Ensiksi on todettava, että direktiivissä 98/34 säädetyssä menettelyssä komission tehtävänä ei ole koota tietoja ennen yksityiskohtaisen lausunnon antamista. Toiseksi on niin, että vaikka komissio tarkistaa tiettyjä tosiseikkoja ilmoituksen tehneen jäsenvaltion toimittamien tietojen perusteella, se ei tee päätöstä vaan tarvittaessa antaa väliaikaisen lausunnon, joka ei ole sitova. Yksityiskohtaisen lausunnon antaminen on nimittäin vain tulos komission suorittamasta teknistä määräystä koskevan ehdotuksen analyysista, jonka päätyttyä komissio katsoo, että teknistä määräystä koskevaan ehdotukseen sisältyy seikkoja, jotka voisivat luoda esteitä tavaroiden vapaalle liikkuvuudelle, palvelujen vapaalle liikkuvuudelle tai palvelujen tarjoajien sijoittautumisvapaudelle sisämarkkinoilla. Tämä yksityiskohtainen lausunto ei myöskään välttämättä heijasta komission lopullista kantaa, koska sen antamisen jälkeen asianomainen jäsenvaltio antaa komissiolle kertomuksen toimenpiteistä, jotka se aikoo toteuttaa tällaisen yksityiskohtaisen lausunnon johdosta, ja komissio ottaa kantaa näihin toimenpiteisiin.

Yksityiskohtainen lausunto, jonka komissio on antanut teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä annetun direktiivin 98/34 mukaisessa menettelyssä, ei kuulu Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitettuihin tutkintatoimiin eli menettelyyn, jossa hallintoviranomainen kokoaa tietoja ja tarkistaa tietyt tosiseikat ennen päätöksentekoa.

Komission teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä annetun direktiivin 98/34 mukaisessa menettelyssä suorittama valvonta on perustavanlaatuisesti erilaista kuin SEUT 258 artiklaan perustuvassa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevassa menettelyssä. Direktiivillä 98/34 käyttöön otettu ilmoitusmenettely on esimerkki ennalta tapahtuvasta valvonnasta, jonka tarkoituksena on varmistaa, että teknisiä määräyksiä koskevat ehdotukset, jotka jäsenvaltiot aikovat hyväksyä, ovat unionin oikeuden mukaisia. Asianomaisen jäsenvaltion ei voida mainitun menettelyn kuluessa katsoa syyllistyneen minkäänlaiseen unionin oikeuden rikkomiseen, koska itse tämän menettelyn tavoitteena on estää se, että teknistä määräystä koskeva ehdotus olisi mahdollisesti yhteensoveltumaton unionin oikeuden kanssa. Komission kannanotto ei voi näin ollen sitova eikä tähdätä siihen, että käyttäytymisestä määrätään seuraamuksia.

Sen sijaan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva menettely on esimerkki klassisesta jälkikäteisvalvonnasta, joka muodostuu kansallisten toimenpiteiden valvonnasta sen jälkeen, kun jäsenvaltiot ovat ne toteuttaneet, ja jonka tarkoituksena on saada jäsenvaltio jälleen noudattamaan oikeusjärjestystä. On tosin niin, että jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn mukaisessa oikeudenkäyntiä edeltävässä menettelyssä säädetään myös komission ja asianomaisen jäsenvaltion välisestä keskusteluvaiheesta. Tavoite on kuitenkin komission ja asianomaisen jäsenvaltion välisen erimielisyyden ratkaiseminen sopuisasti, ja jos tähän ei kyetä, valmistella asian saattamista unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi sen vuoksi, että voimaan tullut kansallinen toimenpide, jolla on oikeusvaikutuksia sisämarkkinoilla, on yhteensoveltumaton unionin oikeuden kanssa.

Komission direktiivissä 98/34 säädetyssä menettelyssä antama yksityiskohtainen lausunto ei ole virallinen huomautus, koska muodollisesti komission ja asianomaisen jäsenvaltion välillä ei ole erimielisyyttä menettelyn tässä vaiheessa. Kun tekninen määräys on vasta suunniteltu, sen mahdollista yhteensoveltumattomuutta unionin oikeuden kanssa, minkä komissio tuo esiin tällaisessa yksityiskohtaisessa lausunnossa, ei ole näytetty toteen, joten se on vain hypoteettinen. Lisäksi komission yksityiskohtaisessa lausunnossa ilmaisema kanta on väliaikainen siltä osin, että kyseisen direktiivin 9 artiklan mukaan kyse on komission alustavasta kannasta. Tämän yksityiskohtaisen lausunnon väliaikainen luonne estää sen, että se voisi haitata myöhempää keskustelua jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn yhteydessä. Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva menettely edellyttää näet ensiksi, että komissio vahvistaa kantansa virallisessa huomautuksessa. Niin kauan kun komission kantaa ei ole vahvistettu, se ei voi haitata neuvotteluja.

(ks. 78–81 kohta)