Jotta unionin lainsäätäjää voitaisiin moittia yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamisesta, tämän on pitänyt kohdella toisiinsa rinnastettavia tilanteita eri tavalla, minkä vuoksi tietyille henkilöille aiheutuu haittaa muihin verrattuna.

Ikähaarukkaan 55–66 vuotta kuuluvien virkamiesten, joihin siten voidaan potentiaalisesti soveltaa henkilöstösääntöjen 42 c artiklassa säädettyä toimenpidettä, hallinnollista asemaa voidaan muuttaa vastoin heidän tahtoaan siten, että he eivät enää ”toimi työtehtävissä” henkilöstösääntöjen 36 artiklassa tarkoitetulla tavalla ja heidät asetetaan ”yksikön edun vuoksi myönnettävälle virkavapaalle”. Lisäksi nämä virkamiehet eivät enää etene urallaan, sillä henkilöstösääntöjen 42 c artiklan kuudennen kohdan b alakohdan mukaan heille ei kerry oikeutta ikälisiin eikä ylennykseen. Tällaisia urahaittoja ei sitä vastoin aiheudu virkamiehille, joihin ei sovelleta henkilöstösääntöjen 42 c artiklaa. Lisäksi on kiistatonta, että yksikön edun vuoksi myönnettävälle virkavapaalle asetettujen virkamiesten työstä saamat tulot laskevat, kun heitä verrataan virkamiehiin, jotka eivät kuulu kyseessä olevaan ikähaarukkaan ja joihin näin ollen ei voida soveltaa henkilöstösääntöjen 42 c artiklaa. Henkilöstösääntöjen 42 c artiklassa otetaan näin ollen käyttöön ikään perustuva erilainen kohtelu.

Euroopan unionin perusoikeuskirjan 52 artiklan 1 kohdassa asetetuista edellytyksistä on todettava, että yhtäältä ikään perustuvasta erilaisesta kohtelusta säädetään tässä artiklassa tarkoitetulla ”lailla”, koska kyseinen säännös perustuu Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen muuttamisesta annettuun asetukseen N:o 1023/2013 ja toisaalta se koskee kysymystä, jonka ulottuvuus unionin henkilöstöasioissa on rajallinen ja joka koskee tiettyjen virkamiesten, jotka täyttävät tietyt edellytykset, mukaan lukien ikää koskevan edellytyksen, asettamista virkavapaalle yksikön edun vuoksi. Tästä seuraa, että tällä erilaisella kohtelulla kunnioitetaan syrjintäkiellon periaatteen ”keskeistä sisältöä” tässä artiklassa tarkoitetulla tavalla. Lisäksi unionin lainsäätäjä on pyrkinyt henkilöstösääntöjen 42 c artiklassa säädetyllä ikään perustuvalla erilaisella kohtelulla virkamiesten ammatilliseen koulutukseen kohdistetun panostuksen optimointitavoitteeseen. Tämä tavoite on perusoikeuskirjan 52 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ”unionin tunnustama yleisen edun mukainen” tavoite.

Kohtelun oikeasuhtaisuuden osalta unionin lainsäätäjälle on tunnustettava laaja harkintavalta määritellä ne toimenpiteet, joilla voidaan toteuttaa henkilöstöpolitiikkaan liittyvä yleisen edun mukainen tavoite. Tässä tarkoituksessa ei vaikuta kohtuuttomalta, että unionin lainsäätäjä on katsonut tarpeelliseksi säätää yksikön edun vuoksi myönnettävälle virkavapaalle asettamisesta ainoastaan sellaisten virkamiesten osalta, jotka kuuluvat kyseessä olevaan ikähaarukkaan, eikä sellaisten virkamiesten osalta, jotka eivät kuulu kyseiseen ikähaarukkaan, ammatilliseen koulutukseen kohdistettavan panostuksen optimointia koskevan oikeutetun tavoitteen saavuttamiseksi.

(ks. 89–94, 96, 97, 106, 108, 114 ja 126 kohta)