ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

Italian hallitus katsoo, että mainittua kohtaa on tulkittava siten, että edellä mainitussa arvioinnissa ratkaisevaa on todisteiden esittäminen puolivuotiskauden kuluessa eikä se, onko ne saatettu komission tietoon ennen kyseisen ajanjakson päättymistä. Italian hallituksen mukaan komission päinvastainen tulkinta, jonka mukaan Italian tasavallan on puolivuotiskausittain maksettavien uhkasakkojen laskemiseksi esitettävä näyttö viimeistään kyseisen puolivuotiskauden viimeisenä päivänä ja jossa näin ollen jätetään laskelman ulkopuolelle määrät, jotka on peritty takaisin ajanjakson kuluessa mutta joista on ilmoitettu komissiolle vasta myöhemmin, loukkaa vilpittömän yhteistyön periaatetta, eikä ole oikeutettu unionin tuomioistuimen esittämistä pakottavista syistä ja johtaa lisäksi siihen, että Italian viranomaisille asetettua määräaikaa noudattaa vaatimuksia ja alentaa puolivuosittain maksettavaa uhkasakkoa lyhennetään perusteetta.
2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu asetuksen N:o 1082/2003 (2) 2 artiklan 2 kohdan ja asetuksen N:o 796/2004 (3) 26 artiklan 2 kohdan b alakohdan rikkomiseen nautaeläinten tunnistamiseen tai nautaeläinpalkkioihin liittyviä tarkastuksia koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen yhteydessä, koska komissio on katsonut, että asetuksen N:o 1975/2006 10 artiklan 2 ja 4 kohdassa sekä 14 artiklan 2 kohdassa edellytetään paikalla tehtävässä tarkastuksessa eläinten laskemista eläintiheyden kriteerin noudattamisen valvomiseksi.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 178/10

Kanne 29.1.2013 — Rose Vision ja Seseña v. komissio

(Asia T-45/13)

2013/C 178/19

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantajat: Rose Vision, SL (Seseña, Espanja) ja Julián Seseña (Pozuelo de Alarcón, Espanja) (edustajat: asianajaja M. Muñiz Bernuy ja asianajaja Á. Alonso Villa)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan päätökset sovittujen maksujen keskeyttämisestä

— poistamaan Rose Visión, S.L:n poissulkemisia koskevasta keskustietokannasta ja ennakkovaroitusjärjestelmästä (EWS)

— velvoittamaan vastaajan maksamaan vahingonkorvausta 5 000 624 euroa.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Toinen kantajista — yritys, joka toimii pääasiallisesti televiestinnän, tutkimuksen ja kehityksen (T&K) sekä televiestintää, tutkimusta ja innovaatiota koskevien neuvontapalvelujen alalla — on työskennellyt lukuisissa hankkeissa komission kanssa vuodesta 2002.

Nyt kyseessä olevan kanteen taustalla on kaksi tilintarkastusta, jotka toteutettiin kantajayrityksessä helmi-huhtikuussa vuonna 2011. Tilintarkastuskertomusten mukaan kantajayritys on syyllistynyt lukuisiin laiminlyönteihin ja sääntöjenvastaisuuksiin, jotka ovat suoritettavien maksujen keskeyttämisen perusteena.

Kantajien mielestä tällaiset väitteet eivät vastaa todellisuutta. Kantajien mukaan on nimittäin niin, että kun toista edellä mainituista tilintarkastuskertomuksista tarkastellaan huolellisesti, on mahdollista huomata, että sen tarkoituksena on perusteeton hyökkäys kantajia kohtaan niiden maineen pilaamiseksi. Niinpä kyseinen tilintarkastuskertomus perustuu enimmäkseen varmentamattomiin tietoihin. Tällaisessa komission toiminnassa on kyse tutkinnasta, finanssivalvonnasta tai verotarkastuksesta pikemminkin kuin tilintarkastuksesta, jossa tiedot on varmennettava ja lähteiden luotettavuus varmistettava.

