ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Yhteisön säädökset - Aineellinen soveltamisala - Jäsenvaltion sosiaaliturvan eri alojen yhteensovittamista koskeva kansallinen lainsäädäntö - Soveltamisalaan kuuluminen

(Neuvoston asetus N:o 1408/71)

2 Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Yhteisön säädökset - Aineellinen soveltamisala - Pääurakoitsijan velvollisuus suorittaa yhteisvastuullisesti aliurakoitsijan laiminlyömät sosiaaliturvamaksut - Soveltamisalan ulkopuolelle jääminen

(EY:n perustamissopimuksen 51 artikla; neuvoston asetus N:o 1408/71)

Tiivistelmä

3 Sellainen kansallinen laki, jonka tarkoituksena on sovittaa yhteen jäsenvaltion sosiaaliturvan eri alat, kuuluu asetuksen N:o 1408/71 aineelliseen soveltamisalaan huolimatta siitä, onko laki edellä mainitun asetuksen 5 artiklan mukaisessa jäsenvaltion antamassa julistuksessa.

4 Sellaiset kansalliset säännökset, joiden mukaisesti pääurakoitsija on velvollinen suorittamaan yhteisvastuullisesti aliurakoitsijan laiminlyömät maksut ja niiden ennakot, vaikka pääurakoitsija ei olisikaan syyllistynyt mihinkään vilpilliseen menettelyyn, eivät kuulu asetuksen N:o 1408/71 aineelliseen soveltamisalaan; aliurakoitsijan on maksettava tällaiset maksut työntekijöidensä suorittamasta pääurakoitsijan tilaamasta urakasta.

Vaikka tällaiset säännökset ovatkin edellä mainitun asetuksen aineelliseen soveltamisalaan kuuluvassa laissa, niillä ei ole suoraa ja riittävän asiaankuuluvaa yhteyttä tähän soveltamisalaan, sillä pääurakoitsija joutuu näiden säännösten nojalla vastuuseen, joka ei perustu työnantaja-palkansaaja-suhteeseen pääurakoitsijan ja niiden työntekijöiden välillä, joiden osalta maksut ovat jääneet maksamatta vaan joka perustuu sellaisen aliurakoitsijan käyttämiseen, joka on laiminlyönyt velvollisuutensa työnantajana ja jonka olisi pitänyt maksaa sosiaaliturvamaksut omien palkansaajiensa puolesta eli tällaisilla säännöksillä voidaan katsoa luodun velvoitteen korvata sosiaaliturva-alan yhteisön kärsimä tulojen menetys.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Työntekijät - Yhdenvertainen kohtelu - Ammattiyhdistysoikeuksien käyttäminen - Kansallinen lainsäädäntö, jossa ulkomaisilta työntekijöiltä evätään osallistuminen sellaisen ammattijärjestön jäsenten vaaleihin, johon heidän on kuuluttava - Ei voida hyväksyä - Perusteleminen mahdollisella osallistumisella julkisen vallan käyttöön - Oikeuttamisperusteen puuttuminen

(Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68 8 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

Asetuksen (ETY) N:o 1612/68 8 artiklan 1 kohta ilmentää erityisellä tavalla syrjintäkiellon periaatetta työntekijöiden ammattiyhdistyksiin ja ammattiyhdistystoimintaan osallistumisen erityisalalla, eikä sen soveltamisalaa voida rajoittaa kyseisen elimen oikeudellisen muodon perusteella. Kyseisessä säännöksessä tarkoitettujen ammattiyhdistysoikeuk-sien käyttäminen ei liity yksinomaan varsinaisiin ammattiyhdistyksiin, vaan siihen kuuluu erityisenä osana työntekijöiden osallistuminen sellaisiin elimiin, jotka eivät ole oikeudelliselta luonteeltaan ammattiyhdistyksiä, mutta jotka hoitavat samantapaisia, työntekijöiden etujen puolustamiseen ja edustamiseen liittyviä tehtäviä.

