Asia T-210/01

General Electric Company

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

Kumoamiskanne – Kilpailu – Komission päätös, jolla yrityskeskittymä on julistettu yhteismarkkinoille soveltumattomaksi – Asetus (ETY) N:o 4064/89 – Ilmailualan markkinat – General Electricin suorittama Honeywellin yritysosto – Vertikaalinen integroituminen – Tuotteiden niputtaminen – Poissulkevat vaikutukset – Horisontaaliset päällekkäisyydet – Puolustautumisoikeudet

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (laajennettu toinen jaosto) 14.12.2005

Tuomion tiivistelmä

1. Kumoamiskanne – Kohde – Keskittymien valvontaa koskeva päätös – Päätös, jossa nojaudutaan useisiin perusteluryhmiin, joista jokainen riittää perustelemaan sen päätösosan – Yhteismarkkinoille soveltumattomuutta koskevien edellytysten täyttyminen yksienkin merkityksellisten markkinoiden osalta – Perusteeton kanne

(EY 230 artikla; neuvoston asetuksen N:o 4064/89 2 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 3 kohta)

2. Kilpailu – Yrityskeskittymät – Komission suorittama tutkinta – Taloudellisten seikkojen arviointi – Harkintavalta – Tuomioistuinvalvonnan ulottuvuus – Rajat

(Neuvoston asetuksen N:o 4064/89 2 artikla)

3. Kilpailu – Yrityskeskittymät – Yhteismarkkinoille soveltuvuuden arviointi – Soveltuvuutta koskevan olettaman puuttuminen

(Neuvoston asetus N:o 4064/89)

4. Kilpailu – Yrityskeskittymät – Yhteismarkkinoille soveltuvuuden arviointi – Ennuste asianomaisten markkinoiden mahdollisista kehityssuuntauksista – Tarkan ennusteen vaatimus – Tuomioistuinvalvonnan ulottuvuus

(Neuvoston asetuksen N:o 4064/89 2 artiklan 2 ja 3 kohta)

5. Kilpailu – Yrityskeskittymät – Yhteismarkkinoille soveltuvuuden arviointi – Monialakeskittymä – Käsite – Keskittymän osapuolena olevan yrityksen asianomaisilla markkinoilla määräävän aseman luomisen tai sen vahvistamisen todennäköisyyden huomioon ottaminen – Sallittavuus – Komission mahdollisuus tukeutua sulautumisesta syntyvän yksikön ennustettavaan käyttäytymiseen – Edellytykset – Pitäviin todisteisiin perustuvan täsmällisen arvion esittäminen

(Neuvoston asetuksen N:o 4064/89 2 artiklan 2 ja 3 kohta)

6. Kilpailu – Yrityskeskittymät – Yhteismarkkinoille soveltuvuuden arviointi – Monialakeskittymä – Ennakoitavissa olevien kilpailunvastaisten menettelytapojen huomioon ottaminen – Sallittavuus – Komissiolla ei ole velvollisuutta arvioida niiden todennäköisyyttä suhteessa riskeihin, joita sisältyy siihen, että yritykset ryhtyvät tällaisiin toimiin

(EY 82 artikla; neuvoston asetuksen N:o 4064/89 2 artiklan 2 ja 3 kohta)

7. Kilpailu – Yrityskeskittymät – Yhteismarkkinoille soveltuvuuden arviointi – Perusteet – Määräävän markkina-aseman luominen tai vahvistaminen siten, että toimiva kilpailu yhteismarkkinoilla estyy olennaisesti – Kumulatiivisuus – Keskinäinen vaikutus – Ei ole velvollisuutta yhdistää muodollisesti niitä perustelukappaleita, joihin on vedottu ensimmäisen edellytyksen osalta mutta jotka koskevat myös toista edellytystä, tähän jälkimmäiseen

(EY 82 ja EY 253 artikla; neuvoston asetuksen N:o 4064/89 2 artiklan 2 ja 3 kohta)

8. Kilpailu – Määräävä markkina-asema – Käsite

(EY 82 artikla)

9. Kilpailu – Määräävä markkina-asema – Määrittäminen erittäin suuren markkinaosuuden perusteella – Markkinaosuuksien vahvistumisen arvioiminen tarjouskilpailuja koskevilla markkinoilla, joille on tunnusomaista, että niillä tehdään rajoitettu määrä erittäin arvokkaita sopimuksia

(EY 82 artikla)

10. Kilpailu – Määräävä markkina-asema – Olemassaolo – Tietyillä markkinoilla olevan kiivaan kilpailun merkitys – Merkitystä ei ole silloin, kun kyse on yrityksestä, jonka on mahdollista toimia niin, ettei tätä kilpailua tarvitse ottaa huomioon – Tiettyjen tarjouskilpailujen, jotka koskevat hinnaltaan merkittäviä tuotteita, voittamiseksi annetuilla taloudellisilla myönnytyksillä ei ole vaikutusta

(EY 82 artikla)

11. Kilpailu – Yhteisön oikeussäännöt – Soveltaminen komissiossa – Itsenäisyys suhteessa kolmansien valtioiden viranomaisten arviointeihin

12. Kilpailu – Yrityskeskittymät – Yhteismarkkinoille soveltuvuuden arviointi – Suorasta vertikaalisesta suhteesta johtuvat kilpailunvastaiset vaikutukset – Sulautuneen yksikön tulevasta käyttäytymisestä riippuvat vaikutukset – Komission velvollisuus tukeutua pitävään näyttöön väitetyn kilpailunvastaisen käyttäytymisen todennäköisyydestä – Vapaan todistelun periaate

(Neuvoston asetus N:o 4064/89)

13. Kilpailu – Määräävä markkina-asema olennaisten osien myynnissä – Myynnistä kieltäytyminen – Väärinkäyttö

(EY 82 artikla)

14. Kilpailu – Yrityskeskittymät – Komission suorittama tutkinta – Sellaisen lähitulevaisuudessa tapahtuvan käyttäytymisen osoittaminen, joka synnyttää tai vahvistaa määräävää asemaa – Velvollisuus tukeutua pitävään näyttöön

(Neuvoston asetus N:o 4064/89)

15. Oikeudenkäyntimenettely – Uusien perusteiden esittäminen käsittelyn kuluessa – Uusi peruste – Käsite – Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen prosessinjohtotoimena esittämään kysymykseen annettu vastaus ei ole uusi peruste

(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 48 artikla ja 64 artiklan 3 kohta)

16. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Perusteluvelvollisuus – Päätös, joka on erilainen kuin aikaisemmassa asiassa tehty päätös, joka koski samankaltaisia tai samoja tilanteita tai jossa oli mukana samat taloudelliset toimijat – Perusteluvelvollisuuden laajuus

(EY 253 artikla)

17. Kilpailu – Yhteisön oikeussäännöt – Toteuttaminen – Komission tätä tarkoitusta varten vahvistamat säännöt – Komission velvollisuus noudattaa näitä sääntöjä – Merkityksellisten markkinoiden määritelmästä annettu tiedonanto – Ulottuvuus

(EY 82 artikla; tiedonanto 97/C 372/03)

18. Kilpailu – Yrityskeskittymät – Komission suorittama tutkinta – Merkityksellisten markkinoiden määrittely – Perusteet – Tuotteiden korvattavuus – Käsite

(Neuvoston asetus N:o 4064/89; komission tiedonannon 97/C 372/03 36 kohta)

19. Kilpailu – Yrityskeskittymät – Yhteismarkkinoille soveltuvuuden arviointi – Markkinat, joilla kilpailu on epäsuoraa ja verrattain heikkoa – Määräävässä asemassa oleva yritys ostaa ainoan kilpailijansa – Sallittavuus – Edellytykset – Näytön esittäminen siitä, että markkinoilla ei ollut lainkaan toimivaa kilpailua ennen keskittymää

(EY 82 artikla; neuvoston asetus N:o 4064/89)

20. Kilpailu – Yrityskeskittymät – Komission suorittama tutkinta – Keskittymään osallistuvien yritysten antamat sitoumukset, joilla pyritään tekemään ilmoitetusta keskittymästä yhteismarkkinoille soveltuva

(Neuvoston asetus N:o 4064/89)

21. Oikeudenkäyntimenettely – Kannekirjelmä – Muotovaatimukset – Oikeudenkäynnin kohteen yksilöinti – Yhteenveto kanneperusteista

(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohta)

22. Kilpailu – Yrityskeskittymät – Hallinnollinen menettely – Oikeus tutustua asiakirjoihin – Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen – Rajat

(Neuvoston asetus N:o 4064/89)

23. Kilpailu – Hallinnollinen menettely – Oikeus tutustua asiakirjoihin – Eron tekeminen asianomaista vastaan puhuvien seikkojen sekä asianomaisen puolesta puhuvien seikkojen välillä

24. Kilpailu – Hallinnollinen menettely – Oikeus tutustua asiakirjoihin – Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen – Rajat

25. Kilpailu – Yrityskeskittymät – Hallinnollinen menettely – Oikeus tutustua asiakirjoihin – Asiakirjoihin tutustumisoikeuden epääminen menettelyn aloittamista koskevan päätöksen ja väitetiedoksiannon välillä ei loukkaa puolustautumisoikeuksia

(Neuvoston asetuksen N:o 4064/89 6 artiklan 1 kohdan c alakohta)

26. Kilpailu – Yrityskeskittymät – Hallinnollinen menettely – Oikeus tutustua asiakirjoihin – Keskittymän osapuolilla ei ole oikeutta tutustua asiakirjoihin osissa koko menettelyn ajan

(Neuvoston asetuksen N:o 4064/89 18 artiklan 1 kohta)

27. Kilpailu – Yrityskeskittymät – Hallinnollinen menettely – Menettelyssä olevien välivaiheiden määräaikojen lyhyys – Joutuisan käsittelyn vaatimuksen huomioon ottaminen arvioitaessa puolustautumisoikeuksien kunnioittamista

(Neuvoston asetus N:o 4064/89; komission asetuksen N:o 447/98 13 ja 21 artikla)

28. Kilpailu – Hallinnollinen menettely – Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan tehtävät – Päätös, jolla tämän asemaa on muutettu menettelyn kuluessa – Uusi tehtävä menettelyssä vastaa suoraan vanhaa tehtävää

(Komission päätöksen 2001/462 2 artiklan 1 ja 2 kohta)

29. Yhteisön oikeus – Periaatteet – Perusoikeudet, joiden kunnioittamisen yhteisöjen tuomioistuimet varmistavat – Euroopan ihmisoikeussopimuksen huomioon ottaminen

(EU 6 artiklan 2 kohta)

1. Kun päätöksen tietyillä perusteluilla voidaan yksin perustella päätös oikeudellisesti riittävästi, virheet, jotka saattaisivat rasittaa päätöksen muita perusteluita, eivät missään tapauksessa vaikuta sen päätösosaan.

Siltä osin kuin komission päätöksen päätösosa perustuu lisäksi useisiin perusteluihin, joista kukin yksinäänkin riittäisi perusteluksi, kyseinen päätös on lähtökohtaisesti hylättävä ainoastaan siinä tapauksessa, että jokainen näistä perusteluista on lainvastainen. Siinä tapauksessa virhe tai muu lainvastaisuus, joka vaikuttaa vain yhteen päätöksen perusteluista, ei voi olla riittävä perustelu riidanalaisen päätöksen kumoamiseksi, jos tällä virheellä ei ole voinut olla ratkaisevaa vaikutusta tämän päätöksen tehneen toimielimen hyväksymään päätöksen päätösosaan.

Tätä sääntöä on sovellettava yrityskeskittymien valvonnan yhteydessä tehtäviin päätöksiin. Tässä suhteessa komission on kiellettävä yrityskeskittymä, jos se täyttää asetuksen N:o 4064/89 2 artiklan 3 kohdassa asetetut edellytykset. Kyseisen asetuksen 2 artiklan 1 kohdan a alakohdasta ilmenee, että komission on keskittymää arvioidessaan otettava huomioon esimerkiksi tarve ylläpitää ja kehittää toimivaa kilpailua yhteismarkkinoilla muun muassa kaikkien kyseessä olevien markkinoiden rakenteen kannalta. Kun komissio arvioi sitä, luodaanko yrityskeskittymällä yksi tai useampi määräävä asema tai vahvistetaanko niitä sillä seurauksella, että toimiva kilpailu estyy olennaisesti, sen on siten otettava huomioon olosuhteet, jotka vallitsevat kaikilla niillä markkinoilla, joihin ilmoitettu keskittymä saattaa vaikuttaa. Mikäli se toteaa, että nämä edellytykset täyttyvät yksienkin merkityksellisten markkinoiden osalta, yrityskeskittymä on siis julistettava yhteismarkkinoille soveltumattomaksi.

Tästä seuraa, että tällainen päätös voidaan kumota ainoastaan siinä tapauksessa, että on katsottava, että eivät ainoastaan tietyt sen perusteluista ole lainvastaisia vaan että lisäksi ne mahdolliset perustelut, jotka eivät ole lainvastaisia, eivät riitä perusteluiksi sille, että ilmoitettu keskittymä olisi yhteismarkkinoille soveltumaton. Tämä toteamus ei kuitenkaan poista sitä, että on välttämätöntä tutkia, tukevatko tietyt riidanalaisessa päätöksessä todetut kilpailuun liittyvät seikat toisiaan, jolloin olisi keinotekoista arvioida niitä kutakin erikseen.

(ks. 42–45, 48 ja 734 kohta)

2. Komissiolle annetaan yrityskeskittymien valvonnasta annetun asetuksen N:o 4064/89 aineellisten säännösten ja erityisesti sen 2 artiklan soveltamisen osalta tiettyä harkintavaltaa taloudellisten seikkojen arvioinnissa. Tästä seuraa, että yhteisöjen tuomioistuinten valvonta kohdistuu ainoastaan siihen, että tosiseikat pitävät asiallisesti paikkansa ja että näitä tosiseikkoja ei ole arvioitu ilmeisen virheellisesti.

Tämän valvonnan luonteen osalta on todettava, että yhtäältä tosiseikkoja koskevat tiedot ja toteamukset, joiden mahdollisen paikkansapitämättömyyden tuomioistuin kykenee toteamaan sille esitettyjen perustelujen ja todisteiden perusteella, ja toisaalta taloudelliset arvioinnit eroavat olennaisella tavalla toisistaan.

Vaikka on katsottava, että komissiolla on harkintavaltaa asetuksen N:o 4064/89 aineellisten sääntöjen soveltamisessa, se ei tarkoita sitä, että yhteisöjen tuomioistuinten on pidättäydyttävä valvomasta sitä, miten komissio on luonnehtinut oikeudellisesti taloudellisia seikkoja. Yhteisöjen tuomioistuinten on sen lisäksi, että sen on muun muassa tutkittava esitettyjen todisteiden aineellinen paikkansapitävyys, luotettavuus ja johdonmukaisuus, myös tarkistettava, muodostavatko nämä todisteet sellaisten merkityksellisten seikkojen kokonaisuuden, jotka on otettava huomioon monitahoisen tilanteen arvioinnissa, ja voivatko kyseiset todisteet tukea päätelmiä, jotka niistä on tehty.