Tämä kaikki on aiheuttanut kantajayritykselle vakavaa vahinkoa, joka ei ole luonteeltaan pelkästään taloudellista vaan kyse on myös vahingosta sen ammatilliselle maineelle ja uskottavuudelle.
—

Tässä yhteydessä todetaan, että SACE S.p.A:n päätös tarjota jälleenvakuutusturvaa siten, että on käytetty hyväksi taloudellisen ketjun vaiheeseen, jossa vakuutusmaksuja korotettiin, kuuluvia mahdollisuuksia, on toteutettu ilman mitään tarkoitusta tarjota SACE BT:lle tukea. Sitä paitsi ainoastaan emoyhtiö on hyötynyt taloudellisesti jälleenvakuutussuhteesta. Lisäksi komission huomautuksille positiivisesta korrelaatiosta riskialttiuden suuruuden ja pyydetyn maksun välillä ei löydy tukea alaa koskevasta kirjallisuudesta eikä markkinakäytännöstä, edes erityisesti SACE BT:n osalta. Komission yritys soveltaa eri asiayhteyksiin ja toimenpiteisiin sen lyhyen aikavälin vientiluottovakuutusjärjestelmää Portugalissa koskevassa asiassa omaksumaa sääntöä, ilman yksityiskohtaisia perusteluja, voidakseen osoittaa, että SACE SpA:lle maksetun palkkion määrän olisi pitänyt olla vähintään 10 prosenttia korkeampi kuin palkkio, jota yksityiset jälleenvakuuttajat perivät, kun otetaan huomioon jälleenvakuutusten alhaisempi määrä ja niiden vastattavaksi tuleva alhaisempi riski.
1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että Eurojust on laiminlyönyt tutkia kaikki ne oikeudelliset perusteet, joihin kantajat nojautuvat. Tietojensaantipyyntö, joka on esitetty 4.10.2012, ja 31.12.2013 esitetty uudistettu tietojensaantipyyntö perustuvat useisiin eri perusteisiin, joita ovat muun muassa Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artikla sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan (EUVL 2010, C 83, s. 389) 8 artiklan 2 kohta, 41 artiklan 2 kohta ja 42 artikla. Eurojust on tästä huolimatta tehnyt riidanalaiseen päätökseen sisältyvän ratkaisunsa pelkästään oikeutta tutustua Eurojustin asiakirjoihin koskevien oikeussääntöjen perusteella. Eurojust on oikeudenvastaisesti jättänyt tarkastelunsa ulkopuolelle ne muut perusteet, joihin kantajat ovat vedonneet.
2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan rikkomiseen Komissio on arvioinut tosiseikkoja ilmeisen virheellisesti, ja tämän perusteella komissio katsoo, ettei maanhinnan alennus ole yhteensopivaa sisämarkkinoiden kanssa. Maanhinnan alennus täyttää kaikki vaatimukset, ja komissio on, erityisesti kun otetaan huomion sen aikaisemmat päätökset, selostanut riittämättömästi, miksi maanhinnan alennus ei ole yhteensopivaa. Lisäksi komissio on perusteettomasti käsitellyt markkinahäiriöitä perusteena SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan soveltamiselle. Tästä syystä komissio on soveltanut virheellisesti SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohtaa.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 156/52

Kanne 12.4.2013 — Versalis v. komissio

(Asia T-210/13)

2013/C 156/98

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Versalis (San Donato Milanese, Italia) (edustajat: asianajajat M. Siragusa, F. Moretti ja L. Nascimbene)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan riidanalaiset toimet ja velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Riita koskee vaatimusta komission 26.2.2013 tekemän päätöksen (C(2013) 1200 final) ja samalla 26.2.2013 päivätyn väitetiedoksiannon (C(2013) 1199) kumoamisesta; komissio aloitti muodollisesti näillä asiakirjoilla menettelyn AT.40032 — BR/ESBR — Rikkomisen uusiminen, jolla on tarkoitus muuttaa 29.11.2006 tehtyä komission päätöstä K(2006) 5700 lopullinen (asia COMP/F/38.638 Butadieenikumi ja emulsiopolymeroinnilla tuotettu styreenibutadieenikumi), jonka unionin yleinen tuomioistuin osittain kumosi ja jota se muutti asiassa T-39/07, Eni v. komissio ja asiassa T-59/07, Polimeri Europa v. komissio, 13.7.2011 antamillaan tuomioilla.

