ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2)

Direktiiviä 2009/72 ja erityisesti sen 2 artiklan 3–6 alakohtaa ja sen 32 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että käyttäjää, joka on liitetty keskijännitelaitteiston avulla sähköverkkoon, ei ole välttämättä pidettävä sellaisen sähkönjakeluverkon haltijan, jolla on yksinoikeudella toimilupa sähkönjakeluun kyseisellä alueella, asiakkaana riippumatta siitä, mitkä ovat tämän käyttäjän ja sähkönsiirtoverkon haltijan väliset sopimussuhteet, koska tällaista käyttäjää voidaan pitää sähkönsiirtoverkon asiakkaana, kun hänet on liitetty sellaisen keskijännitelaitteen avulla, joka kuuluu sähköasemaan, jonka toiminta sähköjännitteen muuntamiseksi suurjännitteestä keskijännitteeseen kuuluu sähkönsiirtoverkon toimintaan, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava.
C 399/10

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 25.9.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia – Italia) – Vitali SpA v. Autostrade per l’Italia SpA

(asia C-63/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - SEUT 49 ja SEUT 56 artikla - Julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekeminen - Direktiivi 2014/24/EU - 71 artikla - Alihankinta - Kansallinen säännöstö, jossa alihankinnan mahdollisuus rajoitetaan 30 prosenttiin hankintasopimuksen kokonaissummasta)

(2019/C 399/10)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Vitali SpA

Vastapuoli: Autostrade per l’Italia SpA

Tuomiolauselma

Julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta 26.2.2014 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2014/24/EU, sellaisena kuin se on muutettuna 24.11.2015 annetulla komission delegoidulla asetuksella (EU) 2015/2170, on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jossa rajoitetaan 30 prosentiksi se osa hankintasopimuksesta, jonka tarjoaja saa antaa alihankintana kolmansille osapuolille.

(1) EUVL C 166, 14.5.2018.
1)

Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY) tekemästä osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta 15.12.1997 annetun neuvoston direktiivin 97/81/EY liitteessä olevan, 6.6.1997 tehdyn osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jossa vahvistetaan sen kohteena olevien määräaikaisten työntekijöiden osalta työsuhteiden enimmäiskesto, joka on osa-aikaisten työntekijöiden osalta pidempi kuin vastaavien kokoaikaisten työntekijöiden osalta, jollei tällainen erilainen kohtelu ole perusteltua asiallisista syistä ja jollei se ole oikeassa suhteessa näihin syihin nähden, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkastettava. Osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen 2 kohtaa on tulkittava siten, ettei siinä tarkoitettua pro rata temporis periaatetta sovelleta tällaiseen säännöstöön.
1)

Rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien sääntöjen mukaisuuden varmistamiseksi suoritetusta virallisesta valvonnasta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 882/2004 27 artiklaa on tulkittava siten, että siinä säädetään, että jäsenvaltioiden on vaadittava maksujen, jotka liittyvät mainitun asetuksen liitteessä IV olevassa A jaksossa ja liitteessä V olevassa A jaksossa lueteltuja toimia koskevaan viralliseen valvontaan, maksamista myös elintarvike- ja rehualan toimijoilta, jotka harjoittavat teurastus- ja lihanleikkaustoimintaa ensisijaista karjataloustoimintaansa täydentävänä toimintana.
2)

Direktiivin 2002/22 26 artiklan 5 kohtaa on tulkittava siten, että siinä annetaan jäsenvaltioille harkintavalta eurooppalaiseen hätänumeroon 112 soittaneen henkilön sijaintitietojen täsmällisyyttä ja luotettavuutta koskevien perusteiden määrittelemisessä, mutta on kuitenkin täsmennettävä, että niiden määrittelemien perusteiden avulla on varmistettava teknisten mahdollisuuksien rajoissa soittajan sijainti sillä luotettavuudella ja täsmällisyydellä kuin on tarpeen, jotta hätäpalvelut voivat tulla hänen avukseen hyödyllisellä tavalla, mitä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on arvioitava.
Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 29.7.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale di Bari — Italia) — Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajina ovat Massimo Gambino ja Shpetim Hyka

(asia C-38/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa - Direktiivi 2012/29/EU - Rikoksen uhrien oikeuksia, tukea ja suojelua koskevat vähimmäisvaatimukset - 16 ja 18 artikla - Uhrin kuulustelu ensimmäisen oikeusasteen rikostuomioistuimessa - Tuomioistuimen kokoonpanon muutos - Uhrin kuulustelun uusiminen oikeudenkäynnin asianosaisen vaatimuksesta - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 47 ja 48 artikla - Oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin ja puolustautumisoikeudet - Välittömyysperiaate - Ulottuvuus - Uhrin oikeus suojeluun rikosoikeudellisen menettelyn kuluessa)

