21

Näissä olosuhteissa Verwaltungsgerichtshof on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset: ”1) Onko kyse – toistaiseksi rajoittamatta [perusoikeuskirjan] 52 artiklan 1 kohdan ja direktiivin [2000/78] 6 artiklan soveltamista – perusoikeuskirjan 21 artiklassa tai direktiivin 2 artiklan 1 kohdassa ja 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetusta (välittömästä) ikään perustuvasta erilaisesta kohtelusta, jos vanhan oikeustilan mukaan (sen takia, että ennen 18 vuoden iän täyttämistä täyttyneitä kausia ei voida ottaa huomioon palkkatasoilla etenemistä varten) syrjitty vanha virkamies voi uusien virkamiesten syrjimättömän palkankorotusjärjestelmän käyttöönoton johdosta tosin siirtyä hakemuksen perusteella uuteen järjestelmään ja saada näin syrjimättömästi lasketun viitepäivämäärän etenemistä varten, mutta hakemuksen hyväksyminen saa kansallisen lainsäädännön mukaan aikaan sen, että hänen palkkausoikeudellinen asemansa (ja näin ollen lopulta myös hänelle kuuluva palkka) ei uuden järjestelmän mukaisen hitaamman etenemistahdin vuoksi parane etenemistä koskevan viitepäivämäärän aientumisesta huolimatta siinä määrin, että hän saisi saman palkkausoikeudellisen aseman kuin vanha työntekijä, jolle on annettu vanhan oikeustilan perusteella syrjivällä tavalla edullisempi asema (jonka ei tosin tarvitse osoittaa, että hänelle on täyttynyt ennen 18 vuoden iän täyttämistä – mutta kylläkin sen jälkeen – sellaisia vastaavia aikoja, jotka on otettu huomioon jo vanhan oikeustilan mukaan) ja joka ei katso tarpeelliseksi siirtyä uuteen järjestelmään? 2) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, voiko virkamies – perusoikeuskirjan 52 artiklan 1 kohdassa tai direktiivin [2000/78] 6 artiklassa tarkoitetun oikeutuksen puuttuessa (ks. tästä erityisesti kolmas kysymys) – vedota perusoikeuskirjan 21 artiklan tai direktiivin 2 artiklan välittömään sovellettavuuteen palkkausoikeudellisen aseman määrittämistä koskevassa menettelyssä myös silloin, kun hän on jo aikaisemmin saanut aiennettua palkkatasoilla etenemisen viitepäivämäärän uudessa järjestelmässä sen osalta tekemästään hakemuksesta? 3) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, pidetäänkö edullisessa asemassa olevien vanhojen virkamiesten, jotka eivät siirry uuteen järjestelmään, ja uuteen järjestelmään siirtymisestä huolimatta edelleen epäedullisessa asemassa olevien vanhojen virkamiesten palkkausoikeudellisen aseman välillä – uusien virkamiesten syrjimättömän järjestelmän käyttöönoton takia – edelleen olemassa olevaa eroa, perusoikeuskirjan 52 artiklan 1 kohdassa tai [edellä mainitun] direktiivin 6 artiklassa tarkoitettuna siirtymäkauden ilmiönä, joka on oikeutettu hallinnon taloudellisuuden ja saavutettujen oikeuksien säilyttämisen tai luottamuksensuojan nojalla silloinkin, kun a) kansallinen lainsäätäjän ei tarvitse saada työmarkkinaosapuolten suostumusta uralla etenemistä koskevan järjestelmän säännöksiä antaessaan ja sen on toimittava ainoastaan luottamuksensuojaa koskevissa perusoikeudellisissa rajoissa, mikä ei edellytä saavutettujen oikeuksien säilyttämistä kokonaan vanhan järjestelmän täydellisen säilyttämisen muodossa niiden edullisessa asemassa olevien vanhojen virkamiesten kohdalla, jotka eivät siirry uuteen järjestelmään, b) kansallinen lainsäätäjä olisi voinut tässä yhteydessä myös asettaa vanhat virkamiehet yhdenvertaiseen asemaan ottamalla huomioon myös ennen 18 vuoden iän täyttämistä täyttyneet ajat ja säilyttämällä vanhojen virkamiesten, joita on syrjitty tähän asti, vanhat etenemistä koskevat säännöt, c) edellä esitettyyn liittyvät hallinnolliset kustannukset olisivat odotettavissa olevan suuren hakemusmäärän johdosta tosin huomattavat mutta eivät kohoaisi lähellekään niiden palkkojen kokonaismäärää, jotka epäedullisessa asemassa olevat virkamiehet ovat aiemmin menettäneet ja jatkossa menettävät edullisessa asemassa oleviin virkamiehiin verrattuna, d) vanhojen virkamiesten erilaisen kohtelun siirtymäkausi jatkuu useita vuosikymmeniä ja koskee (lähtökohtaisen uusien virkamiesten julkisoikeudelliseen palvelussuhteeseen palkkaamista koskevan kiellon vuoksi) erittäin pitkään huomattavaa valtaosaa kaikista virkamiehistä, e) järjestelmä otettiin käyttöön taannehtivasti, mikä vaikutti virkamiehen kannalta epäedullisesti sellaiseen – hänen kannaltaan edullisempaan – oikeudentilaan, joka olisi pitänyt unionin oikeuden soveltamisen ensisijaisuuden takia panna täytäntöön ainakin 1.1.2004 ja 30.8.2010 välisenä aikana ja jonka soveltamista virkamies oli omalta kohdaltaan jo vaatinut ennen uudistusta koskevan lain julkistamista? 4) Jos ensimmäiseen tai toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi tai kolmanteen kysymykseen myöntävästi: a) Pidetäänkö välillisenä ikään perustuvana erilaisena kohteluna lainsäädäntöä, jossa säädetään uran alkuun sijoittuvien työskentelyaikojen osalta pidemmistä etenemistä koskevista määräajoista ja jossa vaikeutetaan sen vuoksi siirtymistä seuraavalle palkkatasolle? b) Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko se asianmukaista ja tarpeellista, kun otetaan huomioon vähäinen ammattikokemus uran alussa? 5) Jos kolmanteen kysymykseen vastataan myöntävästi: a) Pidetäänkö ikään perustuvana syrjintänä lainsäädäntöä, jossa säädetään 'muiden kausien' huomioon ottamisesta kolmeen vuoteen asti kokonaisuudessaan ja sen jälkeisten kausien huomioon ottamisesta puolesta määrästä, vaikka niitä ei ole käytetty koulunkäyntiin eikä ammattikokemuksen hankintaan? b) Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko kyseinen lainsäädäntö oikeutettu sillä perusteella, että sillä vältetään niiden virkamiesten palkkausoikeudellisen aseman heikentyminen (tarkoitetaan selvästi myös uusia virkamiehiä), joille ei ole täyttynyt vastaavia palkkatasoilla etenemisen osalta huomioon otettavia kausia ennen 18 vuoden iän täyttymistä, vaikka etenemisen osalta huomioon voidaan ottaa myös 18 vuoden iän täyttämisen jälkeen täyttyneet muut kaudet? 6) Jos neljännen kysymyksen a kohtaan vastataan myöntävästi ja neljännen kysymyksen b kohtaan kieltävästi ja samanaikaisesti kolmanteen kysymykseen myöntävästi tai viidennen kysymyksen a kohtaan vastataan myöntävästi ja viidennen kysymyksen b kohtaan kieltävästi: Seuraako uuden järjestelmän syrjivistä piirteistä, ettei vanhojen virkamiesten erilainen kohtelu ole enää oikeutettua siirtymäkauden ilmiönä?”