Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Vahingonkorvauskanne - Kohde - Korvausvaatimus sen perusteella, että kansallisen viranomaisen yhteisön toimen soveltamiseksi tekemä päätös on lainvastainen - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta - Edellytykset - Väitetyn lainvastaisuuden johtuminen yhteisön toimielimestä

(ETY:n perustamissopimuksen 178 artikla ja 215 artiklan toinen kohta)

2. Vahingonkorvauskanne - Itsenäisyys - Turvautuminen kaikkiin sisäisiin oikeussuojakeinoihin - Poikkeus - Mahdottomuus saada korvausta kansallisessa tuomioistuimessa

(ETY:n perustamissopimuksen 178 artikla ja 215 artiklan toinen kohta)

3. Vahingonkorvauskanne - Riippumattomuus kumoamiskanteesta - Kanne, jossa vaaditaan korvausta vahingosta, joka aiheutuu lainvoimaiseksi tulleesta hallintopäätöksestä - Tutkittavaksi ottaminen

(ETY:n perustamissopimuksen 178 artikla ja 215 artiklan toinen kohta)

Tiivistelmä

1. Perustamissopimuksen 178 ja 215 artiklaan sisältyvissä määräyksissä annetaan yhteisöjen tuomioistuimelle toimivalta määrätä korvattavaksi ainoastaan sellaiset vahingot, jotka yhteisön toimielimet tai niiden henkilöstö ovat aiheuttaneet tehtäviään hoitaessaan, eli vahingot, jotka voivat johtaa sopimussuhteen ulkopuoliseen yhteisön korvausvastuuseen. Kansallisten toimielinten aiheuttamista vahingoista voivat sitä vastoin olla vastuussa ainoastaan nämä toimielimet, ja ainoastaan kansallisilla tuomioistuimilla on toimivalta määrätä korvattavaksi nämä vahingot.

Jos yksityisen etujen vastainen päätös on sellaisen kansallisen viranomaisen tekemä, jonka tehtäviin kuuluu yhteisön säädöksen täytäntöönpaneminen, on yhteisöjen tuomioistuin toimivaltainen tutkimaan perustamissopimuksen 178 artiklan ja 215 artiklan toisen kohdan nojalla nostetun kanteen ainoastaan, jos esitetty lainvastaisuus, jonka perusteella korvausta vaaditaan, johtuu yhteisön toimielimestä. Näin on silloin, jos yhteisön säädöksen mukaisesti komissiolla ei ole pelkästään mahdollisuutta ilmaista mielipidettään kansallisesta päätöksestä, jota ollaan tekemässä yhteistyössä yhteisön säännöstön soveltamisesta vastuussa olevien kansallisten viranomaisten kanssa, vaan myös toimivalta tehdä ratkaisu näiden elinten käsiteltävinä olevista asioista, ja jos komissio on tosiasiallisesti käyttänyt tätä sille annettua toimivaltaa.

2. Perustamissopimuksen 178 artiklassa ja 215 artiklan toisessa kohdassa tarkoitettu vahingonkorvauskanne on itsenäinen oikeussuojakeino, jolla on oma erityinen tehtävänsä oikeussuojakeinojen järjestelmässä ja jota voidaan käyttää edellytyksillä, jotka on määritelty tämän kannetyypin tarkoituksen perusteella. Vahingonkorvauskannetta on tarkasteltava perustamissopimuksella käyttöön otetun yksityisten oikeussubjektien oikeussuojajärjestelmän muodostamaa taustaa vasten, ja kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytyksenä saattaa tietyissä tapauksissa olla kaikkien sellaisten kansallisten oikeussuojakeinojen käyttäminen, jotka ovat mahdollisia kansallisen viranomaisen päätöksen kumoamiseksi. Tältä osin on kuitenkin edellytettävä, että kansalliset oikeussuojakeinot tehokkaasti turvaavat asianomaisten yksityisten oikeussubjektien oikeussuojan ja mahdollistavat korvauksen saamisen väitetystä vahingosta. Näin ei ole silloin, jos kansallisen viranomaisen päätöksen kumoaminen ei korvaa kärsittyä vahinkoa ja jos kumoaminen ei poista sitä, että kantajan on korvausta saadakseen nostettava kanne yhteisöjen tuomioistuimessa perustamissopimuksen 178 artiklan ja 215 artiklan toisen kohdan nojalla.

3. Perustamissopimuksen 178 artiklan ja 215 artiklan toisen kohdan mukainen korvauskanne on itsenäinen oikeussuojakeino, jolla on oma erityinen tehtävänsä. Se eroaa kumoamiskanteesta erityisesti siten, että sillä ei pyritä tietyn toimenpiteen poistamiseen vaan toimielimen aiheuttaman vahingon korvaamiseen. Lainvoimaiseksi tulleen hallintopäätöksen olemassaolo ei tämän vuoksi voi estää tällaisen kanteen tutkittavaksi ottamista. Näin ei kuitenkaan ole tapauksessa, jossa korvauskanteella vaaditaan sellaisen rahasumman maksamista, joka on määrältään täsmälleen sama kuin niiden tullien määrä, joita kantaja on joutunut maksamaan hallintopäätöksen nojalla, ja jossa korvauskanteella tämän johdosta todellisuudessa vaaditaan tämän yksittäisen päätöksen kumoamista.