Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Henkilöstö - Kanne - Kannetta edeltävä hallinnollinen valitus - Käsite - Tuomioistuimen toimivaltaan kuuluva määrittely

(Henkilöstösäännön 90 artiklan 2 kohta)

2 Henkilöstö - Kanne - Epäedullinen toimenpide - Käsite - Valmisteleva toimenpide - Päätös ryhtyä henkilöstösäännön 29 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun menettelyn sijasta 2 kohdassa tarkoitettuun menettelyyn toimen täyttämiseksi hylkäämättä jo vastaanotettuja hakemuksia

(Henkilöstösäännön 29 ja 90 artikla)

3 Henkilöstö - Avoin toimi - Sisäisen paikantäyttömenettelyn muuttaminen ulkopuolisille avoimeksi palvelukseenottomenettelyksi - Hyväksyttävyys - Paikanhakuilmoituksessa ja palvelukseenhakuilmoituksessa vaadittavien edellytysten vastaavuus, jotta voidaan tutkia samanaikaisesti molempien ilmoitusten perusteella lähetetyt hakemukset

(Henkilöstösäännön 29 artikla)

4 Henkilöstö - Kanne - Kanneperusteet - Harkintavallan väärinkäyttö - Käsite

5 Henkilöstö - Palvelukseenotto - Henkilöstösäännön 29 artiklan 2 kohdan soveltaminen - Hakijoista tehtävä valinta - Nimittävän viranomaisen harkintavalta - Tuomioistuimen valvonta - Rajat

(Henkilöstösäännön 29 artiklan 2 kohta)

6 Henkilöstö - Palvelukseenotto - Vaatimukset - Maantieteellinen tasapaino - Hakijoiden henkilökohtaiset ansiot - Yhteensovittaminen

(Henkilöstösäännön 7 ja 27 artikla)

7 Henkilöstö - Palvelukseenotto - Henkilöstösäännön 29 artiklan 2 kohdan soveltaminen - Suppea tulkinta - Siirtyminen lingvistiuralta A-kategoriaan - Hyväksyttävyys

(Henkilöstösäännön 29 artiklan 1 ja 2 kohta sekä 45 artiklan 2 kohta)

8 Henkilöstö - Epäedullinen toimenpide - Hakemuksen hylkääminen - Velvollisuus esittää perustelut viimeistään valituksen hylkäämisvaiheessa - Laiminlyönti - Asian korjaaminen oikeudenkäynnin aikana - Hyväksymisen mahdottomuus

(Henkilöstösäännön 25 artiklan toinen kohta)

9 Henkilöstö - Kanne - Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen täysi toimivalta - Hakemuksen hylkäämisen sääntöjenvastaisuus perustelujen puuttuessa - Kumoaminen kohtuuttomana seuraamuksena - Rahakorvauksen määrääminen hallinnollisen virheen aiheuttamasta aineettomasta vahingosta

(Henkilöstösäännön 91 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

10 Kirjeen tai huomautuksen tarkka määrittely kuuluu yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yksinomaiseen toimivaltaan eikä riipu asianosaisten tahdosta. Henkilöstösäännön 90 artiklan 2 kohdan mukaisena valituksena pidetään kirjelmää, jossa virkamies vaatimatta nimenomaisesti kyseessä olevan päätöksen peruuttamista tavoittelee epäkohdan korjaamista sovinnolla, tai myös kirjelmää, jossa ilmaistaan selvästi kantajan tahto asettaa hänelle epäedullinen päätös kyseenalaiseksi.

11 Kumoamiskanteen kohteina voivat olla vain sellaiset pakottavia oikeudellisia seurauksia aiheuttavat säännökset tai päätökset, jotka vaikuttavat suoraan ja välittömästi kantajan etuihin muuttamalla selvästi hänen oikeudellista asemaansa. Tästä ei ole kyse, kun virkamies on hakenut vapaata tointa, jonka täyttämisen aikana tehtiin päätös siirtyä henkilöstösäännön 29 artiklan 1 kohdan mukaisesta menettelystä 29 artiklan 2 kohdan mukaiseen menettelyyn, jossa hänen hakemuksensa otettiin edelleen huomioon. Tällainen päätös on vain valmisteleva toimenpide, joka ei vaikuta välittömästi asianosaisen oikeudelliseen asemaan ja jota vastaan asianosainen ei voi kohdistaa kumoamisvaatimuksia.

12 Kun nimittävä viranomainen tointa täyttäessään käyttää toimivaltaansa laajentaa työnantajan edun nimissä valintamahdollisuuksiaan ja päättää muuttaa sisäisen palvelukseenottomenettelyn ulkopuolisille avoimeksi palvelukseenottomenettelyksi, ja samalla päättää, että ensimmäiseen hakuun vastanneet hakijat otetaan viran puolesta huomioon toisessa haussa, nimittävän viranomaisen on huolehdittava siitä, että molemmissa hakumenettelyissä vaadittavat edellytykset vastaavat toisiaan. Jos toimielinten sallittaisiin muotoilla hakuvaatimuksia toimen täyttämisen vaiheesta toiseen ja etenkin lieventää niitä, toimielimet voisivat järjestää tosiasiallisesti ulkopuolisille tarkoitettuja valintamenettelyjä ilman, että niiden tulisi punnita sisäisiä hakemuksia.

13 Harkintavallan väärinkäytön käsitteellä on tarkka soveltamisala: hallinnollinen viranomainen on käyttänyt valtaansa toiseen tarkoitukseen kuin mihin se on annettu. Harkintavaltaa on käytetty väärin päätöksenteossa, jos päätös näyttää asiallisten, asiaan kuuluvien ja yhtäpitävien aihetodisteiden nojalla tehdyn siksi, että saavutettaisiin toinen tavoite kuin mihin on tullut pyrkiä.

