EUROOPAN UNIONIN VIRKAMIESTUOMIOISTUIMEN TUOMIO

(toinen jaosto)

29 päivänä huhtikuuta 2015

CJ

vastaan

Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskus (ECDC)

”Henkilöstö — Sopimussuhteiset toimihenkilöt — Määräaikainen sopimus — Irtisanominen — Luottamussuhteen katkeaminen — Oikeus tulla kuulluksi — Loukkaaminen”

Aihe

:

SEUT 270 artiklaan perustuva kanne, jossa CJ vaatii ensinnäkin virkamiestuomioistuinta kumoamaan Euroopan tautienehkäisy- ja valvontakeskuksen (ECDC) johtajan 24.2.2012 tekemän päätöksen irtisanoa hänen sopimussuhteisen toimihenkilön työsopimuksensa sekä korvausta tästä päätöksestä aiheutuneesta aineellisesta vahingosta ja toiseksi korvausta aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä.

Ratkaisu

:

Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskuksen johtajan 24.2.2012 tekemä päätös, jolla irtisanottiin CJ:n sopimussuhteisen toimihenkilön sopimus, kumotaan. Kanne asiassa F-159/12 hylätään muilta osin. Kanne asiassa F-161/12 hylätään. Asiassa F-159/12 asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan. Asiassa F-161/12 CJ vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan tautienehkäisy- ja valvontakeskuksen oikeudenkäyntikulut. Asiassa F-159/12 CJ velvoitetaan maksamaan virkamiestuomioistuimelle 2000 euron määrä viimeksi mainitulle aiheutuneiden sellaisten kulujen korvaamiseksi, jotka olisi voitu välttää.

Tiivistelmä

Virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 50 artiklan 1 kohdan e alakohdasta seuraa, että kantajan on ilmoitettava kanteessaan täsmälliset väitteet, jotka virkamiestuomioistuimen on ratkaistava, ja vähintään pääpiirteittäin ne tosiseikat ja oikeudelliset seikat, joihin väitteet perustuvat. Vaikka kannekirjelmää voidaan tukea ja täydentää tietyiltä osin viittaamalla kannekirjelmän liitteenä olevien asiakirjojen kohtiin, liitteillä on puhtaasti todistuksellinen ja täydentävä tehtävä, eikä niitä voida käyttää kannekirjelmässä pääpiirteittäin esitetyn kanneperusteen kehittämiseen esittämällä väitteitä tai perusteluita, joita kannekirjelmässä ei ole esitetty. Näin ollen yksinomaan kannekirjelmän liitteissä kehitetyt väitteet on jätettävä tutkimatta. (ks. 76 ja 77 kohta) Viittaukset: Virkamiestuomioistuin: tuomio Giannini v. komissio (F‑49/08, EU:F:2009:76, 86 kohta)

Kun otetaan huomioon työsopimusten tekemiseen toimivaltaisen viranomaisen laaja harkintavalta, silloin kun on kyseessä laiminlyönti, joka on hyväksyttävä perustelu väliaikaisen tai sopimusperusteisen toimihenkilön irtisanomiselle, mikään ei velvoita kyseistä viranomaista panemaan vireille kurinpitomenettelyä häntä vastaan sen sijaan että se turvautuisi muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 47 artiklan b alakohdassa tarkoitettuun sopimuksen yksipuolisen irtisanomisen mahdollisuuteen. Ainoastaan tilanteessa, jossa työsopimusten tekemiseen toimivaltainen viranomainen aikoo irtisanoa väliaikaisen tai sopimussuhteisen toimihenkilön irtisanomisaikaa noudattamatta sillä perusteella, että tämä on vakavasti laiminlyönyt velvoitteensa, on aloitettava muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 49 artiklan 1 kohdan mukaisesti kurinpitomenettely, josta säädetään virkamiesten osalta henkilöstösääntöjen liitteessä IX, jota sovelletaan analogisesti väliaikaisiin ja sopimussuhteisiin toimihenkilöihin. (ks. 81 kohta) Viittaukset: Unionin yleinen tuomioistuin: tuomio Longinidis v. Cedefop (T‑283/08 P, EU:T:2011:338, 100 kohta) Virkamiestuomioistuin: tuomio Gomes Moreira v. ECDC (F‑80/11, EU:F:2013:159, 49 kohta) ja tuomio CT v. EACEA (F‑36/13, EU:F:2013:190, 54 kohta)

Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaan jokaisella on oikeus tulla kuulluksi ennen kuin häntä vastaan ryhdytään yksittäiseen toimenpiteeseen, joka vaikuttaisi häneen epäedullisesti. Oikeutta tulla kuulluksi on lisäksi kunnioitettava myös silloin, kun sovellettavissa oikeussäännöissä ei nimenomaisesti säädetä tällaisesta muodollisuudesta. Koska päätös irtisanoa sopimussuhteisen toimihenkilön määräaikainen työsopimus irtisanomisaikaa noudattaen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 47 artiklan b alakohdan ii alakohdan perusteella on yksittäinen toimenpide, joka vaikuttaa epäedullisesti kyseiseen toimihenkilöön, tällä on oikeus tulla kuulluksi ennen tällaisen päätöksen tekemistä, vaikka kyseisessä artiklassa ei nimenomaisesti säädetä tällaisesta oikeudesta. Oikeutta kuulluksi on loukattu tilanteessa, jossa asianomaisella ei ole ollut mahdollisuutta esittää huomautuksiaan toimenpiteistä, jotka työsopimusten tekemiseen toimivaltainen viranomainen aikoo toteuttaa hänen käyttäytymisensä johdosta, ja erityisesti siitä, että se aikoo päättää ennenaikaisesti hänen palvelussuhteensa. Jotta kuulluksi tulemista koskevan oikeuden loukkaaminen voisi johtaa työsopimuksen irtisanomista koskevan päätöksen kumoamiseen, on kuitenkin vielä tutkittava, olisiko menettely voinut johtaa erilaiseen lopputulokseen, jos tätä lainvastaisuutta ei olisi tapahtunut. Vaikka päätös sopimussuhteisen toimihenkilön sopimuksen päättämisestä ennen sen päättymisaikaa voikin olla perusteltu, se on äärimmäisen vakava toimi sekä asianomaiselle toimielimelle tai elimelle, joka oli valinnut hänet ja ottanut hänet palvelukseen yleensä erittäin kilpailukykyisen valintamenettelyn päätteeksi, ja sitäkin vakavampi toimihenkilölle, joka on yhtäkkiä ilman työtä ja jonka urakehitykseen tämä voi vaikuttaa kielteisesti useiden vuosien ajan. Kyseisen toimihenkilön oikeus esittää tehokkaasti kantansa aiotusta irtisanomispäätöksestä on paitsi hänen perusoikeutensa, se on myös työsopimusten tekemiseen toimivaltaisen viranomaisen vastuulla, ja sen on huolehdittava tarkasti tämän vastuun toteutumisesta. Unionin tuomioistuinten asiana ei ole ottaa kantaa siihen, olisivatko muut ratkaisut olleet yksittäistapauksessa mahdollisia. Jos katsottaisiin, että työsopimusten tekemiseen toimivaltainen viranomainen olisi tehnyt saman päätöksen myös asianomaista toimihenkilöä kuultuaan, jäisi kuulluksi tulemista koskeva perusoikeus, josta määrätään Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan a alakohdassa, tyhjäksi, koska tämän oikeuden sisältö merkitsee, että asianomaisella on oltava ollut mahdollisuus vaikuttaa kyseessä olevaan päätöksentekomenettelyyn. (ks. 108–110, 122–124 ja 129 kohta) Viittaukset: Yhteisöjen tuomioistuin: tuomio Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware v. neuvosto (C‑141/08 P, EU:C:2009:598, 83 kohta) Unionin tuomioistuin: tuomio Kamino International Logistics ja Datema Hellmann Worldwide Logistics (C‑129/13 ja C‑130/13, EU:C:2014:2041, 39 ja 79 kohta) Virkamiestuomioistuin: tuomio CH v. parlamentti (F‑129/12, EU:F:2013:203, 34 ja 38 kohta) tuomio Tzikas v. ERA (F‑120/13, EU:F:2014:197, 46 kohta) ja tuomio Wahlström v. Frontex (F‑117/13, EU:F:2014:215, 28 kohta sekä 33 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen)