(2019/C 319/13)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale di Bari

Rikosoikeudenkäynnin asianosaiset pääasiassa

Massimo Gambino ja Shpetim Hyka

Muut osapuolet: Procura della Repubblica presso il Tribunale di Bari, Ernesto Lappostato ja Banca Carige SpA — CassaBa di Risparmio di Genova e Imperia

Tuomiolauselma

Rikoksen uhrien oikeuksia, tukea ja suojelua koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä neuvoston puitepäätöksen 2001/220/YOS korvaamisesta 25.10.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/29/EU 16 ja 18 artiklaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan on niin, että kun rikoksen uhria on kuulusteltu ensimmäisen kerran ensimmäisen oikeusasteen rikostuomioistuimen kokoonpanossa ja kun tätä tuomioistuimen kokoonpanoa myöhemmin muutetaan, uudelleen muodostetun kokoonpanon on lähtökohtaisesti kuulusteltava kyseistä uhria uudelleen, kun joku oikeudenkäynnin asianosaisista kieltäytyy antamasta suostumustaan siihen, että mainittu kokoonpano nojautuu kyseisen uhrin ensimmäisestä kuulustelusta laadittuun pöytäkirjaan.

(1) EUVL C 142, 23.4.2018.
C 383/20

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 10.9.2019 – Valittajana HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH sekä muina osapuolina Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio

(asia C-123/18 P) (1)

(Muutoksenhaku - Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iranin islamilaiseen tasavaltaan kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet - Korvaus vahingosta, jota valittaja väittää kärsineensä siksi, että sen nimi on merkitty henkilöiden ja yhteisöjen, joiden varat ja taloudelliset resurssit jäädytetään, luetteloon - Vahingonkorvauskanne - Sopimussuhteen ulkopuolisen Euroopan unionin vastuun syntymisen välttämättömät edellytykset - Käsite ”unionin oikeussäännön riittävän ilmeinen rikkominen” - Arviointi - Käsite ”omistuksessa tai määräysvallassa oleva yhtiö” - Perusteluvelvollisuus)

(2019/C 383/20)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH (edustaja: M. Schlingmann, Rechtsanwalt)

Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: J. P. Hix ja M. Bishop) ja Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi R. Tricot, M. Kellerbauer ja C. Zadra, sitten R. Tricot, C. Hödlmayr ja C. Zadra)

Tuomiolauselma

1) Unionin yleisen tuomioistuimen 13.12.2017 antama tuomio HTTS v. neuvosto (T-692/15, EU:T:2017:890) kumotaan.

2) Asia palautetaan unionin yleisen tuomioistuimen käsiteltäväksi.

3) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

(1) EUVL C 161, 7.5.2018.
2)

Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2002/584/YOS, sellaisena kuin se on muutettuna 26.2.2009 tehdyllä neuvoston puitepäätöksellä 2009/299/YOS, 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua oikeusviranomaisen käsitettä on tulkittava siten, etteivät sen alaan kuulu jäsenvaltion syyttäjäviranomaiset, joiden osalta on vaara siitä, että oikeusministerin kaltainen täytäntöönpanovaltaa käyttävä elin kohdistaa niihin suoraan tai välillisesti määräyksiä tai käskyjä tietyssä yksittäistapauksessa, kun ne tekevät päätöstä eurooppalaisen pidätysmääräyksen antamisesta.
Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 19.6.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale amministrativo regionale della Campania — Italia) — Meca Srl v. Comune di Napoli

(asia C-41/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Julkiset hankinnat - Direktiivi 2014/24/EU - 57 artiklan 4 kohdan c ja g alakohta - Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekeminen - Vapaaehtoiset perusteet hankintamenettelystä poissulkemiseksi - Ammatin harjoittamiseen liittyvä vakava virhe, joka kyseenalaistaa talouden toimijan rehellisyyden - Aiemman sopimuksen purkaminen sopimuksen täytäntöönpanoon liittyvien puutteiden vuoksi - Tuomioistuimessa nostettu kanne, joka estää hankintaviranomaista arvioimasta sopimukseen perustuvaa laiminlyöntiä oikeudenkäyntimenettelyn päättymiseen saakka)

