Näin ollen se laaja harkintavalta, joka CPVO:lla on tehtäviään hoitaessaan, ei voi sallia sitä, että se jättää noudattamatta teknisten tutkimusten suorittamiseen sovellettavat tekniset säännöt, sillä muutoin sen toiminta olisi ristiriidassa sille kuuluvien, hyvään hallintoon, huolellisuuteen ja puolueettomuuteen liittyvien velvoitteiden kanssa. Kaiken lisäksi se, että kyseiset säännöt ovat sitovia myös CPVO:lle, vahvistetaan asetuksen N:o 2100/94 56 artiklan 2 kohdassa, jossa säädetään, että tekniset tutkimukset on suoritettava näiden sääntöjen mukaisesti. Valituslautakunta on näin ollen ollut oikeassa todetessaan, että CPVO oli myöntänyt kasvinjalostajanoikeuden ehdokaslajikkeelle sääntöjenvastaisen teknisen tutkimuksen perusteella, koska yhteisön kasvinjalostajanoikeus myönnettiin, vaikka CPVO:n käytettävissä ei ollut sellaisia seikkoja, jotka olisivat osoittaneet, että ehdokaslajikkeen lisäominaispiirre oli tutkittu kahden kasvukierron aikana, millä rikotaan CPVO:n laatimia protokollia

Yhteisön kasvilajikeviraston (CPVO) tehtävälle on luonteenomaista yhteisön kasvinjalostajanoikeutta koskevien hakemusten tutkimisen edellytysten tieteellinen ja tekninen monitahoisuus, joten on tunnustettava, että sillä on laaja harkintavalta tehtäviään hoitaessaan. Sillä on tällainen laaja harkintavalta muun muassa silloin, kun se tarkistaa, onko tietty lajike yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista annetun asetuksen N:o 2100/94 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla erotettava vai ei.

Vaikka onkin totta, että yhteisön kasvilajikeviraston (CPVO) valituslautakunnalla on harkintavalta sen suhteen, ratkaiseeko se asian itse vai palauttaako se sen CPVO:n toimivaltaiselle yksikölle, on kuitenkin niin, että jos se päättää käyttää CPVO:n toimivaltaa, sen on tutkittava huolellisesti ja puolueettomasti kaikki yhteisön kasvinjalostajanoikeuksia koskevan hakemuksen kannalta merkitykselliset seikat ja kerättävä kaikki harkintavaltansa käyttämistä varten tarvittavat tosiseikat ja oikeudelliset seikat. CPVO:n on Euroopan unionin elimenä näet noudatettava hyvän hallinnon periaatetta. Lisäksi sen on turvattava käyttämänsä menettelyn sujuvuus ja tehokkuus.

CPVO:n pääjohtajalla yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista annetun asetuksen N:o 2100/94 56 artiklan 2 kohdan ja yksityiskohtaisista säännöistä neuvoston asetuksen (EY) N:o 2100/94 soveltamiseksi menettelyssä yhteisön kasvilajikevirastossa annetun asetuksen N:o 1239/95 22 artiklan 1 kohdan ja 23 artiklan 1 kohdan perusteella oikeus lisätä uusi ominaispiirre ehdokaslajiketta koskevaa teknistä tutkimusta varten. Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien myöntämismenettelyn objektiivisuus kyetään takaamaan vain mahdollistamalla se, että kyseinen oikeus on joustava. Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksia koskevaa hakemusta ei näin voida hylätä pelkästään sillä perusteella, ettei tutkitun lajikkeen sellaista ominaispiirrettä, joka on todettu teknisessä tutkimuksessa ja joka on määräävä arvioitaessa sen erotettavuutta muista lajikkeista, ollut mainittu hakijan täyttämässä teknisessä lomakkeessa eikä asian kannalta merkityksellisissä suuntaviivoissa eikä protokollissa. Kun nimittäin otetaan huomioon CPVO:lle myönnetty laaja harkintavalta, se voi ottaa – jos se pitää sitä tarpeellisena – huomioon tosiseikkoja tai todisteita, joihin osapuolet ovat vedonneet tai jotka ne ovat esittäneet liian myöhään. Sillä on voitava katsoa olevan tällainen harkintavalta sitäkin suuremmalla syyllä silloin, kun lajikkeen erotettavuuden tutkinnan kannalta merkitykselliset seikat todetaan CPVO:n ohjaaman ja kansallisen tutkimuskeskuksen toteuttaman teknisen tutkimuksen kaltaisessa objektiivisessa menettelyssä.

Siitä ajankohdasta, jona CPVO:n pääjohtaja voi käyttää asetuksen N:o 1239/95 23 artiklan 1 kohtaan perustuvia valtuuksiaan, on todettava, etteivät kyseisen asetuksen eivätkä asetuksen N:o 2100/94 säännökset ole esteenä sille, että lisäominaispiirre lisätään teknisen tutkimuksen päätyttyä, jos tällainen ominaispiirre on todettu kyseisessä tutkimuksessa. Näin ollen sillä, että mainittu pääjohtaja lisää lisäominaispiirteen, jonka olemassaolo on todettu vain lajiketta koskevassa teknisessä tutkimuksessa, ei voida sellaisenaan loukata oikeusvarmuuden periaatetta sellaisen ulkopuolisen henkilön kannalta katsoen, jonka suojeltua lajiketta on kyseisessä tutkimuksessa pidetty viitelajikkeena. Tämä ei näet voi vedota kyseisen tutkimuksen laajuutta ja tutkittujen erotettavien ominaispiirteiden luonnetta koskeviin perusteltuihin odotuksiin.

(ks. 52, 55–57, 61 ja 66 kohta)