ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kolmas jaosto)

7 päivänä lokakuuta 1999

Asia T-42/98

Maria Paola Sabbatueei

vastaan

Euroopan parlamentti

”Henkilöstö — Vaalilautakunnan päätösten kumoamista koskeva kanne — Euroopan parlamentin vaalisääntöjen tulkinta — Kantajan sulkeminen pois henkilöstökomiteaan valittujen henkilöiden joukosta”

Täydellinen teksti italiankielellä II-1029

Aihe:

Kanne, jolla yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta vaaditaan kumoamaan 27.1.1998 ja 17.2.1998 tehdyt vaalilautakunnan päätökset, siltä osin kuin kantaja suljetaan niissä pois henkilöstökomiteaan valittujen henkilöiden joukosta.

Ratkaisu:

Kanne hylätään. Kumpikin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

Tiivistelmä

Henkilöstö – Edustaminen – Henkilöstökomitea – Vaalit – Eri asemapaikoissa palveluksessa oleva henkilöstö – Ei velvollisuutta jakaa komiteaa paikallisjaostoihin – Henkilöstön yleiskokouksen valitsema vaalijärjestelmä – Henkilön poissulkeminen eri asemapaikkojen tasapainoisen edustuksen takaamiseksi – Hyväksyttävyys

(Henkilöstösääntöjen 9 artikla; liitteessä 2 oleva 1 artikla)

Henkilöstösääntöjen määräyksillä tai yhteisön oikeuden perusperiaatteilla ei rajoiteta yleiskokouksen valtaa olla jakamatta henkilöstökomiteaa paikallisjaostoihin, vaikka kyseessä olevan toimielimen henkilöstö on palveluksessa eri asemapaikoissa. Millään säännöksellä ei myöskään suljeta pois yleiskokouksen valtaa antaa henkilöstön edustusta koskeva määräys, jossa edellytetään, että tietyssä asemapaikassa palveluksessa olevilla virkamiehillä ja toimihenkilöillä on tietty vähimmäismäärä edustajia, jotta taataan kyseisen toimielimen eri asemapaikkojen tasapainoinen edustus. Mikään oikeussääntö ei estä sitä, että tällaista edustusta edellyttävässä säännöksessä määrätään, että henkilön, joka on saanut eniten ääniä sillä listalla olevista henkilöistä, jolla on oikeus saada paikka eli joka on saanut eniten ääniä, on luovutettava paikkansa toiselle listalla olevalle ehdokkaalle, joka on palveluksessa eri toimipaikassa.

(ks. 36 kohta)
Silloin kun kantaja vaatii virkamielien tai muun toimihenkilön aseman tunnustamista, siihen päätökseen kohdistuva kumoamiskanne, jossa henkilöstösääntöjen tai muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen soveltaminen asianomaiseen henkilöön on evätty ja joka on nostettu henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklan mukaisesti, voidaan ottaa tutkittavaksi.

Silloin kun kumoamiskanteen täytäntöönpano on erityisen vaikeaa, kyseessä oleva toimielin voi täyttää perustamissopimuksen 176 artiklan (josta on tullut EY 233 artikla) mukaiset velvollisuutensa tekemällä päätöksen, jolla asianomaisille korvataan oikeudenmukaisesti kumotusta toimesta aiheutunut haitta. Tässä yhteydessä nimittävä viranomainen voi ryhtyä neuvotteluihin näiden henkilöiden kanssa sellaisen sopimuksen tekemiseksi, jolla heille tarjotaan oikeudenmukainen korvaus heihin kohdistuneesta lainvastaisuudesta.

Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 1 ja 6 artiklasta seuraa, että yhteisöjen virkamiehen asemaa ei voida tunnustaa henkilölle, jonka työnantajana ei ole yhteisöjen toimielin vaan jäsenvaltion oikeusjärjestyksen alaan kuuluva oikeushenkilö, jota ei voida rinnastaa toimielimen hallinnolliseen yksikköön.

