YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN

TUOMIO (toinen jaosto)

6 päivänä marraskuuta 1997

Asia T-101/96

Maria Elisabeth Wolf

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Henkilöstö — Avoin kilpailu — Päätös olla hyväksymättä hakijaa kokeisiin — Vaadittu ammatillinen kokemus”

Täydellinen teksti ranskankielellä II-949

Aihe:

Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan kilpailun KOM/A/955 valintalautakunnan päätös olla hyväksymättä kantajaa kyseiseen kilpailuun ja myöntämään korvausta kantajalle tästä päätöksestä aiheutuneesta aineettomasta vahingosta.

Lopputulos:

Hylkääminen.

Tuomion lyhennelmä

Komissio julkaisi 4.10.1995 ilmoituksen avoimesta kilpailusta KOM/A/955 itävaltalaisten johtavien hallintovirkamiesten (A 5/A 4) palkkaamiseksi (EYVL C 259 A, s. 9, ainoastaan saksankielinen versio).

Ilmoituksen III.B.3 kohdassa todetaan, että hakijoilta edellytetään kahdentoista vuoden ammatillista kokemusta, ja kyseinen kohta kuuluu seuraavasti:

”Vaadittu ammatillinen kokemus

Hakijoiden on osoitettava, että he ovat hankkineet, suoritettuaan tähän kilpailuun osallistumiseen ja koulutustaan vastaavaan virkaan pääsyyn kelpuuttavan yliopistollisen tutkinnon, vähintään kahdentoista vuoden ammatillinen kokemuksen, josta vähintään kuusi vuotta vastaa tätä kilpailua koskevia tehtäviä.

Ammatillinen kokemus on selostettava yksityiskohtaisesti hakemuksessa. ”

Kantaja jätti 16.11.1995 hakemuksensa kilpailuun.

Kantaja kirjoitti hakemuksessa olevan kohdan 8 ”Bildungsweg” (koulutus) kohdalle ”Magister der Naturwissenschaften (Lehramt Biologie)”, 21.10.1982, Wienin yliopistoja ”Dr. phil. Hauptfach: Zoologie, Nebenfach Botanik”, 28.4.1987, sama yliopisto, lokakuun 1982 ja huhtikuun 1987 välisenä aikana suoritettujen opintojen tuloksena.

Kantaja liitti 16.11.1995 tekemäänsä hakemukseen todistukset kustakin kohdassa ”Berufserfahrung” (ammatillinen kokemus) mainitsemastaan työskentelystä. Työskentelystään Itävallan tilastokeskuksessa (ÖSTAT) kantaja liitti 26.6.1991 päivätyn työsopimuksensa sekä sopimukseen tehdyn, 12.1.1993 päivätyn täydennyksen. Kantajan ikälisän alkamispäiväksi (Vorriickungsstichtag) oli vahvistettu aluksi 14.9.1982 ja tämän jälkeen 26.2.1980.

Kantaja liitti hakemukseensa myös englanninkielisen ansioluettelonsa, johon sisältyi neljä liitettä. Hänen tohtorinkoulutusopintonsa käyvät ilmi liitteestä, jonka otsikkona on ”Education”, eikä ”Employment”.

Kantaja jätti 6.12.1995 englanninkielisen täydentävän lomakkeen, jossa hän toisti jo jättämänsä ansioluettelon. Kohdassa ”Educational Background” hän kirjoitti seuraavaa: ”October 1982: Degree ’Magister der Naturwissenschaften’ from the University of Vienna. April 1987: ’Dr. philosphiae’ from the University of Vienna”. Kohdassa ”Professional Background” hän mainitsi samat tiedot kuin hakemuksen kohdassa 10 ”Berufserfahrung”.

Komission henkilöstöä ja hallintoa käsittelevän pääosaston (IX) (yksikkö IX.A.7) osaston A ”henkilöstö” yksikön 7 ”rekrytointi” päällikkö ilmoitti 15.2.1996 päivätyllä kirjeellä kantajalle, että valintalautakunta ei ollut hyväksynyt häntä kilpailuun. Tähän kirjeeseen liitetyssä lomakkeessa, joka sisälsi luettelon hakemuksen hylkäysperusteista, oli kohta, jonka mukaan hakija ei ollut esittänyt todistuksia ammatillisesta kokemuksestaan viimeiseen määräpäivään 8.12.1995 mennessä.

Kantaja pyysi yksikön IX.A.7 päällikölle lähettämässään 4.3.1996 päivätyssä kirjeessä, että hänen hakemuksensa tutkittaisiin uudelleen.