Kyseistä säännöstä on tämän vuoksi tulkittava siten, että se estää sen, että lainsäädännössä ulkomaisilta työntekijöiltä evätään äänioikeus sellaisen ammatillisen järjestön jäsenten vaaleihin, johon heidän on kuuluttava, jolle he joutuvat suorittamaan jäsenmaksuja, jonka tehtävänä on siihen kuuluvien työntekijöiden etujen puolustaminen ja jolla on neuvoa-antava tehtävä lainsäädäntöasioissa. Kyseisen järjestön kansallisessa oikeudessa määrätty oikeudellinen luonne tai se, että tiettyihin sille kuuluviin tehtäviin voi sisältyä osallistuminen julkisen vallan käyttöön, ei voi olla perusteena sille, että muiden jäsenvaltioiden työntekijöiltä evätään osallistuminen kyseisen järjestön jäsenten vaaleihin.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Määrälliset rajoitukset - Vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet - Tuotteiden kaupan pitäminen - Kansallisten lainsäädäntöjen eroavuudet - Yhteisön sisäisen kaupan rajoittaminen - Hyväksyttävyys - Edellytykset

(ETY:n perustamissopimuksen 30 artikla)

2. Kansainväliset sopimukset - Jäsenvaltioiden sopimukset - ETY:n perustamissopimusta aikaisemmat sopimukset - Perustamissopimuksen 234 artikla - Tavoite - Ulottuvuus - Yhteisön sisäisen kaupan rajoitusten perusteleminen - Hylättävyys

(ETY:n perustamissopimuksen 234 artikla)

3. Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Määrälliset rajoitukset - Vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet - Kansallinen lainsäädäntö, jossa tietyn juustotyypin myyntinimikkeen käyttämisen edellytyksenä on tietty vähimmäisrasvapitoisuus - Lainsäädännön soveltaminen toisesta jäsenvaltiosta tuotuihin samantyyppisiin tuotteisiin - Hylättävyys

(ETY:n perustamissopimuksen 30 artikla)

Tiivistelmä

1. Jos tiettyjen tuotteiden kaupan pitämisestä ei ole olemassa yhteisiä säännöksiä, kansallisten oikeussääntöjen eroista aiheutuvat tavaroiden vapaan liikkuvuuden rajoitukset yhteisössä on hyväksyttävä, jos nämä oikeussäännöt, joita sovelletaan erotuksetta kansallisiin ja maahan tuotuihin tuotteisiin, ovat välttämättömiä muun muassa kuluttajansuojaa ja hyviä kauppatapoja koskevien pakottavien vaatimusten täyttämiseksi.

2. Perustamissopimuksen 234 artiklan ensimmäisen kohdan tavoitteena on kansainvälisen oikeuden periaatteiden mukaisesti täsmentää, että perustamissopimuksen soveltaminen ei vaikuta asianomaisen jäsenvaltion velvoitteeseen kunnioittaa niitä oikeuksia, joita kolmansilla valtioilla on aikaisemman sopimuksen perusteella, ja velvoitteeseen täyttää vastaavat velvoitteensa. Jäsenvaltio ei siis voi vedota aikaisemman sopimuksen määräyksiin perustellakseen toisesta jäsenvaltiosta lähtöisin olevien tuotteiden kaupan pitämisen rajoituksia, jos näiden tuotteiden myyminen on laillista perustamissopimuksessa määrätyn tavaroiden vapaan liikkuvuuden nojalla.

3. Perustamissopimuksen 30 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa kielletään jäsenvaltiota soveltamasta sellaista kansallista lainsäädäntöä, jossa tietyn juustotyypin myyntinimikkeen käyttämisen edellytykseksi asetetaan tietty vähimmäisrasvapitoisuus, sellaisiin toisesta jäsenvaltiosta tuotuihin tämäntyyppisiin juustoihin, jotka on laillisesti kyseisellä nimikkeellä valmistettu ja saatettu markkinoille tässä tilanteessa jäsenvaltiossa ja joiden osalta on huolehdittu kuluttajien aiheellisesta tiedottamisesta.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Tuottajien tai kuluttajien syrjintä - Vilja-alan yhteisvastuumaksu - Maksusta vapauttaminen, jos vilja käytetään jalostuksen jälkeen tuottajan tilalla - Vapautuksen myöntämisen edellytyksenä viljan jalostaminen tilalla - Lainvastaisuus

(ETY:n perustamissopimuksen 40 artiklan 3 kohdan toinen alakohta; komission asetuksen (ETY) N:o 2040/86 1 artiklan 2 kohdan toinen alakohta sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2572/86)

2. Ennakkoratkaisukysymykset - Pätevyyden arviointi - Asetuksen julistaminen pätemättömäksi - Vaikutukset - Perustamissopimuksen 174 artiklan toisen kohdan analoginen soveltaminen - Syrjinnästä johtuva pätemättömyys - Riidanalaisen järjestelmän pitäminen voimassa väliaikaisesti sellaisin yksityiskohtaisin säännöin, joista ei aiheudu syrjintää

(ETY:n perustamissopimuksen 174 artiklan toinen kohta ja 177 artikla)

Tiivistelmä

1. Ottaen huomioon vilja-alan yhteisvastuumaksua koskevan yhteisön säännöstön tavoitteen, joka on markkinoiden rakenteellisten ylijäämien rajoittaminen, on perusteltua, että maksua kannetaan ainoastaan markkinoille saatettavan viljan jalostuksesta, koska suljetussa kierrossa pidetyt viljan määrät eivät kartuta ylijäämiä.