Kantaja väittää ensimmäisessä ja ainoassa kanneperusteessaan, että komissiolla ei ole toimivaltaa aloittaa menettelyä uudelleen antaakseen uuden päätöksen, jossa todetaan rikkominen. Erityisesti komission toimivalta Versalis SpA:han nähden siltä osin kuin kyse on tosiseikoista, jotka olivat menettelyn COMP/F/38.638 Butadieenikumi ja emulsiopolymeroinnilla tuotettu styreenibutadieenikumi kohteena, on lakannut, kun 29.11.2006 annettiin päätös (K(2006) 5700 lopullinen); unionin yleinen tuomioistuin kumosi kyseisen päätöksen osittain ja muutti sitä asiassa T-39/07, Eni v. komissio ja asiassa T-59/07, Polimeri Europa v. komissio, 13.7.2011 antamillaan tuomioilla, joihin on haettu muutosta unionin tuomioistuimessa. Komission tarkoituksena on uuden menettelyn aloittamisella tarkastella uudelleen 29.11.2006 tehdyn päätöksen perusteluja ja siis arvioida uudelleen kantajan vahingoksi tosiseikkoja, joita on jo arvioitu ensimmäisellä kerralla ja joista tuomioistuin on jo täyden harkintavaltansa mukaisesti on lausunut. Uuden menettelyn aloittaminen on siis tarkoituksensa ja vaikutustensa osalta ristiriidassa ne bis in idem -periaatteen, oikeusvarmuuden periaatteen, luottamuksensuojan periaatteen ja tehokkaan oikeussuojan periaatteen kanssa.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 101/26

Kanne 8.2.2013 — Boehringer Ingelheim Pharma v. SMHV — Nepentes (Momarid)

(Asia T-75/13)

2013/C 101/55

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Boehringer Ingelheim Pharma (Ingelheim, Saksa) (edustajat: asianajajat V. von Bomhard ja D. Slopek)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Nepentes S.A. (Varsova, Puola)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan 28.11.2012 asiassa R 2292/2011-4 tehdyn SMHV:n neljännen valituslautakunnan päätöksen siltä osin kuin siinä hyväksyttiin merkin MOMARID rekisteröinti seuraavia tavaroita varten: hygieniatuotteet lääkinnälliseen käyttöön; dieettiravintoaineet lääkinnälliseen käyttöön, farmaseuttiset ja lääkinnälliset valmisteet, aineet ja tuotteet ihon, vartalon, kasvojen, suun, huulten, silmien, hiusten, käsien ja kynsien suojaamiseen, niiden kunnon ylläpitoon, niiden käsittelyyn tai hoitamiseen; farmaseuttiset ja lääkinnälliset valmisteet ja aineet ihon, vartalon, kasvojen, suun, huulten, silmien, hiusten, käsien ja kynsien hoitoon ja ulkonäön parantamiseen; farmaseuttiset ja lääkinnälliset tuotteet ja valmisteet laihdutukseen; dermatologiset farmaseuttiset tuotteet, valmisteet ja aineet; dermatologiset valmisteet ihovaivojen ennaltaehkäisyyn ja hoitoon; dermatologiset valmisteet (lääkkeitä sisältävät); farmaseuttiset valmisteet dermatologisten häiriöiden hoitoon; farmaseuttiset valmisteet dermatologisten vaivojen paikalliseen hoitamiseen; lääkinnälliset dermatologiset tuotteet; eläinlääkinnälliset farmaseuttiset valmisteet dermatologiseen käyttöön; eläinlääkinnälliset tuotteet hormonitoimintaan liittyvien häiriöiden hoitoon; hormonit lääkintäkäyttöön; hormonituotteet eläinlääkintäkäyttöön; hormonit; steroidituotteet ja hormonivalmisteet farmaseuttiseen ja lääkinnälliseen käyttöön; hygieniatuotteet; kemikaalit farmaseuttisiin tarkoituksiin (riidanalaiset tavarat)

— velvoittamaan vastaajan tai — jos SMHV:ssä vastapuolena ollut tulee väliintulijaksi tukemaan vastaajaa — vastaajan ja väliintulijan yhdessä korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: vastapuoli valituslautakunnassa

Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”Momarid” luokkaan 5 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — yhteisön tavaramerkkihakemus N:o 9 164 328

Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: yhteisön tavaramerkiksi N:o 2 396 448 rekisteröity merkki ”LONARID” luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten

Väiteosaston ratkaisu: väitteen hylkääminen

Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hyväksyminen osittain

Kanneperusteet: neuvoston asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan, luettuna yhdessä komission asetuksen N:o 2868/95 50 säännön 2 kohdan h alakohdan kanssa, ja neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen
—

Euroopan komission talousarvion toteuttamisen pääosaston (general budget and EDF) 12.11.2012 päivätyn kirjeen (Prot. N. 1328694), jonka aiheena on ”Maksu komission saatavien ja velkojen kuittaamisella”, jolla komissio ilmoitti kuitanneensa META Groupin komissiolta olevalla 69 061,80 euron suuruisella saatavalla, joka perustui Take it Up -sopimukseen nro 245637, META Groupin velan, joka käy ilmi velkomiskirjeestä nro 32412078833
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 63/24

Kanne 28.12.2012 — Matrix Energetics International v. SMHV (MATRIX ENERGETICS)

(Asia T-573/12)

2013/C 63/49

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Matrix Energetics International, Inc. (Lynnwood, Washington, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja R. Böhm)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 25.10.2012 tekemän päätöksen (asia R 56/2012-4)

— velvoittaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”MATRIX ENERGETICS” luokkaan 41 kuuluvia palveluja varten — kansainvälinen rekisteröinti nro W 995 247

Tutkijan päätös: Euroopan unionin nimeävän kansainvälisen rekisteröinnin suojan epääminen

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu.
—

kumoamaan komission 26.4.2012 tekemän päätöksen aloittaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 108 artiklan 2 kohdan ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti muodollinen tutkintamenettely väitetysti lainvastaisesta valtiontuesta, jonka Romania on myöntänyt ALRO:lle etuuskohteluun perustuvien sähkötariffien muodossa vuonna 2005 tehdyllä sopimuksella ja sen myöhemmillä muutoksilla, koska Hidroelectrica S.A. (jäljempänä Hidroelectrica) on sen määräysvallassa
—

Tämän kanneperusteen yhteydessä kantaja esittää, että komissio on lainvastaisesti tulkinnut asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan poikkeussäännöksen soveltamisalaa liian laajasti. Kantaja katsoo, ettei asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan mukaisia taloudellisia etuja vahingoiteta ja ettei komissio voi vedota asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmannen luetelmakohdan mukaiseen tutkintatoimien tarkoituksen suojaan.
3)

Kolmannessa kanneperusteessa kantaja vetoaa siihen, että komissio on loukannut yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, koska se on sallinut sen, että tietyltä tuoteryhmältä (tekokukat ja -kasvit, joita käytetään juhlissa) evätään juhliin liittyvän tuotteen ominaisuus, koska juhlaan liittyvät painokuviot, koristekuviot, symbolit tai kirjoitukset puuttuvat, kun taas muilla ryhmillä katsotaan olevan nimikettä 9505 vastaavat ominaisuudet, vaikka kyseisissä esineissä ei ole mitään juhlaan liittyviä painokuvioita, koristekuvioita, symboleja tai kirjoituksia. Euroopan unionin oikeudessa on yksittäisten jäsenvaltioiden antamia sitovia tariffitietoja, joissa esineitä (myös tekokukkia), jotka eivät sisällä konkreettisia symboleja, kuvioita tai koristekuvioita, on luokiteltu nimikkeeseen 9505. Näin ollen on vahvistettu, että esine sellaisenaan — ilman kirjoituksia tai koristekuvioita — voi tietyn EU-maan kulttuuripiirissä olla konkreettisen juhlan symboli ja sen vuoksi siellä juhlaesineeksi tunnustettu ja suunniteltu sekä valmistettu. Yhdistetyn nimikkeistön 95 ryhmän huomautuksista ja yhdistetyn nimikkeistön selittävien huomautusten kommentaareistakaan ei ilmene, että tuotteen pitäisi olla tunnustettu juhlaan liittyväksi koko Euroopan unionin alueella, jotta se saisi juhlaesineen aseman. Tällainen näkemys juhlaesineestä johtaisi siihen, että hyvin harvat tuotteet täyttäisivät kyseiset edellytykset. Euroopan unionissa asuu yli 500 miljoonaa kansalaista, joilla on erilaisia perinteitä ja kulttuureja ja jotka kuuluvat eri uskontokuntiin. Näin ollen unionissa ei ole mitään yhteistä juhlaperinnettä, vaan myös luettelot juhlapäivistä eri jäsenvaltioissa ovat erilaisia. Joillakin nimikkeeseen 9505 kuuluvilla tuotteilla on kantajan mukaan lopulta juhliin liittyvä luonne vain joissakin jäsenvaltioissa, kun taas muissa jäsenvaltioissa vastaava perinne on tuntematon tai vain harvojen suosima.
3)

