ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Välitoimet - Hakemus komission velvoittamiseksi määräämään jäsenvaltio muuttamaan tuen myöntämistä koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä - Hakemuksen hylkääminen

(EY:n perustamissopimuksen 92 artikla, 93 artiklan 2 ja 3 kohta ja 186 artikla)

Tiivistelmä

Välitoimihakemus, jossa vaaditaan, että komissio velvoitetaan määräämään jäsenvaltio antamaan kantajana olevan yrityksen nauttia verovapausjärjestelystä, josta jäsenvaltio ei ole ennalta ilmoittanut mutta johon sovelletaan perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaista menettelyä, on hylättävä, koska vaadittu toimi ei selvästikään kuulu toimivaltaan, joka komissiolla on perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaisessa hallinnollisessa menettelyssä, joten toimi on vastoin valtion tukea koskevia yhteisön oikeussääntöjä. Kun komissio tällaisessa menettelyssä toteaa, että tuki on myönnetty ilman, että siitä on perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdassa määrätyllä tavalla ennalta ilmoitettu komissiolle, komissio ei voi ryhtyä muihin välitoimiin kuin velvoittaa jäsenvaltion keskeyttämään välittömästi tuen maksamisen ja toimittamaan komissiolle sen asettamassa määräajassa kaikki tarpeelliset asiakirjat ja tiedot sen tutkimiseksi, soveltuuko tuki yhteismarkkinoille.

Välitoimista päättävän tuomioistuimen on hylättävä välitoimihakemus sellaisen toimen määräämiseksi, joka on sisällöltään ja vaikutuksiltaan sama kuin toimenpide, joka komission olisi kantajan mukaan pitänyt toteuttaa. Perustamissopimuksen laatijoiden toivomaa yhteisön eri toimielinten välistä toimivallan jakoa koskevien periaatteiden mukaista ei olisi se, että yhteisöjen tuomioistuimet voisivat velvoittaa komission suostumaan niille esitettyyn välitoimihakemukseen.

Haettu välitoimi tarkoittaisi sitä, että komission sijasta välitoimista päättävä tuomioistuin arvioisi kyseistä tukitoimea sekä sitä, onko tukea ehkä myönnettävä myös kantajalle, ennen kuin komissio on tehnyt asiassa mitään päätöstä, joten välitoimista päättävä tuomioistuin ei kohdistaisi määräystä komissiolle vaan pikemminkin kyseiselle jäsenvaltiolle.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettuneljäs jaosto) määräys 24 päivänä tammikuuta 1997. - Association européenne des fabricants d'engrais vastaan Euroopan unionin neuvosto. - Polkumyyntitullit - Pyyntö poikkeuksen saamiseksi kieliä koskeviin järjestelyihin. - Asia T-121/95.



Oikeustapauskokoelma 1997 sivu II-00087



Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely - Edellytykset kieliä koskevasta järjestelystä poikkeamiseksi

(Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 35 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 35 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi asianosaisen pyynnöstä antaa luvan käyttää kokonaan tai osittain muuta kieltä kuin oikeudenkäyntikieltä. Kun kyseessä on kuitenkin pyyntö saada poikkeus yksinomaan käytettävästä oikeudenkäyntikielestä, tällaisen pyynnön on oltava riittävän tapauskohtaisesti ja yksityiskohtaisesti perusteltu varsinkin, jos pyynnön esittää kantaja.

Tätä perustelua koskevaa edellytystä ei täytä kantajan esittämä pyyntö saada osallistua suulliseen käsittelyyn muulla kielellä kuin oikeudenkäyntikielellä, koska pyyntö on perusteltu vain sillä, ettei oikeudenkäyntikieli ole kantajan asianajajien äidinkieli, ilman että pyynnössä on mitenkään perusteltu, että tämä seikka olisi ollut ennalta arvaamaton kannetta nostettaessa, jolloin kantaja valitsi oikeudenkäyntikielen.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 15 päivänä syyskuuta 1998. - Industria del Frio Auxiliar Conservera SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Terveydensuojelu - Suojatoimenpiteet - Päätös 95/119/EY - Oikeusvarmuuden periaate - Luottamuksensuojan periaate - Suhteellisuusperiaate - Yhdenvertaisuusperiaate - Perustelut - Harkintavallan väärinkäyttö. - Asia T-136/95.



