Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Kilpailu – Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt – Näyttö

(EY 81 artiklan 1 kohta)

2. Kilpailu – Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt – Yritysten väliset sopimukset – Näyttö

(EY 81 artiklan 1 kohta)

3. Kilpailu – Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt – Kielto – Rikkominen – Sopimukset ja yhdenmukaistetut menettelytavat, joita voidaan käsitellä yhtenä kokonaisuutena pidettävänä rikkomisena – Käsite

(EY 81 artiklan 1 kohta)

4. Kilpailu – Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt – Sopimukset ja yhdenmukaistetut menettelytavat, joita voidaan käsitellä yhtenä kokonaisuutena pidettävänä rikkomisena – Yritykset, joiden voidaan katsoa rikkoneen kilpailusääntöjä osallistumalla kokonaiskartelliin – Arviointiperusteet

(EY 81 artiklan 1 kohta)

5. Kilpailu – Sakot – Sakkojen määrä – Sakkojen suuruuden määrittäminen – Huomioon otettu liikevaihto – Asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohdassa vahvistettu raja

(Neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

1. Selvitettäessä EY 81 artiklan 1 kohdan rikkomista, komission on esitettävä nimenomaiset ja yhtäpitävät todisteet, joiden perusteella voidaan vakuuttua siitä, että väitetty rikkominen on tapahtunut. Sen, että unionin tuomioistuimet ovat epävarmoja, on koiduttava kilpailusääntöjen rikkomista koskevan päätöksen adressaatin eduksi. Tuomioistuin ei voi todeta, että komissio on oikeudellisesti riittävällä tavalla näyttänyt kyseessä olevan kilpailusääntöjen rikkomisen tapahtuneen, jos se ei ole saavuttanut täyttä varmuutta tämän kysymyksen osalta, ja näin erityisesti silloin, kun kyse on sakkopäätökseen kohdistuvasta kumoamiskanteesta.

Kaikkien komission toimittamien todisteiden ei tarvitse kuitenkaan välttämättä täyttää näitä edellytyksiä kaikkien rikkomisen osatekijöiden osalta. Riittää, että komission esittämät seikat kokonaisvaltaisesti tarkasteltuina täyttävät nämä edellytykset.

On sitä paitsi tavanomaista, että kilpailunvastaisiin sopimuksiin liittyvät toimenpiteet toteutetaan vaivihkaa, että kokoukset pidetään salassa ja että niihin liittyvien asiakirjojen määrä pidetään mahdollisimman vähäisenä. Tästä seuraa, että vaikka komissio löytää asiakirjoja, jotka osoittavat nimenomaisesti toimijoiden välisen lainvastaisen yhteydenpidon, nämä asiakirjat – esimerkiksi kokousten pöytäkirjat – ovat normaalisti vain hajanaisia ja niitä on vähän, joten usein on välttämätöntä muodostaa kuva tietyistä yksityiskohdista päättelemällä. Näin ollen useimmissa tapauksissa kilpailunvastaisen menettelyn tai sopimuksen olemassaolo on pääteltävä tietyistä yhteensattumista ja seikoista, jotka yhdessä tarkasteltuina voivat muun johdonmukaisen selityksen puuttuessa olla osoitus kilpailusääntöjen rikkomisesta.

(ks. 44–46 kohta)

2. Sakkojen määräämättä jättämistä tai lieventämistä koskevan politiikan yhteydessä annetut lausunnot ovat tärkeitä. Näillä yritysten nimissä annetuilla lausunnoilla on merkittävä todistusarvo, koska ne merkitsevät huomauttavia oikeudellisia ja taloudellisia riskejä. On kuitenkin niin, että kartelliin osallistumisesta syytetyn yrityksen lausuntoa, jonka totuudenmukaisuuden on riitauttanut useampi muu kartelliin osallistumisesta myös syytetty yritys, ei voida pitää riittävänä näyttönä jälkimmäisten yritysten toteuttamasta kilpailusääntöjen rikkomisesta, jos sen tukena ei ole muita todisteita.