Kolmas kanneperuste: Asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisen ja kolmannen luetelmakohdan oikeudellisesti virheellinen tulkinta ja soveltaminen Kolmannella kanneperusteellaan kantaja väittää, että komissio on tulkinnut ja soveltanut oikeudellisesti virheellisesti asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä ja kolmannessa luetelmakohdassa säädettyä poikkeusta. Kantajan mielestä komissio sivuuttaa sääntö-poikkeus -suhteen, ja sen lähtökohtana on aivan liian laaja ”tutkintatoimien suojan” ja ”taloudellisten etujen” käsite.
—

Kahdeksas kanneperuste: Asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklan 1 kohdan rikkominen, koska jäsenvaltio velvoitetaan vaatimaan takaisin kaikki vuotuiset maksut vuodesta 1998 lähtien — Välttämättömyys- ja suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen. Komission Saksalle esittämä vaatimus siitä, että vuodesta 1998 lähtien myönnetyt vuotuiset maksut on kokonaisuudessaan vaadittava takaisin kantajalta, on suhteeton, sillä siinä ei oteta huomioon sitä, että kantajalle on aiheutunut kapasiteetin säilyttämisestä jäseniään varten kustannuksia, joita ei ole katettu.
2)

Toinen kanneperuste, jolla tuetaan toista vaatimusta ja jossa väitetään, että komission sakkopäätös rikkoo neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 (1) 23 artiklan 3 kohtaa ja komission omia sakkojen laskennasta annettuja suuntaviivoja (2) sekä loukkaa suhteellisuusperiaatetta ja sisältää laskuvirheen. — Komissio ei ole soveltanut vakavuuden käsitettä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 23 artiklan 3 kohdassa ja sakkojen laskennasta annettujen suuntaviivojen 19 ja 20 artiklassa tarkoitetulla tavalla, koska — kantajat eivät tosiasiallisesti ole osallistuneet oletettuun kilpailusääntöjen rikkomiseen — oletettua kilpailusääntöjen rikkomista ei ole tosiasiallisesti pantu täytäntöön — kantajien toimia ei ole yksilöity suhteessa kaikkien niiden yritysten, joita asia koskee, yleiseen menettelyyn — Komissio on loukannut suhteellisuusperiaatetta, koska — 16 prosentin soveltaminen ei ole oikeassa suhteessa lakiin ja asian tosiseikkoihin — koko rahdinhuolintapalvelujen markkinoiden ottaminen huomioon laskelmissa on suhteettoman ankaraa — kerrointa, jolla otetaan huomioon rikkomuksen kesto, on sovellettu suhteettoman ankarasti ja — lisämäärän lisääminen perusmäärään on ollut suhteettoman ankaraa. — Komission UTi Worldwide Inc:lle erikseen emoyhtiönä määräämän sakon määrä on keinotekoisesti ja virheellisesti noussut komission käyttämän matemaattisen kaavan vuoksi.
—

komissio rikkoi SEUT 101 artiklan 1 kohtaa ja 296 artiklaa, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklaa, asetuksen N:o 1/2003 4 ja 7 artiklaa ja 23 artiklan 2 kohtaa sekä henkilökohtaista vastuuta ja hyvää hallintoa koskevia periaatteita, kun se totesi, että holdingyhtiö Schenker China Ltd oli yksin vastuussa BAX Global (China) Co. Ltd:n menettelystä ja kun se määräsi yksin Schenker China Ltd:lle sakon kyseisestä menettelystä, vaikka BAX Global (China) Co. Ltd oli ollut toisen yrityksen omistuksessa ja tietyn toisen yhtiön johtama suurimman osan ajanjaksosta, jolloin riidanalaisen päätöksen 1 artiklan 3 kohdan a alakohdassa määritelty menettely tapahtui;
3)