(2019/C 270/10)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale amministrativo regionale della Campania

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Meca Srl

Vastaaja: Comune di Napoli

Muu osapuoli: Sirio Srl

Tuomiolauselma

Julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta 26.2.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/24/EU 57 artiklan 4 kohdan c ja g alakohtaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan kanteen nostaminen tuomioistuimessa hankintaviranomaisen päätöksestä purkaa julkista hankintaa koskeva sopimus siitä syystä, että sopimuksen toteuttamisessa on esiintynyt merkittäviä puutteita, estää hankintaviranomaista, joka on käynnistänyt uuden tarjouspyyntömenettelyn, tekemästä tarjoajien valintavaiheessa minkäänlaista arviota sen toimijan luotettavuudesta, jota kyseinen purkaminen koskee.

(1) EUVL C 142, 23.4.2018.
Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 27.5.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supreme Court — Irlanti) — Eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpano, jonka kohteena on PF

(asia C-509/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa - Eurooppalainen pidätysmääräys - Puitepäätös 2002/584/YOS - 6 artiklan 1 kohta - Pidätysmääräyksen antaneen oikeusviranomaisen käsite - Jäsenvaltion yleisen syyttäjän antama eurooppalainen pidätysmääräys - Asema - Riippumattomuuden takeet)

(2019/C 263/27)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Supreme Court

Pääasian asianosainen

PF

Tuomiolauselma

Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2002/584/YOS, sellaisena kuin se on muutettuna 26.2.2009 tehdyllä neuvoston puitepäätöksellä 2009/299/YOS, 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua pidätysmääräyksen antaneen oikeusviranomaisen käsitettä on tulkittava siten, että sen alaan kuuluu jäsenvaltion yleinen syyttäjä, joka kyllä on tuomiovallasta rakenteellisesti riippumaton mutta jolla on toimivalta syytetoimien suorittamiseen ja jonka asema takaa sille tässä jäsenvaltiossa riippumattomuuden suhteessa täytäntöönpanovaltaan eurooppalaista pidätysmääräystä annettaessa.

(1) EUVL C 364, 8.10.2018.
1)

[EU-tavaramerkistä] 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009, sellaisena kuin se on muutettuna 16.12.2015 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2015/2424, 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan iii alakohtaa on tulkittava siten, ettei sitä sovelleta tavaramerkkeihin, jotka on rekisteröity ennen kyseisen asetuksen N:o 207/2009, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2015/2424, voimaantuloa.
Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 26.3.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supreme Court of the United Kingdom — Yhdistynyt kuningaskunta) — SM v. Entry Clearance Officer, UK Visa Section

(asia C-129/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Euroopan unionin kansalaisuus - Unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeus liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella - Direktiivi 2004/38/EY - Unionin kansalaisen perheenjäsenet - 2 artiklan 2 alakohdan c alakohta - Käsite ”jälkeläinen suoraan etenevässä polvessa” - Lapsi, jolle on määrätty pysyvä laillinen huoltaja algerialaisen kafalan (huoltojärjestely) puitteissa - 3 artiklan 2 kohdan a alakohta - Muut perheenjäsenet - Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7 artikla ja 24 artiklan 2 kohta - Perhe-elämä - Lapsen etu)

(2019/C 187/29)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Supreme Court of the United Kingdom

Pääasian asianosaiset

Valittaja: SM

Vastapuoli: Entry Clearance Officer, UK Visa Section

Muut osapuolet: Coram Children’s Legal Centre (CCLC) ja AIRE Centre

Tuomiolauselma

Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY 2 artiklan 2 alakohdan c alakohdassa olevaa käsitettä unionin kansalaisen ”jälkeläinen suoraan etenevässä polvessa” on tulkittava siten, että se ei sisällä lasta, jonka pysyvä laillinen huoltajuus on algerialaisen kafala-järjestelyn mukaisesti määrätty unionin kansalaiselle, koska tästä huoltajuudesta ei synny mitään lapsi-vanhempisuhdetta heidän välilleen.

