Asia C-43/10

Nomarchiaki Aftodioikisi Aitoloakarnanias ym.

vastaan

Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias kai Dimosion ergon ym.

(Symvoulio tis Epikrateiasin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

”Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivit 85/337/ETY, 92/43/ETY, 2000/60/EY ja 2001/42/EY — Yhteisön vesipolitiikka — Joen vedenjuoksun siirtäminen — Vesipiirien hoitosuunnitelmien laatimisen määräajan käsite”

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 11.9.2012

Ympäristö – Tiettyjen hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi – Direktiivi 85/337 – Tulkinta – Kansallinen lainsäädäntö, jossa hyväksytään joen vedenjuoksun osittaista siirtämistä koskeva hanke – Hankkeen ympäristövaikutusten arviointi, jota on käytetty menettelyn, jossa on noudatettu direktiivissä asetettuja kansalaisille tiedottamista ja heidän osallistumistaan koskevia velvollisuuksia, jälkeen tehdyn hallinnollisen päätöksen perustana – Hyväksyttävyys – Edellytykset

Yhteisön vesipolitiikan puitteista annetun direktiivin 2000/60 13 artiklan 6 kohtaa ja 24 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että niissä vahvistetaan jäsenvaltioille asetetun määräajan, joka koskee vesipiirien hoitosuunnitelmien julkaisemista, päättymispäiväksi 22.12.2009 ja jäsenvaltioilla olevan enimmäisajan, joka koskee kyseisen direktiivin, etenkin sen 3–6, 9, 13 ja 15 artiklan, täytäntöönpanoa, päättymispäiväksi 22.12.2003. (ks. 47 kohta ja tuomiolauselman 1 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 57–60 kohta)

Yhteisön vesipolitiikan puitteista annettua direktiiviä 2000/60 on tulkittava siten, että se ei ole lähtökohtaisesti esteenä kansalliselle säännökselle, jossa sallitaan 22.12.2009 edeltävänä ajanjaksona vedenjuoksun siirtäminen vesistöalueelta toiselle tai vesipiiristä toiseen, kun toimivaltaiset kansalliset viranomaiset eivät ole vielä hyväksyneet asianomaisten vesipiirien hoitosuunnitelmia. Tällainen siirtäminen ei saa olla omiaan vakavasti vaarantamaan kyseisessä direktiivissä säädettyjen tavoitteiden saavuttamista. Kyseinen siirtäminen voidaan kuitenkin – siltä osin kuin sillä voi olla saman direktiivin 4 artiklan 7 kohdassa mainitun kaltaisia veteen kohdistuvia haittavaikutuksia – sallia ainakin siinä tapauksessa, että saman säännöksen a–d alakohdassa mainitut edellytykset täyttyvät, ja se, että vesistöalueen tai vesipiirin, johon vedenjuoksu siirretään, omat vesivarat eivät voi tyydyttää alueen juomaveden tarvetta, sähköntuotantotarpeita tai kastelutarpeita, ei ole ehdoton edellytys sille, että tällainen vedenjuoksun siirtäminen on yhteensopiva kyseisen direktiivin kanssa, jos aiemmin mainitut edellytykset täyttyvät. (ks. 69 kohta ja tuomiolauselman 2 kohta)

Se, että kansallinen parlamentti hyväksyy tiettyä laajaa tai kansallisesti merkittävää hanketta koskevat vesialueiden hoitosuunnitelmat ilman, että minkäänlaista kansalaisille tiedottamista, heidän kuulemistaan tai heidän osallistumistaan koskevaa menettelyä on toteutettu, ei kuulu yhteisön vesipolitiikan puitteista annetun direktiivin 2000/60 14 artiklan eikä erityisesti sen 1 kohdan soveltamisalaan. (ks. 75 kohta ja tuomiolauselman 3 kohta)

Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annettua direktiiviä 85/337, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2003/35, ja erityisesti sen 1 artiklan 5 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa hyväksytään tietty joen vedenjuoksun osittaista siirtämistä koskeva hanke kyseisen hankkeen ympäristövaikutusten arvioinnin perusteella, jota oli käytetty menettelyn, jossa oli noudatettu kyseisessä direktiivissä asetettuja kansalaisille tiedottamista ja heidän osallistumistaan koskevia velvollisuuksia, jälkeen tehdyn hallinnollisen päätöksen perustana, vaikka kyseinen päätös oli kumottu oikeusteitse, kunhan kyseisessä lainsäädännössä on kyse erityisestä säädöksestä siten, että kyseisen direktiivin tavoitteet voidaan saavuttaa lainsäädäntömenettelyssä. Kansallisen tuomioistuimen on tarkastettava, että näitä kahta edellytystä on noudatettu. (ks. 91 kohta ja tuomiolauselman 4 kohta)