(ks. 60, 62, 63 ja 253 kohta)

3. Yrityskeskittymien valvonnasta annetussa asetuksessa N:o 4064/89 ei luoda minkäänlaista olettamaa ilmoitetun keskittymän soveltuvuudesta yhteismarkkinoille, joten ei voida katsoa, että komission pitäisi taipua hyväksymään sille ilmoitettu yrityskeskittymä, mikäli sillä on epäilyksiä. Joka tapauksessa komission asiana on muodostaa selvä mielipide mainitusta soveltuvuudesta ja tehdä päätös sen mukaisesti.

(ks. 61 kohta)

4. Kun otetaan huomioon se harkintavalta, joka komissiolle annetaan taloudellisten seikkojen arvioinnissa yrityskeskittymien valvonnasta annetun asetuksen N:o 4064/89 aineellisten säännösten soveltamisen osalta, tehokas tuomioistuinten harjoittama valvonta on erityisen välttämätön silloin, kun komissio ennakoi suunnitellusta keskittymästä mahdollisesti aiheutuvia markkinoiden kehityssuuntauksia.

Tällainen ennuste on tehtävä erittäin huolellisesti, sillä kyse ei ole menneiden tapahtumien tutkimisesta, joiden osalta on usein käytettävissä monia seikkoja, joiden perusteella tapahtumien syyt voidaan ymmärtää, eikä liioin nykyisten tapahtumien tutkimisesta, vaan kyse on niiden tapahtumien ennustamisesta, jotka sattuvat tulevaisuudessa suuremmalla tai pienemmällä todennäköisyydellä, jos ei tehdä päätöstä, jolla suunniteltu keskittymä kielletään tai sen ehtoja täsmennetään. Ennusteessa tutkitaan siis sitä, miltä osin keskittymä voisi muuttaa niitä tekijöitä, joiden perusteella kilpailutilanne tietyillä markkinoilla määräytyy, jotta voitaisiin tutkia, estyykö toimiva kilpailu olennaisesti tämän seurauksena. Tällainen ennuste edellyttää erilaisten syy-seurausketjujen hahmottamista, jotta voidaan hyväksyä ne, joiden todennäköisyys on suurin.

(ks. 64 kohta)

5. Monialakeskittymät eivät aiheuta varsinaisia horisontaalisia päällekkäisyyksiä yrityskeskittymän osapuolten toimintojen eivätkä vertikaalisia suhteita näiden osapuolten välille. Vaikka tällaisilla yrityskeskittymillä ei yleensä ole kilpailunvastaisia vaikutuksia, niillä voi kuitenkin tietyissä tapauksissa olla tällaisia vaikutuksia. Mikäli komissio tehdessään ennusteen monialakeskittymän vaikutuksista voi päätellä toteamiensa monialakeskittymälle tunnusomaisten vaikutusten perusteella, että määräävä asema kaiken todennäköisyyden mukaan luotaisiin tai sitä vahvistettaisiin verrattain pian ja että sen seurauksena toimiva kilpailu merkityksellisillä markkinoilla estyisi olennaisesti, sen on kiellettävä tämä keskittymä.

Tältä osin monialakeskittymän tyyppinen yrityskeskittymä aiheuttaa tiettyjä erityisongelmia erityisesti sen vuoksi, että ensinnäkin tällaisen keskittymän tarkasteleminen on ennuste, jossa tulevaisuuteen ulottuvan ajanjakson huomioon ottaminen ja toisaalta sulautuneen yksikön tietty käyttäytyminen saattaa ratkaista suuren osan tämän keskittymän vaikutuksista. Tämä merkitsee sitä, että syy-seurausketjut ovat vaikeasti havaittavissa, epävarmoja ja vaikeasti osoitettavissa. Niiden todisteiden laatu, jotka komissio esittää osoittaakseen sellaisen päätöksen tarpeellisuuden, jossa yrityskeskittymä julistetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi, on tässä yhteydessä erityisen tärkeä, sillä näiden todisteiden on tuettava komission arvioita, joiden mukaan ilman tällaisen päätöksen tekemistä taloudellista kehitystä koskeva skenaario, johon kyseinen toimielin nojautuu, on uskottava.

(ks. 65 ja 66 kohta)

6. Kun komissio selvittää monialakeskittymän vaikutuksia, tiettyjen tulevien menettelytapojen toteuttamisen todennäköisyyttä pitää tutkia kokonaisvaltaisesti eli ottamalla huomioon sekä tällaisten menettelytapojen toteuttamista edistävät tekijät että seikat, jotka voivat vähentää näiden edistävien tekijöiden vaikutusta tai jopa poistaa sen, mukaan lukien kyseisten menettelytapojen mahdollinen lainvastaisuus.

Olisi kuitenkin asetuksen N:o 4064/89 ehkäisemistarkoituksen vastaista edellyttää, että komission olisi tutkittava kunkin keskittymähankkeen osalta, missä määrin kilpailunvastaisiin menettelytapoihin ryhtymistä edistävien tekijöiden vaikutusta pienentää tai ne jopa poistaa kyseisten menettelytapojen lainvastaisuus, niiden paljastumisen todennäköisyys, sekä yhteisön että kansallisen tason toimivaltaisten viranomaisten valvonta ja niistä mahdollisesti seuraavat seuraamukset. Tästä seuraa, että komission on lähtökohtaisesti otettava huomioon menettelytavan mahdollinen lainvastaisuus ja siten siitä mahdollisesti seuraavat seuraamukset seikkana, joka voi vähentää yrityksen halukkuutta ryhtyä tiettyyn menettelytapaan tai jopa poistaa sen. Viimeksi mainittu seikka ei sitä vastoin edellytä mahdollisesti sovellettavien eri oikeusjärjestysten oikeussääntöjen eikä eri oikeusjärjestyksissä noudatettavan seuraamuskäytännön tyhjentävää ja yksityiskohtaista tutkimista, koska selvitys, jolla pyrittäisiin osoittamaan todennäköinen kilpailusääntöjen rikkominen ja varmistumaan siitä, että tästä rikkomisesta määrättäisiin seuraamus useissa oikeusjärjestyksissä, olisi liian spekulatiivinen.

Näin ollen siltä osin kuin komissio voi tätä koskevaa erillistä ja yksityiskohtaista tutkimusta tekemättä todeta kyseisen menettelytavan lainvastaiseksi EY 82 artiklan tai sellaisten yhteisön oikeuden muiden oikeussääntöjen nojalla, joita se on toimivaltainen soveltamaan, sen on todettava tämä ja otettava se huomioon, kun se arvioi sitä todennäköisyyttä, että sulautunut yksikkö ryhtyy tällaiseen menettelytapaan.

Vaikka komissiolla on oikeus nojautua tiivistetysti esitettyyn kyseisten menettelytapojen laillisuutta ja niistä määrättävien seuraamusten todennäköisyyttä koskevaan selvitykseen niiden seikkojen perusteella, jotka sillä on käytettävissään, kun se tekee yrityskeskittymien valvontaa koskevan päätöksensä, sen on arviointinsa yhteydessä kuitenkin yksilöitävä ennakoimansa menettelytavat ja tarvittaessa arvioitava sitä ennalta ehkäisevää vaikutusta, joka saattaisi aiheutua siitä, että ne mahdollisesti ovat selvästi tai hyvin todennäköisesti yhteisön oikeuden perusteella lainvastaisia, ja otettava tämä huomioon.

(ks. 70–75, 303, 304, 424, 425 ja 468 kohta)

7. Yrityskeskittymien valvonnasta annetun asetuksen N:o 4064/89 2 artiklan 2 ja 3 kohdassa asetetaan kaksi päällekkäistä edellytystä, joista ensimmäinen koskee määräävän aseman syntymistä tai vahvistumista ja jälkimmäinen sitä, että kilpailu yhteismarkkinoilla olennaisesti estyy. Näin ollen yrityskeskittymä voidaan kieltää ainoastaan siinä tapauksessa, että molemmat 2 artiklan 3 kohdan edellytykset täyttyvät.

Väärinkäytöstä voi kuitenkin olla kyse, kun yritys, jolla on määräävä markkina-asema, vahvistaa tätä asemaansa niin paljon, että siten saavutettu määräävyyden aste rajoittaa olennaisesti kilpailua, jolloin markkinoilla voisivat pysyä ainoastaan sellaiset yritykset, jotka toiminnassaan ovat riippuvaisia määräävässä asemassa olevasta yrityksestä. Tästä seuraa, että määräävän aseman vahvistuminen voi jo sellaisenaan estää kilpailua jopa niin olennaisesti, että se voi yksinäänkin merkitä tämän aseman väärinkäyttöä.

Näin ollen sitä suuremmalla syyllä asetuksen N:o 4064/89 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määräävän aseman syntyminen tai vahvistuminen voi tietyissä tapauksissa olla osoitus toimivan kilpailun olennaisesta estymisestä. Tämä toteamus ei missään tapauksessa merkitse sitä, että asetuksen N:o 4064/89 2 artiklassa asetettu jälkimmäinen edellytys olisi oikeudellisesti päällekkäinen ensin mainitun kanssa, vaan ainoastaan sitä, että samasta tiettyjen markkinoiden tilannetta koskevasta selvityksestä voi ilmetä, että molemmat edellytykset täyttyvät.

Seikat, joihin komissio voi vedota osoittaakseen sen, että yrityksen kilpailijoilla ei ole toimintavapautta, mikä on välttämätöntä sen päätelmän tekemiseksi, että yritykselle on syntynyt määräävä asema tai se on vahvistunut, ovat usein samat kuin ne, joilla on merkitystä arvioitaessa, seuraako tästä määräävän aseman syntymisestä tai vahvistumisesta toimivan kilpailun olennainen estyminen yhteismarkkinoilla. Seikka, joka vähentää huomattavasti kilpailijoiden vapautta määrittää kilpailupolitiikkansa itsenäisesti, on niin ikään omiaan estämään toimivaa kilpailua.

Tästä seuraa, että siltä osin kuin ilmoitetun keskittymän yhteismarkkinoille soveltumattomaksi toteavan päätöksen perustelukappaleista, niistäkin, jotka muodollisesti liittyvät määräävän aseman syntymistä tai vahvistumista koskevaan selvitykseen, ilmenee, että tällä keskittymällä on huomattavia kilpailunvastaisia vaikutuksia, tätä päätöstä ei voida pitää lainvastaisena pelkästään sillä perusteella, että komissio ei ole nimenomaisesti ja erityisesti yhdistänyt näitä seikkoja koskevaa kuvaustaan asetuksen N:o 4064/89 2 artiklan jälkimmäiseen edellytykseen sen enempää EY 253 artiklan mukaisen perusteluvelvollisuuden kuin asiasisällönkään osalta. Päinvastainen lähestymistapa näet merkitsisi sitä, että komissiolle asetettaisiin täysin muodollinen velvollisuus, jonka perusteella sen pitäisi vedota samoihin perusteluihin kahteen eri kertaan, ensin selvittäessään määräävän aseman syntymistä tai vahvistumista tietyillä markkinoilla ja toisen kerran yhteismarkkinoilla vallitsevan kilpailun olennaisen estymisen osalta.

(ks. 84 ja 86–89 kohta)

8. Määräävän markkina-aseman osoittaa se, että asianomaisella yrityksellä on taloudellinen valta-asema, jonka perusteella se voi estää toimivan kilpailun relevanteilla markkinoilla, koska tällainen asema antaa sille mahdollisuuden toimia huomattavan itsenäisesti suhteessa kilpailijoihinsa, asiakkaihinsa ja lopulta kuluttajiin. Komission ei tältä osin tarvitse osoittaa, että yrityksen kilpailijat suljettaisiin pitkälläkään aikavälillä markkinoiden ulkopuolelle, jotta määräävä markkina-asema voitaisiin todeta.

(ks. 85, 114 ja 243 kohta)

9. Vaikka markkinaosuuksien merkitys voi vaihdella markkinoittain, voidaan perustellusti katsoa, että erittäin suuret markkinaosuudet ovat itsessään – poikkeustapauksia lukuun ottamatta – todiste määräävästä markkina-asemasta. 50 prosentin markkinaosuus voi olla tällainen osuus.

Kuitenkin sellaisilla markkinoilla, joille on tunnusomaista, että niillä tehdään rajoitettu määrä erittäin arvokkaita sopimuksia, se seikka, että tietty yritys on voittanut viimeisimmät tarjouskilpailut, ei välttämättä merkitse sitä, ettei jokin sen kilpailijoista voisi voittaa seuraavaa. Kunhan kilpailijalla on kilpailukykyinen tuote eivätkä muut tekijät suosi ensin mainittua yritystä ratkaisevalla tavalla, kilpailija voi aina saada merkittävän sopimuksen ja lisätä yhdellä kertaa markkinaosuuksiaan huomattavasti.

Tämän toteamuksen perusteella ei voida kuitenkaan tehdä päätelmää, jonka mukaan markkinaosuuksilla ei olisi juuri mitään arvoa arvioitaessa eri valmistajien markkinavoimaa tällaisilla markkinoilla, etenkin sen vuoksi, että nämä markkinaosuudet pysyvät verrattain vakaina tai niistä ilmenee yhden yrityksen aseman vahvistumissuuntaus. Sellaisillakin markkinoilla, jotka perustuvat tarjouskilpailuihin, se, että valmistaja kykenee säilyttämään markkinaosuutensa ja jopa vahvistamaan niitä useiden peräkkäisten vuosien aikana, on merkki markkinavoimasta. Tulee näet väistämättä hetki, jolloin valmistajan ja sen kilpailijoiden markkinaosuuksien välisen eron ei enää voida katsoa johtuvan markkinoiden kysynnän muodostavien tarjouskilpailujen vähäisestä määrästä.

(ks. 115, 149–151, 540 ja 571 kohta)

10. Se, että yrityksen on laskettava hintojaan kilpailijoiden hintojen alentamisen aiheuttaman paineen vuoksi, on yleensä yhteensopimatonta määräävälle asemalle ominaisen markkinakäyttäytymisen itsenäisyyden kanssa.

Kiivaankaan kilpailun olemassaolo tietyillä markkinoilla ei kuitenkaan sulje pois määräävän aseman olemassaoloa samoilla markkinoilla, sillä määräävän aseman ominaispiirteitä ovat ennen kaikkea mahdollisuus toimia niin, ettei markkinastrategiassa tarvitse ottaa huomioon tätä kilpailua, ilman että tästä kilpailusta kuitenkaan aiheutuisi vahingollisia vaikutuksia. Näin ollen kilpailun mahdollinen olemassaolo markkinoilla on kyllä merkityksellinen seikka esimerkiksi arvioitaessa määräävän aseman olemassaoloa, mutta se ei ole sinänsä tältä osin ratkaiseva seikka.