Oikeustapauskokoelma 1998 sivu II-03301



Tiivistelmä



Avainsanat

Maatalous - Terveydensuojelua koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Kolmansista maista peräisin olevien tuotteiden eläinlääkintätarkastukset - Kaikkialta Japanista peräisin olevien kalastustuote-erien täydellinen tuontikielto - Oikeusvarmuuden periaatteen, luottamuksensuojan periaatteen, suhteellisuusperiaatteen ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaaminen - Perustelujen puutteellisuus - Harkintavallan väärinkäyttö - Harkintavaltaa ei ole käytetty väärin

(Komission päätös 95/119/EY)

Tiivistelmä

Sillä, että tietyistä Japanista peräisin olevia kalastustuotteita koskevista suojatoimenpiteistä tehdyssä päätöksessä 95/119/EY oli asetettu, sen jälkeen kun komission asiantuntijaryhmä oli todennut kalastustuotteiden tuotanto- ja varastointiolosuhteissa vakavia hygieniaa ja valvontaa koskevia puutteita, kaikkialta Japanista peräisin oleville näiden tuotteiden erille täydellinen tuontikielto, ei loukata oikeusvarmuuden periaatetta, luottamuksensuojan periaatetta, suhteellisuusperiaatetta tai yhdenvertaisuusperiaatetta, eikä päätöstä tehtäessä ole käytetty väärin harkintavaltaa, eikä päätöstä ole perusteltu riittämättömästi.

Erityisesti oikeusvarmuuden periaatteen osalta on todettava, että päätös ei vaikuta takautuvasti, sillä se ei koske ennen sen voimaantuloa tapahtunutta tuontia yhteisöön. Se, että päätöstä sovelletaan myös julkaisemisajankohtana yhteisöön matkalla olleisiin tavaroihin, joiden kannalta sillä on siten konkreettisia vaikutuksia, ei muuta sitä, että se on luonteeltaan päätös, jota sovelletaan "siitä lähtien" (ex nunc), eli kaikkiin päätöksen julkaisemispäivästä alkaen tuotuihin tavaroihin.

Suhteellisuusperiaatteen osalta on todettava, että komissiolla ei ollut velvollisuutta säätää niitä toimijoita koskevasta erityisjärjestelystä, joiden tavarat olivat matkalla yhteisön alueelle, koska tuonnin yhteydessä suoritettavista tehottomammista ja vähemmän luotettavista tarkastuksista on jo säädetty silloin, kun hygienia- ja terveysvaatimukset täyttyivät alusta asti ja toisaalta tavoitellun päämäärän tärkeyden, eli kansanterveyden suojelemisen takia, rajoitukset, joista aiheutuu kielteisiä seurauksia tietyille taloudellisille toimijoille, voidaan perustella. Siten toimenpide ei rajoittanut kauppaa enemmän kuin oli tarpeen asianmukaisen suojatason saavuttamiseksi ja koska komissio teki päätöksensä luotettavien asiantuntijalausuntojen perusteella, päätöksellä ei myöskään rikota sovellettavia GATT:in määräyksiä.
16

Kantajat esittävät lisäksi kolme perustetta sen tueksi, että polkumyyntiä koskevan menettelyn vireillepaneminen on niiden mukaan lopullinen toimenpide. Ensinnäkin komissiolla on velvollisuus toimia valituksen johdosta: sen on hylättävä valitus, jos polkumyyntiä tai haittaa koskevat todisteet ovat riittämättömät (asetuksen N:o 3283/94 5 artiklan 7 kohta) tai sen on ryhdyttävä polkumyynnin vastaiseen menettelyyn, jos on riittävästi todisteita (asetuksen N:o 3283/94 5 artiklan 9 kohta). Toiseksi menettelyn vireillepanemista koskeva päätös on se oikeudellinen perusta, jonka nojalla komissio voi käyttää asetuksen N:o 3283/94 mukaista toimivaltaansa tehdä tutkimuksia tai määrätä seuraamuksia ja kolmanneksi 5 artiklassa mainittujen edellytysten tarkoituksena on suojata viejiä perusteettomilta valituksilta. Kantajat vetoavat asiassa C-216/91, Rima Eletrometalurgia vastaan neuvosto, 7.12.1993 antamaan tuomioon (Kok. 1993, s. I-6303, 16 kohta), jossa yhteisöjen tuomioistuin totesi, että ”polkumyynnin vastaiseen menettelyyn ryhtyminen — — on aina sidoksissa siihen, onko olemassa riittävästi näyttöä polkumyynnistä ja siitä aiheutuneesta haitasta” ja kantajat väittävät, että mahdollisuus nostaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanne sellaisesta asetuksesta, jolla määrätään lopullinen polkumyyntitulli, ei ole riittävä suoja asetuksen N:o 3283/94 5 artiklan rikkomista vastaan.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely - Vahingonkorvauskanne - Komission velvollisuuksien laiminlyönti elintarvikeapua koskevan tarjouskilpailun voittajia kohtaan - Sopimussuhteinen peruste - Välityslausekkeen puuttuminen - Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimivallan puuttuminen