Hankkeen, joka koskee Akheloos-joen yläjuoksun osittaista siirtämistä Thessaliaan, kaltaista joen vedenjuoksun osittaista siirtämistä koskevaa hanketta ei ole pidettävä tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 2001/42 soveltamisalaan kuuluvana suunnitelmana tai ohjelmana. (ks. 96 kohta ja tuomiolauselman 5 kohta)

Sellaiset alueet, jotka oli mainittu yhteisön tärkeinä pitämien alueiden kansallisessa luettelossa, joka oli toimitettu Euroopan komissiolle luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetun direktiivin 92/43 4 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan nojalla, ja jotka oli tämän jälkeen otettu direktiivin 92/43 mukaisesta luettelosta Välimeren vyöhykkeen luonnonmaantieteellisellä alueella olevista yhteisön tärkeinä pitämistä alueista tehdyllä päätöksellä 2006/613 hyväksyttyyn yhteisön tärkeinä pitämien alueiden luetteloon, kuuluivat sen jälkeen, kun kyseinen päätös oli annettu tiedoksi asianomaiselle jäsenvaltiolle, kyseisessä direktiivissä tarkoitetun suojelun piiriin ennen kyseisen päätöksen julkaisemista. Etenkin kyseisen tiedoksiannon jälkeen asianomaisen jäsenvaltion oli myös toteutettava kyseisen direktiivin 6 artiklan 2–4 kohdassa säädetyt suojelutoimenpiteet. (ks. 105 kohta ja tuomiolauselman 6 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 107 kohta)

Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annettua direktiiviä 92/43 ja erityisesti sen 6 artiklan 3 ja 4 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että vedenjuoksun siirtämistä koskeva hanke, joka ei liity suoraan erityissuojelualueen suojeluun tai ei ole sen suojelun kannalta tarpeellinen mutta on omiaan vaikuttamaan kyseiseen alueeseen merkittävästi, hyväksytään, kun kyseisen alueen linnustoa koskevat tiedot puuttuvat tai sitä koskevat luotettavat ja ajantasaiset tiedot puuttuvat. (ks. 117 kohta ja tuomiolauselman 7 kohta)

Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annettua direktiiviä 92/43 ja erityisesti sen 6 artiklan 4 kohtaa on tulkittava siten, että syyt, joihin on vedottu vedenjuoksun siirtämistä koskevan hankkeen tueksi ja jotka liittyvät yhtäältä kasteluun ja toisaalta juomaveden toimittamiseen, voidaan katsoa sellaisiksi erittäin tärkeän yleisen edun kannalta pakottaviksi syiksi, jotka ovat omiaan oikeuttamaan asianomaisten alueiden koskemattomuuteen vaikuttavan hankkeen toteuttamisen. Kun tällainen hanke vaikuttaa ensisijaisesti suojeltavan luontotyypin ja/tai lajin sisältävän yhteisön tärkeänä pitämän alueen koskemattomuuteen, sen toteuttaminen voi olla lähtökohtaisesti oikeutettua juomaveden toimittamiseen liittyvistä syistä. Se voisi olla tietyissä olosuhteissa oikeutettua ensisijaisen tärkeiden suotuisten vaikutusten, joita kastelulla on ympäristöön, perusteella. Kastelu ei sen sijaan voi lähtökohtaisesti kuulua ihmisen terveyteen tai yleiseen turvallisuuteen liittyviin näkökohtiin, jotka oikeuttaisivat tällaisen hankkeen toteuttamisen. (ks. 128 kohta ja tuomiolauselman 8 kohta)

Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetun direktiivin 92/43 6 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisessä virkkeessä säädetään, että jos suunnitelma tai hanke on alueelle aiheutuvien vaikutusten arvioinnin kielteisestä tuloksesta huolimatta ja vaihtoehtoisten ratkaisujen puuttuessa kuitenkin toteutettava erittäin tärkeän yleisen edun kannalta pakottavista syistä, mukaan lukien sosiaaliset tai taloudelliset syyt, jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarvittavat korvaavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että Natura 2000:n yleinen kokonaisuus säilyy yhtenäisenä. Korvaavien toimenpiteiden riittävyyden arvioinnissa on otettava huomioon vedenjuoksun siirtämisen ulottuvuus ja sen edellyttämien rakennustöiden laajuus. (ks. 130 ja 133 kohta sekä tuomiolauselman 9 kohta)