FI Euroopan unionin virallinen lehti C 231/15

Valitus, jonka Islamic Republic of Iran Shipping Lines, Hafize Darya Shipping Lines (HDSL), Khazar Sea Shipping Lines Co., IRISL Europe GmbH, IRISL Marine Services and Engineering Co., Irano Misr Shipping Co., Safiran Payam Darya Shipping Lines, Shipping Computer Services Co., Soroush Sarzamin Asatir Ship Management, South Way Shipping Agency Co. Ltd ja Valfajr 8th Shipping Line Co. ovat tehneet 27.4.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-14/14 ja T-87/14, Islamic Republic of Iran Shipping Lines ym. v. neuvosto, 17.2.2017 antamasta tuomiosta

(Asia C-225/17 P)

(2017/C 231/20)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittajat: Islamic Republic of Iran Shipping Lines, Hafize Darya Shipping Lines (HDSL), Khazar Sea Shipping Lines Co., IRISL Europe GmbH, IRISL Marine Services and Engineering Co., Irano Misr Shipping Co., Safiran Payam Darya Shipping Lines, Shipping Computer Services Co., Soroush Sarzamin Asatir Ship Management, South Way Shipping Agency Co. Ltd ja Valfajr 8th Shipping Line Co. (edustajat: M. Taher, solicitor ja M. Lester, QC, barrister)

Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

Valittajat vaativat, että unionin tuomioistuin

— kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-14/14 ja T-87/14 17.2.2017 antaman tuomion

— ratkaisee unionin yleisen tuomioistuimen käsiteltäväksi saatetun asian ja erityisesti — kumoaa ns. lokakuun 2013 toimenpiteet (päätöksen 2010/413 (1) muuttamisesta annettu neuvoston päätös 2013/497 (2) ja asetuksen N:o 267/2012 (3) muuttamisesta annettu neuvoston asetus N:o 971/2013 (4)) ja ns. marraskuun 2013 toimenpiteet (päätöksen 2010/413 muuttamisesta annettu neuvoston päätös 2013/685 (5) ja asetuksen N:o 267/2012 täytäntöönpanosta annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus N:o 1203/2013 (6)) valittajia koskevin osin — vaihtoehtoisesti toteaa, ettei lokakuun 2013 toimenpiteitä lainvastaisuuden vuoksi sovelleta siltä osin kuin ne koskevat valittajia; ja

— velvoittaa vastapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut muutoksenhaussa ja unionin yleisessä tuomioistuimessa.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Toimenpiteiden soveltamatta jättämistä koskevan vaatimuksensa tueksi valittajat vetoavat seuraaviin oikeudellisiin perusteisiin:

1. Ensimmäinen oikeudellinen peruste, jonka mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki virheen todetessaan, että lokakuun 2013 toimenpiteillä oli pätevä oikeudellinen perusta.

2. Toinen oikeudellinen peruste, jonka mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki virheen todetessaan, ettei lokakuun 2013 toimenpiteillä loukattu oikeusvoimaa koskevaa periaatetta, oikeusvarmuuden periaatetta, luottamuksensuojan periaatetta, ne bis in idem -periaatetta ja oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin koskevaa periaatetta.

3. Kolmas oikeudellinen peruste, jonka mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki virheen todetessaan, ettei vastapuoli käyttänyt väärin harkintavaltaansa toteuttaessaan lokakuun 2013 toimenpiteet.

4. Neljäs oikeudellinen peruste, jonka mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki virheen todetessaan, ettei vastapuoli loukannut valittajien puolustautumisoikeuksia.

5. Viides oikeudellinen peruste, jonka mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki virheen, kun se katsoi, etteivät lokakuun 2013 toimenpiteet merkinneet perusteetonta ja kohtuutonta puuttumista valittajien perusoikeuksiin.

Kumoamisvaatimuksensa tueksi valittajat vetoavat seuraaviin oikeudellisiin perusteisiin:

1. Ensimmäinen oikeudellinen peruste, jonka mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki virheen, kun se ei todennut, että vastapuoli oli syyllistynyt ilmeisiin arviointivirheisiin todetessaan, että perusteet luetteloon merkitsemiselle marraskuun 2013 toimenpiteiden yhteydessä täyttyivät kaikkien valittajien osalta.

2. Toinen oikeudellinen peruste, jonka mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki virheen todetessaan, ettei vastapuoli loukannut valittajien puolustautumisoikeuksia merkitessään nämä uudelleen luetteloon marraskuun 2013 toimenpiteiden yhteydessä.

3. Kolmas oikeudellinen peruste, jonka mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki virheen todetessaan, että valittajien merkitsemisellä uudelleen luetteloon marraskuun 2013 toimenpiteiden yhteydessä ei loukattu oikeusvoimaa koskevaa periaatetta, oikeusvarmuuden periaatetta, luottamuksensuojan periaatetta, ne bis in idem -periaatetta ja oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin koskevaa periaatetta.

4. Neljäs oikeudellinen peruste, jonka mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki virheen todetessaan, etteivät marraskuun 2013 toimenpiteet merkinneet perusteetonta ja kohtuutonta puuttumista valittajien perusoikeuksiin.

(1) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annettu neuvoston päätös 2010/413/YUTP (EUVL 2010, L 195, s. 39).

(2) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 10.10.2013 annettu neuvoston päätös 2013/497/YUTP (EUVL 2013, L 272, s. 46).

(3) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 267/2012 (EUVL L 88, 24.3.2012, s. 1).

(4) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 muuttamisesta 10.10.2013 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 971/2013 (EUVL 2013, L 272, s. 1).

(5) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 26.11.2013 annettu neuvoston päätös 2013/685/YUTP (EUVL 2013, L 316, s. 46).

(6) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 26.11.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1203/2013 (EUVL 2013, L 316, s. 1).