Yksikön IX.A.7 päällikkö ilmoitti kantajalle 26.3.1996 päiväämällään kirjeellä, että valintalautakunta oli päättänyt pysyä kannassaan olla hyväksymättä kantajaa kilpailuun, koska hänellä ei ollut vaadittua kahdentoista vuoden ammatillista kokemusta.

Kantaja, joka ei ollut vielä tuolloin saanut 26.3.1996 päivättyä kirjettä, lähetti yksikön IX.A.7 päällikölle 28.3.1996 kirjeen, jossa hän pyysi, että hän saisi osallistua kilpailuun. Kantaja täsmensi tohtorinkoulutusopintojensa osalta, että hänen väitöskirjansa aiheena oli lintukantojen arvioiminen yhteisön kalastuspolitiikassa käytettyjen menetelmien avulla ja että ÖSTAT hyväksyi tämän koulutuksen ammatilliseksi kokemukseksi, aluksi puolet tästä jaksosta ja myöhemmin koko jakson, kuten käy ilmi 12.1.1993 päivätystä työsopimuksen täydennyksestä.

Kantaja totesi 1.4.1996 päiväämässään vastauksessa yksikön IX.A.7 päällikön 28.3.1996 päivättyyn kirjeeseen, että hänen tohtorintutkinnon jälkeen hankkimansa ammatillinen kokemus alkoi 12.7.1987 eikä helmikuussa 1988. Hän totesi, että hänen tohtorinkoulutusopintonsa oli hyväksyttävä osaksi ammatillista kokemusta, ja pyysi vielä kerran hakemuksensa tutkimista uudelleen.

Yksikön IX.A.7 päällikkö ilmoitti kantajalle 31.5.1996 päivätyllä kirjeellä, että valintalautakunta oli tutkinut hänen hakemuksensa uudelleen ja oli päättänyt pysyä alkuperäisessä päätöksessään.

Kanteen tutkittavaksi ottaminen siltä osin kuin se koskee valintalautakunnan 31.5.1996 tekemää päätöstä

Komission 31.5.1996 päivätystä kirjeestä käy ilmi, että hakemus oli tutkittu uudelleen 28.3.1996 ja 1.4.1996 päivättyjen kirjeiden saapumisen jälkeen, joten 31.5.1996 päivättyyn kirjeeseen sisältyvän valintalautakunnan päätöksen ei voida katsoa olevan pelkkä vahvistava toimi (30 kohta).

Viittaukset: Asia T-82/92, Jimenez ym. v. komissio, 3.3.1994 (Kok. H. 1994, s. II-237, 14-17 koilta).

Lisäksi silloin kun vahvistetusta päätöksestä ei ole tullut lopullista, asianosaisella on oikeus nostaa kanne joko vahvistetusta päätöksestä tai aikaisemman päätöksen vahvistavasta päätöksestä, tai kummastakin päätöksestä yhdessä. Esillä olevassa asiassa määräaika, jonka kuluessa voitiin nostaa kanne 26.3.1996 tehdystä päätöksestä, joka oli annetut kantajalle tiedoksi 28.3.1996, ei ollut vielä päättynyt kannetta nostettaessa (27.6.1996), joten kantajalla oli oikeus nostaa kanne sekä 26.3.1996 että 31.5.1996 tehdystä päätöksestä (31 kohta).

Viittaukset: Asia T-64/92, Chavannede Dalmassy ym. v. komissio, 27.10.1994(Kok. H. 1994, s. II-723, 25 kohta).

Tästä seuraa, että kanteen tutkimatta jättämistä koskeva väite on hylättävä siltä osin kuin se koskee 31.5.1996 tehtyä päätöstä.

Pääasia

Kantaja vetoaa kahdentyyppisiin kanneperusteisiin. Näistä ensimmäiset, joihin kantaja on vedonnut tukeakseen yhden ecun suuruista symbolista vahingonkorvausta koskevaa vaatimustaan, perustuvat siihen, että valintalautakunta on tehnyt virheen 15.2.1996 tekemässään ensimmäisessä päätöksessä, jolla hylättiin kantajan hakemus sillä perusteella, ettei hän ollut esittänyt todistuksia ammatillisesta kokemuksestaan, vaikka valintalautakunta on myöhemmin pysyttänyt alkuperäisen päätöksensä voimassa aivan eri perusteella, eli sillä, ettei kantajalla ollut kahdentoista vuoden ammatillista kokemusta. Jälkimmäisissä kanneperusteissaan kantaja väittää, että valintalautakunta on tehnyt ilmeisen arviointivirheen, kun se ei ole ottanut kantajan tohtorinkoulutusopintoja huomioon ”ammatillisena kokemuksena”. Kantaja väittää vastauskirjelmässään, että tämä virhe on myös virkavirhe, minkä vuoksi hänellä on oikeus yhden ecun suuruiseen symboliseen korvaukseen. Aluksi on syytä tutkia kantajan esittämien kanneperusteiden jälkimmäistä ryhmää (33 ja 34 kohta).