14 Koska nimittävä viranomainen täyttää palkkaluokan A 2 virkaa käyttäen henkilöstösäännön 29 artiklan 2 kohdan mukaista mahdollisuutta, sillä on laaja harkintavalta hakijoiden ansioiden vertailemisessa ja osaston tarpeiden arvioimisessa. Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen valvonnan on rajoituttava siihen, onko hallinto pysynyt kohtuullisissa rajoissa ottaen huomioon sen harkinnan perustana olleet seikat, onko sen menettely ollut asianmukaista ja onko se käyttänyt valtaansa ilmeisen väärin tai sellaisiin tavoitteisiin pyrkimiseksi, joita varten valtaa ei ole sille annettu. Lisäksi nimittävän viranomaisen on hakijoiden ansioita verratessaan perustettava päätöksensä jokaisen sellaisen hakijan ansioiden kokonaisharkintaan, joka täyttää vaadittavat edellytykset suhteessa täytettävään virkaan toivottaviin edellytyksiin.

15 Nimittävä viranomainen voi toimeen nimittäessään käyttää kansallisuutta ensisijaisena valintaperusteena säilyttääkseen tai toteuttaakseen maantieteellisen tasapuolisuuden, jos hakijoiden vertaileva arviointi osoittaa, että kahden tai useamman hakijan ansiot ovat jokseenkin toisiaan vastaavat.

16 Henkilöstösäännön 29 artiklan 2 kohdalla on erityinen luonne, ja sitä on tulkittava suppeasti. Tällainen suppea tulkinta liittyy kuitenkin vain edellytyksiin, joiden on täytyttävä, jotta nimittävä viranomainen voi turvautua tämän säännöksen mukaiseen menettelyyn. Sitä vastoin, jos nämä edellytykset täyttyvät, tässä menettelyssä huomioon otettavien hakemusten rajoittaminen loukkaa säännöksen tarkoitusta.

Henkilöstösäännön 29 artiklan 2 kohdan mukainen poikkeuksellinen menettely korvaa joka suhteessa kilpailumenettelyn, ja tähän menettelyyn ryhtyminen ei voi missään tapauksessa estää nimittävää viranomaista ottamasta huomioon hakijoita, jotka olisivat voineet osallistua kilpailuun. Tästä seuraa, että henkilöstösäännön 45 artiklan 2 kohtaa, joka sallii siirtymisen ura-alueelta toiselle tai kategoriasta toiseen kategoriaan kilpailun kautta, on tulkittava niin, että tällainen siirtyminen on yhtä lailla mahdollista, kun nimittävä viranomainen on asianmukaisesti korvannut kilpailumenettelyyn ryhtymisen aloittamalla henkilöstösäännön 29 artiklan 2 kohdan mukaisen vaihtoehtoisen menettelyn.

Mikäli henkilöstösäännön 45 artiklan 2 kohtaa tulkittaisiin niin, että sen mukaan siirtyminen ura-alueelta tai kategoriasta toiselle ura-alueelle tai ylempään kategoriaan olisi kielletty henkilöstösäännön 29 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn kautta, säännöksellä suosittaisiin ulkopuolelta tulevia hakijoita toimielinten virkamiesten kustannuksella, mikä loukkaisi niitä periaatteita, joiden varaan henkilöstösäännön 29 artikla rakentuu, koska artiklan 1 kohdassa tähdennetään yleisellä tasolla niiden hakijoiden etusijalle asettamista, joilla jo on virkamiehen asema.

17 Vaikkei nimittävän viranomaisen tarvitse perustella henkilöstösäännön 29 artiklan 2 kohdan mukaisessa menettelyssä tekemiään nimityspäätöksiä, sen on kuitenkin perusteltava päätöksensä, jolla se hylkää henkilöstösäännön 90 artiklan 2 kohdan mukaisen ylentämättä jätetyn henkilön valituksen, koska tällaisen hylkäyspäätöksen perustelujen oletetaan olevan yhteneviä sen päätöksen perustelujen kanssa, jota vastaan valitus on tehty. Nimityspäätöksen perustelun täydellistä laiminlyöntiä ei voida korvata nimittävän viranomaisen kanteen nostamisen jälkeen antamilla selvityksillä, sillä tässä vaiheessa tällaiset selvitykset eivät enää johda tavoitteeseensa, eli toisaalta antamaan asianosaiselle riittävää selvitystä, jotta hän voisi arvioida hakemuksensa hylkäämisen aiheellisuutta ja harkita kanteen nostamismahdollisuutta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, ja toisaalta antamaan tälle mahdollisuuden käyttää valvontavaltaansa.

18 Koska yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimella on täysi toimivalta käsitellä korvausasioita, se voi myös täsmällisen vaatimuksen puuttuessa tuomita vastaajana olevan toimielimen korvaamaan hallinnollisesta virheestä aiheutuneen aineettoman vahingon. Koska kantajan hakemuksen hylkäävän päätöksen kumoaminen sen perustelemisen laiminlyönnin vuoksi ja siitä aiheutuva toisen hakijan nimityspäätöksen kumoaminen olisi suhteeton seuraus tehdystä virheestä, joka loukkaisi suhteettomalla tavalla tämän kolmannen oikeuksia, rahakorvauksen määrääminen on keino, joka parhaiten vastaa sekä kantajan etua että hallinnon tarpeita.