Asia C-222/94

Euroopan yhteisöjen komissio

vastaan

Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

”Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 89/552/ETY — Televiestintä — Televisiolähetykset — Jäsenvaltioiden lainkäyttövalta televisiolähetystoiminnan harjoittajien osalta”

Julkisasiamies C. O. Lenzin 30 päivänä huhtikuuta 1996 antama ratkaisuehdotus I-4027

Yhteisöjen tuomioistuimen 10 päivänä syyskuuta 1996 antama tuomio I-4058

Tuomion tiivistelmä

Palvelujen tarjoamisen vapaus – Televisiolähetystoiminta – Direktiivi 89/552/ETY – Jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluva televisiolähetystoiminnan harjoittaja – Määrittelyperuste – Sijoittautuminen – Muiden perusteiden soveltaminen – Muita perusteita ei voida hyväksyä – Toisen jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvan televisiolähetystoiminnan harjoittajan lähetysten valvonta – Valvonta, jota ei voida hyväksyä – Muihin kuin sisäisiin satelliittipalveluihin sovellettava valvontajärjestelmä, joka on lievempi kuin sisäisiin satelliittipalveluihin sovellettava järjestelmä – Järjestelmä, jota ei voida hyväksyä

(Neuvoston direktiivin 89/552/ETY 2 artiklan 1 ja 2 kohta ja 3 artiklan 2 kohta)

Televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun direktiivin 89/552/ETY 2 artiklan 1 ja 2 kohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisia jäsenyysvelvoitteitaan jättää noudattamatta jäsenvaltio, joka määritelläkseen sen, mitkä satelliittien välityksellä ohjelmia lähetettävistä televisiolähetystoiminnan harjoittajista kuuluvat sen lainkäyttövaltaan, ottaa käyttöön ohjelmien lähettämistä tai vastaanottamista koskevia muita perusteita kuin sijoittautumista koskevan perusteen, mikä johtaa siihen, että se valvoo direktiivissä kielletyllä tavalla toisen jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvan televisiolähetystoiminnan harjoittajan lähettämiä lähetyksiä, ja joka niiden televisiolähetystoiminnan harjoittajien osalta, joiden se katsoo kuuluvan omaan lainkäyttövaltaansa soveltaa muihin kuin sisäisiin satelliittipalveluihin järjestelmää, joka on lievempi kuin sisäisiin satelliittipalveluihin sovellettava järjestelmä.

Toisaalta direktiivin 2 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa käytetyn jäsenvaltion lainkäyttövallan käsitteen on ymmärrettävä sisältävän televisiotoiminnan harjoittajiin kohdistuvan asemaan perustuvan lainkäyttövallan, joka voi kuitenkin perustua vain siihen, että kyseiset toiminnanharjoittajat kuuluvat tämän jäsenvaltion oikeusjärjestyksen alaisuuteen, minkä kattaa pääasiallisesti sijoittautumisen käsite sellaisena kuin se on EY:n perustamissopimuksen 59 artiklan ensimmäisen kohdassa, jonka sanamuodon mukaan edellytetään, että palvelujen vastaanottaja ja niiden tarjoaja ovat sijoittautuneet kahteen eri jäsenvaltioon. Vaikka toisaalta onkin totta, että jäsenvaltio voi direktiivin 3 artiklan 1 kohdan nojalla säätää ankarampia säännöksiä direktiivillä säännellyistä aloista, on kuitenkin niin, että 2 artiklan 1 kohdan mukaan kyseisen valtion lainkäyttövaltaan kuuluvien televisiolähetystoiminnan harjoittajien tai niiden toiminnanharjoittajien, jotka kuuluvat tämän säännöksen toisen luetelmakohdan perusteella sen lainkäyttövallan alaisuuteen, lähettämien kaikkien televisiolähetysten on oltava niiden säännösten mukaisia, joita sovelletaan kyseisessä jäsenvaltiossa yleisölle tarkoitettuihin televisiolähetyksiin.