Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Unionin tuomioistuin – Organisaatio – Asioiden antaminen suuren jaoston ratkaistavaksi – Suuren jaoston käsiteltäväksi siirtämistä koskevan vaatimuksen esittäminen ennakkoratkaisumenettelyssä

(Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 60 artiklan 3 kohta)

2. Tuomioistuinmenettely – Suullisen käsittelyn aloittaminen uudelleen – Edellytykset

(Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 83 artikla)

3. Ennakkoratkaisukysymykset – Unionin tuomioistuimen toimivalta – Rajat – Kysymykset, joilla ei ilmiselvästi ole merkitystä, ja hypoteettiset kysymykset, joihin ei voida antaa hyödyllistä vastausta – Kysymykset, joilla ei ole yhteyttä pääasian oikeudenkäynnin kohteeseen

(SEUT 267 artikla)

4. Sosiaalipolitiikka – Mies- ja naispuoliset työntekijät – Samapalkkaisuus – Palkkaus – Käsite – Työntekoon liittyvän suhteen perusteella virkamiehille maksettavia eläkkeitä koskeva järjestelmä kuuluu palkkauksen käsitteen soveltamisalaan

(EY 141 artikla)

5. Sosiaalipolitiikka – Mies- ja naispuoliset työntekijät – Samapalkkaisuus – Kansallinen toimenpide, joka merkitsee välillistä syrjintää – Palvelusaikaa koskeva hyvitys, jonka myöntäminen edellyttää työnteon keskeyttämistä kahden kuukauden ajaksi – Hyväksyttävyys – Edellytykset – Perustelu hyväksyttävällä sosiaalipoliittisella tavoitteella – Suhteellisuus – Asian arvioimisen kuuluminen kansalliselle tuomioistuimelle

(EY 141 artikla)

6. Sosiaalipolitiikka – Mies- ja naispuoliset työntekijät – Samapalkkaisuus – Kansallinen toimenpide, joka merkitsee välillistä syrjintää – Varhennettuun eläkkeeseen liittyvää välitöntä oikeutta koskeva järjestelmä – Hyväksyttävyys – Edellytykset – Perustelu hyväksyttävällä sosiaalipoliittisella tavoitteella – Suhteellisuus – Asian arvioimisen kuuluminen kansalliselle tuomioistuimelle

(EY 141 artikla)

7. Sosiaalipolitiikka – Mies- ja naispuoliset työntekijät – Samapalkkaisuus – Kansallinen toimenpide, joka merkitsee välillistä syrjintää – Kansallinen järjestelmä, jossa annetaan kyseessä oleville työntekijöille mahdollisuus varhennettuun eläkkeeseen liittyvään välittömään oikeuteen ja myönnetään palvelusaikaa koskeva hyvitys – Aliedustettuna olevan sukupuolen ammatillisen toiminnan helpottamiseen liittyvää oikeuttamisperustetta ei ole

(EY 141 artiklan 4 kohta)

Tiivistelmä

1. Vaikka Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön tai unionin tuomioistuimen työjärjestyksen missään määräyksessä ei määrätä asian suuren jaoston käsiteltäväksi siirtämistä koskevan vaatimuksen käsittelemisestä ennakkoratkaisumenettelyssä, työjärjestyksen 60 artiklan 3 kohdan mukaan ratkaisukokoonpano, jolle asia on jaettu, voi kyllä milloin tahansa pyytää unionin tuomioistuimelta asian siirtämistä laajempaan ratkaisukokoonpanoon, mutta kyse on tällöin toimenpiteestä, josta kokoonpano, jonka ratkaistavaksi asia on annettu, päättää lähtökohtaisesti viran puolesta ja vapaasta harkinnasta.

(ks. 19 ja 20 kohta)

2. Ks. tuomion teksti.

(ks. 22 kohta)

3. Ks. tuomion teksti.

(ks. 30 ja 31 kohta)

4. Ks. tuomion teksti.

(ks. 39 kohta)

5. EY 141 artiklaa on tulkittava siten, että eläkehyvitysjärjestelmä, jossa edellytetään työnteon keskeyttämistä vähintään kahden kuukauden ajaksi lapsen hoitamista varten, merkitsee tämän artiklan vastaista, palkkausta koskevaa naispuolisten ja miespuolisten työntekijöiden välistä välillistä syrjintää, ellei järjestelmää voida perustella objektiivisilla seikoilla, jotka eivät ole millään tavalla sukupuolen perusteella syrjiviä, kuten hyväksyttävällä sosiaalipoliittisella tavoitteella, ja ellei sillä voida taata tätä tavoitetta ja ellei se ole tarpeen tavoitteen saavuttamiseksi, mikä edellyttää, että järjestelmällä tosiasiallisesti pyritään saavuttamaan tavoite ja että se toteutetaan johdonmukaisesti ja järjestelmällisesti.