Tältä osin merkitystä ei ole sillä, että asianomaisen henkilön palvelukseenottaminen edellyttää toimielimen hyväksyntää, eikä sillä, että kyseisellä oikeushenkilöllä on kiinteät siteet toimielimeen ja että se on siitä erittäin riippuvainen. Vastaavasti tosiseikat, joihin on vedottu työsuhteen ehtojen ja palkkauksen identtisyyden osoittamiseksi, eivät merkitse sitä, että yksityisoikeudellisen yhdistyksen palvelukseen ottamien toimihenkilöiden oikeudellinen asema voitaisiin rinnastaa henkilöstösääntöjen mukaisesti palvelukseen otettujen virkamiesten ja toimihenkilöiden oikeudelliseen asemaan.

Toimielimen tekemä sopimus toimihenkilön palvelukseenottamisesta ei voi perustua kansallisen tuomioistuimen ratkaisuun, vaan tältä osin toimivaltaiseksi osoitetun viranomaisen päätökseen.

(ks. 38 ja 43-45 kohta)

Viittaukset: asia 65/74, Porrini yra., 11.3.1975 (Kok. 1975, s. 319, 15 kohta); em. asia Salerno ym. v. komissio ja neuvosto, 43 ja 50 kohta; em. asia Alexis ym. v. komissio, 11 kohtaja asia 232/84, Tordeur ym., 3.10.1985 (Kok. 1985, s. 3223).
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Banaanit - Tuontijärjestelmä - Tariffikiintiö - Siirtymätoimenpiteet, joilla pyritään helpottamaan yhteisön järjestelmään siirtymistä - Edellytykset - Yhteiseen markkinajärjestelyyn siirtymisestä johtuvat vaikeudet - Rajat - Saksan yhdistymisen jälkeen entisen Saksan demokraattisen tasavallan alueelle sijoittautuneet yritykset

(Neuvoston asetuksen N:o 404/93 30 artikla)

2 Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Banaanit - Tuontijärjestelmä - Tariffikiintiö - Käyttöönotto ja jakaminen - Syrjintä - Syrjinnän puuttuminen

(Neuvoston asetus N:o 404/93)

3 Kumoamiskanne - Kanneperusteet - Harkintavallan väärinkäyttö - Käsite

4 Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Perusteluvelvollisuus - Perusteluvelvollisuuden laajuus - Yksittäispäätös

(EY:n perustamissopimuksen 190 artikla (josta on tullut EY 253 artikla))

Tiivistelmä

1 Banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen N:o 404/93 30 artiklassa, jonka tarkoituksena on helpottaa siirtymistä voimassa olevista kansallisista järjestelmistä yhteiseen markkinajärjestelyyn, annetaan komissiolle oikeus toteuttaa siirtymätoimenpiteitä, joiden tarkoituksena on selviytyä tällaisesta siirtymisestä johtuvista häiriöistä sisämarkkinoilla ja joiden tavoitteena on auttaa voittamaan talouden toimijoille yhteiseen markkinajärjestelyyn siirtymisen jälkeen aiheutuneet vaikeudet, jotka johtuvat kyseisen asetuksen antamista edeltäneiden kansallisten markkinoiden olosuhteista. Komission on tältä osin otettava huomioon sellaisten talouden toimijoiden tilanne, jotka toimivat tietyllä tavalla asetusta N:o 404/93 edeltäneen kansallisen lainsäädännön perusteella ilman, että ne olisivat voineet ennakoida tämän toiminnan seurauksia yhteisen markkinajärjestelyn käyttöönoton jälkeen.

Tässä säännöksessä, jota poikkeuksena sovellettavaan yleiseen järjestelmään on tulkittava suppeasti, ei kuitenkaan sallita heikomman kilpailuaseman korvaamista yrityksille, jotka ovat sijoittautuneet entisen Saksan demokraattisen tasavallan alueelle Saksan yhdistymisen jälkeen. Tämä haitta, joka aiheutuu erilaisista mahdollisuuksista Saksassa, ei sitä paitsi johdu yhteisen markkinajärjestelyn perustamisesta.