(EY:n perustamissopimuksen 178, 181 ja 183 artikla)

Tiivistelmä

Komission ja kolmansille maille annettavaa elintarvikeapua koskevan tarjouskilpailun voittajan välillä syntyneen riidan yhteydessä komissiolle esitetyllä vahingonkorvausvaatimuksella, joka perustuu siihen, että komissio ei ole täyttänyt velvollisuuttaan varmistaa sitä, että sen nimeämä kuljetusyritys ottaa tavarat haltuunsa yhteisön säännöstössä säädetyssä sekä tarjouskilpailun voittajan ja komission sopimassa ajassa, on sopimussuhteinen peruste. Elintarvikeavun antaminen toteutetaan komission ja tarjouskilpailun voittajien välisillä sopimuksilla, joten se vastuu, joka yhteisölle mahdollisesti aiheutuu toimitusten järjestämisestä, on sopimussuhteeseen perustuvaa vastuuta.

Tästä seuraa, että koska perustamissopimuksen 181 artiklassa tarkoitettua välityslauseketta ei ole tehty, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimella selvästi ei ole toimivaltaa ratkaista tosiasiassa sopimussuhteeseen perustuvaa vahingonkorvauskannetta, kun sen käsiteltäväksi on saatettu perustamissopimuksen 178 artiklan nojalla nostettu sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskeva kanne. Jos ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tekisi välityslausekkeen puuttuessa näin, se ulottaisi tuomiovaltansa koskemaan myös muita kuin sellaisia riitoja, joita sillä on sen toimivallalle rajat asettavan perustamissopimuksen 183 artiklan nojalla oikeus käsitellä, sillä tässä määräyksessä päinvastoin annetaan kansallisille tuomioistuimille yleinen toimivalta ratkaista sellaiset riidat, joissa yhteisö on asianosainen.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Kumoamiskanne - Kannekelpoiset toimet - Päätös, jolla komissio kieltäytyy aloittamasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn - Kieltäytymispäätös ei ole kannekelpoinen

(EY:n perustamissopimuksen 169 artikla ja 173 artiklan neljäs kohta)

2 Laiminlyöntikanne - Luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt - Kannekelpoiset laiminlyönnit - Laiminlyönti aloittaa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva menettely - Tutkimatta jättäminen

(EY:n perustamissopimuksen 169 ja 175 artikla)

Tiivistelmä

3 Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön nostama kumoamiskanne on jätettävä tutkimatta, jos se perustuu päätökseen, jolla komissio kieltäytyy aloittamasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn jäsenvaltiota vastaan.

Kieltäytymispäätös ei ole kannekelpoinen, yhtäältä koska perustamissopimuksen 169 artiklan mukaan tällaisen menettelyn aloittaminen kuuluu komission harkintavaltaan, ja toisaalta koska kielteistä päätöstä on tarkasteltava sen vaatimuksen perusteella, jonka johdosta päätös on tehty, ja tämän vaatimuksen tarkoituksena on se, että komissio antaisi perustellun lausunnon, josta itsestään ei voida nostaa kumoamiskannetta.

4 Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön nostama laiminlyöntikanne on jätettävä tutkimatta, jos siinä vaaditaan toteamaan, että komissio on laiminlyönyt ratkaisun tekemisen ja siten rikkonut perustamissopimusta, kun se ei ole aloittanut jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaa menettelyä jäsenvaltiota vastaan.

Perustamissopimuksen 175 artikla koskee nimittäin laiminlyöntiä, joka johtuu siitä, ettei toimielin ole tehnyt ratkaisua tai määritellyt kantaansa, eikä se koske toimea, joka poikkeaa asianosaisten haluamasta tai niiden tarpeelliseksi katsomasta toimesta. Toisaalta laiminlyöntikanne edellyttää, että kyseisellä toimielimellä on velvollisuus toimia, jotta väitetty laiminlyönti voisi olla perustamissopimuksen vastainen.