Työnteon keskeyttäminen kahden kuukauden ajaksi, mikä asetetaan pääasiassa kyseessä olevassa järjestelmässä lähtökohtaisesti hyvityksen saamisen edellytykseksi, on – vaikka se vaikuttaakin neutraalilta kyseessä olevien virkamiesten sukupuoleen nähden – nimittäin omiaan tosiasiassa toteutumaan huomattavasti pienemmän miespuolisten virkamiesten prosentuaalisen osuuden kuin naispuolisten virkamiesten prosentuaalisen osuuden osalta.

Huolehtiminen siitä, että haitat, jotka aiheutuvat nais- ja miespuolisille työntekijöille siitä, että heidän työuransa keskeytyvät tietyn ajanjakson ajaksi heidän lapsistaan huolehtimista varten, korvataan, on itsessään hyväksyttävä sosiaalipoliittinen tavoite.

On kuitenkin kansallisen tuomioistuimen tehtävä varmistaa sille unionin tuomioistuimen toimittamat merkitykselliset seikat huomioon ottaen, että kyseisellä kansallisella järjestelmällä todellakin pyritään väitettyyn tavoitteeseen ja että järjestelmä on toimeenpantu tavoitteeseen nähden johdonmukaisesti ja järjestelmällisesti.

(ks. 51, 56, 58, 64–73, 78 ja 79 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)

6. EY 141 artiklaa on tulkittava siten, että varhennettuun eläkkeeseen liittyvää välitöntä oikeutta koskeva järjestelmä, jonka edellytykseksi asetetaan se, että virkamiehen, joka on kolmen lapsen vanhempi tai yhden vähintään vuoden ikäisen sellaisen lapsen vanhempi, jonka invaliditeetti on vähintään 80 prosenttia, voi osoittaa jokaisen lapsen osalta keskeyttäneensä työnteon yhtäjaksoisesti vähintään kahden kuukauden ajaksi, merkitsee tämän artiklan vastaista, palkkausta koskevaa naispuolisten ja miespuolisten työntekijöiden välistä välillistä syrjintää, ellei järjestelmää voida perustella objektiivisilla seikoilla, jotka eivät ole millään tavalla sukupuolen perusteella syrjiviä, kuten hyväksyttävällä sosiaalipoliittisella tavoitteella, ja ellei sillä voida taata tätä tavoitetta ja ellei se ole tarpeen tavoitteen saavuttamiseksi, mikä edellyttää, että järjestelmällä tosiasiallisesti pyritään saavuttamaan tavoite ja että se toteutetaan johdonmukaisesti ja järjestelmällisesti.

Vaikka tällainen järjestelmä nimittäin vaikuttaa neutraalilta kyseessä olevien virkamiesten sukupuoleen nähden, siinä säädetyt edun myöntämistä koskevat edellytykset johtavat siihen, että huomattavasti suurempi prosentuaalinen osuus naisista miehiin verrattuna hyötyy edusta.

Näin ollen on kansallisen tuomioistuimen tehtävänä varmistaa sille unionin tuomioistuimen toimittamat merkitykselliset seikat huomioon ottaen, että kyseessä olevalla kansallisella järjestelmällä tosiasiallisesti pyritään saavuttamaan hyväksyttävä sosiaalipoliittinen tavoite ja että se toteutetaan tältä kannalta johdonmukaisesti ja järjestelmällisesti.

(ks. 86, 89–96 ja 98 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)

7. EY 141 artiklan 4 kohtaa on tulkittava siten, että tässä säännöksessä tarkoitettuja toimenpiteitä eivät ole kansalliset toimenpiteet, joilla vain annetaan työntekijöille, joita toimenpiteet koskevat, mahdollisuus varhennettuun eläkkeeseen liittyvään välittömään oikeuteen ja myönnetään palvelusaikaa koskeva hyvitys heidän eläkkeelle lähtiessään, mutta joilla ei puututa ongelmiin, joita työntekijät saattavat kohdata työuransa aikana.

(ks. 103 kohta ja tuomiolauselman 3 kohta)