Kolmas kanneperuste, jonka mukaan Judaica- ja Athena-puitesopimuksiin, jotka ovat eContentplus-hankkeen osa, perustuvien maksujen keskeyttäminen oli perusteetonta, koska — Keskeyttäminen ei ole Judaica- ja Athena-puitesopimusten sopimusmääräysten mukaan perusteltua — Keskeyttämistä ei voida perustella komission asetuksen N:o 2342/2002 (1) 106 artiklan 4 kohdalla eikä 183 artiklalla — komission asetuksen N:o 2342/2002 183 artiklaa ei sitäkään voida soveltaa — kantaja väittää, että komissio menetteli siviililain 1134 §:ssä säädetyin tavoin vilpillisesti, kun se yksipuolisesti ja perusteettomasti keskeytti yhteisön taloudellisen tuen maksamisen ja — myöskään periaatetta ”exceptio non adimpleti contractus” ei voida soveltaa.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 209/12

Kanne 18.5.2012 — Viasat Broadcasting UK v. komissio

(Asia T-210/12)

2012/C 209/20

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Viasat Broadcasting UK Ltd (West Drayton, Middlesex, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat S. Kalsmose-Hjelmborg ja M. Honoré)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan valtiontuesta C 19/09, jonka Tanska aikoo toteuttaa TV2 Danmark A/S:n rakenneuudistuksen hyväksi, 20.4.2011 annetun komission päätöksen

— velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, joka perustuu pääosin siihen, että Euroopan komissio teki oikeudellisen virheen, kun se ei sisällyttänyt arvioonsa sitä tukea, joka TV 2 Danmark A/S:lle oli myönnetty TV 2:n kahdeksan alueellisen lähetysaseman kautta.

Tässä suhteessa kantaja väittää, että alueellisten lähetysasemien, joita rahoitetaan lupamaksuilla, ilmaiseksi TV 2 Danmark A/S:lle toimittamat ohjelmat merkitsevät SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Kantaja muistuttaa lisäksi, että kulttuuriministerin TV 2 Danmark A/S:lle myöntämän julkisen palvelun toimiluvan mukaisesti alueellisiin lähetyksiin liittyvistä ”mainospaikoista” saadut mainostulot kuuluvat TV 2 Danmark A/S:lle.

Kantaja väittää lisäksi, että kun komissio on jättänyt huomioimatta TV 2 Danmark A/S:n alueellisten lähetysasemien kautta saaman valtiontuen, se ei ole tarkastellut TV 2 Danmark A/S:n taloudellista tilannetta sen kaikkien tulojen valossa.

Kantajan mukaan tämän vuoksi vastaajan koko arvio rakenneuudistussuunnitelmasta perustuu virheellisiin olettamiin TV 2 Danmark A/S:n taloudellisesta tilanteesta. Kantaja väittää, ettei vastaaja ole näin ollen voinut varmistaa, että sen omissa suuntaviivoissa (1) asetetut edellytykset täyttyvät.

Tästä syystä kantaja väittää, ettei komissio ole noudattanut niitä edellytyksiä, jotka se on itse määritellyt yhteisön suuntaviivoissa valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi ja jotka on perimmiltään määritelty SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdassa, kun se arvioi TV 2 Danmark A/S:lle myönnettyä pelastamis- ja rakenneuudistustukea.

(1) Yhteisön suuntaviivat valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi (EUVL 2004, C 244, s. 2).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 194/26

Kanne 8.5.2012 — MIP Metro v. SMHV — Holsten-Brauerei (H)

(Asia T-193/12)

2012/C 194/44

Kannekirjelmän kieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Saksa) (Edustajat: Rechtsanwälte J.-C. Plate ja R. Kaase)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Holsten-Brauerei AG (Hampuri, Saksa)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 23.2.2012 asiassa R 2340/2010-1 tekemän päätöksen siltä osin kuin siinä hyväksytään väite kansainvälisen tavaramerkin nro 984 017 suojan laajentamista vastaan sillä perusteella, ettei laajentaminen ollut yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaista

— velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien valitusmenettelyn kulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkin, joka esittää kilpeä, jossa on H-kirjain, kansainvälinen rekisteröinti, jossa on nimetty Euroopan unioni, luokkaan 32 kuuluville tavaroille — nro 984 017

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Holsten-Brauerei AG

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Saksalainen kuviomerkki, joka esittää ratsastavaa ritaria, jolla on kilpi, jossa on H-kirjain, luokkaan 32 kuuluville tavaroille

Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen