Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja direktiivin 96/61 muuttamisesta annetun direktiivin 2003/87 10 artiklaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä sellaisten kansallisten lainsäädäntötoimien soveltamiselle, joiden tarkoituksena ja vaikutuksena on sähköntuotantotoiminnasta maksettavan korvauksen alentaminen määrällä, jolla kyseinen korvaus on kasvanut, koska maksutta jaettujen päästöoikeuksien arvo on sisällytetty myyntitarjousten hintoihin sähkön tukkumarkkinoilla.

Jäsenvaltiot voivat nimittäin lähtökohtaisesti toteuttaa talouspoliittisia toimenpiteitä, joita ovat esimerkiksi tiettyjen välttämättömien tavaroiden tai resurssien markkinoilla noudatettujen hintojen valvonta ja joilla määritetään tapa, jolla tuottajille maksutta jaettujen päästöoikeuksien arvo vyörytetään kuluttajille, edellyttäen, että tällaisten toimenpiteiden toteuttamisella ei kumota periaatetta päästöoikeuksien maksuttomasta jakamisesta eikä vaaranneta direktiivin 2003/87 tavoitteita.

Päästöoikeuksien maksuttoman jakamisen periaatteesta on todettava, että direktiivin 2003/87 10 artiklassa säädetty maksuttomuuden käsite on esteenä paitsi sille, että päästöoikeuksien jakamiselle vahvistetaan suoraan hinta, myös sille, että jälkikäteen kannetaan maksu kyseisten oikeuksien jakamisen perusteella.

Päästöoikeuksien maksutta jakamisella ei kuitenkaan pyritä myöntämään avustuksia asianomaisille tuottajille vaan lieventämään Euroopan unionin päästöoikeuksien markkinoiden välittömän ja yksipuolisen käyttöön ottamisen taloudellista vaikutusta välttämällä tiettyjen tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien tuotannonalojen kilpailukyvyn menettäminen. Päästöoikeuksien maksutta jakamisen järjestelmä ei siis edellytä sitä, että sähköntuottajat voivat vyöryttää kyseisten oikeuksien arvon sähkön hintoihin ja saada näin ollen ansiottomia voittoja.

Direktiivin 2003/87 tavoitteiden vaarantamatta jättämisestä on todettava, että kansallisella säännöstöllä ei vaaranneta direktiivillä 2003/87 käyttöön otetun järjestelmän päämäärää, joka on päästöjen vähentäminen, joka perustuu ympäristökustannusten sisällyttämiseen tavaroiden hintojen laskemiseen, kun siinä tasataan ansiottomat voitot, jotka perustuvat oikeuksien jakamiseen maksutta, erityisesti siksi, että ensinnäkin päästöoikeuksien jakaminen maksutta oli siirtymätoimenpide, jolla pyrittiin välttämään yritysten kilpailukyvyn menettäminen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän perustamisen vuoksi, eikä se siis koske suoraan päästöjen vähentämistä koskevaa ympäristötavoitetta; toiseksi kyseessä oleva säännöstö ei vaikuta päästöoikeuksien markkinoihin vaan ansiottomiin voittoihin, joita kaikki sähköntuottajat saavat, koska kyseisten oikeuksien arvo sisällytetään niiden tarjousten hinnan laskentaan, jotka hyväksytään hinnan vahvistamiseksi sähkön tukkumarkkinoilla, kun otetaan huomioon kyseisten markkinoiden Spot-luonne; kolmanneksi kyseessä oleva säännöstö saattaa toki kannustaa vähemmän kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseen, mutta se ei poista tätä kannustinta kokonaan, minkä vuoksi sillä ei vaaranneta direktiivin 2003/87 ympäristötavoitetta, joka on päästöjen vähentämiseen kannustaminen.

(ks. 29–31, 39, 41, 44–46, 48, 58 ja 59 kohta sekä tuomiolauselma)