Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Tavaroiden vapaa liikkuvuus — Määrälliset rajoitukset — Vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet — Kansallista lainsäädäntöä, jonka mukaan ravintoaineiden lisääminen elintarvikkeisiin edellyttää lupaa, ei voida hyväksyä, jollei säädetä yksinkertaistetusta menettelystä — (EY:n perustamissopimuksen 30 artikla (josta on muutettuna tullut EY 28 artikla))

2. Tavaroiden vapaa liikkuvuus — Määrälliset rajoitukset — Vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet — Kansallista lainsäädäntöä, joka estää ravintoaineilla täydennettyjen elintarvikkeiden markkinoille saattamisen, ei voida hyväksyä — Tällaista lainsääntöä ei voida oikeuttaa kansanterveyden suojelulla, jollei osoiteta todellista vaaraa kansanterveydelle — (EY:n perustamissopimuksen 30 ja 36 artikla (joista on muutettuina tullut EY 28 ja EY 30 artikla))

Tiivistelmä

1. Jäsenvaltio, joka ei säädä yksinkertaistetusta menettelystä, jolla sellaisiin tavanomaiseen kulutukseen tarkoitettuihin elintarvikkeisiin ja erityisravinnoksi tarkoitettuihin elintarvikkeisiin lisätyt ravintoaineet, joita valmistetaan ja/tai myydään laillisesti muissa jäsenvaltioissa, voidaan merkitä sallittujen ravintoaineiden kansalliseen luetteloon, ei noudata perustamissopimuksen 30 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 28 artikla) mukaisia velvoitteitaan.

Tämän menettelyn on oltava helppokäyttöinen ja saatettavissa loppuun kohtuullisessa ajassa, ja menettelyn johdettua hylkäävään päätökseen tuo hylkäävä päätös on voitava saattaa tuomioistuimen käsiteltäväksi.

(ks. 26 ja 76 kohta sekä tuomiolauselma)

2. Jäsenvaltio, joka estää tiettyjen elintarvikkeiden, kuten L-tartraattia ja L-karnitiinia sisältävien ravintolisien ja dieettivalmisteiden sekä tietyillä ravintoaineilla täydennettyjen makeisten ja juomien markkinoille saattamisen alueellaan osoittamatta, että kyseisten elintarvikkeiden myynti aiheuttaa todellista vaaraa kansanterveydelle, ei noudata perustamissopimuksen 30 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 28 artikla) mukaisia velvoitteitaan.

Nimittäin vaikka yhteisön oikeudessa ei lähtökohtaisesti estetä sitä, että jäsenvaltion lainsäädännössä kielletään ihmisravinnoksi tarkoitettujen elintarvikkeiden hallussapito myyntiä varten tai myyntiin tarjoaminen ilman ennakkolupaa, kun niihin on lisätty muita kuin sellaisia ravintoaineita, joiden lisääminen on kyseisen lainsäädännön mukaan luvallista – koska kun yhdenmukaistamista ei ole toteutettu, jäsenvaltioiden asiana on, siltä osin kuin tieteellisen tutkimuksen nykytilassa asiasta vallitsee epävarmuus, päättää ihmisten terveyden ja elämän suojelun varmistamisen tasosta –, tätä harkintavaltaa käytettäessä on kuitenkin noudatettava suhteellisuusperiaatetta. Lisäksi kansallisten viranomaisten tehtävänä on osoittaa kussakin käsiteltävänä olevassa tapauksessa kansallisten ravintotottumusten valossa ja kansainvälisen tieteellisen tutkimuksen tulokset huomioon ottaen, että niiden sääntely on tarpeen perustamissopimuksen 36 artiklassa (josta on muutettuna tullut EY 30 artikla) tarkoitettujen etujen suojelemiseksi tehokkaasti ja erityisesti, että kyseessä olevien tuotteiden myynti on todellinen uhka kansanterveydelle.

(ks. 49, 51─53 ja 76 kohta sekä tuomiolauselma)