2 Vaikka on totta, että asetus N:o 404/93 on vaikuttanut eri yrityksiin eri tavoin, tällainen erilainen kohtelu kuuluu kuitenkin erottamattomasti siihen asti eristäytyneinä olleiden markkinoiden yhdentämistavoitteeseen, kun otetaan huomioon, että kyseisten talouden toimijoiden ryhmien olosuhteet olivat erilaiset ennen banaanialan yhteisen markkinajärjestelyn käyttöönottoa.

3 Harkintavaltaa on käytetty väärin päätöstä tehtäessä ainoastaan silloin, kun objektiivisten, asiaankuuluvien ja yhtäpitävien seikkojen perusteella on selvää, että päätös on tehty muussa kuin päätöksessä esitetyssä tarkoituksessa.

4 Yksittäispäätöksen perusteluvelvollisuuden tarkoituksena on mahdollistaa se, että yhteisöjen tuomioistuimet voivat tutkia päätöksen laillisuuden ja että asianomainen saa tietää, miksi päätös on tehty, puolustaakseen oikeuksiansa ja voidakseen tutkia, onko päätös asianmukainen.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Kumoamiskanne - Kannekelpoiset toimet - Käsite - Toimet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia - Komission tulkinta asetuksen säännöksestä, jonka seurauksena mahdolliselle yhteisön taloudellisen tuen saajalle aiheutuu oikeudenmenetys, ei ole kannekelpoinen toimi - Oikeudenmenetyksen toteava päätös on kannekelpoinen toimi - Asianomaisten summien vapauttaminen viran puolesta ei ole kannekelpoinen toimi

(EY:n perustamissopimuksen 173 artikla)

2 Taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus - Rakennerahastojen interventio - Integroidut Välimeren-ohjelmat - Yhteisön taloudellisen tuen myöntäminen - Lopullisen maksupyynnön esittämiselle asetettu määräaika - Pyynnön lähettämispäivä

(Neuvoston asetuksen N:o 4256/88, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2085/93, 10 artikla)

Tiivistelmä

3 Perustamissopimuksen 173 artiklassa tarkoitettuja kannekelpoisia toimia tai päätöksiä ovat sellaiset toimenpiteet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia, jotka voivat vaikuttaa kantajan etuihin muuttaen tämän oikeusasemaa selvästi.

Nämä edellytykset eivät täyty sellaisen toimen osalta, jolla komissio vain tulkitsee asetuksen säännöstä, jonka mukaan komissio vapauttaa viran puolesta tiettyjen komission päättämien hankkeiden tukea varten varatut summat, ellei niitä koskevaa lopullista maksupyyntöä ole tehty määräajassa.

Sitä vastoin 173 artiklassa tarkoitettu kannekelpoinen toimi on kyseessä silloin, kun komissio asetuksen säännöstä tulkiten toteaa, ettei mahdollinen tuensaaja ole noudattanut oikeudenmenetyksen aiheuttavaa määräaikaa, ja tästä johtuen epää tältä alun perin myöntämänsä taloudellisen tuen.

Tukea varten varattujen summien vapauttaminen on kuitenkin vain väistämätön seuraus siitä, että oikeus taloudelliseen tukeen on aiemmin julistettu menetetyksi, eikä vapauttaminen siten sinänsä saa aikaan oikeusvaikutuksia mahdollisen tuensaajan suhteen.

4 Asetuksen N:o 4256/88, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2085/93, 10 artiklassa säädetyn määräajan, joka on asetettu komission integroiduista Välimeren-ohjelmista annetun asetuksen N:o 2088/85 mukaisesti päättämien hankkeiden tukea varten varattuja summia koskevan lopullisen maksupyynnön esittämiselle, on katsottava tarkoittavan aikaa, jossa lopullinen maksupyyntö on lähetettävä, eikä aikaa, jossa tuon pyynnön on saavuttava komissioon.