Toimivaltaisten kansallisten viranomaisten on kuitenkin mainitun direktiivin 3 artiklan 2 kohdan a alakohdan, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7 artiklan ja 24 artiklan 2 kohdan kanssa, mukaisesti helpotettava tällaisen lapsen maahanpääsyä ja oleskelemista unionin kansalaisen muuna perheenjäsenenä ja arvioitava tasapainoisesti ja järkevästi kaikkia käsiteltävässä asiassa esillä olevia merkityksellisiä olosuhteita ja otettava huomioon eri käsillä olevat edut, ja erityisesti asianomaisen lapsen etu. Mikäli tässä arvioinnissa on osoittautunut, että lapsi ja hänen huoltajansa, joka on unionin kansalainen, elävät tosiasiallista perhe-elämää ja että mainittu lapsi on riippuvainen huoltajastaan, perhe-elämän kunnioittamista koskevaan perusoikeuteen liittyvät vaatimukset yhdessä lapsen edun huomioon ottamista koskevan velvoitteen kanssa edellyttävät lähtökohtaisesti maahantulo- ja oleskeluoikeuden myöntämistä kyseiselle lapselle, jotta hän voi elää huoltajansa kanssa viimeksi mainitun vastaanottaneessa jäsenvaltiossa.

(1) EUVL C 134, 16.4.2018.
Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 7.2.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberlandesgericht Oldenburg — Saksa) — NK

(asia C-231/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Liikenne - Maantiekuljetukset - Asetus (EY) N:o 561/2006 - Asetus (EU) N:o 165/2014 - Velvollisuus käyttää ajopiirturia - Poikkeus, jota sovelletaan sellaisten ajoneuvojen osalta, joita käytetään elävien eläinten kuljetukseen maatiloilta paikallisille markkinoille ja päinvastoin tai markkinoilta paikallisiin teurastamoihin)

(2019/C 131/18)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberlandesgericht Oldenburg

Pääasian asianosaiset

NK

Muut osapuolet: Staatsanwaltschaft Oldenburg ja Staatliches Gewerbeaufsichtsamt Oldenburg

Tuomiolauselma

Tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 3821/85 ja (EY) N:o 2135/98 muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 kumoamisesta 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 561/2006, sellaisena kuin se on muutettuna 4.2.2014 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 165/2014, 13 artiklan 1 kohdan p alakohdassa olevaa ilmaisua ”paikalliset markkinat” on tulkittava siten, ettei sillä tarkoiteta karjan tukkukauppiaan ja maatalousyrittäjän välistä liiketoimea tai karjan tukkukauppiasta itseään, joten kyseisessä säännöksessä säädettyä poikkeusta ei voida ulottaa ajoneuvoihin, joilla kuljetetaan eläviä eläimiä maatiloilta suoraan paikallisiin teurastamoihin.

(1) EUVL C 221, 25.6.2018.
1)

SEUT 63–SEUT 65 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka nojalla kotimaisen yhtiön kotimaiselle eläkerahastolle jakamista osingoista yhtäältä pidätetään lähdevero, joka voidaan hyvittää täysimääräisesti tämän eläkerahaston maksettavaksi tulevasta yhteisöverosta ja joka palautetaan, jos pidätetyn lähdeveron määrä on suurempi kuin eläkerahaston maksettavaksi tuleva yhteisövero, ja toisaalta nämä osingot eivät lisää verotettavaa tulosta, josta kannetaan yhteisövero, tai lisäävät sitä vain suhteellisen vähän, koska kyseisestä tuloksesta voidaan vähentää eläkesitoumusten kattamiseen tarvittava vastuuvelka, kun taas ulkomaiselle eläkerahastolle maksetuista osingoista pidätetään lähdevero, joka on tällaisen eläkerahaston osalta lopullinen vero, kun ulkomainen eläkerahasto osoittaa saamansa osingot sen tulevaisuudessa maksettavaksi tulevia eläkkeitä koskevaan vastuuvelkaan, mikä on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana selvittää.
Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 12.9.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Berlin – Saksa) – VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte von Medienunternehmen mbH v. Google LLC, Google Inc:n oikeudellisena seuraajana

(asia C-299/17) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Teollisuuspolitiikka - Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Direktiivi 98/34/EU - Teknisiä määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettava menettely - 1 artiklan 11 alakohta - Teknisen määräyksen käsite)

(2019/C 383/05)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landgericht Berlin

Pääasian asianosaiset

Kantaja: VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte von Medienunternehmen mbH

Vastaaja: Google LLC, Google Inc:n oikeudellisena seuraajana

Tuomiolauselma

Teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22.6.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 20.7.1998 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/48/EY, 1 artiklan 11 alakohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen säännös, jossa kielletään yksinomaan hakukoneiden kaupallisia ylläpitäjiä ja vastaavasti sisältöjä editoivia kaupallisia palvelujen tarjoajia asettamasta lehtituotteita tai osia niistä (lukuun ottamatta yksittäisiä sanoja ja hyvin lyhyitä tekstiotteita) yleisön saataviin, on tässä säännöksessä tarkoitettu ”tekninen määräys”, jota koskevasta ehdotuksesta on ilmoitettava komissiolle etukäteen direktiivin 98/34, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/48, 8 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan nojalla.