Asetuksen (ETY) N:o 2040/86 1 artiklan 2 kohdan toinen alakohta, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2572/86, on pätemätön siltä osin kuin siinä vapautetaan tuottajan tilalla kyseisen tilan laitteilla toteutettu viljan ensimmäisen asteen jalostus yhteisvastuumaksusta, jos näin jalostettu tuote käytetään samalla tilalla, mutta siinä ei säädetä muualla kuin tuottajan tilalla tai muilla kuin kyseisen tilan maatalouslaitteistoon kuuluvilla laitteilla toteutetun ensimmäisen asteen jalostuksen vapauttamisesta maksusta, vaikka näin jalostettu tuote käytetään kyseisellä tilalla.

2. Yhteisöjen tuomioistuimen todetessa jonkin asetuksen syrjiväksi siltä osin, että siinä säädettyä maksusta vapauttamisessa noudatettavaa järjestelmää ei ole ulotettu koskemaan tiettyjä taloudellisten toimijoiden ryhmiä, kyseisen säännöksen pelkästä pätemättömäksi julistamisesta olisi seurauksena, ettei mitään vapautuksia voitaisi myöntää, kunnes uusi säännöstö vahvistetaan. Tällöin on perustamissopimuksen 174 artiklan toista kohtaa, jonka mukaan yhteisöjen tuomioistuin voi todeta, että sen kumoaman asetuksen vaikutuksia on pidettävä pysyvinä, sovellettava analogisesti samoista oikeusvarmuuteen liittyvistä syistä, jotka ovat kyseisen määräyksen taustalla. On näin ollen syytä täsmentää, että kunnes uudet säännökset annetaan, toimivaltaisten viranomaisten on jatkettava pätemättömäksi julistetussa säännöksessä säädetyn vapautuksen soveltamista, mutta ulotettava se koskemaan myös todetun syrjinnän kohteena olleita toimijoita.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Jäsenvaltiot - Velvoitteet - Direktiivien täytäntöönpano - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Perustelu, jossa vedotaan sisäiseen oikeusjärjestykseen - Ei hyväksyttävissä

(ETY:n perustamissopimuksen 169 artikla ja 189 artiklan kolmas kohta)

2. Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne - Perusteltu lausunto - Perusteluvelvollisuus - Ulottuvuus

(ETY:n perustamissopimuksen 169 artikla)

3. Jäsenvaltiot - Velvoitteet - Direktiivien täytäntöönpano - Täytäntöönpanon määräaika

(ETY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmas kohta)

4. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Direktiivit - Vaikutus

(ETY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmas kohta)

Tiivistelmä

1. Jäsenvaltio ei voi sisäisen oikeusjärjestyksensä oikeussääntöihin, toimintatapoihin tai tilaan vetoamalla perustella sitä, ettei se ole noudattanut direktiivissä säädettyjä velvoitteita ja määräaikoja.

2. Perustamissopimuksen 169 artiklaan perustuvan kanteen hyväksyminen edellyttää ainoastaan sitä, että jäsenyysvelvoitteita todetaan objektiivisesti jätetyn noudattamatta, eikä edellytyksenä ole jäsenvaltion tietoisen hidastelun tai vastustuksen toteen näyttäminen. Edellä mainitussa artiklassa tarkoitettu lausunto on katsottava perustelluksi oikeudellisesti riittävällä tavalla, jos siinä on esitetty johdonmukaisesti syyt, joiden perusteella komissio on vakuuttunut siitä, että kyseinen jäsenvaltio on jättänyt noudattamatta sille perustamissopimuksen nojalla kuluvaa jäsenyysvelvoitetta.

3. Jäsenvaltioiden hallitukset osallistuvat direktiivien valmistelutyöhön, joten niiden on kyettävä valmistelemaan tarvittavat säädökset direktiivien toteuttamiseksi määräajassa. Jos jonkin direktiivin toteuttamiselle asetettu määräaika osoittautuu kuitenkin liian lyhyeksi, ainoa yhteisön oikeuden mukainen keino on se, että asianomainen jäsenvaltio tekee yhteisön toimielimissä asianmukaisen aloitteen saadakseen toimivaltaisen toimielimen mahdollisesti jatkamaan määräaikaa.