Kanneperusteiden jälkimmäinen ryhmä, joka koskee 26.3.1996 ja 31.5.1996 päivättyihin kirjeisiin sisältyviin valintalautakunnan päätöksiin sisältyvää ilmeistä arviointivirhettä

Kilpailun KOM/A/955 kilpailuilmoituksen III.B.3, IV.C. 1 ja X. 1 kohdista käy ilmi, että kantajan oli ilmoitettava hakemuksessaan sen työkokemuksensa luonne ja kesto, jonka hän katsoi täyttävän kilpailuilmoituksen III. B. 3 kohdassa vaaditun edellytyksen kahdentoista vuoden ammatillisesta kokemuksesta, sekä esitettävä jäljennökset tätä koskevista todistuksista (57 kohta).

Valintalautakunnan tehtävänä ei ole, jos sille on esitetty puutteellinen tai epäselvä hakemus, ottaa yhteyttä asianosaiseen voidakseen selvittää nämä puutteellisuudet ja epäselvyydet. Valintalautakunnan tehtävänä ei sitä suuremmalla syyllä ole tutkia, olisiko hakija voinut hakemuksessa jā siihen liitetyssä ansioluettelossa, joissa on ilmoitettu täsmällisesti se työkokemus, jonka hakija haluaa otettavan huomioon ammatillisena kokemuksena voidakseen osallistua kilpailuun, vedota muuhun työkokemukseen, eikä pyytää häntä esittämään tällaisia todistuksia (64 kohta).

Viittaukset: Asia T-54/91, Almeida Antunes v. parlamentti, 21.5.1992 (Kok. 1992, s. II-1739, 36 kohta); asia T-80/96, Fernandes Leite Mateus c. neuvosto, 16.4.1997 (Kok. H. 1997, s. II-259, 30 kohta).

Vaikka lähdettäisiin siitä olettamasta, että valintalautakunnalla oli oikeus tutkia uudelleen kantajan hakemus hänen tekemänsä sellaisen pyynnön perusteella, joka ei sisältynyt itse hakemukseen, mikä on kilpailuilmoituksen III.B.3, IV.Cl ja X.l kohtien vastaista, tutkintoja ja ammatillista kokemusta arvioivalla valintalautakunnalla on laaja harkintavalta arvioida hakijoiden tutkintoja ja ammatillista kokemusta, ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on tyydyttävä varmistamaan, ettei tämän tehtävän harjoittamiseen liity ilmeistä virhettä (68 kohta).

Viittaukset:Asia T-115/89, GonzálezHolguerav. parlamentti, 13.12.1990(Kok. 1990, s. II-831, 54 kohta).

Valintalautakunta ei ole tehnyt ilmeistä arviointivirhettä katsoessaan, että ne kantajan tohtorinkoulutusopinnot vuosina 1982-1987, jotka kantaja oli suorittanut välittömästi saatuaan Magistertutkinnon samassa yliopistossa, eivät olleet ”ammatillista” kokemusta. Väitöskirjan kirjoittamisen on pääsääntöisesti katsottava olevan puhtaasti akateemisiin opintoihin liittyvää toimintaa (70 kohta).

Se seikka, että kantaja on väitöskirjaa kirjoittaessaan saattanut hankkia kilpailuilmoituksessa tarkoitettua tuntemusta tilastotieteestä tai laajentaa sitä, ei sellaisenaan tarkoita, että tällaista kokemusta olisi pidettävä kilpailuilmoituksessa tarkoitettuna ammatillisena kokemuksena. Asianosainen ei saavuta puhtaasti akateemisiin opintoihin liittyvässä toiminnassa samanlaista kokemusta kuin toimiessaan palkatussa tai palkattomassa työsuhteessa tai itsenäisenä ammatinharjoittajana (71 kohta).

