Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Lainsäädäntöjen lähentäminen - Yhtenäismarkkinoiden toteuttamiseen tarkoitetut toimenpiteet - Poikkeava kansallinen lainsäädäntö - Komission suorittama valvonta - Menettely

(ETY:n perustamissopimuksen 8 a artikla ja 100 a artikla)

2. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Perusteluvelvollisuuden laajuus - Perustamissopimuksen 100 a artiklan 4 kohtaan perustuva päätös, jossa vahvistetaan yhdenmukaistamistoimenpiteistä poikkeava kansallinen lainsäädäntö

(ETY:n perustamissopimuksen 100 a artiklan 4 kohta ja 190 artikla; 2.12.1992 tehty komission päätös)

Tiivistelmä

$$1. Vaikka perustamissopimuksen 8 a ja 100 a artiklaan perustuvassa järjestelmässä, joka koskee jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen lähentämistä tarkoituksena sisämarkkinoiden toteuttaminen ja toiminta, 100 a artiklan 4 kohdalla mahdollistetaan se, että jäsenvaltio voi kyseisessä artiklassa mainittujen edellytysten täyttyessä soveltaa 1 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti toteutetusta yhdenmukaistamistoimenpiteestä poikkeavaa lainsäädäntöä, jäsenvaltiot käyttävät tätä mahdollisuutta edellä mainitun 4 kohdan nojalla komission ja yhteisöjen tuomioistuimen valvonnassa, koska tällä tavoin poiketaan yhteisestä toimenpiteestä, jonka tarkoituksena on perustamissopimuksen erään perustavoitteen toteuttaminen eli jäsenvaltioiden välisten tavaroiden vapaan liikkuvuuden esteiden täydellinen poistaminen.

Tämän vuoksi jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle sellaisista kansallisista säännöksistä, joita se aikoo soveltaa edelleen sen määräajan päätyttyä, joka koskee 100 a artiklan 1 kohdassa tarkoitetun yhdenmukaistamistoimenpiteen saattamista osaksi kansallista oikeusjärjestystä, tai tällaisen toimenpiteen voimaantulon jälkeen. Komission on varmistettava, että kaikki ne edellytykset, jotka mahdollistavat sen, että jäsenvaltio voi vedota saman artiklan 4 kohdassa tarkoitettuun poikkeukseen, täyttyvät, ja tutkittava erityisesti, ovatko kyseiset säännökset perusteltuja saman määräyksen ensimmäisessä alakohdassa mainittujen tärkeiden vaatimusten täyttämiseksi, sekä varmistettava, etteivät ne ole keino mielivaltaiseen syrjintään eivätkä jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen.

Koska sellaisten jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen lähentämistä koskevilla toimenpiteillä, jotka ovat omiaan estämään yhteisön sisäistä kauppaa, ei olisi vaikutusta, jos jäsenvaltiot voisivat edelleen yksipuolisesti soveltaa niistä poikkeavaa kansallista lainsäädäntöä, jäsenvaltio voi soveltaa kansallisia säännöksiä, joista se on ilmoittanut komissiolle, vasta saatuaan komissiolta ne vahvistavan päätöksen.

2. Perustamissopimuksen 190 artiklassa vahvistettu perusteluvelvollisuus merkitsee, että kaikissa toimielimen toteuttamissa toimissa on mainittava ne syyt, joiden vuoksi se on toteuttanut ne, jotta yhteisöjen tuomioistuin voisi tutkia niiden laillisuuden ja jotta jäsenvaltiot ja ne kansalaiset, joita asia koskee, saisivat tietoonsa ne edellytykset, joiden mukaisesti yhteisön toimielimet ovat soveltaneet perustamissopimusta.

Koska komissio, tehdessään 2.12.1992 perustamissopimuksen 100 a artiklan 4 kohtaan perustuvan päätöksen pentakloorifenolin kieltämistä koskevan Saksan lainsäädännön vahvistamisesta, on ainoastaan osoittanut yleisluonteisesti Saksan kyseisen lainsäädännön sisällön ja tavoitteen ja todennut sen yhteensoveltuvaksi 100 a artiklan 4 kohdan kanssa esittämättä niitä tosiasiallisia ja oikeudellisia syitä, joiden vuoksi sen mukaan kaikkien 100 a artiklan 4 kohdassa mainittujen edellytysten on katsottava täyttyvän käsiteltävänä olevassa asiassa, mainittu päätös ei täytä perustamissopimuksen 190 artiklassa mainittuja vaatimuksia, ja se on kumottava olennaisten menettelymääräysten rikkomisen vuoksi.