4. Yksityisten oikeussubjektien oi- keus vedota tuomioistuimessa sellaista jäsenvaltiota vastaan, joka ei ole toteuttanut vaadittuja kansallisia täytäntöönpanotoimenpiteitä, on vähimmäistae, joka johtuu siitä, että direktiiveillä jäsenvaltioille asetettu velvoite on perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen kohdan perusteella jäsenvaltioita sitova, eikä jäsenvaltio voi tällä perustella sitä, että se on jättänyt toteuttamatta määräajassa kunkin direktiivin tavoitteen mukaisia täytäntöönpanotoimenpiteitä.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Ennakkoratkaisukysymykset - Asian saattaminen yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi - Ennakkoratkaisupyyntöä koskeva päätös, jonka tuomioistuin on tehnyt lainvastaisessa kokoonpanossa - Vaikutuksettomuus yhteisöjen tuomioistuimen toimivaltaan

(ETY:n perustamissopimuksen 177 artikla)

2. Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Työntekijät - Yhdenvertainen kohtelu - Sosiaaliset ja verotukseen liittyvät edut - Käsite

(Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68 7 artiklan 2 kohta)

3. Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Työntekijät - Yhdenvertainen kohtelu - Sosiaaliset edut - Käsite - Harkinnanvaraisesti myönnettävät edut

(Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68 7 artiklan 2 kohta)

4. Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Työntekijät - Yhdenvertainen kohtelu - Sosiaaliset edut - Käsite - Syntymän yhteydessä myönnettävät korottomat lainat

(Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68 7 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

1. Yhteisöjen tuomioistuimella, jonka käsiteltäväksi jäsenvaltion tuomioistuin on ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti saattanut asian, on kyseisen artiklan nojalla toimivalta vastata esitettyihin kysymyksiin ilman, että on tarpeen suorittaa etukäteistä tarkastelua sen toteamiseksi, että ennakkoratkaisupyyntöä koskeva päätös on tehty niiden kansallisen oikeuden sääntöjen mukaisesti, jotka koskevat tuomioistuinten organisaatiota ja oikeudenkäyntimenettelyä.

2. Asetuksen (ETY) N:o 1612/68 säännöksistä sekä päämääränä olevista tavoitteista seuraa, että sosiaaliset edut ja verohelpotukset, jotka kyseisessä asetuksessa ulotetaan koskemaan työntekijöitä, jotka ovat muiden jäsenvaltioiden kansalaisia, ovat samoja kuin ne, jotka - riippumatta siitä, liittyvätkö ne työsopimukseen - yleisesti myönnetään kotimaisille työntekijöille ensisijaisesti siksi, että he ovat työntekijän asemassa, tai ainoastaan sen perusteella, että he asuvat kyseisessä maassa;

näiden etujen ja helpotusten ulottaminen koskemaan työntekijöitä, jotka ovat muiden jäsenvaltioiden kansalaisia, on siten työntekijöiden liikkumista yhteisön alueella helpottava toimenpide.

3. Asetuksen (ETY) N:o 1612/68 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu sosiaalisen edun käsite koskee sekä oikeuksiin perustuvia että harkinnanvaraisia etuja.

4. Asetuksen (ETY) N:o 1612/68 7 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että kyseisessä säännöksessä tarkoitettu sosiaalisen edun käsite koskee sellaisia toimintaohjeiden mukaisesti julkisoikeudellisten luottolaitosten valtion taloudellisen tuen turvin myöntämiä korottomia lainoja, joiden tarkoituksena on edistää syntyvyyttä ja joita myönnetään pienituloisille perheille lapsen syntymän johdosta. Tällaisia lainoja on siis myönnettävä sellaisille työntekijöille, jotka ovat muiden jäsenvaltioiden kansalaisia, samoin edellytyksin kuin kotimaisille työntekijöille.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Valtion tuki - Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan - Perusteet

(ETY:n perustamissopimuksen 92 artikla)

2. Valtion tuki - Kielto - Poikkeukset - Tuki, jota voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana - Komission harkintavalta - Suhde koko yhteisöön

(ETY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohta)

Tiivistelmä

$$1. Kun valtion taloudellinen tuki vahvistaa yrityksen asemaa jäsenvaltioiden välisessä kaupassa muihin, kilpaileviin yrityksiin nähden, tuen on katsottava vaikuttavan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

2. Sovellettaessa ETY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohtaa komissiolla on harkintavalta, jonka käyttäminen edellyttää taloudellisten ja sosiaalisten näkö-

kohtien arvioimista suhteessa koko yhteisöön.

