Yhdistetyt asiat C-142/17 ja C-143/17

Manuela Maturi ym.

vastaan

Fondazione Teatro dell’Opera di Roma,

Fondazione Teatro dell’Opera di Roma

vastaan

Manuela Maturi ym.

ja

Catia Passeri

vastaan

Fondazione Teatro dell’Opera di Roma

(Corte suprema di cassazionen esittämät ennakkoratkaisupyynnöt)

Ennakkoratkaisupyyntö – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla – Sosiaalipolitiikka – Miesten ja naisten yhdenvertainen kohtelu työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa – Direktiivi 2006/54/EY – Kansallinen säännöstö, jossa säädetään eläkeiän saavuttaneiden esittävän taiteen työntekijöiden väliaikaisesta mahdollisuudesta pysyä työssä eläkeoikeudelle aikaisemmin vahvistettuun ikään asti, joka on 47 vuotta naisille ja 52 vuotta miehille

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 7.2.2018

Sosiaalipolitiikka – Miespuoliset ja naispuoliset työntekijät – Mahdollisuudet työhön ja työsuhteen ehdot – Yhdenvertainen kohtelu – Direktiivi 2006/54 – Kansallinen säännöstö, jossa säädetään eläkeiän saavuttaneiden esittävän taiteen työntekijöiden väliaikaisesta mahdollisuudesta pysyä työssä eläkeoikeudelle aikaisemmin, aiemmassa säännöstössä vahvistettuun ikään asti – Se, että tätä eläkettä koskevan oikeuden syntymiselle vahvistetaan eri ikäraja sukupuolen mukaan – Sukupuoleen perustuva välitön syrjintä – Tällaista syrjintää ei voida hyväksyä

(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/54 2 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 14 artiklan 1 kohdan c alakohta)

Miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa 5.7.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/54/EY 14 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että 30.4.2010 annetun asetuksen nro 64, joka muunnettiin 29.6.2010 annetuksi laiksi nro 100, sellaisena kuin kyseinen asetus oli voimassa pääasioiden tosiseikkojen tapahtuma-aikaan, 3 §:n 7 momenttiin sisältyvän kaltainen kansallinen säännöstö – jonka mukaan tanssijoina palveluksessa olevilla työntekijöillä, jotka ovat saavuttaneet kyseisessä säännöstössä 45 vuodeksi niin naisille kuin miehillekin vahvistetun eläkkeelle siirtymisen iän, on mahdollisuus käyttää kahden vuoden siirtymäkauden ajan valintaoikeutta, jonka perusteella he voivat jatkaa työskentelyään aiemmin voimassa olleen säännöstön mukaiseen työssä pysymisen ikärajaan saakka, joka oli 47 vuotta naisille ja 52 vuotta miehille – merkitsee mainitussa direktiivissä kiellettyä sukupuoleen perustuvaa välitöntä syrjintää.

Tässä yhteydessä on palautettava mieleen, että direktiivissä 2006/54 tehdään ero yhtäältä sukupuoleen välittömästi perustuvan syrjinnän ja toisaalta niin sanotun ”välillisen” syrjinnän välillä siinä mielessä, ettei ensin mainittua syrjintää voida perustella oikeutetulla tavoitteella. Direktiivin 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla on sitä vastoin niin, että säännökset, perusteet tai käytännöt, jotka voivat johtaa välilliseen syrjintään, voidaan jättää luonnehtimatta syrjinnäksi, jos ne ovat puolueettomasti perusteltavissa oikeutetulla tavoitteella ja tavoitteen saavuttamiseksi käytetyt keinot ovat asianmukaisia ja tarpeellisia (tuomio 18.11.2010, Kleist, C-356/09, EU:C:2010:703, 41 kohta).

Niinpä pääasioissa kyseessä olevan kaltaista erilaista kohtelua ei voida perustella pyrkimyksellä olla altistamatta asianomaisia työntekijöitä aikaisemman työssä pysymistä koskevan järjestelmän äkilliselle muuttamiselle rajoittavammaksi.

(ks. 38–40 kohta ja tuomiolauselma)