Tällainen tulkinta nimittäin ensinnäkin takaa pyynnön esittäjien yhdenvertaisen kohtelun, koska määräaika on tällöin sama näiden mahdollisten tuensaajien maantieteellisestä etäisyydestä ja pyynnön perille toimittamiseen kuluvasta ajasta riippumatta. Toiseksi säädetyn määräajan noudattamatta jättämisestä aiheutuvien ankarien seuraamusten vuoksi oikeusturvanäkökohdat edellyttävät, että mahdollisten tuensaajien kannalta edullisempaa pyynnön lähettämispäivää pidetään ratkaisevana, sillä nämä voivat vaikuttaa ainoastaan tuohon päivään ja näyttää sen toteen, mutta eivät pyynnön perille toimittamiseen kuluvaan aikaan.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Edellytykset - Lainvastaisuus - Vahinko - Syy-yhteys - Jos yksi näistä edellytyksistä jää täyttymättä, koko vahingonkorvauskanne hylätään

(EY:n perustamissopimuksen 215 artiklan toinen kohta (josta on tullut EY 288 artiklan toinen kohta))

2. Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Edellytykset - Lainvastaisuus - Vahinko - Syy-yhteys - Todistustaakka

(EY:n perustamissopimuksen 215 artiklan toinen kohta (josta on tullut EY 288 artiklan toinen kohta); neuvoston asetuksen N:o 2340/90 2 artiklan 2 ja 3 kohta)

3. Yhteinen kauppapolitiikka - Irakia koskeva kauppasulku - Asetus N:o 2340/90 - Soveltamisala - Rajat

(Neuvoston asetuksen N:o 2340/90 2 artiklan 2 ja 3 kohta)

Tiivistelmä

1. Yhteisö on perustamissopimuksen 215 artiklan toisessa kohdassa (josta on tullut EY 288 artiklan toinen kohta) tarkoitetussa sopimussuhteen ulkopuolisessa vastuussa ainoastaan, jos seuraavat edellytykset täyttyvät: yhteisöjen toimielinten moitittu toiminta on lainvastaista, vahinko on tosiasiallisesti syntynyt ja toiminnan ja väitetyn vahingon välillä on syy-yhteys. Koska näiden edellytysten on täytyttävä samanaikaisesti, vaatimus on kokonaisuudessaan hylättävä, jos yksi niistä jää täyttymättä, eikä ole tarpeen tutkia muita edellytyksiä.

( ks. 39 kohta )

2. Perustamissopimuksen 215 artiklan toisen alakohdan (josta on tullut EY 288 artiklan toinen kohta) mukaisen syy-yhteyden katsotaan olevan olemassa silloin, kun kyseisen toimielimen väitetyksi tekemän virheen ja väitetyn vahingon välillä on suora syy-yhteys, jonka olemassaolo kantajan on näytettävä toteen.

Tällaista syy-yhteyttä ei ole osoitettu olevan yhteisön Irakin ja Kuwaitin kanssa käymän kaupan estämisestä annetun asetuksen N:o 2340/90 antamisen ja vahingon, joka johtuu siitä, että jäsenvaltioon sijoittautunut yritys ei voi periä saataviaan Irakin hallitukselta, välillä silloin, kun saatavan maksamatta jättämisen ei voida katsoa johtuvan Irakin hallituksen toteuttamista kyseistä asetusta ja yhteisön kauppasulun voimassapitämistä koskevista vastatoimista, ja silloin, kun liiketoimi, johon saatava perustuu, ei kuulu kyseisen asetuksen soveltamisalaan.