Oikeus syyttömyysolettamaan on perusoikeus, jonka kunnioittaminen toimielimissä unionin tuomioistuinten on varmistettava. Tämä oikeus on hallinnollisissa menettelyissä noudatettava yleinen periaate, kun otetaan huomioon kyseisten laiminlyöntien luonne sekä niihin liittyvien toimenpiteiden luonne ja vakavuuden aste. Oikeutta syyttömyysolettamaan sovelletaan, vaikka rikosoikeudellisia syytteitä ei ole nostettu, kun virkamiestä syytetään henkilöstösääntöjen mukaisten velvollisuuksien noudattamatta jättämisestä, jonka vakavuuden vuoksi on perusteltua aloittaa Euroopan petostentorjuntaviraston tutkimus, jonka vuoksi hallinto voi toteuttaa kaikki tarvittavat ja tarvittaessa myös ankarat toimenpiteet. Kun sopimussuhteisen toimihenkilön määräaikainen työsopimus on päätetty irtisanoa irtisanomisaikaa noudattaen luottamussuhteen katkeamisen vuoksi, tätä oikeutta voidaan loukata, jos hallinto päättää irtisanoa kyseisen toimihenkilön sopimuksen pelkästään tämän esimiehen esittämien syytösten perusteella antamatta asianomaiselle missään vaiheessa mahdollisuutta antaa selityksiä ja tarkistamatta, ovatko häneen kohdistuvat syytökset perusteltuja. Kun päätös tehdään sellaisen tutkimuksen aloittamisen jälkeen, jonka kuluessa asianomaisella henkilöllä on ollut mahdollisuus ilmaista näkemyksensä, kyseessä ei voi olla syyttömyysolettaman loukkaaminen. (ks. 154 ja 155 kohta) Viittaukset: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: tuomio Apostolidis v. yhteisöjen tuomioistuin (T‑86/97, EU:T:1998:71, 47 kohta) Virkamiestuomioistuin: tuomio BD v. komissio (F‑36/11, EU:F:2012:49, 51 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen)

Toimielimillä on laaja harkintavalta niiden valitessa henkilöt, joiden tehtäväksi ne antavat kurinpidollisia toimia edellyttäviä syytöksiä koskevan tutkimuksen. Tässä yhteydessä toimielinten on valittava henkilöitä, jotka soveltuvat heille uskottujen arkaluonteisten tehtävien suorittamiseen, eikä näiden henkilöiden kokemuksella tutkimuksen suorittajina ei ole tässä valinnassa ratkaisevaa merkitystä. Kun otetaan huomioon tämä laaja harkintavalta, asianomainen henkilö ei voi pätevästi riitauttaa unionin tuomioistuimissa hallinnon valintaa tukeutumalla yksinomaan tutkimuksen suorittajien väitettyyn kokemattomuuteen edes yrittämättä osoittaa, että työsopimusten tekemiseen toimivaltainen viranomainen olisi käyttänyt harkintavaltaansa ilmeisen väärin. (ks. 174 ja 175 kohta) Viittaukset: Virkamiestuomioistuin: tuomio Tzirani v. komissio (F‑46/11, EU:F:2013:115, 121 kohta)

Sopimussuhteisen toimihenkilön työsopimuksen ennenaikainen irtisanominen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 47 artiklan b alakohdan ii alakohdan nojalla voi perustua kyseisen toimihenkilön käyttäytymiseen, jonka seurauksena tämän henkilön ja työsopimusten tekemiseen toimivaltaisen viranomaisen välinen luottamussuhde katkeaa. Toimivaltaisella viranomaisella on tältä osin laaja harkintavalta, ja unionin tuomioistuinten valvonta rajoittuu sen tarkistamiseen, ettei asiassa ole tehty ilmeistä arviointivirhettä tai käytetty harkintavaltaa väärin. Tässä yhteydessä sen osoittaminen, että hallinto on tosiasioita arvioidessaan tehnyt ilmeisen virheen, joka on omiaan oikeuttamaan tämän arvioinnin perusteella tehdyn päätöksen kumoamisen, edellyttää, että todisteet, joiden esittäminen kuuluu kantajalle, riittävät viemään uskottavuuden hallinnon esittämiltä arvioinneilta. Toisin sanoen ilmeistä virhettä koskeva peruste on hylättävä, jos kyseenalaistettua arviointia voidaan kantajan esittämistä seikoista huolimatta pitää perusteltuna ja johdonmukaisena. (ks. 188 ja 189 kohta) Viittaukset: Unionin yleinen tuomioistuin: tuomio ETF v. Michel (T‑108/11 P, EU:T:2013:625, 77 kohta) Virkamiestuomioistuin: tuomio Mocová v. komissio (F‑41/11, EU:F:2012:82, 44 oikeuskäytäntöviittauksineen) ja tuomio CT v. EACEA (EU:F:2013:190, 43 oikeuskäytäntöviittauksineen)