Komissiolla on siten oikeus katsoa, ettei tukihanke vastaa 92 artiklan 3 kohdan b alakohdassa esitettyjä vaatimuksia, jos tuen avulla on mahdollista siirtää pois investoinnit, jotka olisi voitu tehdä jäsenvaltiossa, jonka taloudellinen tilanne on heikompi kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa tuensaajayritys on.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Maatalous - Valuutan tasausmaksut - Niiden soveltaminen herajauheeseen - Komission 1.2.1973 ja 11.8.1977 välisenä aikana antamat asetukset - Pätemättömyys

2. Euroopan yhteisöt - Omat varat - Pätemättömien yhteisön asetusten perusteella kannetut tasausmaksut - Palauttaminen - Kansallisen lainsäädännön soveltaminen - Edellytykset ja rajoitukset - Maksun mahdollisen edelleen siirtymisen huomioon ottaminen - Korkojen maksaminen

(Neuvoston 21.4.1970 tekemän päätöksen 6 artikla; neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2/71 1 artikla)

Tiivistelmä

$$1. Valuutan tasausmaksujen ja tiettyjen niiden soveltamisen kannalta välttämättömien lukujen vahvistamisesta 1.2.1973 ja 11.8.1977 välisenä aikana annettuja komission asetuksia on pidettävä pätemättöminä siltä osin kuin niissä vahvistetaan herajauheen kaupassa sovellettavia tasausmaksuja ja ne ovat näin ollen neuvoston asetuksen (ETY) N:o 974/71 1 artiklan 2 kohdan b alakohdan säännöksen vastaisia.

2. Yhteisön lukuun kannettujen maksujen palauttamista koskevat riita-asiat kuuluvat valtionsisäisten tuomioistuinten toimivaltaan ja niiden on näin ollen ratkaistava ne sekä muotoseikkoja koskevien että aineellisoikeudellisten sääntöjen osalta oman kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti siltä osin kuin yhteisön oikeudessa ei tästä asiasta toisin säädetä tai määrätä. Kansallista lainsäädäntöä on kuitenkin sovellettava tavalla, joka ei ole syrjivä niihin menettelyihin nähden, joita saman tyyppisten mutta puhtaasti kansallisten riita-asioiden ratkaisemisessa on tarkoitettu noudatettavan, eivätkä menettelysäännöt saa tehdä yhteisön oikeudessa perustettujen oikeuksien käyttöä käytännössä mahdottomaksi. Kansallisten viranomaisten asiana on näin ollen yhteisön säännösten tai määräysten puuttuessa huolehtia siitä, että pätemättömiksi julistettujen yhteisön asetusten perusteella aiheettomasti kannetut summat palautetaan, samoin kuin sovellettavan lainsäädännön perusteella ratkaista kaikki tähän liittyvät kysymykset kuten se, otetaanko aiheettomasti määrätyn maksun mahdollinen siirtyminen edelleen muille taloudellisille toimijoille tai kuluttajille huomioon, ja toisaalta kysymys korkojen maksamisesta ja erityisesti korkokannasta sekä ajankohdasta, josta alkaen korot on laskettava.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Tuomioistuimen toimivallasta ja tuomioiden täytäntöönpanosta 27.9.1968 tehty yleissopimus - Soveltamisala - Työoikeus - Soveltamisalaan kuuluminen

(Brysselissä 27.9.1968 tehdyn yleissopimuksen 1 artikla)

2. Tuomioistuimen toimivallasta ja tuomioiden täytäntöönpanosta 27.9.1968 tehty yleissopimus - Kohde - Ensisijaisuus suhteessa valtion sisäisiin lainsäädäntöihin

3. Tuomioistuimen toimivallasta ja tuomioiden täytäntöönpanosta 27.9.1968 tehty yleissopimus - Siirtymäsäännökset - Yleissopimuksen voimaantulon jälkeen vireille pannut oikeudenkäynnit - Aiemmat oikeuspaikkalausekkeet, jotka olivat mitättömiä yleissopimuksen tekohetkellä voimassa olevien kansallisten sääntöjen mukaan - Pätevyys

(Brysselissä 27.9.1968 tehdyn yleissopimuksen 17 ja 54 artikla)

Tiivistelmä

$$1. Työoikeus kuuluu tuomioistuimen toimivallasta ja tuomioiden täytäntöönpanosta yksityisoikeuden alalla 27.9.1968 Brysselissä allekirjoitetun yleissopimuksen aineelliseen soveltamisalaan.