Näin ollen markkinoilla, jotka koskevat tuotteita, joita myydään aika ajoin järjestettävissä tarjouskilpailuissa, joista jokainen koskee hinnaltaan merkittäviä kauppoja ja joihin liittyvät pitkälliset neuvottelut, tarjoajat joutuvat väistämättä tekemään taloudellisia myönnytyksiä muodossa tai toisessa, koska nämä ilmiöt kuuluvat olennaisena osana tällaisiin sopimusneuvotteluihin. Tällaisessa asiayhteydessä pelkästään se seikka, että yritys on antanut alennuksia voittaakseen tietyt tarjouskilpailut, ei sinänsä ole yhteensoveltumatonta sen kanssa, että sillä on määräävä markkina-asema.

(ks. 116, 117, 184, 215 ja 249 kohta)

11. Se seikka, että yhden tai useamman kolmannen valtion toimivaltaiset viranomaiset arvioivat jotain kysymystä tietyllä tavalla omien menettelyjensä yhteydessä, ei sinänsä riitä heikentämään toimivaltaisten yhteisön viranomaisten mahdollisesti omaksumaa erilaista arviointia. Yhteisön tason hallinnollisen menettelyn yhteydessä esitetyt seikat ja väitteet samoin kuin sovellettavat oikeussäännöt eivät välttämättä ole samat kuin ne, jotka kyseisen kolmannen valtion viranomaiset ovat ottaneet huomioon, minkä seurauksena niiden arvioinnit voivat poiketa toisistaan. Mikäli yksi osapuoli katsoo, että perustelut, joihin kolmannen valtion viranomaisten päätelmässä nojaudutaan, ovat erityisen asianmukaisia ja sovellettavissa yhteisön oikeudenkäyntiin, se voi aina vedota niihin asiasisällön osalta, mutta tällaisen perustelun todistusarvo ei voi olla ratkaiseva.

(ks. 179 kohta)

12. Keskittymän kilpailunvastaiset vaikutukset, jotka johtuvat suorasta vertikaalisesta suhteesta toimittajan ja asiakkaan välillä, riippuvat sulautuneen yksikön tulevasta käyttäytymisestä, jota ilman sulautumisen tällä tekijällä ei ole mitään haitallisia vaikutuksia. Komission on siten esitettävä pitävä näyttö tämän käyttäytymisen todennäköisyydestä.

Tietyissä tapauksissa näitä todisteita voivat olla taloudelliset tutkimukset, jotka osoittavat markkinatilanteen todennäköisen kehityksen ja viittaavat siihen, että sulautuneella yksiköllä olisi kannustin käyttäytyä tietyllä tavalla.

Koska kuitenkin yhteisön oikeuden ensisijainen periaate on vapaan todistelun periaate, tällaisten todisteiden puuttuminen ei sinänsä ole ratkaisevaa. Erityisesti sellaisessa tilanteessa, jossa on ilmeistä, että yrityksen kaupallinen intressi on niin painava, että se puoltaa erityisesti tiettyä käyttäytymistä, kuten kilpailijan yrityksen häiritsemistä koskevan mahdollisuuden käyttöä, komissio ei tee ilmeistä arviointivirhettä todetessaan riidanalaisessa päätöksessä, että on todennäköistä, että sulautunut yksikkö todellisuudessa ryhtyy käyttäytymään ennakoidulla tavalla. Sellaisessa tapauksessa jo tiettyyn yksittäistapaukseen liittyvät taloudelliset ja kaupalliset realiteetit voivat olla oikeuskäytännössä edellytettyjä pitäviä todisteita.

(ks. 295–297 ja 433 kohta)

13. Vaikka määräävän markkina-aseman olemassaolo ei voi viedä tällaisessa asemassa olevalta yritykseltä oikeutta suojella kaupallisia intressejään, tiettyä käyttäytymistä ei kuitenkaan voida hyväksyä silloin, kun sen nimenomaisena tarkoituksena on tämän määräävän markkina-aseman vahvistaminen ja sen väärinkäyttö. Näin ollen se, että määräävässä markkina-asemassa oleva yritys kieltäytyy myymästä olennaista osaa kilpailijoilleen, merkitsee jo sellaisenaan tämän aseman väärinkäyttöä.

(ks. 306 kohta)

14. Komission selvittäessä yrityskeskittymän vaikutuksia sen tehtävänä on osoittaa markkinoiden tulevan kehityksen osalta pitävien todisteiden perusteella ja markkinoiden tulevaa kehitystä koskevalla riittävällä todennäköisyydellä paitsi mahdollinen menettely, jonka se ennakoi tapahtuvan lähitulevaisuudessa, myös se, että tämä menettely johtaisi määräävän aseman syntymiseen tai vahvistumiseen lähitulevaisuudessa. Ei riitä, että komissio esittää useita loogisia mutta hypoteettisia vaiheita, joiden osalta se pelkää, että käytännön toteutuksella olisi haitallisia vaikutuksia kilpailuun useilla eri markkinoilla. Sen tehtävänä on sen sijaan tutkia erikseen todennäköinen kehitys kaikilla markkinoilla, joilla se pyrkii osoittamaan ilmoitetusta keskittymästä johtuvan määräävän aseman syntymisen tai vahvistumisen, ja esittää sen tueksi pitäviä todisteita.

(ks. 327, 429, 433 ja 464 kohta)

15. Sillä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ottaa huomioon vastaukset, joita yksi asianosainen on antanut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 64 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuina prosessinjohtotoimina esitettyihin kysymyksiin, ei rikota saman työjärjestyksen 48 artiklaa, kun toisella asianosaisella on tarvittaessa ollut mahdollisuus ottaa istunnossa kantaa näihin seikkoihin.

(ks. 505 kohta)

16. Siitä oikeuskäytännöstä, jonka mukaan – toisin kuin silloin, kun kyse on vakiintuneen päätöksentekokäytännön mukaisesta päätöksestä – silloin, kun komissio laajentaa aikaisempaa päätöksentekokäytäntöään, se ei voi perustella päätöstä lyhyesti vaan sen on perusteltava päätöksensä nimenomaisesti, ei voida päätellä, että komission pitäisi sen lisäksi, että se perustelee päätöksensä kyseiseen asiaan liittyvän asiakirja-aineiston perusteella, esittää erikseen syyt, joiden vuoksi se on tehnyt erilaisen päätelmän kuin aikaisemmassa asiassa, joka koski samankaltaisia tai samoja tilanteita tai jossa olivat mukana samat taloudelliset toimijat.

(ks. 513 kohta)

17. Komissio ei voi poiketa säännöistä, jotka se on itse itselleen asettanut. Näin ollen siltä osin kuin merkityksellisten markkinoiden määritelmästä yhteisön kilpailuoikeuden kannalta annetussa tiedonannossa todetaan pakottavin sanamuodoin menetelmä, jonka mukaisesti komissio aikoo määritellä markkinat tulevaisuudessa, eikä jätetä lainkaan harkintavaltaa, komission on tosiaankin otettava tiedonannon sanamuoto huomioon.

Komissiolla on laaja toimintavapaus tilanteessa, jossa se käyttää tiedonannossa sanamuotoa, joka jättää sille mahdollisuuden valita todisteista tai lähestymistavoista, joilla saattaa teoriassa olla merkitystä, ne, jotka sopivat parhaiten tietyn tapauksen olosuhteisiin.

Komissio ei ole tältä osin sitoutunut merkityksellisten markkinoiden määritelmästä annetussa tiedonannossa käyttämään tiettyä ja erityistä menetelmää arvioidessaan kysynnän korvattavuutta. Se on sitä vastoin todennut, että lähestymistavan, jonka se omaksuu, on vaihdeltava kuhunkin yksittäistapaukseen liittyvien olosuhteiden mukaan, ja varannut itselleen huomattavaa harkintavaltaa, jotta se voi käsitellä jokaista yksittäistapausta asianmukaisella tavalla.

(ks. 516 ja 519 kohta)

18. Keskittymän soveltuvuutta yhteismarkkinoille koskevan komission tutkinnan osalta siltä osin kuin merkityksellisten markkinoiden määritelmästä yhteisön kilpailuoikeuden kannalta annetun tiedonannon 36 kohdassa täsmennetään, että ”toiminnallinen vaihdettavuus tai samanlaiset ominaisuudet eivät itsessään ehkä ole riittäviä perusteita, koska asiakkaiden herkkyys suhteellisten hintojen muutoksiin voi riippua myös muista seikoista”, tästä lainauksesta ilmenee vastakohtaispäätelmänä, että tietyissä tapauksissa tai jopa yleensä tuotteet, jotka ovat toiminnallisesti vaihdettavissa keskenään ja joiden ominaisuudet ovat samanlaisia, ovat korvattavissa.

(ks. 524 kohta)

19. EY 82 artiklan soveltamisen osalta yrityksen määräävän aseman toteaminen ei sellaisenaan ole kyseisen yrityksen kannalta syytös, vaan se merkitsee ainoastaan, että kyseisellä yrityksellä on erityinen velvollisuus olla toiminnallaan rajoittamatta toimivaa ja vääristymätöntä kilpailua yhteismarkkinoilla, riippumatta siitä, mihin tämä asema perustuu. Lisäksi EY 82 artiklassa tarkoitettu väärinkäytön käsite on objektiivinen käsite, joka tarkoittaa määräävässä asemassa olevan yrityksen käyttäytymistä, joka on omiaan vaikuttamaan sellaisten markkinoiden rakenteeseen, joilla juuri kyseessä olevan yrityksen olemassaolon vuoksi kilpailuaste on jo heikentynyt ja joka estää markkinoilla vielä olemassa olevan kilpailuasteen säilymisen ja tämän kilpailun kehittymisen sen vuoksi, että tämä yritys käyttää muita kuin niitä keinoja, joita taloudellisten toimijoiden liiketoimiin perustuvassa tuotteiden tai palvelujen tavallisessa kilpailussa käytetään.

Tilanteessa, jossa ainoa tietyillä markkinoilla vallitseva kilpailu on epäsuoraa ja jo verrattain heikkoa, on erityisen haitallista, että yritys ostaa ainoan kilpailijan, joka vielä harjoittaa myyntiä kyseisillä markkinoilla. On sovellettava analogisesti periaatteita, jotka on laadittu määräävän aseman väärinkäyttöä koskevan kiellon osalta yrityskeskittymien valvontaa lähellä olevalla oikeudellisella alueella, ja katsottava, että mitä määräävämmässä asemassa yritys on, sitä erityisempi vastuu sillä on pidättäytyä kaikesta toiminnasta, joka saattaa heikentää kilpailua vielä lisää, ja varsinkin toiminnasta, joka saattaa poistaa markkinoilla vielä vallitsevan kilpailun.

Edellä esitetystä seuraa, että tällaisessa tilanteessa keskittymän osapuolten tehtävänä on esittää näyttö siitä, että markkinoilla ei ollut lainkaan toimivaa kilpailua ennen keskittymää.

(ks. 549–551 kohta)

20. On todettava, että yrityskeskittymien valvonnasta annetulla asetuksella N:o 4064/89 komissiolle on annettu toimivalta hyväksyä ainoastaan sellaiset sitoumukset, joiden vuoksi kyseinen komissiolle ilmoitettu keskittymä muuttuu yhteismarkkinoille soveltuvaksi. Tähän liittyen osapuolten ehdottomat rakenteelliset sitoumukset täyttävät tämän edellytyksen ainoastaan siltä osin kuin komissio kykenee varmuudella päättelemään, että ne olisi mahdollista toteuttaa ja että siitä seuraavat uudet liiketoiminnalliset rakenteet ovat riittävän elinkelpoisia ja kestäviä, jotta määräävän aseman syntyminen tai vahvistuminen tai toimivan kilpailun esteet, joita sitoumuksilla pyritään ehkäisemään, eivät toteudu lähitulevaisuudessa.

(ks. 555 ja 612 kohta)

21. Oikeusvarmuuden ja hyvän oikeushallinnon takaamiseksi kanteen tutkittavaksi ottaminen edellyttää, että itse kanteen tekstissä on edes johdonmukainen ja ymmärrettävä yhteenveto tosiseikoista ja oikeudellisista seikoista. Tältä osin on todettava, että vaikka kanteen sisältöä voidaan tietyiltä osin tukea ja täydentää viittaamalla sen liitteenä oleviin asiakirjoihin, yleisluonteisella viittauksella muihin kirjelmiin, vaikka ne olisivat kannekirjelmän liitteenäkin, ei voida korjata sitä, että oikeudellisten perustelujen oleelliset osatekijät puuttuvat, sillä niiden on sisällyttävä itse kannekirjelmään.

(ks. 592 kohta)

22. Oikeuden tutustua asiakirjoihin kilpailuasioissa tarkoituksena on antaa niille, joille väitetiedoksianto on osoitettu, mahdollisuus tutustua komission asiakirja-aineistossa oleviin todisteisiin, jotta ne voivat tehokkaasti esittää kantansa päätelmistä, jotka komissio on väitetiedoksiannossaan tehnyt kyseisten todisteiden perusteella. Oikeus tutustua asiakirjoihin on perusteltu, jotta taataan niille yrityksille, joita asia koskee, mahdollisuus puolustautua tehokkaasti niihin kyseisessä tiedoksiannossa kohdistettuja väitteitä vastaan.

Komissio voi kuitenkin evätä oikeuden tutustua tiettyihin asiakirjoihin, erityisesti muiden yritysten liikesalaisuuksia sisältäviin asiakirjoihin tai niiden osiin, komission sisäisiin asiakirjoihin, tietoihin, joiden perusteella voi tunnistaa kantelijat, jotka haluavat pysyä tuntemattomina, sekä tietoihin, jotka on toimitettu komissiolle sillä ehdolla, että niiden luottamuksellisuus säilyy.

Vaikka yrityksillä on oikeus suojella liikesalaisuuksiaan, tämän oikeuden kunnioittamisen on oltava tasapainossa puolustautumisoikeuksien kunnioittamisen kanssa. Komissio saattaa näin ollen joutua yhteensovittamaan vastakkaisia intressejä laatimalla ei-luottamuksellisia versioita asiakirjoista, jotka sisältävät liikeasioita tai muita arkaluonteisia tietoja. Samoja periaatteita on sovellettava yrityskeskittymien valvonnasta annetun asetuksen N:o 4064/89 mukaisesti tutkittavien keskittymien asiakirja-aineistoon tutustumisen osalta, vaikka näiden periaatteiden noudattamisen vastapainoksi saatetaankin kohtuudella asettaa kyseiseen asetukseen yleisesti liittyvä asian joutuisan käsittelyn vaatimus. Yrityskeskittymien valvonnan yhteydessä ei ole syytä soveltaa erilaista eikä laajempaa suojelun tasoa puolustautumisoikeuksien osalta kuin kilpailusääntöjen rikkomisen yhteydessä.