(1) EUVL C 309, 18.9.2017.
C 263/8

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 12.6.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Svea hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen — Ruotsi) — Patent- och registreringsverket v. Mats Hansson

(asia C-705/17) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Tavaramerkit - Direktiivi 2008/95/EY - 4 artiklan 1 kohdan b alakohta - Sekaannusvaara - Kokonaisvaikutelma - Aikaisempi tavaramerkki, jonka rekisteröinti sisältää erottamislausuman - Tällaisen erottamislausuman vaikutus aikaisemman tavaramerkin suojan laajuuteen)

(2019/C 263/09)

Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Svea hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Patent- och registreringsverket

Vastapuoli: Mats Hansson

Tuomiolauselma

Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 22.10.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/95/EY 4 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa säädetään erottamislausumasta ja jonka mukaan erottamislausumassa tarkoitettu moniosaisen tavaramerkin osatekijä jätetään arvioinnin ulkopuolelle arvioitaessa kokonaisuutena tekijöitä, jotka ovat merkityksellisiä kyseisessä säännöksessä tarkoitetun sekaannusvaaran olemassaolon kannalta, tai jonka mukaan tällaisella osatekijällä on alusta alkaen ja pysyvästi rajattu merkitys kyseisessä arvioinnissa.

(1) EUVL C 83, 5.3.2018.
2)

Unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatetta on tulkittava siten, että siinä ei edellytetä, että kansallinen tuomioistuin jättää soveltamatta sellaista kansallisen oikeuden säännöstä, joka on ristiriidassa sellaisen pääasiassa kyseessä olevien puitepäätösten kaltaisen puitepäätöksen säännösten kanssa, jonka oikeusvaikutukset on säilytetty perussopimusten liitteenä olevan, siirtymämääräyksistä tehdyn pöytäkirjan (N:o 36) 9 artiklan mukaisesti, koska kyseisillä säännöksillä ei ole välitöntä oikeusvaikutusta. Jäsenvaltioiden viranomaisten, myös tuomioistuinten, on kuitenkin omaksuttava kansallisesta oikeudestaan mahdollisimman pitkälle yhdenmukainen tulkinta, jonka nojalla ne voivat varmistaa tuloksen, joka on yhteensoveltuva asianomaisen puitepäätöksen tarkoituksen kanssa.
Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 7.5.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Symvoulio tis Epikrateias — Kreikka) — Monachos Eirinaios, kata kosmon Antonios Giakoumakis tou Emmanouil v. Dikigorikos Syllogos Athinon

(asia C-431/17) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 98/5/EY - Pääsy asianajajan ammattiin - Munkki, joka on hankkinut asianajajan ammatillisen pätevyyden muussa kuin vastaanottavassa jäsenvaltiossa - 3 artiklan 2 kohta - Vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen pitämään luetteloon merkitsemistä koskeva edellytys - Todistus siitä, että asianajaja on merkitty sen jäsenvaltion, josta hän on peräisin, toimivaltaisen viranomaisen pitämään luetteloon - Luetteloon merkitsemistä koskeva kielteinen päätös - Ammatilliset ja ammattieettiset säännöt - Sen, että henkilö on munkki, yhteensoveltumattomuus asianajajan ammatin harjoittamisen kanssa)

(2019/C 230/04)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Symvoulio tis Epikrateias

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Monachos Eirinaios, kata kosmon Antonios Giakoumakis tou Emmanouil

Vastaaja: Dikigorikos Syllogos Athinon

Tuomiolauselma

Asianajajan ammatin pysyvän harjoittamisen helpottamisesta muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa ammatillinen pätevyys on hankittu, 16.2.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/5/EY 3 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa kielletään asianajajaa, joka on munkki ja joka on merkitty asianajajaksi lähtöjäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen pitämään luetteloon, kirjoittautumasta vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen pitämään luetteloon harjoittaakseen vastaanottavassa jäsenvaltiossa ammattiaan alkuperäistä ammattinimikettään käyttäen, sillä perusteella, että tämän lainsäädännön mukaan se, että henkilö on munkki, on yhteensopimaton asianajajan ammatin harjoittamisen kanssa.

(1) EUVL C 309, 18.9.2017.