Perustamissopimuksen 169 artiklan mukaan komissio ei ole velvollinen aloittamaan tässä määräyksessä tarkoitettua menettelyä, vaan sillä on tältä osin harkintavaltaa, minkä vuoksi yksityisillä ei ole oikeutta vaatia komissiota määrittelemään kantaansa tietyn suuntaisesti.
Asia T-194/95 intv I

Area Cova, SA ym.

vastaan

Euroopan unionin neuvosto

”Väliintulo”

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston puheenjohtajan 25 päivänä kesäkuuta 1996 antama määräys II-593

Määräyksen tiivistelmä

Oikeudenkäyntimenettely – Väliintulo – Henkilöt, joita asia koskee – Asia, joka koskee kalavarojen säilyttämisestä ja hoidosta Luoteis-Atlantiüa annetun asetuksen kumoamista – Xunta de Galicia – Tutkittavaksi ottaminen – Ei vaikutusta sillä, että oikeudellisia perusteita ja väitteitä ei ole esitetty väliintulohakemuksessa

(ETY:n tuomioistuimen perussäännön 37 artiklan toinen kohta; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 115 artikla)

Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 37 artiklan toisen kohdan mukaan oikeus väliintuloon on kaikilla niillä, jotka osoittavat, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltävänä olevan asian ratkaisu koskee heidän oikeuttaan.

Xunta de Galicialle on näin ollen myönnettävä oikeus väliintuloon sellaisessa asiassa, jossa kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa Luoteis-Atlantilla harjoitettavaan kalastukseen liittyvää tulevaa monenkeskistä yhteistyötä koskevassa yleissopimuksessa määritetyn sääntelyalueen kalavarojen tietyistä vuonna 1995 sovellettavista säilyttämis- ja hoitotoimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 3366/94 muuttamisesta toisen kerran annetun asetuksen (EY) N:o 1761/95 siltä osin kuin siinä vahvistetaan yhteisön alusten saamaa grönlanninpallasta koskeva kiintiö.

Yhtäältä nimittäin Galician autonomisen maakunnan taloudellinen ja sosiaalinen rakenne riippuu olennaisesti kalastuksesta ja toisaalta Espanjan vuoden 1978 valtiosäännön ja maakunnan autonomiasta annetun perussäännön mukaan tämän maakunnan tehtävänä on puolustaa identiteettiään ja etujaan kansallisten toimielinten lisäksi myös sellaisissa kansainvälisissä toimielimissä, joiden päätöksillä voisi olla vaikutuksia maakuntaan.

Tämän maakunnan väliintulohakemusta ei myöskään voida jättää tutkimatta sillä perusteella, ettei siinä ole esitetty oikeudellisia perusteita tai väitteitä, joihin maakunta vetoaa, koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 115 artiklassa mainituissa edellytyksissä ei vaadita selvitystä oikeudellisista perusteista eikä väitteistä.
72

Lisäksi pöytäkirjassa, joka koskee 28.4.1989 pidettyä ”neuvonpitokokousta”, jossa keskusteltiin vuoden 1989 kolmannen vuosineljänneksen ennusteohjelmista, on seuraava kappale: ”Finally, it was mentioned that in the near future, enlarged statistics on the basis of a rapid declaration of monthly bookings and deliveries established by Eurofer will help to make forecasts for Category IV more realistic.” (Ks. British Steeliä koskevan asian kannekirjelmä, liite 3, asiakirja 31.) (”Lopuksi todettiin, että lähitulevaisuudessa Euroferin ylläpitämät tarkemmat tilastot, jotka pohjautuvat kuukausikohtaisten tilausten ja toimitusten nopeaan ilmoittamiseen, auttavat tekemään luokan IV ennusteista realistisempia.”)
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (neljäs jaosto) 23 päivänä tammikuuta 1995. - Bundesverband der Bilanzbuchhalter e.V. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Tutkittavaksi ottaminen. - Asia T-84/94.



Oikeustapauskokoelma 1995 sivu II-00101



Tiivistelmä



Avainsanat

1 Mitätöimiskanne - Säädökset, jotka voivat olla kanteen kohteena - Komission kieltäytyminen laiminlyöntikanteen nostamisesta - Soveltamisalan ulkopuolelle jääminen

(EY:n perustamissopimuksen 169, 170 ja 173 artiklan 4 alakohta)

2. Mitätöimiskanne - Säädökset, jotka voivat olla kanteen kohteena - Komission kieltäytyminen direktiivin antamisesta jäsenvaltiolle tai sille osoitetun päätöksen tekemisestä julkisten yritysten kilpailusääntöjen noudattamisen osalta - Soveltamisalan ulkopuolelle jääminen

(EY:n perustamissopimuksen 90 ja 173 artikla)

Tiivistelmä

2 Luonnollisen tai oikeushenkilön nostamaa mitätöimiskannetta sellaista komission päätöstä vastaan, jolla ei ryhdytä toimenpiteisiin jäsenvaltion sopimusvelvoitteiden täyttämättä jättämisen toteamiseksi, ei voida ottaa tutkittavaksi.