Kantaja ei ole esittänyt mitään näyttöä väitteelleen, jonka mukaan komissio ja muut yhteisön toimielimet katsovat järjestämissään kilpailuissa ammatilliseksi kokemukseksi sellaiset jatko-opinnot, jotka on suoritettu kilpailuun oikeuttavan tutkinnon saamisen jälkeen, vaikkei kilpailuista ole tätä koskevia nimenomaisia säännöksiä. Tietyn kilpailun hakija, jota ei ole hyväksytty kilpailuun, ei myöskään voi pätevästi vedota muiden kilpailujen hyväksymisedellytyksiin, sillä kilpailut järjestetään eri tavoin ja niillä on eri tarkoitus (73 kohta).

Viittaukset: Em. asia Cortes Jimenez ym. v. komissio, 44 kohta.

Kantajan väitteestä, jonka mukaan Itävallan hallinto on rinnastanut hänen tohtorinkoulutiisopintonsa ammatilliseen kokemukseen virkaiän laskemiseksi vuoden 1948 Vertragsbedienstetengesetzin (sopimusperusteisista työntekijöistä annettu laki) mukaisesti, on todettava, että ammatillisen kokemuksen käsitettä on tulkittava ainoastaan kyseisen kilpailun tarkoituksen perusteella, koska kuhunkin hakijaan sovellettavan kansallisen lainsäädännön perusteella tehtävä tulkinta johtaisi väistämättä siihen, että hakijoita kohdeltaisiin eri tavalla (74 kohta).

Viittaukset: Asia T-50/89, Sparr v. komissio, 22.5.1990 (Kok. 1990, s. II-207, 18 kohta).

Valintalautakunta ei ole 31.5.1996 tekemässään päätöksessä tehnyt ilmeistä arviointivirhettä eikä toiminut kilpailuilmoituksen tai hakijoille tarkoitetun ohjeen vastaisesti eikä loukannut hyvän hallinnon periaatteita todetessaan, ettei lokakuun 1982 ja huhtikuun 1987 välistä aikaa, jolloin kantaja on kirjoittanut väitöskirjaansa, ole pidettävä ammatillisena kokemuksena. Valintalautakunta on myös noudattanut tässä päätöksessä sille kuuluvaa perusteluvelvollisuutta täsmentäessään, että se oli ammatillista kokemusta laskiessaan ottanut kaikkien hakijoiden osalta huomioon ainoastaan puhtaasti ammatillisen toiminnan, mutta ei jatko-opintoja eikä tohtorinkoulutusopintoja (81 ja 82 kohta).

Kanneperusteiden ensimmäinen ryhmä, joka koskee perusteluvelvollisuuden rikkomista ja valintalautakunnan 15.2.1996 päivättyyn kujeeseen sisältyvää päätöstä koskevaa ilmeistä arviointivirhettä

Virkamiehellä on oikeus riitauttaa hänelle vastainen päätös nostamalla kumoamiskanne tai vahingonkorvauskanne taikka nämä molemmat kanteet. Tapauksessa, jossa valintalautakunta ei ole hyväksynyt hakijaa kilpailuun, tämä voi joko tehdä valituksen henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdassa säädetyssä määräajassa tai nostaa suoraan kanteen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa henkilöstösääntöjen 91 artiklan 3 kohdassa säädetyssä määräajassa (92 kohta).

Viittaukset: Asiat 264/88 ja 264/88 R, Valle Fernandez v. komissio, 8.11.1988 (Kok. 1988, s. 6341, 11-13 kohta); asia T-59/96. Búrban v. parlamentti, 28.5.1997 (Kok. H. 1997, s. II-331, 25 kohta).

Esillä olevassa asiassa kantaja ei ole valittanut 15.2.1996 tehdystä päätöksestä. Koska päätös on annettu hänelle tiedoksi viimeistään 4.3.1996, 27.6.1996 nostettu kanne on siis nostettu henkilöstösääntöjen 91 artiklan 3 kohdassa säädetyn kolmen kuukauden määräajan päätyttyä (93 kohta).

Kantajan esittämä kanneperusteiden ensimmäinen ryhmä, joka koskee 15.2.1996 tehtyä päätöstä, on siis jätettävä tutkimatta (94 kohta).

Siltä osin kuin 15.2.1996 tehtyyn päätökseen sisältyi virhe, kun siinä todettiin, ettei kantaja ollut esittänyt todistuksia ammatillisesta kokemuksestaan, tämä virhe on korjattu 26.3.1996 tehdyllä myöhemmällä päätöksellä kantajan pyydettyä sitä 4.3.1996 päiväämällään kirjeellä (95 kohta).

Edellä esitetyn perusteella on todettava, että kantaja ei ole kärsinyt sellaista aineetonta vahinkoa, jonka perusteella hänellä olisi oikeus edes symboliseen vahingonkorvaukseen (96 kohta).

Ratkaisu:

Kanne hylätään.