Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta annetussa direktiivissä 93/37, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/52, ei aseteta sille, että julkisia rakennusurakoita koskeviin hankintamenettelyihin sovelletaan kyseisen direktiivin säännöksiä, mitään tarjoajien kansalaisuutta tai sijoittautumispaikkaa koskevaa edellytystä. Kyseisen direktiivin minkään osan perusteella ei nimittäin voida katsoa, että kyseisen direktiivin säännösten ja erityisesti osallistumista koskevien yhteisten sääntöjen, joita on vahvistettu muun muassa 24 artiklassa, sovellettavuus riippuisi siitä, onko olemassa tosiasiallinen yhteys jäsenvaltioiden väliseen vapaaseen liikkuvuuteen.

Yhteisöjen tuomioistuin voi kieltäytyä vastaamasta kansallisen tuomioistuimen esittämään ennakkoratkaisukysymykseen vain, jos on ilmeistä, että kansallisen tuomioistuimen pyytämällä yhteisön oikeuden tulkitsemisella ei ole mitään yhteyttä kansallisessa tuomioistuimessa käsiteltävän asian tosiseikkoihin tai kohteeseen, jos ongelma on luonteeltaan hypoteettinen tai jos yhteisöjen tuomioistuimella ei ole tiedossaan niitä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja, jotka ovat tarpeen, jotta se voisi antaa hyödyllisen vastauksen sille esitettyihin kysymyksiin.

EY 234 artiklassa tarkoitetussa menettelyssä yksinomaan kansallisen tuomioistuimen, jossa asia on vireillä ja joka vastaa annettavasta ratkaisusta, tehtävänä on kunkin asian erityispiirteiden perusteella harkita, onko ennakkoratkaisu tarpeen asian ratkaisemiseksi ja onko sen yhteisöjen tuomioistuimelle esittämillä kysymyksillä merkitystä asian kannalta. Kun esitetyt kysymykset koskevat yhteisön oikeuden tulkintaa, yhteisöjen tuomioistuimen on tämän vuoksi lähtökohtaisesti ratkaistava ne.

Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta annetun direktiivin 93/37, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/52, 24 artiklan ensimmäistä kohtaa on tulkittava siten, että siinä luetellaan tyhjentävästi ammatillista ominaisuutta koskeviin objektiivisiin seikkoihin perustuvat perusteet, joilla voidaan perustella urakoitsijan jättäminen julkisia rakennusurakoita koskeviin hankintoihin osallistumisen ulkopuolelle. Tällä direktiivillä ei kuitenkaan estetä sitä, että jäsenvaltio säätää muista ulkopuolelle jättämistä koskevista toimenpiteistä, joilla pyritään varmistamaan tarjoajien yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja avoimuusperiaatteen noudattaminen, kunhan tällaisilla toimenpiteillä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.

Yhteisön oikeutta on tulkittava siten, että sen kanssa on ristiriidassa kansallinen säännös, jossa samalla kun sillä tavoitellaan julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyissä tarjoajien yhdenvertaisen kohtelun ja avoimuuden hyväksyttäviä tavoitteita, otetaan käyttöön olettama, joka ei ole kumottavissa ja jonka mukaan joukkoviestintäalalla toimintaa harjoittavan yrityksen omistajan, yhtiömiehen, tärkeän osakkeenomistajan tai johtajan aseman ja sellaisen yrityksen, jolle valtio tai laajasti ymmärrettyyn julkiseen sektoriin kuuluva oikeushenkilö antaa tehtäväksi rakennusurakoiden suorittamisen, tavaroiden luovutuksen tai palvelujen suorituksen, omistajan, yhtiömiehen, tärkeän osakkeenomistajan tai johtajan aseman välillä on ristiriita.

Julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteisönlaajuisella yhteensovittamisella pyritään muun muassa sulkemaan samanaikaisesti pois sen vaara, että kotimaisille tarjoajille annettaisiin etusija sopimusta tehtäessä, ja sen mahdollisuus, että hankintaviranomainen antaisi sellaisten seikkojen, jotka eivät liity kyseiseen sopimukseen, ohjata toimintaansa. Tässä yhteydessä jäsenvaltioille on tunnustettava tiettyä harkintavaltaa niiden toimenpiteiden toteuttamisen suhteen, joilla on tarkoitus varmistaa se, että noudatetaan tarjoajien yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja avoimuusperiaatetta, jotka muodostavat julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyistä annettujen direktiivien perustan. Tästä seuraa, että yhteisön oikeuden vastaista ei ole toteuttaa kansallisia toimenpiteitä, joilla yhtäältä on tarkoitus poistaa julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyistä sellaisten käytäntöjen ilmenemistä, jotka voivat uhata avoimuutta ja vääristää kilpailua, koskeva vaara, joka voisi syntyä, jos tarjoajien joukossa on urakoitsija, joka harjoittaa toimintaa joukkoviestintäalalla tai joka on sidoksissa tällä alalla mukana olevaan henkilöön, ja joilla toisaalta täten on tarkoitus estää petoksia ja korruptiota tai rangaista niistä.

Kansallisen säännöksen, jossa säädetään julkisten rakennusurakoiden alan ja joukkoviestintäalan välisestä yleisestä ristiriidasta, seurauksena julkisia hankintoja ei kuitenkaan voida antaa julkisia rakennusurakoita suorittaville urakoitsijoille, jotka ovat mukana myös joukkoviestintäalalla omistussuhteen, tärkeän osakkeenomistajan asemaa tai yhtiömiehen asemaa koskevan suhteen tai johtamista koskevan suhteen perusteella, ilman, että heille jätettäisiin mitään mahdollisuutta osoittaa esimerkiksi jonkin kilpailijan mahdollisesti esittämien seikkojen osalta, että kyseisten urakoitsijoiden tapauksessa ei ole olemassa aiemmin mainitun esitetyn kaltaista todellista varaa. Tällainen säännös ylittää näin ollen sen, mikä on tarpeen tavoitelluiksi väitettyjen avoimuuden ja yhdenvertaisen kohtelun päämäärien saavuttamiseksi, kun tällä säännöksellä jätetään hankintoihin osallistumisen ulkopuolelle kokonainen ryhmä julkisia rakennusurakoita suorittavia urakoitsijoita sellaisen olettaman perusteella, joka ei ole kumottavissa.

(ks. 54, 55, 60, 62, 63 ja 69 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)