Toisaalta komissio ei ole velvollinen ryhtymään toimenpiteisiin perustamissopimuksen 169 artiklan nojalla, vaan sillä on tässä suhteessa yksinomainen harkintavalta, ja yksittäisillä henkilöillä ei ole oikeutta vaatia komissiolta tiettyä kannanottoa.

Toisaalta luonnollinen tai oikeushenkilö, joka vaatii komissiota ryhtymään toimenpiteisiin perustamissopimuksen 169 artiklan soveltamiseksi, pyytää itse asiassa sellaisen päätöksen antamista, joka ei koske häntä suoraan ja erikseen perustamissopimuksen 173 artiklan tarkoittamalla tavalla ja siten mitätöimiskannetta ei kuitenkaan voisi nostaa.

Siltä osin kuin kanteella pyritään toteamaan jäsenvaltion rikkoneen tiettyjä yhteisön oikeuden säännöksiä, ainoastaan komissiolla ja muilla jäsenvaltioilla on oikeus turvautua yhteisön oikeuselimiin tällaisen jäsenvaltion sopimusvelvoitteiden täyttämättä jättämisen toteamiseksi perustamissopimuksen 169 ja 170 artiklan nojalla, mutta tätä oikeutta ei ole luonnollisilla tai oikeushenkilöillä.

3 Luonnollisen tai oikeushenkilön nostama mitätöimiskanne, jolla pyritään kumoamaan komission päätös olla antamatta jäsenvaltiolle direktiiviä tai tekemättä sitä koskevaa päätöstä perustamissopimuksen 90 artiklan 3 kohdan nojalla, on jätettävä tutkittavaksi ottamatta.

Itse asiassa edellämainitusta säännöksestä ja 90 artiklasta kokonaisuudessaan seuraa, että komission jäsenvaltioihin kohdistama perustamissopimusten säännösten ja erityisesti kilpailusäännösten rikkomista koskeva valvontavalta merkitsee välttämättömästi, että komissiolla on käytettävissään suuri harkintavalta, mikä ei kuitenkaan velvoita sitä ryhtymään toimenpiteisiin.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettuensimmäinen jaosto) määräys 16 päivänä elokuuta 1995. - Kaysersberg SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Kieliä koskevat järjestelyt. - Asia T-290/94.



Oikeustapauskokoelma 1995 sivu II-02247



Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely - Kieliä koskevat järjestelyt - Poikkeukset - Edellytykset

(Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 35 artikla)

Tiivistelmä

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi työjärjestyksensä 35 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaan asianosaisen pyynnöstä ja vastapuolta kuultuaan antaa luvan käyttää oikeudenkäyntikielenä kokonaan tai osittain muuta kuin oikeudenkäyntikieltä.

Tällaista lupaa ei myönnetä kirjallisen käsittelyn osalta silloin, kun sitä pyytävällä väliintulijalla on mahdollisuus hankkia itse itselleen käännökset vastauksista ja muista oikeudenkäyntiasiakirjoista omalle työskentelykielelleen, koska sen oikeuksia ei loukata.

Suullisen käsittelyn osalta lupa kuitenkin myönnetään, jos se mahdollistaa sen, että tämä asianosainen voi jatkaa työskentelyä valitsemansa avustajan kanssa ja jos tämä poikkeaminen ei vaikuta riita-asian asianosaisten oikeuksiin oikeudenkäynnissä erityisesti siten, että se viivästyttää oikeudenkäyntiä.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely - Asian selvittämistoimet - Asiakirjan esittämispyyntö - Pyynnön hylkääminen - Asiakirja, joka ei ole riidan kohteen kannalta merkityksellinen

(EHTY:n tuomioistuimen perussäännön 23 artikla; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 64 artiklan 3 kohdan d alakohta ja 65 artiklan b alakohta)

Tiivistelmä

Jotta luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö voi esiintyä väliintulijana EHTY:n tuomioistuimen perussäännön 34 artiklan nojalla, jota perussäännön 46 artiklan mukaan sovelletaan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen, hänen etunsa asian ratkaisun suhteen ei voi perustua välilliseen intressiin, joka johtuu tilanteiden samankaltaisuudesta, vaan se on sen sijaan määriteltävä nimenomaan kanteen kohteen mukaan, sellaisena kuin tämä kohde määräytyy asianosaisten vaatimusten perusteella.