(ks. 629–631 kohta)

23. Kilpailua koskevan hallinnollisen menettelyn yhteydessä asiakirja-aineistoon tutustumista koskevan oikeuden osalta on erotettava toisistaan yksinomaan asianomaista vastaan puhuvat seikat sekä asianomaisen puolesta puhuvat asiakirjat tai asiakirjat, jotka sisältävät asianomaisen puolesta puhuvia seikkoja. Asianomaista vastaan puhuvilla seikoilla on merkitystä ainoastaan siltä osin kuin komissio aikoo ottaa ne huomioon, missä tapauksessa niiden tiedoksi antaminen on olennaisen tärkeää, mutta mikäli se ei aio ottaa niitä tällä tavoin huomioon, niiden toimittamatta jättäminen ei vaikuta millään tavoin menettelyn laillisuuteen. Mikäli sitä vastoin ilmenee, että yrityksellä ei ole ollut hallinnollisessa menettelyssä tilaisuutta tutustua sen puolesta puhuvaan asiakirjaan eli seikkaan, joka olisi saattanut olla hyödyllinen sen puolustautumisen kannalta ja jonka vuoksi hallinnollisessa menettelyssä olisi saatettu päätyä eri lopputulokseen, mikäli mainittu yritys olisi voinut vedota siihen, päätöksen perusteluja, joihin tämä asiakirja vaikuttaa, on lähtökohtaisesti katsottava rasittavan virhe.

(ks. 649 kohta)

24. Luottamuksellista käsittelyä koskeva pyyntö voi kilpailumenettelyssä olla peruste sille, että tilaisuus tutustua kolmansilta osapuolilta peräisin oleviin asiakirjoihin, kuten kanteluihin, evätään. Määräävässä markkina-asemassa oleva yritys näet saattaa toteuttaa kostotoimenpiteitä sellaisia kilpailijoita, tavarantoimittajia tai asiakkaita kohtaan, jotka ovat osallistuneet komission tutkimukseen, ja siinä tapauksessa ulkopuoliset yritykset, jotka antavat komission tutkimusten aikana sen käyttöön asiakirjoja, joiden osalta ne arvioivat, että niiden antaminen saattaisi johtaa kostotoimenpiteisiin niitä kohtaan, voivat luovuttaa ne ainoastaan tietoisina siitä, että niiden esittämä luottamuksellista käsittelyä koskeva pyyntö otetaan huomioon.

(ks. 650 kohta)

25. Oikeus tulla kuulluksi kilpailumenettelyissä koskee ainoastaan väitteitä, jotka komissio aikoo ottaa huomioon.

Koska siis yrityskeskittymien valvonnasta annetun asetuksen N:o 4064/89 6 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun menettelyn aloittamista koskevan päätöksen tarkoituksena ei ole esittää osapuolille vastaväitteitä vaan ainoastaan esittää väliaikaisesti vakavat epäilyt, joita komissiolla on ja joiden vuoksi se saattaa aloittaa tutkimuksen toisen vaiheen, yritys ei voi väittää, että se, että se ei ole saanut tilaisuutta tutustua asiakirja-aineistoon ennen väitetiedoksiannon lähettämistä, olisi vaikuttanut sen puolustautumismahdollisuuksiin. Sen avulla, että yrityksellä on ollut tilaisuus esittää kirjallisia ja suullisia huomautuksiaan väitetiedoksiannosta tässä tapauksessa sen jälkeen, kun sillä oli ollut tilaisuus tutustua komission hallinnolliseen asiakirja-aineistoon, se on voinut ilmaista näkemyksensä huomioon otetuista väitteistä ajoissa.

(ks. 692 ja 693 kohta)

26. Vaikka yrityskeskittymien valvonnasta annetun asetuksen N:o 4064/89 18 artiklan 1 kohdan sanamuoto merkitsee sitä, että keskittymän osapuolilla on oltava tilaisuus esittää huomautuksiaan menettelyn aloittamisesta lähtien, se ei merkitse sitä, että komission pitäisi antaa niille tilaisuus tutustua sen omaan hallinnolliseen asiakirja-aineistoon tässä aikaisemmassa vaiheessa. Sitä, että osapuolilla on oltava tilaisuus tutustua komission hallinnolliseen asiakirja-aineistoon kyetäkseen lopuksi puolustautumaan komission väitetiedoksiannossaan esittämiä väitteitä vastaan, ei saa tulkita siten, että komissio velvoitettaisiin antamaan niille tilaisuus tutustua sen asiakirja-aineistoon osissa koko menettelyn ajan, sillä se merkitsisi suhteetonta rasitetta komissiolle.

(ks. 694 kohta)

27. Jotta komissio kykenisi noudattamaan yrityskeskittymien valvonnasta annetun asetuksen N:o 4064/89 mukaista aikataulua, menettelyn kussakin vaiheessa vahvistettavien välivaiheen määräaikojen on myös oltava lyhyitä. Tämä seikka merkitsee jo lähtökohtaisesti sitä, että olosuhteet, joissa kaikkien menettelyn osapuolten on työskenneltävä, ovat epäedulliset, mutta lainsäätäjä on katsonut, että joutuisuudesta menettelylle kokonaisuutena arvioiden koituvat edut ovat hyväksyttävä peruste näille uhrauksille, jotta otettaisiin erityisesti huomioon ilmoitetun keskittymän osapuolten kaupallinen intressi saattaa hanke asianmukaiseen päätökseen niin pian kuin mahdollista. Tältä osin arvioitaessa puolustusoikeuksien väitettyjä loukkauksia asetuksen N:o 4064/89 mukaisten menettelyjen yhteydessä on otettava huomioon kyseiseen asetukseen yleisesti liittyvä asian joutuisan käsittelyn vaatimus.

Lisäksi asetuksessa N:o 4064/89 säädetyistä ilmoituksista, määräajoista ja kuulemisista annetun asetuksen N:o 447/98 21 artiklassa, jota sovelletaan erityisesti väitetiedoksiantoon annettavalle vastaukselle kyseisen asetuksen 13 artiklan mukaisesti asetettuun määräaikaan, säädetään, että komissio ottaa huomioon lausuntojen valmisteluun tarjottavan ajan sekä tapauksen kiireellisyyden. Komission tehtävänä on näin ollen yhteensovittaa mahdollisuuksien mukaan ilmoittavien osapuolten puolustautumisoikeudet ja tarve tehdä lopullinen päätös nopeasti.

Näin ollen keskittymän osapuolet voivat vedota käytettävissään olevien määräaikojen lyhyyteen tämän menettelyn yhteydessä ainoastaan siltä osin kuin nämä määräajat eivät ole oikeassa suhteessa menettelyn kokonaispituuteen.

(ks. 701–703 kohta)

28. Vaikka kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan asemaa on muutettu tietyissä kilpailuasioita koskevissa menettelyissä kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan toimivaltuuksista tehdyn päätöksen 2001/462 tultua voimaan erityisesti siltä osin kuin hän kuuluu päätöksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti nykyään hallinnollisesti kilpailusta vastaavan komission jäsenen kabinettiin eikä kilpailun pääosastoon, tästä päätöksestä ilmenee selvästi, että kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan uusi tehtävä vastaa suoraan päätöksessä 94/810 tarkoitettua samannimistä vanhaa tehtävää. Näin ollen on katsottava, että koska ei ole olemassa päätöstä, jolla vanhan kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan tehtävä olisi päätetty päätöksen 2001/462 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti, hän on pysynyt tehtävässään tämän päätöksen voimaantulon jälkeenkin.

Edellä esitettyä tulkintaa päätöksistä tukee se, että oli objektiivinen tarve varmistaa kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan tehtävän toiminnallinen jatkuvuus hyvän hallinnon periaatteen mukaisesti. Päätös 2001/462 tuli väistämättä voimaan silloin, kun tiettyjä menettelyjä oli jo vireillä. Mikäli päätöksen 2001/462 voimaantulon vaikutus yhdistettynä siihen, että uutta kuulemismenettelystä vastaavaa neuvonantajaa ei ollut nimitetty, olisi ollut se, että yksikään henkilö ei olisi ollut toimivaltainen hoitamaan tehtävää, näitä menettelyjä olisi ollut mahdotonta jatkaa, millä olisi myös viety asetuksen N:o 4064/89 säännöksiltä ja päätöksen 2001/462 määräyksiltä tehokas vaikutus näiden menettelyjen osalta. Näin ollen kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja, joka oli tehtävässään päätöksen 2001/462 tullessa voimaan, oli edelleen toimivaltainen hoitamaan tehtävää siihen saakka, kunnes asiasta päätettäisiin toisin, ainakin sellaisten menettelyjen päätökseen viemiseksi, jotka olivat jo hänen tutkittavinaan.

(ks. 719 ja 720 kohta)

29. Perusoikeudet ovat yhteisön yleisten oikeusperiaatteiden erottamaton osa, jonka kunnioittaminen yhteisöjen tuomioistuinten on varmistettava. Tätä varten yhteisöjen tuomioistuin ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin nojautuvat kaikille jäsenvaltioille yhteisiin valtiosääntöperinteisiin sekä niihin kansainvälisien ihmisoikeuksien suojaamista koskeviin sopimuksiin sisältyviin näkemyksiin, joiden osalta jäsenvaltiot ovat toimineet yhteistyössä ja joihin ne ovat liittyneet. Euroopan ihmisoikeussopimuksella on siinä yhteydessä erityinen merkitys. EU 6 artiklan 2 kohdassa määrätään lisäksi, että ”unioni pitää arvossa yhteisön oikeuden yleisinä periaatteina perusoikeuksia, sellaisina kuin ne taataan [Euroopan ihmisoikeussopimuksessa] ja sellaisina kuin ne ilmenevät jäsenvaltioiden yhteisessä valtiosääntöperinteessä”.

(ks. 725 kohta)

YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (laajennettu toinen jaosto)

14 päivänä joulukuuta 2005 ( )

Kumoamiskanne – Kilpailu – Komission päätös, jolla yrityskeskittymä on julistettu yhteismarkkinoille soveltumattomaksi – Asetus N:o 4064/89 – Ilmailualan markkinat – General Electricin suorittama Honeywellin yritysosto – Vertikaalinen integroituminen – Tuotteiden niputtaminen – Poissulkevat vaikutukset – Horisontaaliset päällekkäisyydet – Puolustautumisoikeudet

Asiassa T-210/01,

General Electric Company, kotipaikka Fairfield, Connecticut (Yhdysvallat), edustajinaan N. Green, C. Booth, QC, barrister J. Simor ja barrister K. Bacon, solicitor S. Baxter sekä asianajajat L. Vogel ja J. Vogel, aluksi asianajaja M. Van Kerckhove, sittemmin solicitor J. O’Leary, prosessiosoite Luxemburgissa,

kantajana,

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään R. Lyal, P. Hellström ja F. Siredey-Garnier, prosessiosoite Luxemburgissa,

vastaajana,

jota tukevat

Rolls-Royce plc, kotipaikka Lontoo (Yhdistynyt kuningaskunta), edustajanaan solicitor A. Renshaw,

ja

Rockwell Collins, Inc., kotipaikka Cedar Rapids, Iowa (Yhdysvallat), edustajinaan solicitor T. Soames, solicitor J. Davies, solicitor A. Ryan ja asianajaja P. D. Camesasca,

väliintulijoina,

jossa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta vaaditaan kumoamaan yrityskeskittymän julistamisesta yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltumattomaksi (Asia COMP/M.2220 – General Electric/Honeywell) 3 päivänä heinäkuuta 2001 tehty komission päätös 2004/134/EY (EUVL 2004, L 48, s. 1),

EUROOPAN YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN (laajennettu toinen jaosto),

toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Pirrung sekä tuomarit V. Tiili, A. W. H. Meij, M. Vilaras ja N. J. Forwood,

kirjaaja: hallintovirkamies J. Plingers,

ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä ja 27.5.2004 pidetyssä istunnossa esitetyn,

on antanut seuraavan

tuomion

Asiaa koskevat oikeussäännöt

1 Yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89 (EYVL L 395, s. 1, oikaistu EYVL 1990, L 257, s. 13), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 30.6.1997 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1310/97 (EYVL L 180, s. 1; jäljempänä, sellaisena kuin se on oikaistuna ja muutettuna, asetus N:o 4064/89) 2 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetään seuraavaa:

”2. Keskittymä julistetaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi, jollei sillä luoda tai vahvisteta sellaista määräävää asemaa, jonka seurauksena toimiva kilpailu yhteismarkkinoilla tai niiden merkittävällä osalla olennaisesti estyisi.

3. Keskittymä julistetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi, jos sillä luodaan sellainen määräävä asema tai vahvistetaan sellaista määräävää asemaa, jonka seurauksena toimiva kilpailu yhteismarkkinoilla tai niiden merkittävällä osalla olennaisesti estyisi.”

Asian tausta

2 General Electric Company (jäljempänä GE tai kantaja) on monialainen teollisuusyhtymä, jonka toimialoja ovat muun muassa lentokoneiden moottorit, kotitalouslaitteet, tietopalvelut, sähkövoimajärjestelmät, valaistuslaitteet, teollisuusjärjestelmät, lääkintäalan järjestelmät, muovit, ohjelmanlähetystoiminta, rahoituspalvelut ja kuljetuspalvelut.

3 Honeywell International Inc. toimii muun muassa avaruus- ja lentokoneteollisuuden tuotteiden ja palvelujen, autoteollisuuden tuotteiden, sähkötarvikkeiden, erikoiskemikaalien, suoritepolymeerien, kuljetus- ja sähkövoimajärjestelmien sekä kotitalouksissa ja teollisuudessa käytettävien säätölaitteiden markkinoilla.

4 GE ja Honeywell tekivät 22.10.2000 sopimuksen, jonka mukaan GE ostaisi Honeywellin koko osakepääoman (jäljempänä yrityskeskittymä), ja tästä tulisi GE:n 100-prosenttisesti omistama tytäryhtiö.

5 Komissio sai 5.2.2001 virallisen ennakkoilmoituksen keskittymästä asetuksen N:o 4064/89 4 artiklan mukaisesti.

6 Koska komissio katsoi, että yrityskeskittymä saattaisi kuulua asetuksen N:o 4064/89 soveltamisalaan, se päätti 1.3.2001 aloittaa kyseisen asetuksen 6 artiklan 1 kohdan c alakohdassa ja Euroopan talousalueesta (ETA) tehdyn sopimuksen 57 artiklassa tarkoitetun tutkintamenettelyn (jäljempänä menettelyn aloittamisesta tehty päätös).

7 GE ja Honeywell toimittivat 15.3.2001 yhdessä komissiolle huomautuksensa menettelyn aloittamisesta tehdystä päätöksestä.

