sen sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun välillä, on ilmeinen.
—

Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu;