Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Tosiseikkojen ja todistusaineiston virheellinen arviointi – Tutkimatta jättäminen

(EY 225 artiklan 1 kohta; Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäinen kohta)

2. Maatalous – Yhtenäinen lainsäädäntö – Kasvilajikkeiden suoja – Suojan myöntämisen edellytykset

(Neuvoston asetuksen N:o 2100/94 7 artiklan 1 kohta ja 73 artiklan 2 kohta)

3. Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Sellaisten perustelujen moittiminen, joilla ei ole vaikutusta valituksenalaisen tuomion tuomiolauselmaan – Tehoton valitusperuste

Tiivistelmä

1. Kuten EY 225 artiklan 1 kohdasta ja Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäisestä kohdasta käy ilmi, muutosta voidaan hakea vain oikeuskysymyksien osalta. Unionin yleinen tuomioistuin on yksin toimivaltainen määrittämään merkityksellisen tosiseikaston ja arvioimaan sitä sekä todistusaineistoa. Lukuun ottamatta sitä tapausta, että selvitys on otettu huomioon vääristyneellä tavalla, tosiseikaston ja todistusaineiston arviointi ei näin ollen ole sellainen oikeuskysymys, että se sinänsä kuuluisi unionin tuomioistuimen muutoksenhakuasteena harjoittaman valvonnan piiriin.

Unionin yleinen tuomioistuin arvioi yksin sen, onko sen ratkaistavana olevissa asioissa käytettävissä olevia tietoja tarpeen täydentää. Oikeudenkäyntiasiakirjojen todistusarvo kuuluu sen tosiseikkojen arviointia koskevaan yksinomaiseen toimivaltaan, eikä unionin tuomioistuin voi tutkia valituksen yhteydessä tosiseikkoja, paitsi jos unionin yleiselle tuomioistuimelle esitetty selvitys on otettu huomioon vääristyneellä tavalla tai jos tämän määrittämän tosiseikaston paikkansapitämättömyys käy ilmi oikeudenkäyntiasiakirjoista.

(ks. 69 ja 75 kohta)

2. Tosiseikkoihin, joihin ei ole vedottu silloin, kun asia on ollut käsiteltävänä jossakin yhteisön kasvilajikeviraston (YKLV) elimessä, ei voida enää vedota muutoksenhaussa unionin tuomioistuimissa. Näiden tuomioistuinten tehtävänä on nimittäin arvioida valituslautakunnan päätöksen lainmukaisuutta valvomalla sitä, miten se on soveltanut unionin oikeutta, erityisesti niiden tosiseikkojen kannalta katsottuna, jotka on esitetty valituslautakunnalle, mutta se ei sitä vastoin voi toteuttaa tätä valvontatehtävää ottamalla huomioon sille esitettyjä uusia tosiseikkoja.

Lisäksi unionin tuomioistuinten, joiden on ainoastaan ratkaistava asia yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista annetun asetuksen N:o 2100/94 73 artiklan 2 kohdassa asetetuissa rajoissa, velvollisuutena ei ole toteuttaa täysimittaista valvontaa sen määrittämiseksi, onko lajike tämän asetuksen 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla erotettava vai ei, vaan ne voivat tarkistaa tässä yhteydessä ainoastaan sen, ettei asiassa ollut tapahtunut ilmeistä arviointivirhettä, kun otetaan huomioon tieteellinen ja tekninen monitahoisuus, joka liittyy tähän edellytykseen, jonka täyttymisestä on lisäksi varmistuttava teknisellä tutkimuksella, jonka YKLV uskoo mainitun asetuksen 55 artiklan mukaisesti jonkin kansallisen toimivaltaisen elimen tehtäväksi.

(ks. 76 ja 77 kohta)

3. Unionin tuomioistuin hylkää heti valitusperusteet, jotka kohdistuvat unionin yleisen tuomioistuimen tuomion ylimääräisiin perusteluihin, koska tuomiota ei voida kumota niiden perusteella ja koska ne ovat näin ollen tehottomia.

(ks. 122 kohta)