8 Komissio toimitti 8.5.2001 väitetiedoksiannon GE:lle, joka vastasi siihen 24.5.2001.

9 Kuulemistilaisuus järjestettiin komission, GE:n ja Honeywellin kesken 29. ja 30.5.2001.

10 GE ja Honeywell ehdottivat 14. ja 28.6.2001 yhdessä kaksi eri sitoumuskokonaisuutta, joilla ne pyrkivät saamaan keskittymästä sellaisen, että komissio voisi sen hyväksyä.

11 Komissio teki 3.7.2001 päätöksen 2004/134/EY (asia COMP/M.2220 – General Electric/Honeywell) (EUVL 2004, L 48, s. 1), jossa se julisti yrityskeskittymän soveltumattomaksi yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan (jäljempänä riidanalainen päätös).

Riidanalainen päätös

12 Riidanalaisen päätösosan sanamuoto on seuraava:

”1 artikla

Keskittymä, jossa [GE] hankkii määräysvallan Honeywell International Inc. ‑yhtiössä, julistetaan soveltumattomaksi yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan.

2 artikla

Tämä päätös on osoitettu seuraavalle:

[GE]

– – ”

13 Riidanalaisen päätöksen perustelut voidaan esittää tiivistetysti seuraavalla tavalla.

14 Komission mukaan GE:llä oli yksinään jo ennen yrityskeskittymän toteuttamista määräävä asema suurten liikennelentokoneiden ja suurten alueliikennesuihkukoneiden moottoreiden maailmanmarkkinoilla (ks. vastaavasti riidanalaisen päätöksen 45–83 ja 84–87 perustelukappale sekä 107–229 perustelukappale). Sen vakaa markkina-asema yhdistettynä sen kaupalliseen nosteeseen, joka perustuu sen rahoitusvoimaan ja vertikaaliseen integroituneisuuteen lentokoneiden leasingtoiminnan harjoittamisessa, kuuluvat seikkoihin, joiden perusteella on kyetty päättelemään, että kantajalla oli määräävä asema näillä markkinoilla. Lisäksi tutkimus osoitti, että Honeywell oli jo johtava ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden (241–275 perustelukappale), liikesuihkukoneiden moottoreiden (88 ja 89 perustelukappale) sekä lentokonemoottoreiden säätimien, erityisesti suurten liikesuihkukoneiden moottorinkäynnistimien toimittaja, ja nämä säätimet ovat erittäin tärkeä osatekijä moottoreiden valmistuksessa (331–340 perustelukappale).

15 Näiden kahden yhtiön toimintojen yhdistäminen olisi johtanut siihen, että useilla markkinoilla olisi syntynyt määrääviä asemia tai tällaisia asemia olisi vahvistettu. Komissio katsoi erityisesti, että GE:llä jo ennestään ollutta määräävää asemaa suurten liikennelentokoneiden moottoreiden maailmanmarkkinoilla vahvistettaisiin niillä keskittymän ”vertikaalisilla” vaikutuksilla, joita aiheutuisi siitä, että GE:n toiminta näiden moottoreiden valmistuksessa yhdistettäisiin Honeywellin toimintaan näiden samojen moottoreiden käynnistimien valmistuksessa (riidanalaisen päätöksen 419–427 perustelukappale). Lisäksi se päätteli, että määrääviä asemia syntyisi ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden eri maailmanmarkkinoilla, joilla Honeywellilla oli jo ennen yrityskeskittymää vahva asema kahdentyyppisten niin sanottujen monialakeskittymälle tunnusomaisten vaikutusten vuoksi. Komissio katsoo ensinnäkin, että tällaisia vaikutuksia olivat vaikutukset, jotka johtuivat ”markkinaosuuksien siirtämisestä” (share shifting), millä tarkoitetaan kantajan konserniin kuuluvan GE Capital ‑nimisen yhtiön rahoitusvoiman sekä lähinnä kantajan konserniin niin ikään kuuluvan GE Capital Aviation Servicesin (GECAS) harjoittamasta lentokoneiden osto- ja leasingtoiminnasta koituvien liiketoiminnallisten etujen ulottamista näille markkinoille (342–348 ja 405–411 perustelukappale). Toiseksi komissio ennakoi vaikutuksia, joita aiheutuisi siitä, että sulautunut yksikkö käyttäisi tulevaisuudessa pakettitarjouksia – puhdasta niputtamista, teknistä niputtamista tai sekaniputtamista – jotka sisältäisivät yhtäältä entisen GE:n moottoreita ja toisaalta entisen Honeywellin ilmailutekniikan tuotteita ja muita kuin ilmailutekniikan tuotteita (349–404 perustelukappale). Komissio katsoi, että tällainen tuleva niputtamiskäytäntö vahvistaisi myös määräävää asemaa, joka GE:llä jo oli suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla.

16 Lisäksi komissio katsoi, että GE:llä suurten alueliikennesuihkukoneiden moottoreiden maailmanmarkkinoilla jo ollut määräävä asema vahvistuisi, minkä lisäksi sulautuneelle yksikölle syntyisi määräävä asema liikesuihkukoneiden moottoreiden maailmanmarkkinoilla erityisesti ”horisontaalisen päällekkäisyyden” vuoksi, koska sekä GE että Honeywell toimivat valmistajina näillä markkinoilla jo ennen yrityskeskittymää (riidanalaisen päätöksen 428–431 ja 435–437 perustelukappale). Lisäksi se arvioi, että määräävä asema syntyisi erityisesti ilmoitetun keskittymän osapuolten horisontaalisen päällekkäisyyden vuoksi laivojen pienten kaasuturbiinien maailmanmarkkinoille (468–477 perustelukappale).

17 Koska komissio katsoi, että keskittymän osapuolten ehdottamat sitoumukset olivat riittämättömiä ratkaisemaan kaikkia keskittymästä kilpailulle aiheutuvia ongelmia (riidanalaisen päätöksen 500–533 ja 546–563 perustelukappale), komissio päätteli päätöksen 567 perustelukappaleessa, että ehdotettu keskittymä johtaisi määräävän aseman syntymiseen tai vahvistumiseen useilla markkinoilla, minkä seurauksena toimiva kilpailu yhteismarkkinoilla olennaisesti estyisi, joten keskittymä oli julistettava yhteismarkkinoille soveltumattomaksi asetuksen N:o 4064/89 8 artiklan 3 kohdan nojalla.

Oikeudenkäynti

18 Kantaja on nostanut nyt käsiteltävän kanteen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon 12.9.2001 toimittamallaan kannekirjelmällä. Myös Honeywell nosti samana päivänä kanteen riidanalaisesta päätöksestä (asia T-209/01).

19 Rolls-Royce plc pyysi 11.1.2002, Rockwell Collins Inc. (jäljempänä Rockwell) 15.1.2002 ja Thales SA 16.1.2002 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon toimittamillaan asiakirjoilla saada osallistua oikeudenkäyntiin väliintulijana komission vaatimusten tukemiseksi.

20 Kantaja on vaatinut tiettyjen sen kirjelmiin ja komission kirjelmiin sisältyvien tietojen käsittelemistä luottamuksellisena väliintulijoihin nähden.

21 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston puheenjohtaja hyväksyi 26.6.2002 antamallaan määräyksellä Rolls-Roycen ja Rockwellin väliintulijoiksi. Hän suostui samassa määräyksessä kantajan vaatimaan luottamukselliseen käsittelyyn, ellei näiden väliintulijoiden esittämien huomautusten perusteella päätettäisi toisin. Thales hyväksyttiin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 116 artiklan 6 kohdan mukaisesti väliintulijaksi, joka saa suullista käsittelyä varten laaditun kertomuksen perusteella esittää huomautuksensa suullisessa käsittelyssä.

22 Kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen jaostojen kokoonpanoa muutettiin 13.9.2004 tehdyllä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päätöksellä (EUVL C 251, s. 12), esittelevä tuomari siirrettiin toiseen jaostoon, jonka käsiteltäväksi tämä asia näin ollen annettiin.

23 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päätti työjärjestyksen 14 artiklan nojalla tuomioistuimen toisen jaoston ehdotuksesta osapuolia kuultuaan siirtää asian työjärjestyksen 51 artiklan mukaisesti laajennetun kokoonpanon ratkaistavaksi.

24 Thales luopui väliintulostaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 2.2.2004 toimittamallaan kirjeellä. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun toisen jaoston puheenjohtaja totesi luopumisen 23.3.2004 annetulla määräyksellä muita osapuolia kuultuaan.

25 Kantaja vaati 17.3.2004 päivätyllä kirjeellä nyt käsiteltävän asian yhdistämistä asiaan T-209/01. Laajennetun toisen jaoston puheenjohtaja siirsi mahdollista yhdistämistä koskevan kysymyksen kyseisen jaoston ratkaistavaksi työjärjestyksen 50 artiklan mukaisesti.

26 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päätti esittelevän tuomarin kertomuksen perusteella aloittaa suullisen käsittelyn ja esitti työjärjestyksen 64 artiklassa tarkoitettuina prosessinjohtotoimina kysymyksiä osapuolille. Se kehotti niin ikään komissiota esittämään tiettyjä asiakirjoja ennen suullista käsittelyä. Osapuolet noudattivat näitä kehotuksia.

27 Osapuolten lausumat ja vastaukset ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kysymyksiin kuultiin 27.5.2004 pidetyssä istunnossa. Suullinen käsittely päätettiin tämän istunnon loputtua.

28 Kantaja esitti 8.6.2004 päivätyllä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon toimittamallaan kirjeellä suullisen käsittelyn uudelleen aloittamista koskevan vaatimuksen sekä tietyistä asiaan liittyvistä seikoista lisähuomautuksia, joihin oli liitetty useita uusia asiakirjoja. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päätti 8.7.2004 antamallaan määräyksellä aloittaa suullisen käsittelyn uudestaan työjärjestyksen 62 artiklan nojalla.

29 Kuultuaan osapuolia ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hyväksyi työjärjestyksen 64 artiklassa tarkoitettuna prosessinjohtotoimena asiakirja-aineistoon kantajan 8.6.2004 toimittamat asiakirjat ja huomautukset. Myös komission ja väliintulijoiden kyseisten asiakirjojen merkityksestä esittämät huomautukset liitettiin asiakirja-aineistoon.

30 Osapuolet toimittivat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen vaatimuksesta lisähuomautuksia ja -asiakirjoja, jotka liittyivät kantajan alun perin esittämissään huomautuksissa esiin tuomiin kysymyksiin. Myös nämä seikat otettiin asiakirja-aineistoon.

31 Suullinen käsittely päätettiin uudelleen 23.11.2004.

Asianosaisten vaatimukset

32 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

– kumoaa riidanalaisen päätöksen ja

– velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

33 Komissio vaatii Rolls-Roycen ja Rockwellin tukemana ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta

– hylkäämään kanteen ja

– velvoittamaan kantajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudellinen arviointi

34 Kantaja tuo kirjelmissään esiin useita kysymyksiä kanteensa ulottuvuudesta, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen harjoittaman valvonnan laajuudesta ja komission riidanalaisessa päätöksessä soveltamista yleisistä perusteista. Nämä kysymykset käsitellään aivan ensin.

35 Kantaja kiistää komission riidanalaisessa päätöksessä kilpailua koskevan selvityksen muiden näkökohtien lähtökohtana pitämän toteamuksen, jonka mukaan kantajalla olisi ollut jo ennen keskittymää määräävä asema suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla. Tämä näkökohta käsitellään ensimmäisenä.

36 Kantaja kiistää niin ikään komission päätelmät, jotka koskevat keskittymästä aiheutuvia vertikaalista päällekkäisyyttä, monialakeskittymälle tunnusomaisia vaikutuksia ja horisontaalista päällekkäisyyttä. Näitä kysymyksiä käsitellään peräjälkeen toisena, kolmantena ja neljäntenä kohtana.

37 Lopuksi kantaja vetoaa riidanalaista päätöstä rasittaviin menettelyvirheisiin. Nämä seikat tutkitaan viimeisenä kohtana.

A Alustavia kysymyksiä

1. Asioiden yhdistämistä koskeva vaatimus

38 On todettava, että sellaisten kahden asian yhdistämisellä, joissa kantajat eivät ole samat, ei voida muuttaa niiden erikseen esittämien kanteiden ulottuvuutta, koska muutoin loukattaisiin niiden erillisten kanteiden itsenäisyyttä ja riippumattomuutta (yhdistetyt asiat C-280/99 P–C-282/99 P, Moccia Irme ym. v. komissio, tuomio 21.6.2001, Kok. 2001, s. I-4717, 61–68 kohta, erityisesti 66 kohta).

39 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo, että nyt käsiteltävää asiaa ei ole syytä yhdistää asiaan T-209/01, kun otetaan huomioon erityisesti näiden kahden kanteen ulottuvuuksien ero. Kantajan 17.3.2004 päivätyssä kirjeessään esittämä tämänsuuntainen vaatimus on siten hylättävä.

2. Näkemys eri seikoista, joilla komissio on perustellut päätelmäänsä, jonka mukaan yrityskeskittymä on yhteismarkkinoille soveltumaton

a) Asianosaisten lausumat

40 Kantaja toteaa, että komissio on korostanut vastineessaan, että sen riidanalaisessa päätöksessä esittämät perustelut tukevat toisiaan, joten olisi keinotekoista arvioida niitä kutakin erikseen. Näin ollen tässä tapauksessa ei voitaisi soveltaa analogisesti ratkaisua, joka perustuu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-310/01, Schneider Electric vastaan komissio, 22.10.2002 antamaan tuomioon (Kok. 2002, s. II-4071) ja jonka mukaan virheet, jotka rasittavat komission tietyistä tutkituista markkinoista tekemää selvitystä, eivät ole riittävä peruste päätöksen kumoamiselle, jos se perustuu myös perustelluksi osoittautuneeseen selvitykseen muista markkinoista. Kantaja on korostanut tältä osin istunnossa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei voi korvata komission arviointia yrityskeskittymästä omalla arvioinnillaan. Mikäli siis katsottaisiin, että tietyt riidanalaisessa päätöksessä huomioon otetut perustelut ovat lainvastaisia ja toiset eivät, yhteisön lainkäyttäjän tehtävänä ei ole arvioida, ovatko perustelujen asianmukaisina pidettävät osatekijät riittävä perusta päätelmälle, jonka komissio on tehnyt ilmoitetun yrityskeskittymän soveltumattomuudesta yhteismarkkinoille.

41 Komissio muistuttaa, että riidanalainen päätös perustuu toisiaan täydentävien tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen yhdistelmään, johon sisältyy horisontaalisia vaikutuksia, vertikaalisia vaikutuksia ja monialakeskittymälle tunnusomaisia vaikutuksia. Komissio korostaa kuitenkin, että jokainen näistä seikoista olisi yksinäänkin riittävä peruste yrityskeskittymän kieltämiselle.

b) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta

42 Aluksi on todettava, että kun päätöksen tietyillä perusteluilla voidaan yksin perustella päätös oikeudellisesti riittävästi, virheet, jotka saattaisivat rasittaa päätöksen muita perusteluita, eivät missään tapauksessa vaikuta sen päätösosaan (ks. vastaavasti yhdistetyt asiat C-302/99 P ja C-308/99 P, komissio ja Ranska v. TF 1, tuomio 12.7.2001, Kok. 2001, s. I-5603, 26–29 kohta).

43 Siltä osin kuin komission päätöksen päätösosa perustuu lisäksi useisiin perusteluihin, joista kukin yksinäänkin riittäisi perusteluksi, kyseinen päätös on lähtökohtaisesti hylättävä ainoastaan siinä tapauksessa, että jokainen näistä perusteluista on lainvastainen. Siinä tapauksessa virhe tai muu lainvastaisuus, joka vaikuttaa vain yhteen päätöksen perusteluista, ei voi olla riittävä perustelu riidanalaisen päätöksen kumoamiseksi, jos tällä virheellä ei ole voinut olla ratkaisevaa vaikutusta tämän päätöksen tehneen toimielimen hyväksymään päätöksen päätösosaan (ks. vastaavasti asia T-126/99, Graphischer Maschinenbau v. komissio, tuomio 14.5.2002, Kok. 2002, s. II-2427, 49–51 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).

44 Tätä sääntöä on sovellettava yrityskeskittymien valvonnan yhteydessä tehtäviin päätöksiin (ks. vastaavasti edellä 40 kohdassa mainittu asia Schneider Electric v. komissio, tuomion 404–420 kohta).

45 Tässä yhteydessä on muistutettava siitä, että komission on kiellettävä yrityskeskittymä, jos se täyttää asetuksen N:o 4064/89 2 artiklan 3 kohdassa asetetut edellytykset. Kyseisen asetuksen 2 artiklan 1 kohdan a alakohdasta ilmenee, että komission on keskittymää arvioidessaan otettava huomioon esimerkiksi tarve ylläpitää ja kehittää tehokasta kilpailua yhteismarkkinoilla muun muassa kaikkien kyseessä olevien markkinoiden rakenteen kannalta. Kun komissio arvioi sitä, luodaanko yrityskeskittymällä yksi tai useampi määräävä asema tai vahvistetaanko niitä sillä seurauksella, että toimiva kilpailu estyy olennaisesti, sen on siten otettava huomioon olosuhteet, jotka vallitsevat kaikilla niillä markkinoilla, joihin ilmoitettu keskittymä saattaa vaikuttaa. Mikäli se toteaa, että nämä edellytykset täyttyvät yksienkin asianomaisten markkinoiden osalta, yrityskeskittymä on siis julistettava yhteismarkkinoille soveltumattomaksi.

46 Tässä tapauksessa komissio on täsmentänyt riidanalaisen päätöksen 567 perustelukappaleessa, että ”kaikista edellä esitetyistä syistä on pääteltävä, että ehdotettu keskittymä johtaisi määräävän aseman syntymiseen tai vahvistumiseen suurten liikennelentokoneiden moottorimarkkinoilla, suurten alueliikennesuihkukoneiden moottorimarkkinoilla, liikesuihkukoneiden moottorimarkkinoilla, ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden markkinoilla sekä laivojen pienten kaasuturbiinien markkinoilla, minkä seurauksena toimiva kilpailu yhteismarkkinoilla olennaisesti estyisi”.

47 On todettava, että riidanalaisessa päätöksessä ei luoda hierarkiaa niiden komission tutkimilla eri markkinoilla todettujen kilpailuun liittyvien eri ongelmien välille, jotka komissio on luetellut edellä mainittuun perustelukappaleeseen sisällyttämässään päätelmässä. Kun otetaan huomioon erityisesti asetuksen N:o 4064/89 2 artiklan sanamuoto, tämä päätelmä voidaan päinvastoin ymmärtää ainoastaan siten, että ilmoitettu keskittymä olisi johtanut kaikilla mainituilla markkinoilla määräävän aseman syntymiseen tai vahvistumiseen, minkä seurauksena toimiva kilpailu olisi estynyt olennaisesti yhteismarkkinoilla.

48 Edellä esitetyn perusteella on katsottava, että riidanalainen päätös voidaan kumota ainoastaan siinä tapauksessa, että on katsottava, että eivät ainoastaan tietyt sen perusteluista ole lainvastaisia vaan että lisäksi ne mahdolliset perustelut, jotka eivät ole lainvastaisia, eivät riitä perusteluiksi sille, että ilmoitettu keskittymä olisi yhteismarkkinoille soveltumaton. Tämä toteamus ei kuitenkaan poista sitä, että on välttämätöntä tutkia, tukevatko tietyt riidanalaisessa päätöksessä todetut kilpailuun liittyvät seikat toisiaan, kuten komissio väittää vastineessaan, jolloin olisi keinotekoista arvioida niitä kutakin erikseen.

3. Ehdotetut sitoumukset

49 Ensinnäkin 28.6.2001 ehdotetun toisen sitoumuskokonaisuuden pätevyyden osalta on kiistatonta, että keskittymän osapuolet toimittivat 14.6.2001 ensimmäisen sitoumuskokonaisuuden (ks. riidanalaisen päätöksen 485–533 perustelukappale). Komissio väittää, ilman että kantaja olisi tätä kiistänyt, että kyseinen päivä oli viimeinen mahdollinen sitoumusten esittämiselle asetuksessa N:o 4064/89 säädetyistä ilmoituksista, määräajoista ja kuulemisista 1 päivänä maaliskuuta 1998 annetun komission asetuksen (EY) N:o 447/98 (EYVL L 61, s. 1) 18 artiklan 2 kohdan nojalla. Keskittymän osapuolet ehdottivat kuitenkin 28.6.2001 toista sitoumuskokonaisuutta (ks. riidanalaisen päätöksen 534–566 perustelukappale) ja ilmoittivat, että nämä sitoumukset korvaisivat 14.6.2001 ehdotetut sitoumukset.

50 Tältä osin on todettava, että ainoat erot näiden kahden sitoumuskokonaisuuden välillä koskevat GECAS:n menettelytapoihin liittyvää sitoumusta ja rakenteellisia sitoumuksia, jotka liittyivät Honeywellin tiettyjen toimintojen suunniteltuihin luovutuksiin ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden eri markkinoilla. Näiden erojen mahdollista vaikutusta tutkitaan jäljempänä tarkasteltaessa monialakeskittymälle tunnusomaisten vaikutusten asiasisältöä.

51 Kantaja on kannekirjelmässään riitauttanut sen, että komissio oli kieltäytynyt ottamasta huomioon sen menettelytapoihin liittyneitä sitoumuksia, ja se on istunnossa lisäksi todennut, että komissio on tällä kieltäytymisellään vääristänyt koko hallinnollista menettelyä ja evännyt yrityskeskittymän osapuolilta mahdollisuuden ehdottaa sitoumuksia, joilla kyettäisiin ratkaisemaan muun muassa komission toteamista horisontaalisista päällekkäisyyksistä kilpailulle aiheutuvat ongelmat. Koska tämä väite on huomattavan laaja, se on tutkittava tässä alustavassa selvityksessä.

52 Komissio on ilmaissut tältä osin 8.5.2001 antamassaan väitetiedoksiannossa selvästi väitteet, jotka koskivat kaikkia sulautuman kilpailunvastaisia seurauksia ja erityisesti seurauksia, jotka liittyivät siitä aiheutuviin horisontaalisiin ja vertikaalisiin vaikutuksiin, jotka on otettu myöhemmin huomioon riidanalaisessa päätöksessä (ks. erityisesti kyseisen väitetiedoksiannon 118–122, 124–126, 459–468, 469–471, 473, 474, 578–586 ja 612–633 kohta). On todettava, että kantaja on komission väitetiedoksiannossa esittämiin väitteisiin vastatessaan ehdottanut 14.6.2001 erityisesti rakenteellisia sitoumuksia, jotka komissio on tutkinut ja tämän jälkeen hylännyt, koska käytännön näkökohdat estivät niiden toteuttamisen. Kantaja ei ole esittänyt ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa näyttöä eikä perusteluja selittääkseen erikseen sen, miksi näiden sitoumusten hylkääminen oli lainvastaista tai perusteetonta (ks. erityisesti jäljempänä 487 kohta, 555 kohta ja sitä seuraavat kohdat, 564 kohdan viimeinen virke ja 610 kohta). Siltä osin kuin kyseisiin sitoumuksiin liittyi teknisiä tai liiketaloudellisia puutteita, joiden vuoksi komissio ei ole pitänyt niitä riittävinä, jotta se olisi voinut hyväksyä keskittymän tässä tapauksessa, komission ei voida katsoa vastaavan näistä puutteista eikä varsinkaan siitä, että se on mahdollisesti ollut vastahakoinen hyväksymään sitä, että muut menettelytapoihin liittyvät sitoumukset voisivat olla tehokkaita. Ilmoitetun keskittymän osapuolten tehtävänä oli näet esittää kaikista näkökulmista täydellisiä ja tehokkaita sitoumuksia lähtökohtaisesti ennen 14.6.2001.

53 Kantaja on suullisen käsittelyn uudelleen aloittamisen jälkeen esittämissään huomautuksissa korjannut istunnossa esitettyyn erääseen kysymykseen antamaansa vastausta ja myöntänyt, että komissio oli itse asiassa ilmoittanut sille 22.6.2001 syyt, joiden vuoksi sen 14.6.2001 toimittamat sitoumukset piti hylätä. Tämän jälkeen se väitti, että komissio oli antanut sille sen vaikutelman, että riittäisi, että se vahvistaisi GECAS:n tulevia menettelytapoja koskenutta sitoumustaan, jotta keskittymä julistettaisiin yhteismarkkinoille soveltuvaksi. Väitettään tukeakseen se esitti tässä oikeudenkäynnin myöhäisessä vaiheessa kaksi 14. ja 18.6.2001 päivättyä lehdistötiedotetta sekä 11.2.2002 ilmestyneen lehtiartikkelin, jossa kerrottiin kilpailuasioista tuolloin vastanneen komission jäsenen haastattelun sisällöstä. Kantaja väittää lähinnä, että komissio antoi sille vakuutuksia, joiden vuoksi sille syntyi perusteltu luottamus.

54 Todettakoon aluksi, että kantaja pyysi oikeudenkäynnin aloittamista uudelleen sitoumusten osalta ainoastaan sen vuoksi, että se kykenisi korjaamaan edellisessä kohdassa mainitun tosiseikkoja koskeneen virheen. Siltä osin kuin se vetoaa yhteyksiinsä komission kanssa, se esittää huomautuksensa liian myöhään, joten ne on jätettävä tutkimatta. Lisäksi perusteltua luottamusta koskeva väite, joka on esitetty ensimmäisen kerran istunnossa, on uusi peruste, joten se on hylättävä työjärjestyksen 48 artiklan 2 kohdan nojalla.

55 Joka tapauksessa oikeus vedota luottamuksensuojan periaatteeseen ulottuu jokaiseen yksityiseen, joka on sellaisessa tilanteessa, josta ilmenee, että yhteisön viranomainen on synnyttänyt hänessä perusteltuja odotuksia (asia 265/85, Van den Bergh en Jurgens v. komissio, tuomio 11.3.1987, Kok. 1987, s. 1155, 44 kohta ja asia C-152/88, Sofrimport v. komissio, tuomio 26.6.1990, Kok. 1990, s. I-2477, 26 kohta). Tässä tapauksessa yhteydenotot, joihin kantaja vetoaa, ovat tapahtuneet sen ja komission yksiköiden välillä sen jälkeen kun se oli toimittanut ensimmäisen sitoumuskokonaisuutensa 14.6.2001, ja ne koskivat sitä, että sillä olisi mahdollisuus esittää uusi sitoumuskokonaisuus, joka poikkeaisi tietyllä tavoin ensimmäisestä, joten ne eivät ole voineet synnyttää tällaisia odotuksia eivätkä siten myöskään perusteltua luottamusta.

56 Edellä esitetystä seuraa, että kantajan istunnossa ja suullisen käsittelyn uudelleen aloittamisen yhteydessä esittämät sitoumuksia koskevat perustelut on hylättävä.

4. Näyttövaatimus ja yhteisöjen tuomioistuinten suorittaman valvonnan laajuus

a) Asianosaisten lausumat

57 Kantaja väittää, että tässä tapauksessa ilmoitetun kaltainen monialakeskittymä aiheuttaa vain harvoin määräävän aseman syntymisen tai sen vahvistumisen, toisin kuin horisontaaliset tai vertikaaliset keskittymät. Näin ollen päinvastainen väittämä edellyttää aina erityisen vakuuttavaa näyttöä erityisestä mekanismista, joka johtaisi kilpailun heikkenemiseen.

58 Kantaja on väliintulokirjelmistä esittämissään huomautuksissa ja istunnossa nojautunut tältä osin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-5/02, Tetra Laval vastaan komissio, 25.10.2002 antamaan tuomioon (Kok. 2002, s. II- 4381) ja korostanut sitä, että monialakeskittymälle tunnusomaisten vaikutusten toteennäyttäminen edellyttää pitävien todisteiden tukemaa tarkkaa tutkimusta, että tulevien menettelytapojen huomioon ottaminen edellyttää erityistä huolellisuutta ja että komission selvityksen täytyy olla erityisen uskottava, kun kyseessä ovat vaikutukset, joiden odotetaan ilmenevän vasta ajan kuluessa. Se on lisäksi korostanut, että kyseisen tuomion mukaan komission tehtävänä on ottaa huomioon ennalta ehkäisevä vaikutus, joka saattaa aiheutua yritykselle sen vuoksi, että määräävän aseman väärinkäyttö on kielletty EY 82 artiklassa.

59 Komission ja väliintulijoiden mielestä asetuksessa N:o 4064/89 sen enempää kuin oikeuskäytännössäkään ei edellytetä perusteellisempaa näyttöä monialakeskittymien osalta.

b) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta

Yleistä

60 Muistutettakoon aluksi siitä, että komissiolle annetaan asetuksen N:o 4064/89 aineellisten säännösten ja erityisesti sen 2 artiklan soveltamisen osalta tiettyä harkintavaltaa taloudellisten seikkojen arvioinnissa. Tästä seuraa, että yhteisöjen tuomioistuinten valvonta kohdistuu ainoastaan siihen, että tosiseikat pitävät asiallisesti paikkansa ja että näitä tosiseikkoja ei ole arvioitu ilmeisen virheellisesti (yhdistetyt asiat C-68/94 ja C-30/95, Ranska ym. v. komissio, ns. Kali & Salz -tapaus, tuomio 31.3.1998, Kok. 1998, s. I-1375, 223 ja 224 kohta ja asia C-12/03 P, komissio v. Tetra Laval, tuomio 15.2.2005 (Kok. 2005, s. I-987, 38 kohta).

61 Asetuksessa N:o 4064/89 ei myöskään esitetä olettamaa ilmoitetun keskittymän soveltuvuudesta tai soveltumattomuudesta yhteismarkkinoille. Ei ole syytä katsoa, että komission pitäisi taipua hyväksymään toimivaltaansa kuuluva yrityskeskittymä, mikäli sillä on epäilyksiä, vaan sen on pikemminkin aina tehtävä nimenomainen päätös suuntaan tai toiseen (ks. vastaavasti edellä 58 kohdassa mainittu asia Tetra Laval v. komissio, tuomion 120 kohta).

62 Yhteisöjen tuomioistuinten harjoittaman valvonnan luonteen osalta on korostettava sitä, että yhtäältä tosiseikkoja koskevat tiedot ja toteamukset, joiden mahdollisen paikkansapitämättömyyden tuomioistuin kykenee toteamaan sille esitettyjen perustelujen ja todisteiden perusteella, ja toisaalta taloudelliset arvioinnit eroavat olennaisella tavalla toisistaan.

63 Vaikka on katsottava, että komissiolla on harkintavaltaa asetuksen N:o 4064/89 aineellisten sääntöjen soveltamisessa, se ei tarkoita sitä, että yhteisöjen tuomioistuinten on pidättäydyttävä valvomasta sitä, miten komissio on luonnehtinut oikeudellisesti taloudellisluonteisia seikkoja. Yhteisöjen tuomioistuinten on sen lisäksi, että sen on muun muassa tutkittava esitettyjen todisteiden aineellinen paikkansapitävyys, luotettavuus ja johdonmukaisuus, myös tarkistettava, muodostavatko nämä todisteet merkityksellisten seikkojen kokonaisuuden, joka on otettava huomioon monitahoisen tilanteen arvioinnissa, ja voivatko kyseiset todisteet tukea päätelmiä, jotka niistä on tehty (edellä 60 kohdassa mainittu asia komissio v. Tetra Laval, tuomion 39 kohta).

64 Vaikka näitä periaatteita sovelletaan kaikkiin taloudellisiin arviointeihin, tehokas tuomioistuinten harjoittama valvonta on erityisen välttämätön silloin, kun komissio ennakoi suunnitellusta keskittymästä mahdollisesti aiheutuvia markkinoiden kehityssuuntauksia. Kuten komissio on todennut edellä 60 kohdassa mainitussa asiassa komissio vastaan Tetra Laval antamassaan tuomiossa (42 ja 43 kohta), sellaiset ennusteet, joita tarvitaan keskittymien valvonnassa, on tehtävä erittäin huolellisesti, sillä kyse ei ole menneiden tapahtumien tutkimisesta, joiden osalta on usein käytettävissä monia seikkoja, joiden perusteella tapahtumien syyt voidaan ymmärtää, eikä liioin nykyisten tapahtumien tutkimisesta, vaan kyse on niiden tapahtumien ennustamisesta, jotka sattuvat tulevaisuudessa suuremmalla tai pienemmällä todennäköisyydellä, jos ei tehdä päätöstä, jolla suunniteltu keskittymä kielletään tai sen ehtoja täsmennetään (ks. vastaavasti edellä 58 kohdassa mainittu asia Tetra Laval v. komissio, tuomion 155 kohta). Ennusteessa tutkitaan siis sitä, miltä osin keskittymä voisi muuttaa niitä tekijöitä, joiden perusteella kilpailutilanne tietyillä markkinoilla määräytyy, jotta voitaisiin tutkia, estyykö toimiva kilpailu olennaisesti tämän seurauksena. Tällainen ennuste edellyttää erilaisten syy-seurausketjujen hahmottamista, jotta voidaan hyväksyä ne, joiden todennäköisyys on suurin.

Monialakeskittymälle tunnusomaisten vaikutusten käsitteleminen

65 Monialakeskittymät eivät aiheuta varsinaisia horisontaalisia päällekkäisyyksiä yrityskeskittymän osapuolten toimintojen eivätkä vertikaalisia suhteita näiden osapuolten välille. Vaikka tällaisilla yrityskeskittymillä ei yleensä ole kilpailunvastaisia vaikutuksia, niillä voi kuitenkin tietyissä tapauksissa olla tällaisia vaikutuksia. Mikäli komissio tehdessään ennusteen monialakeskittymän vaikutuksista voi päätellä toteamiensa monialakeskittymälle tunnusomaisten vaikutusten perusteella, että määräävä asema kaiken todennäköisyyden mukaan luotaisiin tai sitä vahvistettaisiin verrattain pian ja että sen seurauksena toimiva kilpailu merkityksellisillä markkinoilla estyisi olennaisesti, sen on kiellettävä tämä keskittymä (edellä 58 kohdassa mainittu asia Tetra Laval v. komissio, tuomion 153 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).

66 Kuten yhteisöjen tuomioistuinkin on korostanut edellä 60 kohdassa mainitussa asiassa komissio vastaan Tetra Laval antamassaan tuomiossa, monialakeskittymän tyyppinen yrityskeskittymä aiheuttaa tiettyjä erityisongelmia erityisesti sen vuoksi, että ensinnäkin tällaisen keskittymän tarkasteleminen on ennuste, jossa tulevaisuuteen ulottuvan ajanjakson huomioon ottaminen ja toisaalta sulautuneen yksikön tietty käyttäytyminen saattaa ratkaista suuren osan tämän keskittymän vaikutuksista. Tämä merkitsee sitä, että syy-seurausketjut ovat vaikeasti havaittavissa, epävarmoja ja vaikeasti osoitettavissa. Niiden todisteiden laatu, jotka komissio esittää osoittaakseen sellaisen päätöksen tarpeellisuuden, jossa yrityskeskittymä julistetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi, on tässä yhteydessä erityisen tärkeä, sillä näiden todisteiden on tuettava komission arvioita, joiden mukaan ilman tällaisen päätöksen tekemistä taloudellista kehitystä koskeva skenaario, johon kyseinen toimielin nojautuu, on uskottava (edellä 60 kohdassa mainittu asia komissio v. Tetra Laval, tuomion 44 kohta; ks. vastaavasti myös edellä 58 kohdassa mainittu asia Tetra Laval v. komissio, tuomion 155 kohta).

67 Tässä tapauksessa komissio on katsonut riidanalaisessa päätöksessä, että keskittymästä aiheutuisi ensinnäkin suora vertikaalinen yhteys käynnistimien ja moottoreiden valmistuksen välille, toiseksi monialakeskittymälle tunnusomaisia vaikutuksia ja kolmanneksi horisontaalisia päällekkäisyyksiä tietyillä markkinoilla.

68 Riidanalaiseen päätökseen sisältyvästä monialakeskittymälle tunnusomaisten vaikutusten kuvauksesta ilmenee lähinnä, että komission mielestä keskittymällä muutettaisiin välittömästi tai ainakin hyvin lyhyessä ajassa kilpailunedellytyksiä tietyillä markkinoilla näiden vaikutusten vuoksi, jolloin sillä luotaisiin määräävä asema näille markkinoille tai vahvistettaisiin sitä niiden liiketaloudellisten vahvuuksien ja mahdollisuuksien vuoksi, joita ensin mainituilla markkinoilla jo olevasta määräävästä asemasta koituisi (ks. jäljempänä 325 kohta ja sitä seuraavat kohdat sekä 399 kohta ja sitä seuraavat kohdat). On kuitenkin todettava, että nämä seuraukset olisivat aiheutuneet yrityskeskittymästä ainoastaan siltä osin kuin sulautunut yksikkö olisi keskittymän toteutumisen jälkeen ryhtynyt tiettyihin menettelytapoihin, mitä komissio on pitänyt todennäköisenä. Kyseessä on komission mukaan niiden tiettyjen kilpailun kannalta haitallisten liiketoiminnallisten menettelytapojen odotettavissa oleva laajentaminen uusille markkinoille keskittymän toteutumisen jälkeen, jotka se on todennut keskittymän jommankumman osapuolen osalta ennen keskittymää.

69 Näin ollen komission tehtävänä oli esittää pitäviä todisteita tukeakseen päätelmäänsä, jonka mukaan sulautunut yksikkö todennäköisesti ryhtyisi menettelytapoihin, joita sen osalta on ennakoitu. Mikäli näitä menettelytapoja ei olisi toteutettu, keskittymän molempien osapuolten asemien yhdistyminen läheisillä mutta erillisillä markkinoilla ei olisi voinut johtaa määräävien asemien syntymiseen eikä vahvistumiseen, koska näillä asemilla ei olisi ollut kaupallista vaikutusta mihinkään niistä.

Niiden tekijöiden käsitteleminen, jotka saattavat estää sulautunutta yksikköä ryhtymästä riidanalaisessa päätöksessä tarkoitettuihin tiettyihin menettelytapoihin

70 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi edellä 58 kohdassa mainitussa asiassa Tetra Laval vastaan komissio antamassaan tuomiossa, että vaikka komission on arvioinnin yhteydessä asianmukaista ottaa huomioon kilpailunvastaisten menettelytapojen toteuttamista edistävät tekijät, sen on myös tutkittava, missä määrin näiden edistävien tekijöiden vaikutusta pienentää tai jopa poistaa kyseisten menettelytapojen lainvastaisuus, kun erityisesti otetaan huomioon EY 82 artiklassa vahvistettu määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä koskeva kielto, niiden paljastumisen todennäköisyys sekä yhteisön että kansallisen tason toimivaltaisten viranomaisten valvonta ja niistä mahdollisesti seuraavat rahamääräiset seuraamukset (tuomion 159 kohta). Kantaja on väliintulokirjelmistä esittämissään huomautuksissa vedonnut tähän oikeuskäytäntöön tukeakseen väitettään, jonka mukaan tietyt menettelytavat, joiden komissio on katsonut olevan omiaan luomaan tai vahvistamaan määrääviä asemia, eivät todellisuudessa toteutuisi.

71 Yhteisöjen tuomioistuin totesi tältä osin edellä 60 kohdassa mainitussa asiassa komissio vastaan Tetra Laval muutoksenhaun yhteydessä antamansa tuomion 74–78 kohdassa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin oli perustellusti katsonut, että tiettyjen tulevien menettelytapojen toteuttamisen todennäköisyyttä piti tutkia kokonaisvaltaisesti eli ottamalla huomioon sekä tällaisten menettelytapojen toteuttamista edistävät tekijät että seikat, jotka voivat vähentää näiden edistävien tekijöiden vaikutusta tai jopa poistaa sen, mukaan lukien kyseisten menettelytapojen mahdollinen lainvastaisuus.

72 Se katsoi kuitenkin myös, että olisi asetuksen N:o 4064/89 ehkäisemistarkoituksen vastaista edellyttää, että komission olisi tutkittava kunkin keskittymähankkeen osalta, missä määrin kilpailunvastaisiin menettelytapoihin ryhtymistä edistävien tekijöiden vaikutusta pienentää tai ne jopa poistaa kyseisten menettelytapojen lainvastaisuus, niiden paljastumisen todennäköisyys, sekä yhteisön että kansallisen tason toimivaltaisten viranomaisten valvonta ja niistä mahdollisesti seuraavat seuraamukset. Tästä syystä se katsoi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tehneen oikeudellisen virheen, kun se oli hylännyt komission päätelmät, jotka koskivat sitä, että uusi yksikkö ryhtyisi kyseisen asian kohteena olleisiin kilpailunvastaisiin menettelytapoihin (edellä 60 kohdassa mainittu asia komissio v. Tetra Laval, tuomion 76 ja 77 kohta).

73 Edellä esitetyn perusteella komission on lähtökohtaisesti otettava huomioon menettelytavan mahdollinen lainvastaisuus ja siten siitä mahdollisesti seuraavat seuraamukset seikkana, joka voi vähentää yrityksen halukkuutta ryhtyä tiettyyn menettelytapaan tai jopa poistaa sen. Viimeksi mainittu seikka ei sitä vastoin edellytä mahdollisesti sovellettavien eri oikeusjärjestysten oikeussääntöjen eikä eri oikeusjärjestyksissä noudatettavan seuraamuskäytännön tyhjentävää ja yksityiskohtaista tutkimista, koska selvitys, jolla pyrittäisiin osoittamaan todennäköinen kilpailusääntöjen rikkominen ja varmistumaan siitä, että tästä rikkomisesta määrättäisiin seuraamus useissa oikeusjärjestyksissä, olisi liian spekulatiivinen.

74 Näin ollen siltä osin kuin komissio voi tätä koskevaa erillistä ja yksityiskohtaista tutkimusta tekemättä todeta kyseisen menettelytavan lainvastaiseksi EY 82 artiklan tai sellaisten yhteisön oikeuden muiden oikeussääntöjen nojalla, joita se on toimivaltainen soveltamaan, sen on todettava tämä ja otettava se huomioon, kun se arvioi sitä todennäköisyyttä, että sulautunut yksikkö ryhtyy tällaiseen menettelytapaan (ks. vastaavasti edellä 60 kohdassa mainittu asia komissio v. Tetra Laval, tuomion 74 kohta).

75 Vaikka komissiolla on oikeus nojautua tiivistetysti esitettyyn kyseisten menettelytapojen laillisuutta ja niistä määrättävien seuraamusten todennäköisyyttä koskevaan selvitykseen niiden seikkojen perusteella, jotka sillä on käytettävissään, kun se tekee yrityskeskittymien valvontaa koskevan päätöksensä, sen on arviointinsa yhteydessä kuitenkin yksilöitävä ennakoimansa menettelytavat ja tarvittaessa arvioitava sitä ennalta ehkäisevää vaikutusta, joka saattaisi aiheutua siitä, että ne mahdollisesti ovat selvästi tai hyvin todennäköisesti yhteisön oikeuden perusteella lainvastaisia, ja otettava tämä huomioon.

76 Tässä tuomiossa on näin ollen tutkittava, onko komissio perustanut ennusteensa monialakeskittymälle tunnusomaisten vaikutusten todennäköisyydestä riittävän pitäviin todisteisiin ja ottanut siinä huomioon kaikki edellä esitetyt säännöt.

5. Näytön puuttuminen siitä, että toimiva kilpailu olennaisesti estyisi

a) Asianosaisten lausumat

77 Kantaja esittää, että asetuksen N:o 4064/89 2 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetään, että silloin kun komissio kieltää yrityskeskittymän, sen on osoitettava ensinnäkin, että tällä keskittymällä luodaan määräävä asema tai vahvistetaan sitä, ja toiseksi, että tämä määräävä asema estää olennaisesti tehokasta kilpailua yhteismarkkinoilla. Näiden edellytysten päällekkäisyyden vahvistavat asetuksen N:o 4064/89 esityöt, joista ilmenee, että jälkimmäinen edellytys otettiin asetukseen talous- ja sosiaalikomitean ehdotuksesta ja Ranskan hallituksen vaatimuksesta. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on vahvistanut edellytysten päällekkäisyyden muun muassa asiassa T-2/93, Air France vastaan komissio, 19.5.1994 antamassaan tuomiossa (Kok. 1994, s. II‑323, Kok. Ep. XV, s. II-49, 79 kohta) ja edellä 58 kohdassa mainitussa asiassa Tetra Laval vastaan komissio antamassaan tuomiossa.