( ks. 41, 43, 44 ja 46 kohta )

3. Yhteisön Irakin ja Kuwaitin kanssa käymän kaupan estämisestä annetun asetuksen N:o 2340/90 2 artiklan 2 ja 3 kohdassa olevaa kieltoa ei sovelleta taloudellisiin toimiin, jotka liittyvät sellaisiin tuotteiden toimituksiin, jotka on kokonaisuudessaan toteutettu yli vuosi ennen asetuksen voimaantuloa ja joiden tarkoituksena ei ole suosia tai joiden seurauksena ei suosita tätä ajankohtaa myöhempiä toimituksia.

( ks. 44 kohta )
107

Tätä johtopäätöstä tukee kaksi 5.5.1993 päivättyyn kirjeeseen sisältyvää seikkaa. Kyseisestä kirjeestä ilmenee ensinnäkin, että koska kantajan ja Baoan Companyn välisissä sopimuksissa ei ole välityslauseketta ja olettaen, ettei mitään myöhempää välityssopimusta ole tehty, sopimuspuolten on riitatapauksessa käännyttävä kiinalaisen kansantuomioistuimen (people's court) puoleen. Toiseksi kantajan edustaja korostaa kirjeessä, että komission on ”bear in mind that environment in which the arrangements for Climax's production in China have been set up is rather different from those generally prevailing in western countries, and it may not always be possible to provide answers with the degree of legal precision to which you may be accustomed” (muistettava, että olosuhteet, joissa Climaxin Kiinassa tapahtuvaa tuotantoa koskevat sopimukset on tehty, poikkeavat melko paljon länsimaissa vallitsevista olosuhteista ja voi olla, ettei aina ole mahdollista antaa vastauksia, jotka olisivat oikeudellisesti niin täsmällisiä kuin mihin te lienette tottuneet).
Komissio on ilmoittanut vain yhden perusteen hylkäävälle päätökselleen, jonka se on antanut tiedoksi henkilölle, joka on hakenut apurahaa tutkimusta ja teknologista kehittämistä koskevasta erityisohjelmasta inhimillisten resurssien ja liikkuvuuden edistämiseksi, josta on päätetty neuvoston päätöksellä 92/217/ETY; jos tämä ainoa peruste eli tässä tapauksessa se, että henkilö ei täyttänyt apurahan saamiseksi asetettuja kansalaisuutta ja liikkuvuutta koskevia edellytyksiä, on virheellinen, komission päätös on kumottava.

Se, että komissio yrittää estää päätöksen kumoamisen vetoamalla siihen, että hakemuksen hylkäämiselle oli muitakin perusteita, on hyödytöntä. Komissio ei voi riidanalaisen päätöksen tueksi missään tapauksessa pätevästi vedota sellaisiin perusteisiin, jotka eivät sisältyneet päätökseen ja joihin se on vedonnut vasta kanteen nostamisen jälkeen, ottaen huomioon että kantaja voi ainoastaan riidanalaisessa päätöksessä ilmoitettujen perusteiden perusteella arvioida, onko hänen hakemuksensa hylkääminen ollut aiheellista ja kannattaako hänen nostaa kanne yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa. JS.osKa Komissio ei ole oikeudellisesti riittävällä tavalla osoittanut, että hakemuksen korjaaminen ei ollut mahdollista, sen on myös hyödytöntä väittää, että asianosaisella ei ole mitään perusteltua intressiä saada päätöstä kumottua, koska apurahan saamisen edellytykset eivät ole täyttyneet, jolloin päätöksen tilalle voidaan antaa vain uusi hylkäävä päätös.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Kumoamiskanne - Kanteen nostamista koskevan määräajan alkamisajankohta - Päätös, jota ei ole julkaistu eikä annettu kantajalle tiedoksi - Tarkka tieto päätöksen sisällöstä ja perusteluista - Velvollisuus pyytää päätöksen koko teksti kohtuullisessa ajassa siitä, kun päätöksen olemassaolosta on saatu tieto

(EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan neljäs kohta)