2. Koska Brysselin yleissopimuksen tarkoituksena on määrittää sopimusvaltioiden tuomioistuinten yhteisön sisäinen toimivalta yksityisoikeuden alalla, ratkaistavana oleviin asioihin sovellettavaa valtion sisäistä prosessilainsäädäntöä ei sovelleta niissä asioissa, joita yleissopimus sääntelee, vaan mainittuihin asioihin sovelletaan yleissopimuksen määräyksiä.

3. Brysselin yleissopimuksen 17 ja 54 artiklaa on tulkittava siten, että ennen yleissopimuksen voimaantuloa tehtyihin työsopimuksiin sisältyviä oikeuspaikkalausekkeita on pidettävä pätevinä silloinkin, kun oikeudenkäynti on pantu vireille yleissopimuksen voimaantulon jälkeen, vaikka niitä olisi pidetty mitättöminä mainittujen työsopimusten tekohetkellä voimassa olleiden kansallisten sääntöjen mukaan.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Oikeudenkäyntimenettely - Haastehakemus - Oikeudenkäynnin kohde - Määritteleminen - Muuttaminen asian käsittelyn kuluessa - Kielto

(Työjärjestyksen 38 artikla)

2. Uusien jäsenvaltioiden liittyminen yhteisöihin - Liittymisasiakirja - Maatalous - Yhteisön sisäisen kaupan rajoitusten poistamista koskevat määräykset - Poikkeaminen 60 artiklan 2 kohdasta - Ajallinen sovellettavuus

(Liittymisasiakirjan 60 artiklan 2 kohta)

3. Maatalous - Kansallinen markkinajärjestely - Siirtymäkausi - Päättyminen - Yhteisön sisäisen kaupan rajoitusten poistamista koskevat määräykset - Täysi vaikutus

4. Jäsenvaltiot - Velvoitteet - Yksipuolinen toiminta - Kielto

Tiivistelmä

$$1. Työjärjestyksen 38 artiklan 1 kohdan mukaan asianosaisten on määriteltävä oikeudenkäynnin kohde kanteessa. Tästä seuraa, että vaikka työjärjestyksen 42 artiklassa mahdollistetaan uusiin perusteisiin vetoaminen tietyin edellytyksin, asianosainen ei saa asian käsittelyn kuluessa muuttaa oikeudenkäynnin kohdetta sinänsä.

2. Liittymisehdoista ja perustamissopimusten mukautuksista tehdyn asiakirjan 60 artiklan 2 kohdan vaikutusten voimassaoloaika päättyi vuoden 1977 lopussa.

3. ETY:n perustamissopimuksen siirtymäkauden päätyttyä ja uusien jäsenvaltioiden osalta liittymisasiakirjassa erityisesti määrättyjen siirtymäaikojen päätyttyä kansallinen markkinajärjestely ei saa enää toiminnallaan estää yhteisön sisäisen kaupan rajoitusten poistamista koskevien perustamissopimuksen määräysten täyttä vaikutusta. Siirtymäaikojen päättyminen edellyttää näin ollen, että nimenomaan yhteisölle kuuluviksi määrätyt asiat ja alat kuuluvat yhteisön toimivaltaan siten, että jos erityistoimenpiteisiin on vielä tarpeen turvautua, jäsenvaltiot eivät enää saa päättää niistä yksipuolisesti vaan ne on toteutettava yhteisön oikeusjärjestyksessä, jonka tarkoituksena on taata yhteisön yleisen edun suojeleminen.

Se, että yhteisö ei ole vielä edellä tarkoitettujen määräaikojen päättyessä toteuttanut toimenpiteitä jonkin maataloustuotteen markkinoiden sääntelemiseksi, ei ole jäsenvaltiolle riittävä syy pitää voimassa kansallista markkinajärjestelyä, johon sisältyy tavaroiden vapaata liikkuvuutta koskevien perustamissopimuksen vaatimusten kanssa yhteensopimattomia ominaispiirteitä.

4. Missään tapauksessa jäsenvaltio ei voi katsoa oikeudekseen toteuttaa yksipuolisesti oikaisu- tai suojatoimenpiteitä toisen jäsenvaltion mahdollisen perustamissopimuksen sääntöjen noudattamista koskevan laiminlyönnin estämiseksi.