78 Komission on kantajan mukaan näytettävä toteen, että kaikki nämä edellytykset täyttyvät. Komission on erityisesti osoitettava, että kilpailunvastaiset vaikutukset ilmenevät erittäin todennäköisesti, eikä ainoastaan, että ne saattavat ilmetä, ilmoitettava nämä vaikutukset numeerisesti sekä näytettävä toteen, että ne aiheutuvat keskittymästä eivätkä markkinoilla jo ennestään vallinneista olosuhteista. Tällä vaatimuksella on erityinen merkitys sellaisissa tapauksissa, joissa, kuten nyt käsiteltävässä asiassa, keskittymä on monialakeskittymä, jolla on todettu vain harvoin olevan kilpailunvastaisia vaikutuksia.

79 Kantajan mielestä komissio ei ole riidanalaisen päätöksen perusteella tutkinut sitä, merkitsisikö keskittymä tehokkaan kilpailun olennaista estymistä. Kaikkien niiden markkinoiden osalta, joilla komissio on katsonut määräävän aseman syntyvän tai vahvistuvan, se on ainoastaan päätellyt heikoin väittämin, joita se ei ole esittänyt numeerisesti, että kilpailijat syrjäytettäisiin näiltä markkinoilta ja että vaikutukset kilpailuun olisivat kielteisiä.

80 Kantaja väittää, että ainoa riidanalaiseen päätökseen sisältyvä asetuksen N:o 4064/89 2 artiklan jälkimmäistä edellytystä koskeva maininta sisältyy 567 perustelukappaleen yleispäätelmään. Sen mielestä on ilmeistä, että komissio on vain tyytynyt olettamaan, että väitetty määräävien asemien syntyminen tai vahvistuminen relevanteilla markkinoilla aiheuttaisi automaattisesti kyseisen asetuksen 2 artiklan jälkimmäisen edellytyksen mukaisia kilpailunvastaisia vaikutuksia.

81 Komissio ei voi sen mielestä myöskään väittää, että jälkimmäisen edellytyksen täyttyminen olisi implisiittisesti osoitettu tutkittaessa määräävien asemien syntymistä tai vahvistumista. Ei ole riittävää ”kierrättää” tosiseikkoja, joita on jo käytetty määräävän aseman toteennäyttämiseen, ja käyttää niitä uudelleen ilman tarkempaa selvitystä olennaista estymistä koskevan päätelmän perustelemiseen. Tällaisen selvitykseen sisältyvän puutteen väistämätön seuraus on kantajan mielestä riidanalaisen päätöksen kumoaminen. Kantaja vetoaa siihen, että riidanalaisen päätöksen on riitettävä sellaisenaan. Ei siis pidä ottaa huomioon todisteita, joita komissio ja väliintulijat ovat esittäneet kyseisen päätöksen tekemisen jälkeen.

82 Se, ettei asetuksen N:o 4064/89 2 artiklan jälkimmäisen edellytyksen soveltamisesta ole esitetty mitään näkemyksiä, merkitsee lisäksi perusteluvelvollisuuden törkeää laiminlyömistä, koska kantaja ei sen vuoksi saa tietää perusteluja, joiden vuoksi komissio katsoo, että keskittymä on todellisuudessa tehokkaan kilpailun olennainen este.

83 Komissio myöntää, että asetuksen N:o 4064/89 2 artiklan yksi- tai kaksiosaisuudesta käydään akateemista keskustelua, mutta väittää sen olevan vähäistä. Se katsoo omalta osaltaan, että on korostettava määräävän aseman syntymiseen tai vahvistumiseen liittyvää edellytystä ja käsiteltävä kilpailun vääristymistä sen seurauksena. Mikäli edellytystä on pidettävä kaksiosaisena, komissio ja Rockwell katsovat joka tapauksessa, että keskittymän todennäköisiä vaikutuksia on tutkittu tässä tapauksessa perusteellisesti ja yksityiskohtaisesti.

b) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta

84 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen nyttemmin vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan asetuksen N:o 4064/89 2 artiklan 2 ja 3 kohdassa asetetaan kaksi päällekkäistä edellytystä, joista ensimmäinen koskee määräävän aseman syntymistä tai vahvistumista ja jälkimmäinen sitä, että kilpailu yhteismarkkinoilla olennaisesti estyy (ks. vastaavasti edellä 77 kohdassa mainittu asia Air France v. komissio, tuomion 79 kohta; asia T-290/94, Kaysersberg v. komissio, tuomio 27.11.1997, Kok. 1997, s. II-2137, 156 kohta ja edellä 58 kohdassa mainittu asia Tetra Laval v. komissio, tuomion 146 kohta). Näin ollen yrityskeskittymä voidaan kieltää ainoastaan siinä tapauksessa, että molemmat 2 artiklan 3 kohdan edellytykset täyttyvät.

85 Tässä yhteydessä on muistettava, että asetuksen N:o 4064/89 2 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettu määräävä markkina-asema on sellainen yhdellä tai useammalla yrityksellä oleva taloudellinen valta-asema, jonka perusteella nämä yritykset voivat estää tehokkaan kilpailun jatkumisen relevanteilla markkinoilla, koska tämä valta-asema antaa niille mahdollisuuden toimia huomattavan itsenäisesti suhteessa kilpailijoihinsa, asiakkaisiinsa ja lopulta myös kuluttajiin (asia T-102/96, Gencor v. komissio, tuomio 25.3.1999, Kok. 1999, s. II‑753, 200 kohta).

86 Lisäksi on korostettava, että yhteisöjen tuomioistuin on katsonut EY 82 artiklassa tarkoitetun määräävän markkina-aseman väärinkäytön osalta, että väärinkäytöstä voi olla kyse, kun yritys, jolla on määräävä markkina-asema, vahvistaa tätä asemaansa niin paljon, että siten saavutettu määräävyyden aste rajoittaa olennaisesti kilpailua, jolloin markkinoilla voisivat pysyä ainoastaan sellaiset yritykset, jotka toiminnassaan ovat riippuvaisia määräävässä asemassa olevasta yrityksestä (asia 6/72, Europemballage ja Continental Can v. komissio, tuomio 21.2.1973, Kok. 1973, s. 215, Kok. Ep. II, s. 89, 26 kohta). Tästä oikeuskäytännöstä ilmenee, että määräävän aseman vahvistuminen voi jo sellaisenaan estää kilpailua jopa niin olennaisesti, että se voi yksinäänkin merkitä tämän aseman väärinkäyttöä.

87 Näin ollen sitä suuremmalla syyllä asetuksen N:o 4064/89 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määräävän aseman syntyminen tai vahvistuminen voi tietyissä tapauksissa olla osoitus tehokkaan kilpailun olennaisesta estymisestä. Tämä toteamus ei missään tapauksessa merkitse sitä, että asetuksen N:o 4064/89 2 artiklassa asetettu jälkimmäinen edellytys olisi oikeudellisesti päällekkäinen ensin mainitun kanssa, vaan ainoastaan sitä, että samasta tiettyjen markkinoiden tilannetta koskevasta selvityksestä voi ilmetä, että molemmat edellytykset täyttyvät.

88 Seikat, joihin komissio voi vedota osoittaakseen sen, että yrityksen kilpailijoilla ei ole toimintavapautta, mikä on välttämätöntä sen päätelmän tekemiseksi, että yritykselle on syntynyt määräävä asema tai se on vahvistunut, ovat usein samat kuin ne, joilla on merkitystä arvioitaessa, seuraako tästä määräävän aseman syntymisestä tai vahvistumisesta tehokkaan kilpailun olennainen estyminen yhteismarkkinoilla. Seikka, joka vähentää huomattavasti kilpailijoiden vapautta määrittää kilpailupolitiikkansa itsenäisesti, on niin ikään omiaan estämään tehokasta kilpailua.

89 Tästä seuraa, että siltä osin kuin ilmoitetun keskittymän yhteismarkkinoille soveltumattomaksi toteavan päätöksen perustelukappaleista, niistäkin, jotka muodollisesti liittyvät määräävän aseman syntymistä tai vahvistumista koskevaan selvitykseen, ilmenee, että tällä keskittymällä on huomattavia kilpailunvastaisia vaikutuksia, tätä päätöstä ei voida pitää lainvastaisena pelkästään sillä perusteella, että komissio ei ole nimenomaisesti ja erityisesti yhdistänyt näitä seikkoja koskevaa kuvaustaan asetuksen N:o 4064/89 2 artiklan jälkimmäiseen edellytykseen sen enempää EY 253 artiklan mukaisen perusteluvelvollisuuden kuin asiasisällönkään osalta. Päinvastainen lähestymistapa näet merkitsisi sitä, että komissiolle asetettaisiin täysin muodollinen velvollisuus, jonka perusteella sen pitäisi vedota samoihin perusteluihin kahteen eri kertaan, ensin selvittäessään määräävän aseman syntymistä tai vahvistumista tietyillä markkinoilla ja toisen kerran yhteismarkkinoilla vallitsevan kilpailun olennaisen estymisen osalta.

90 Tässä tapauksessa komissio on nimenomaisesti todennut riidanalaisen päätöksen 567 perustelukappaleessa, että ”kaikista edellä esitetyistä syistä” ehdotettu keskittymä johtaisi määräävän aseman syntymiseen tai vahvistumiseen useilla eri markkinoilla, minkä seurauksena toimiva kilpailu yhteismarkkinoilla olennaisesti estyisi (ks. laajempi lainaus edellä 46 kohdassa). Toisin kuin kantaja tältä osin väittää, komission ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, erityisesti istunnossa esittämän näkemyksen mukaisesti tästä yleispäätelmästä seuraa, että asetuksen N:o 4064/89 2 artiklan molemmat edellytykset täyttyvät kaikkien nimenomaisesti mainittujen markkinoiden osalta eivätkä kaikkiin näihin markkinoiden liittyvien toteamusten yhteisvaikutuksen nojalla (ks. edellä 47 kohta).

91 Komissio on joka tapauksessa todennut nimenomaisesti riidanalaisen päätöksen tietyissä kohdissa, että määräävän aseman syntyminen sulautuneelle yksikölle tai tällaisen aseman vahvistaminen tietyillä markkinoilla estäisi kilpailua olennaisesti. Varsinkin erityiset näkökohdat, jotka on otettu huomioon riidanalaisessa päätöksessä ja jotka koskevat keskittymästä suurten alueliikennesuihkukoneiden moottoreiden markkinoille välittömästi aiheutuvia vaikutuksia, riittävät osoittamaan, että kantajan määräävän aseman vahvistumisesta näillä markkinoilla seuraisi, että toimiva kilpailu estyisi olennaisesti yhteismarkkinoilla (ks. riidanalaisen päätöksen 428 perustelukappale ja sitä seuraavat perustelukappaleet).

B Suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla jo ennestään vallitseva määräävä asema

1. Johdanto

92 Komissio on katsonut riidanalaisessa päätöksessä, että kantajalla oli jo ennen yrityskeskittymää määräävä asema suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla, minkä kantaja kiistää. Komissio nojautuu tässä päätelmässään lähinnä siihen, että kantajan markkinaosuudet ovat suuria, kun ne lasketaan yhteen sen ja Snecman yhteisyrityksen CFMI:n markkinaosuuksien kanssa (riidanalaisen päätöksen 45–83 perustelukappale), liiketoiminnallisiin etuihin, joita koituu suurten liikennelentokoneiden moottoreiden valmistustoiminnan vertikaalisesta integroimisesta GE Capitalin rahoitusvoimaan ja GECAS:n lentokoneiden ostotoimintaan ja leasingtoimintaan (107–145 perustelukappale), selvitykseen markkinoiden kilpailutilanteesta (163–170 perustelukappale) sekä kantajan kilpailijoiden ja asiakkaiden taholta tulevien kilpailupaineiden ja kaupallisten paineiden puuttumiseen (173–228 perustelukappale). Se, että kantajalla on jo ollut tämä määräävä asema, on komission selvityksen olennainen osatekijä siinä mielessä, että useat riidanalaisessa päätöksessä esitettyjen perustelujen osat, erityisesti seuraavassa kohdassa mainitut, riippuvat siitä.

93 Ensinnäkin vertikaalinen päällekkäisyys, joka johtuu siitä, että kantaja on ostanut Honeywellin käynnistimien valmistustoiminnan, vahvistaa komission mukaan kantajalla suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla jo olemassa olevaa määräävää asemaa. Toiseksi komission selvitys, joka koskee määräävän aseman syntymistä ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden eri markkinoilla sen vaikutusvallan vuoksi, jota kantaja kykenee käyttämään tytäryhtiöidensä liiketaloudellisesti vahvan aseman vuoksi, riippuu siitä, että kantajalla on määräävä asema suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla. Kolmanneksi se, että tulevaisuudessa on komission mukaan mahdollista käyttää niputtamista, riippuu tällaisen määräävän aseman olemassaolosta, ja siitä seuraa muun muassa tämän aseman vahvistuminen.

94 Näin ollen tässä jaksossa on tutkittava erikseen riidanalaisen päätöksen perusteltavuus siltä osin kuin kyseessä on kantajan määräävän aseman olemassaolo suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla ja riidanalaisen päätöksen näiden kolmen osan perusteltavuus tuomion seuraavissa jaksoissa.

2. Asianosaisten lausumat

95 Kantajan mielestä komissio on menetellyt virheellisesti todetessaan, että GE:llä oli ennen keskittymää määräävä asema suurten liikennelentokoneiden (eli yli 100-paikkaisten lentokoneiden, joiden toimintasäde on yli 2 000 merimailia ja joiden kulut ylittävät 35 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria (USD)) moottoreiden markkinoilla. GE muistuttaa, että määräävä asema perustuu kyseisen yrityksen vahvuuteen, jonka vuoksi se kykenee toimimaan riippumattomasti markkinoilla. Merkityksellisillä markkinoilla vallitseva tilanne, sellaisena kuin se on todettu avaruus- ja lentokoneteollisuutta koskevissa komission viimeaikaisissa päätöksissä, osoittaa, että GE ei kykene toimimaan riippumattomasti ja että sen tärkeimmät kilpailijat, erityisesti Rolls-Royce ja Pratt & Whitney (jäljempänä P & W), eivät ole vaarassa tulla syrjäytetyiksi markkinoilta. Koko komission selvitys murenee sen vuoksi, että GE:llä ei ole ollut aikaisempia määrääviä markkina-asemia.

96 Kantaja toteaa siitä, miten komissio on käyttänyt markkinaosuuslukuja riidanalaisessa päätöksessä, ensinnäkin, että markkinaosuuksista on vain vähäistä hyötyä arvioitaessa määräävää asemaa sellaisilla markkinoilla, joilla käytetään tarjouskilpailuja.