2 Yhteisön oikeus - Yhteisön oikeuden periaatteet - Puolustuksen oikeudet - Soveltamisala - Valintamenettely sellaisten projektien osalta, jotka voivat saada yhteisön taloudellista tukea - Soveltamisalan ulkopuolelle jääminen

3 Kumoamiskanne - Yhteisöjen tuomioistuinten toimivalta - Vaatimukset siitä, että vastaaja velvoitetaan tekemään uusi päätös asiakirjojen uudelleen tutkimisen jälkeen - Tutkimatta jättäminen

(EY:n perustamissopimuksen 173 artikla)

Tiivistelmä

4 Jos päätöstä ei ole julkaistu tai annettu tiedoksi, tällaisesta päätöksestä nostettavan kumoamiskanteen määräaika alkaa kulua vasta siitä hetkestä, kun kolmas, jota asia koskee, saa tarkan tiedon kysymyksessä olevan päätöksen sisällöstä ja perusteluista, kuitenkin sillä edellytyksellä, että hän pyytää kyseessä olevan päätöksen koko tekstiä kohtuullisessa määräajassa siitä, kun hän sai tiedon päätöksen olemassaolosta.

5 Yhteisön rahoitustukiohjelmia koskevan järjestelmän mukaista on se, että tällaisen tuen hakijoita ei tavallisesti enää kuulla valintamenettelyssä, joka tapahtuu hakijoiden esittämien asiakirjojen perusteella. Tällainen menettely on itse asiassa asianmukainen sellaisessa tilanteessa, jossa arvioitavana on useita satoja hakemuksia, eikä se siten riko oikeutta tulla kuulluksi.

6 Kumoamiskanteen yhteydessä esitetyt vaatimukset siitä, että komissio velvoitettaisiin tekemään uusi päätös asiakirjojen uudelleen tutkimisen jälkeen, on jätettävä tutkimatta.

Itse asiassa yhteisöjen tuomioistuinten tehtävänä ei ole osoittaa toimielimille käskyjä harjoittamansa laillisuusvalvonnan puitteissa, ja kyseisen toimielimen tehtävänä on toteuttaa kumoamiskanteesta annetun tuomion täytäntöönpanotoimenpiteet.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Perustelut - Perusteluvelvollisuuden laajuus

(EY:n perustamissopimuksen 190 artikla (josta on tullut EY 253 artikla)

2. Maatalous - Yhteinen maatalouspolitiikka - Elintarvikeapu - Yhteisön entisen Neuvostoliiton tasavalloille osto- ja hankintasopimusten rahoittamiseksi myöntämät lainat - Soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt - Sopimuksille asiaan sovellettavien yhteisön säännösten ja määräysten mukaisesti annettu komission hyväksyntä - Hintaa koskevan edellytyksen merkitys - Komission harkintavalta - Tuomioistuinvalvonnan rajat

(Komission asetus N:o 1897/92; neuvoston päätös 91/658)

Tiivistelmä

1. EY:n perustamissopimuksen 190 artiklan (josta on tullut EY 253 artikla) mukainen perusteluvelvollisuus määräytyy kyseisen toimen luonteen mukaan, ja perusteluista on selkeästi ja yksiselitteisesti ilmettävä yhteisön toimielimen päättely siten, että niille, joita toimenpide koskee, selviävät sen syyt ja että toimivaltainen tuomioistuin voi tutkia toimenpiteen laillisuuden. Perusteluvelvollisuutta on arvioitava asiaan liittyvien asianhaarojen perusteella, joita ovat erityisesti toimen sisältö, esitettyjen perusteiden luonne ja intressi, joka niillä, joille toimi on osoitettu tai joita se koskee suoraan ja erikseen, voi olla saada selvennystä tilanteeseen. Perusteluissa ei tarvitse esittää kaikkia asiaan liittyviä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja, sillä tutkittaessa sitä, täyttävätkö toimen perustelut perustamissopimuksen 190 artiklan vaatimukset, on otettava huomioon päätöksen sanamuodon lisäksi myös asiayhteys ja kaikki asiaa koskevat oikeussäännöt.

