Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Raakatupakka - Taattujen enimmäismäärien järjestelmä - Interventiohintojen ja ostajille myönnetyn palkkion yleinen vähentäminen ylittämistapauksessa - Yhteensoveltuvuus yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteiden kanssa - Suhteellisuusperiaatetta ja syrjintäkiellon periaatetta ei ole loukattu

(EY:n perustamissopimuksen 39 artikla; neuvoston asetus N:o 1114/88)

2 Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Raakatupakka - Taattujen enimmäismäärien järjestelmän vahvistaminen tietyille satovuoden 1989 lajikkeille niiden viljelemisen jälkeen - Luottamuksensuojan periaatetta ei ole loukattu - Saavutettavan päämäärän edellyttämä taannehtiva vaikutus - Kyseessä olevan sadon tehokkaan tuotannon sekä sitä koskevien hintojen ja palkkion määrittelyn lainmukaisuus

(Neuvoston asetukset N:o 1114/88 ja N:o 1252/89; komission asetus N:o 2046/90)

3 Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Raakatupakka - Taattujen enimmäismäärien järjestelmä - Enimmäismäärien vahvistamista vuosittain lajikkeittain seuraavaa satovuotta varten koskeva periaate - Soveltaminen ilman taannehtivaa vaikutusta - Meneillään olevan satovuoden taattujen enimmäismäärien vahvistamisesta annettua asetusta vastaavan asetuksen voimaantulo tämän jälkeen - Lainmukaisuus

(Neuvoston asetukset N:o 1251/89 ja N:o 1252/89)

4 Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Raakatupakka - Taattujen enimmäismäärien järjestelmä - Enimmäismäärien ylitys - Hintojen ja palkkion vähentämistä vastaavan summan maksaminen - Jalostajan velvollisuus - Myyntihinnan uudelleen neuvotteleminen tuottajien kanssa - Viljelysopimuksen mukainen mahdollisuus

(Neuvoston asetuksen N:o 727/70 4 artiklan 5 kohta; komission asetuksen N:o 4263/88 liite)

Tiivistelmä

5 Raakatupakka-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen N:o 727/70 muuttamisesta annettu asetus N:o 1114/88 ei ole yhteensoveltumaton yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteiden kanssa eikä sillä loukata suhteellisuusperiaatetta eikä syrjintäkiellon periaatetta, kun siinä vahvistetaan taatut enimmäismäärät ja säädetään yleisestä interventiohintojen ja ostajille myönnetyn palkkion vähentämisestä näiden määrien ylittämistapauksessa kunkin tuottajan tuotantovolyymistä riippumatta ja tekemättä eroa eri tupakkalajikkeiden välillä.

Yhteisön toimielinten on huolehdittava perustamissopimuksen 39 artiklassa lueteltujen yhteisen maatalouspolitiikan eri tavoitteiden jatkuvasta yhteensovittamisesta, vaikka ne saattavatkin osoittautua ristiriitaisiksi, ja tarvittaessa toimielinten on annettava joillekin näistä tavoitteista väliaikaisesti se etusija, jota päätöstä tehtäessä huomioon otettavat taloudelliset seikat tai olosuhteet edellyttävät, edellyttäen kuitenkin, että tämän yhteensovittamisen vaikutuksena muiden tavoitteiden toteuttaminen ei tule mahdottomaksi. Pelkästään kohtuullisen tulotason varmistamista raakatupakan tuottajille ja jalostajille - erityisesti näiden henkilökohtaista tulotasoa nostamalla - koskevan tavoitteen huomioon ottaminen sisältää vakavan riskin siitä, että tehdään mahdottomaksi toteuttaa ylituotannon vaivaamien raakatupakkamarkkinoiden vakauttamisen tavoite, johon pyritään kyseessä olevalla asetuksella käyttöön otetulla taattuja enimmäismääriä koskevalla järjestelmällä perustamissopimuksen 39 artiklassa mainittujen yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteiden mukaisesti.

Neuvosto oli kyseessä olevan asetuksen antaessaan noudattanut suhteellisuusperiaatetta, koska se ei ollut valinnut tavoiteltavaan päämäärään nähden ilmeisen soveltumatonta toimenpidettä, ja se oli perustamissopimuksen 39 artiklan 2 kohdan b alakohdan vaatimuksen mukaisesti toteuttanut aiheelliset mukautukset asteittain. Neuvosto oli voinut ilmeistä arviointivirhettä tekemättä asetusta antaessaan katsoa, että taattuja enimmäismääriä koskeva järjestelmä oli tupakantuottajia vähemmän sitova kuin tilakohtaisia kiintiöitä koskeva järjestelmä, koska se, että järjestelmä ei ollut osoittautunut riittävän tehokkaaksi, ei riitä sen päätelmän tekemiseksi, että asetus on pätemätön.

