Kun tutkitaan sitä, muodostavatko tuottaja ja siihen etuyhteydessä oleva jakelija yhden ainoan taloudellisen yksikön, on ratkaisevaa tarkastella kyseisen tuottajan ja kyseisen jakelijan välisten suhteiden taloudellista realiteettia. Kun otetaan huomioon sellaisen toteamuksen vaatimus, joka heijastaa kyseisen tuottajan ja kyseisen jakelijan välisten suhteiden taloudellista realiteettia, unionin toimielimet ovat velvollisia ottamaan huomioon kaikki merkitykselliset tekijät, joiden avulla voidaan ratkaista, harjoittaako jakelija kyseisen tuottajan integroidun myyntiosaston toimintaa tai ei. Nämä tekijät eivät saa rajoittua siihen toimintaan, jota etuyhteydessä oleva jakelija harjoittaa ainoastaan sellaisen kyseisen tuotteen myynnin osalta, jonka valmistajana on tuottaja, joka väittää muodostavansa yhden ainoan taloudellisen yksikön tämän jakelijan kanssa. Tämän lisäksi se, että kolmanteen valtioon sijoittautunut tuottaja laskuttaa suoraan osasta unioniin suuntautuvaa vientiä varten tapahtuvasta myynnistä, on merkittävä tekijä, jonka kyseiset toimielimet voivat myös ottaa huomioon

Tällaisessa tilanteessa sillä, että kyseessä katsotaan olevan yksi ainoa taloudellinen yksikkö, voidaan välttää se, että kustannukset, jotka selvästi sisältyvät silloin tuotteen myyntihintaan, kun myyjänä on tuottajan organisaatioon integroitu myyntiosasto, eivät sisälly siihen enää silloin, kun samaa myyntitoimintaa harjoittaa yhtiö, joka on juridisesti erillinen mutta joka on tuottajan taloudellisessa määräysvallassa.

Vientihinnan ja normaaliarvon vertailussa polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annetun asetuksen N:o 1225/2009 (perusasetus) 2 artiklan 10 kohdan i alakohdassa tarkoitettua oikaisua ei saada tehdä silloin, kun kolmanteen valtioon sijoittunut tuottaja ja siihen etuyhteydessä oleva jakelija, joka on vastuussa unioniin suuntautuvasta viennistä, muodostavat yhden ainoan taloudellisen yksikön.

Silloin, kun asianosainen vaatii polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annetun asetuksen N:o 1225/2009 (perusasetus) 2 artiklan 10 kohdan perusteella oikaisuja, joilla on tarkoitus tehdä normaaliarvo ja vientihinta vertailukelpoisiksi polkumyyntimarginaalin määrittämistä varten, kyseisen asianosaisen on esitettävä näyttö siitä, että sen vaatimus on oikeutettu.

Lisäksi todistustaakka perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan a–k alakohdassa lueteltujen erityisten oikaisujen tarpeellisuudesta kuuluu niille, jotka haluavat vedota oikaisuun.

Kun tuottaja vaatii normaaliarvon oikaisemista, lähtökohtaisesti alaspäin, tai vientihintojen oikaisua loogisesti ylöspäin, tämän toimijan on siis ilmoitettava ja osoitettava, että tällaisen oikaisun tekemisen edellytykset täyttyvät. Sen sijaan silloin kun unionin toimielimet katsovat, että vientihintaa on oikaistava alaspäin sillä perusteella, että tuottajaan etuyhteydessä oleva myyntiyhtiö harjoittaa toimintaa, joka muistuttaa palkkioperusteisen edustajan toimintaa, näiden toimielinten on ainakin esitettävä keskenään yhdenmukaisia aihetodisteita, jotka osoittavat tämän edellytyksen täyttyneen.

Tästä seuraa, että silloin, kun unionin toimielimet ovat esittäneet keskenään yhdenmukaisia aihetodisteita siitä, että tuottajaan etuyhteydessä oleva jakelija harjoittaa palkkioperusteisen edustajan toimintaa muistuttavaa toimintaa, tämän jakelijan tai tuottajan on näytettävä toteen, että perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan i alakohdassa tarkoitettu oikaisu ei ole perusteltu esimerkiksi osoittamalla, että ne muodostavat yhden ainoan taloudellisen yksikön. Tätä varten nämä talouden toimijat voivat erityisesti todistaa, etteivät ne toimi toisistaan riippumattomasti ja että ne ovat sidoksissa toisiinsa hyvitysjärjestelyiden kautta. Perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan i alakohtaa sovellettaessa ei ole olemassa olettamaa, jonka mukaan kaksi etuyhteydessä olevaa yritystä ei toimi toisistaan riippumattomasti ja ne ovat sidoksissa toisiinsa hyvitysjärjestelyjen kautta, joten unionin toimielinten on näytettävä, että näitä kahta yksikköä johdetaan toisistaan riippumattomasti, jotta ne voivat tehdä oikaisun tämän säännöksen perusteella.

(ks. 82–86 kohta)