Koska komissiolla ei ole velvollisuutta noudattaa valintaperusteita, jotka jäsenvaltio on vahvistanut asetuksen N:o 1083/2006 41 artiklan mukaisessa suurhankkeen arvioinnissa, se, ettei komissio ole rajannut arviointiaan mainittuihin kriteereihin, ei merkitse vilpittömän yhteistyön periaatteen loukkaamista. Silloin kun jäsenvaltio nimittäin esittää komissiolle suurhanketta koskevan vahvistamispyynnön, mainitun pyynnön arviointiin sovelletaan asetuksen N:o 1083/2006 39–41 artiklassa asetettuja sääntöjä. Vilpittömän yhteistyön periaatteeseen vetoaminen ei voi johtaa siihen, että sovellettaisiin eri sääntöjä, eikä etenkään siihen, että mainittu arviointi rajattaisiin jäsenvaltion vahvistamien valintakriteerien soveltamiseen. Mainittua päätelmää ei saata kyseenalaiseksi se, että seurantakomitean työskentelyn yhteydessä komission edustaja ei ole riitauttanut valintakriteereitä, joiden perusteella hanke on valittu. Sitä, ettei valintakriteereitä ole riitautettu, ei voida tulkita niin, että komission olisi vahvistettava asetuksen N:o 1083/2006 39–41 artiklassa säädetyssä arviointimenettelyssä rahoitusosuus jokaiselle hallintoviranomaisen kyseisten kriteerien perusteella valitsemalle suurhankkeelle.

Kuten asetuksesta N:o 1083/2006 nimittäin ilmenee, kyseinen komission arviointi poikkeaa jäsenvaltion suorittamasta valinnasta sekä sitä koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen että sen tavoitteen osalta. Ensinnäkin toimet, jotka koskevat sitä, että komissio arvioi ja vahvistaa jäsenvaltiolle EAKR:n tai koheesiorahaston rahoitusosuuden suurhanketta varten tai on vahvistamatta sitä, toteutetaan yksinomaan komission ja jäsenvaltion välisissä suhteissa. Komissio ei millään tavalla valitse suurhankkeita, joita hakijat esittävät kansallisille viranomaisille, vaan ainoastaan arvioi suurhankkeita, jotka kansalliset viranomaiset ovat jo valinneet ja esittäneet sille EAKR:n tai koheesiorahaston rahoitusosuuden vahvistamista tai vahvistamatta jättämistä varten, yksinomaan suhteessa jäsenvaltioihin. Toiseksi komission arvioinnin tarkoituksena ei ole tarkastaa jäsenvaltion suorittamaa valintaa seurantakomitean vahvistamien valintakriteereiden valossa, vaan arvioida asetuksen N:o 1083/2006 40 artiklassa tätä varten säädettyjen tietojen, jotka sisältyvät vahvistamispyyntöön, valossa – kuten mainitun asetuksen johdanto-osan 49 perustelukappaleessa todetaan – suurhankkeen tarkoitusta ja vaikutusta sekä unionin varojen käyttöä varten suunniteltuja järjestelyjä ja mainitun asetuksen 41 artiklan 1 kohdan nojalla arvioida mainittujen seikkojen perusteella suurhankkeen yhdenmukaisuus toimenpideohjelman toimintalinjojen kanssa, sen osuus kyseisten toimintalinjojen tavoitteiden saavuttamisessa sekä johdonmukaisuus muiden unionin politiikkojen kanssa.

Kun komission arvioitavaksi tulee jäsenvaltion valitsema suurhanke, jolle haetaan Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) rahoitusta, ja komission on tehtävä EAKR:a, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä annetun asetuksen N:o 1083/2006 41 artiklan nojalla päätös, mainitun jäsenvaltion vahvistamat valintakriteerit eivät rajoita komissiota.

Siltä osin kuin on kyse siitä, että komissio tekee päätöksen jäsenvaltion valitseman suurhankkeen rahoittamisesta Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR), EAKR:a, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä annetun asetuksen N:o 1083/2006 41 artiklan 2 kohdassa oleva määräaika on pakottava määräaika.

Mainitun määräajan ylittämisen seurauksista asetuksen N:o 1083/2006 tarkoituksesta ja rakenteesta ilmenee, että se, että vahvistamista koskevaan pyyntöön ei ole vastattu kyseisen asetuksen 41 artiklan 2 kohdassa säädetyssä määräajassa, ei merkitse EAKR:n rahoitusosuuden vahvistamista koskevan pyynnön hyväksymistä. Mainitunlaisesta vastaamatta jättämisestä ei myöskään seuraa, ettei komissiolla olisi enää toimivaltaa ratkaista vahvistamista koskevaa pyyntöä. Tästä seuraa, että asetusta N:o 1083/2006 ei voida tulkita niin, että kaikista määräajan ylityksistä seuraisi ainoastaan tästä syystä automaattisesti pyynnön hylkäämistä koskevan sellaisen päätöksen kumoaminen, joka on tehty määräajan päättymisen jälkeen.

Koska ei ole myöskään osoitettu, että siinä tapauksessa, että kyseistä määräaikaa ei olisi ylitetty, hankkeen arviointimenettely olisi voinut päättyä eri tavalla, mainittu ylitys ei voi johtaa määräajan päättymisen jälkeen tehdyn päätöksen kumoamiseen. Asetuksen N:o 1083/2006 41 artiklan 2 kohdassa säädetyn kaltaisen määräajan noudattamatta jättäminen voi nimittäin johtaa menettelyn päätteeksi tehdyn toimen kumoamiseen vain, jos on olemassa mahdollisuus, että mainitun sääntöjenvastaisuuden vuoksi mainittu menettely olisi voinut johtaa erilaiseen lopputulemaan. Vaikka henkilön, joka vetoaa mainitunlaiseen sääntöjenvastaisuuteen, ei tarvitse osoittaa, että ilman sitä kyseisen toimen sisältö olisi voinut olla hänen etujensa kannalta suotuisampi, hänen on kuitenkin konkreettisesti näytettävä, ettei mainitunlainen oletus ole täysin poissuljettu.

(ks. 69, 79, 90, 91, 93 ja 94 kohta)