Syrjintäkiellon periaate ei ole esteenä yhteisön säännöstölle, jolla otetaan käyttöön koko yhteisön markkinoita koskeva takuukynnysjärjestelmä, joka johtaa kaikkien kyseessä olevien taloudellisten tuottajien tuotantotuen vähenemiseen, vaikka näiden kynnysten ylittäminen ei johtuisikaan tuotannon lisääntymisestä. Tällaisessa järjestelmässä kaikkien yhteisön tuottajien on vastattava yhteisvastuullisesti ja tasavertaisesti sellaisten päätösten seurauksista, joita yhteisöjen toimielimet tekevät reagoidakseen markkinoilla mahdollisesti ilmenevän tuotannon ja menekkimahdollisuuksien välisen epätasapainon vaaraan.

6 Asetuksella N:o 1252/89, jolla jaetaan tupakkalajikkeittain tai lajikeryhmittäin asetuksella N:o 1114/88 vahvistettu satovuoden 1989 taattu enimmäismäärä koko yhteisössä, ei loukata luottamuksensuojan periaatetta, ja sen taannehtivuus oli välttämätön asetuksen tavoitteen saavuttamiseksi, kun siinä vahvistetaan Mavra- ja Tsebelia-lajikkeiden taatut enimmäismäärät satovuodelle 1989, vaikka se on tullutkin voimaan vasta 11.5.1989.

Vaikka kyseessä olevat taloudelliset toimijat eivät toisaalta enää voineetkaan suunnitella investointejaan asetuksen voimaantulohetkellä eikä kyseisten lajikkeiden ylituotantoa voitu enää estää, taattujen enimmäismäärien määritys ei ollut ennalta-arvaamaton asianomaisten tuottajien kannalta, jotka saattoivat perustellusti odottaa, että kyseessä olevien kahden lajikkeiden taattuja enimmäismääriä vähennettäisiin vielä vuoden 1989 sadon osalta, koska kyseinen asetus kuuluu niihin vuodesta 1988 voimassa olleisiin toimenpiteisiin, joiden tarkoituksena on rajoittaa tupakantuotantoa yhteisössä.

Toisaalta asetuksen N:o 1114/88 tavoitteet, joita ovat yhteisön tupakkatuotannon rajoittaminen eri satojen osalta tiettyyn määrään sekä Mavra- ja Tsebelia-lajikkeiden kaltaisten vaikeasti markkinoitavien lajikkeiden tuotannon hillitseminen, edellyttävät jopa taannehtivasti sovellettavan taatun enimmäismäärän vahvistamista näiden lajikkeiden vuoden 1989 sadon osalta.

Koska asetus N:o 1252/89 ei ole pätemätön, komissio saattoi pätevästi määrittää asetuksella N:o 2046/90 tuottajien saamien hintojen ja palkkioiden tarkan määrän lajikkeittain asetuksella N:o 1252/89 taattujen enimmäismäärien ylittämisestä riippumatta ja näin ollen vähentää hintoja ja palkkiota kyseisten lajikkeiden vuoden 1989 sadon osalta.

7 Asetuksesta N:o 1251/89, jossa säädetään, että kunkin yhteisössä tuotetun tupakkalajikkeen tai lajikeryhmän taatut enimmäismäärät vahvistetaan vuosittain seuraavan vuoden sadolle, ilmenee näin ollen, että lainsäätäjän mukaan taattujen enimmäismäärien vahvistamista lajikkeittain kyseistä satoa edeltävänä vuonna koskevaa periaatetta saataisiin soveltaa vasta tulevaisuudessa ja ensimmäisen kerran vuoden 1990 satoon. Neuvosto ei näin ollen ole soveltanut taannehtivasti tätä asetusta, kun se on vahvistanut sen voimaantulopäiväksi asetuksen N:o 1252/89 voimaantuloa myöhemmän päivän ja jakanut vuoden 1989 sadon enimmäismäärät, se ei ole ylittänyt sille yhteisen maatalouspolitiikan alalla kuuluvan laajan harkintavaltansa rajoja eikä perustellut virheellisesti tätä valintaa.

8 Asetuksella N:o 727/70 käyttöönotetun raakatupakka-alan yhteisen markkinajärjestelyn yhteydessä jalostusyritys on velvollinen maksamaan takaisin asetuksilla N:o 1114/88 ja N:o 1251/89 muutetun asetuksen N:o 727/70 4 artiklan 5 kohdan nojalla vahvistettua interventiohintojen ja ostajille myönnetyn palkkion vähentämistä vastaavat summat kyseessä olevien yhteisössä tuotettujen tupakkalajikkeiden taatun enimmäismäärän ylittämistapauksessa. Asetuksen N:o 4263/88 liitteessä olevan viljelysopimuksen 8. lausekkeen toisen kohdan nojalla jalostusyritys ja tupakantuottajat voivat tällaisessa tapauksessa kuitenkin neuvotella uudelleen sopimushinnan hintojen ja palkkion vähennystä vastaavasti, jolloin tällainen neuvottelu on sen periaatteen mukainen, että taattujen enimmäismäärien järjestelmässä kaikkien yhteisön tuottajien on vastattava yhteisvastuullisesti ja tasavertaisesti sellaisten päätösten seurauksista, joita yhteisöjen toimielimet tekevät reagoidakseen markkinoilla mahdollisesti ilmenevän tuotannon ja menekkimahdollisuuksien välisen epätasapainon vaaraan.