(ks. 47 ja 66 kohta)

3. Yhtenä kokonaisuutena pidettävän rikkomisen käsite koskee tilannetta, jossa useat yritykset ovat osallistuneet rikkomiseen, joka muodostuu jatkuvasta toiminnasta, jolla on yksi taloudellinen tavoite eli kilpailun vääristäminen, tai yksittäisistä rikkomisista, joita yhdistävät sama tarkoitus (kaikilla osatekijöillä sama tarkoitus) ja samat subjektit (samat yritykset, jotka ovat tietoisia yhteiseen tarkoitukseen osallistumisesta). Tämän tulkinnan oikeellisuutta ei voida kiistää sillä perusteella, että yksi tai useampi osatekijä kyseisestä useiden toimenpiteiden sarjasta tai jatkuvasta toiminnasta voisi sellaisenaankin merkitä EY 81 artiklan rikkomista. Kun eri toimenpiteet kuuluvat ”kokonaissuunnitelmaan”, koska niiden yhteisenä tavoitteena on kilpailun vääristäminen yhteismarkkinoiden sisällä, komissiolla on oikeus kohdistaa vastuu näistä toimenpiteistä sen mukaan, miten yritykset ovat osallistuneet kilpailusääntöjen rikkomiseen kokonaisuutena arvioituna. Eri toimien luokittelemiseksi yhtenä kokonaisuutena pidettäväksi jatketuksi rikkomiseksi on selvitettävä, täydentävätkö ne toisiaan siinä mielessä, että kunkin niistä tarkoituksena on vastata yhteen tai useampaan tavanomaisen kilpailun seuraukseen, ja myötävaikuttavatko ne vuorovaikutuksen kautta niiden toteuttajien haluamien kilpailunvastaisten vaikutusten toteuttamiseen sellaisen kokonaissuunnitelman puitteissa, jolla on yksi ainoa tavoite. Tässä on otettava huomioon kaikki seikat, joilla voidaan osoittaa tällainen yhteys tai kyseenalaistaa se, esimerkiksi soveltamisajanjakso, sisältö (käytetyt menetelmät mukaan lukien) ja vastaavasti asianomaisten eri toimien tavoite.

Menettelyistä, jotka koostuvat sellaisen monen- ja kahdenkeskisen yhteydenpidon järjestämisestä säännöllisesti usean vuoden ajan kilpailevien tuottajien välillä, jonka tavoitteena on sellaisten lainvastaisten käytäntöjen perustaminen, joiden tarkoituksena on järjestää keinotekoisesti kuparisten putken liittimien markkinoiden toiminta muun muassa hinnan suhteen, on todettava, että se, että näiden menettelytapojen tietyt ominaispiirteet tai intensiteetti ovat komission tarkastusten jälkeen muuttuneet, ei ole ratkaisevaa, koska kilpailunvastaisten menettelytapojen tarkoitus eli liittimien hinnoista sopiminen ei muuttunut. Tässä yhteydessä on todettava olevan todennäköistä, että komission tarkastusten jälkeen kartelli ei ole muodoltaan yhtä organisoitunut kuin ennen ja sen toiminta on intensiteetiltään vaihtelevampaa. Se, että kartellilla voi olla intensiteetiltään vaihtelevia toiminta-ajanjaksoja, ei kuitenkaan merkitse, että sen voitaisiin katsoa päättyneen.

(ks. 86–88, 91 ja 105 kohta)

4. Voidakseen osoittaa yrityksen osallistuneen kilpailunvastaiseen sopimukseen komission on näytettävä toteen, että kyseinen yritys aikoi omalla toiminnallaan myötävaikuttaa kaikkien osallistujien yhteisten päämäärien tavoittelemiseen ja että yritys tiesi muiden samoihin päämääriin pyrkivien yritysten suunnittelemasta tai toteuttamasta konkreettisesta toiminnasta tai että se saattoi kohtuudella ennakoida sen ja oli valmis hyväksymään siihen sisältyvän riskin. Sillä, ettei yritys ole osallistunut kaikkiin kartellin osatekijöihin, ei ole merkitystä näytettäessä toteen kilpailusääntöjen rikkomista sen osalta. Tämä seikka on otettava huomioon ainoastaan kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuutta arvioitaessa ja mahdollisesti sakon määrää määritettäessä.

(ks. 89 ja 90 kohta)

5. Vaikka useat sellaisen päätöksen adressaatit, jolla määrätään sakko kilpailusääntöjen rikkomisesta, muodostavat ”yrityksen”, jolla tarkoitetaan rikkomisesta, josta on määrätty seuraamus, vastuussa olevaa taloudellista yksikköä, vielä riidanalaisen päätöksen tekopäivänä, asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu 10 prosentin enimmäismäärä voidaan laskea kyseisen yrityksen kokonaisliikevaihdon perusteella. Jos puolestaan tämä taloudellinen yksikkö on jaettu niin, että se muodostaa kaksi erillistä yksikköä päätöksen tekohetkellä, kullakin päätöksen adressaatilla on oikeus siihen, että siihen sovelletaan erikseen kyseistä enimmäismäärää.

(ks. 125 kohta)