Näin ollen silloin kun komissiolle tehty valitus koskee sekä hiilentuottajaa sillä perusteella, että sen perimät lupamaksut ovat EHTY:n perustamissopimuksen 4 artiklan d alakohdan, 65 artiklan ja 66 artiklan 7 kohdan vastaisia, että hiilenostajaa sillä perusteella, että se on rikkonut EHTY:n perustamissopimuksen 63 artiklaa ja EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklaa hintasyrjinnällä, niin kun sekä menettelyt, joita väitetään noudatetun, ovat erilaiset, että myös sovellettavat oikeussäännöt ovat erilaiset, tällöin ainoastaan hiilenostajan seuraajana olevilla oikeushenkilöillä voidaan katsoa olevan välitön ja aktualisoitunut intressi esiintyä väliintulijoina tuottajan nostaman sellaisen kanteen käsittelyn yhteydessä, jolla pyritään saamaan kumotuksi komission hiljainen kieltäytyminen hylkäämästä valitusta.

Sen sijaan on katsottava, että valituksen tekijällä on välitön ja aktualisoitunut intressi asian ratkaisun suhteen, joten sillä on oikeus esiintyä väliintulijana, koska kanteella pyritään saamaan sille suotuisa päätös kumotuksi.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely - Oikeudenkäyntikulut - Oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistaminen - Korvattavien oikeudenkäyntikulujen käsite - Huomioon otettavat seikat - Muiden kuin asianajajien matka- ja oleskelukulut - Taloustieteilijän palkkiot - Korvaamisedellytykset

(Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 91 artiklan b kohta ja 92 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

Yhteisöjen tuomioistuimilla ei ole toimivaltaa vahvistaa niiden palkkioiden määrää, jotka asianosaisten on maksettava omille asianajajilleen, vaan se määrä, jonka osalta asianosaisen, joka on velvoitettu korvaamaan oikeudenkäyntikulut, on ne korvattava. Koska asianajajien palkkioiden määrää koskevia yhteisön oikeuden säännöksiä ei ole, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on vapaasti arvioitava asiassa esille tulleita seikkoja ottaen huomioon oikeudenkäynnin kohde ja luonne, sen merkitys yhteisön oikeuden kannalta, kuten myös asian vaikeusaste, riita-asian oikeudenkäynnin asiamiehille tai avustajille aiheuttaman työn määrä ja oikeudenkäynnin taloudellinen merkitys asianosaisille.

Muiden kuin asianajajan matka- ja oleskelukulut ovat korvattavia kuitenkin ainoastaan, jos näiden henkilöiden läsnäolo on välttämätöntä oikeudenkäyntimenettelyssä. Hakijan palkkaaman taloustieteilijän palkkioita on pidettävä välttämättöminä kustannuksina vain, jos taloustieteilijän toimenpiteet olivat olleet välttämättömiä.

Koska vahvistaessaan oikeudenkäyntikulujen määrää tuomioistuin ottaa huomioon kaikki määräyksen antamiseen saakka asiaan liittyneet seikat, ei ole syytä erikseen lausua niiden oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta, jotka ovat aiheutuneet asianosaisille myös oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistamista koskevasta oikeudenkäyntimenettelystä.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettuneljäs jaosto) määräys 23 päivänä helmikuuta 1995. - Hanseatische Industrie-Beteiligungen GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Asian käsittelystä luopuminen. - Asia T-488/93.



Oikeustapauskokoelma 1995 sivu II-00469



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely - Toimivallan jako yhteisöjen tuomioistuimen ja yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen välillä - Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan neljännen kohdan nojalla nostama yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa vireillä oleva kanne valtion tukia koskevien sääntöjen täytäntöönpanosta - Saman säännöksen kumoamista koskeva jäsenvaltion nostama yhteisöjen tuomioistuimessa vireillä oleva kanne - Hyvän lainkäyttötavan vuoksi yhteisöjen tuomioistuimen suorittama luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön kannanottojen huomioon ottaminen - Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen luopuminen asian käsittelystä

(Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 47 artiklan 3 kohta)