( ks. 35 kohta )

2. Hintaa koskeva edellytys sopimuksenteon yhteydessä on olennainen Neuvostoliitolle ja sen tasavalloille myönnettyä elintarvike- ja lääkeapua koskevan yhteisön perustaman lainajärjestelmän toiminnan kannalta. Siltä osin kuin tämä edellytys takaa myönnettyjen varojen optimaalisen käytön, sillä pyritään itse asiassa suojelemaan sekä yhteisöä lainanantajana että kyseisiä tasavaltoja ruoka-avun saajana.

Neuvostoliitolle ja sen tasavalloille päätöksellä 91/658 myönnetyn elintarvike- ja lääkeapua koskevan lainan tietyistä yksityiskohtaisista säännöistä annetussa asetuksessa N:o 1897/92 edellytetään, että sopimukset ovat kaikkein edullisimpien ostoehtojen mukaisia ja että tarjottua hintaa arvioidaan kaikkien sopimusehtojen ja etenkin toimitusehtojen valossa.

Komissiolla on harkintavaltaa tässä kokonaisvaltaisessa arvioinnissa. Tämän vuoksi yhteisöjen tuomioistuinten harjoittaman valvonnan on rajoituttava sen tarkastamiseen, että menettelyä ja perustelemista koskevia sääntöjä on noudatettu, että tosiseikat pitävät paikkansa, ettei asiassa ole tehty ilmeistä arviointivirhettä ja ettei harkintavaltaa ole käytetty väärin.

( ks. 46 kohta sekä 50-51 kohta )
Komission päätös antaa poikkeuslupa perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan perusteella radio- ja televisioalan etujärjestön säännöille siltä osin kuin niiden ulkopuolelle voidaan sulkea tällaisen liiton ja kaikkien sen jäsenten kanssa yhteismarkkinoilla kilpaileva televisioyhtiö liittoon kuulumisesta saatavien kilpailuetujen ulkopuolelle, vaikuttaa kyseisen yhtiön kilpailuasemaan. Tätä yhtiötä on näin ollen pidettävä asetuksen N: o 17 19 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitettuna ulkopuolisena henkilönä, jota asia koskee, ja sillä on näin ollen oikeus osallistua komission päätökseen johtaneeseen menettelyyn. Tämän saman ominaisuuden vuoksi on katsottava, että päätös koskee sitä erikseen perustamissopimuksen 173 artiklassa tarkoitetulla tavalla.

Tältä osin ei ole merkitystä sillä, että kyseinen yhtiö tyytyi olemaan läsnä komission järjestämässä kuulemistilaisuudessa ilmaisematta erityisesti kantaansa ja että se ei ole käyttänyt asetuksen N:o 17 19 artiklan 3 kohdan perusteella sille kuuluvia menettelyllisiä oikeuksiaan. Toisaalta kyseisessä artiklassa säädettyyn menettelylliseen oikeuteen ei liity mitään sen käyttämistapaa koskevaa edellytystä. Toisaalta se, että sellaisten kolmansien osapuolten, joilla katsotaan olevan menettelyllisiä oikeuksia hallinnollisessa menettelyssä, olisi osallistuttava tehokkaasti tähän menettelyyn, jotta niillä voisi olla oikeussuojaintressiä asiassa, olisi pakollista oikeudenkäyntiä edeltävää menettelyä koskeva tutkittavaksi ottamisen lisäedellytys, josta perustamissopimuksen 173 artiklassa ei määrätä.

Päätös koskee kyseistä yhtiötä suoraan, koska päätöksen, joka ei vaadi mitään soveltamistoimenpidettä, ja yhtiön kilpailuaseman heikentymisen välillä on suora syy-yhteys.