142

Asiantuntijaryhmä huomauttaa toiseksi selontekonsa 96–106 kohdassa seuraavaa, kun se tarkastelee kysyntäjouston mahdollista osuutta kapasiteettimarkkinoilla: ”96. Ryhmän mielestä termi ’hajautetut energiaresurssit’ on parempi tarkasteltaessa, mikä on sen mahdollinen osuus sellaisten tilanteiden hallinnassa, joissa siirtoverkkoon liitetyt tuottajat eivät pysty vastaamaan sähkön kysyntään. Kyseinen termi on ryhmän mielestä parempi kuin yleisesti käytetty ’kysyntäjousto’, jonka taustalla vaikuttaa olevan ennakkoajatus siitä, että kysynnän ainoa (tai pääasiallinen) osuus muodostuu kysynnän tilapäisestä vähentämisestä. Hajautetuilla energiaresursseilla tarkoitetaan kaikkia välineitä, uusien sähkövoimaloiden rakentamista lukuun ottamatta, joilla voidaan edistää kapasiteettiongelmiin tarvittavaa ratkaisua. Alalla on alettava kerätä kiireesti lisätietoja, jotta jatkossa tehtävät päätökset ovat selkeämpiä, etenkin koska koko sähköjärjestelmää tutkivaa yleistä organisaatiota ei ole olemassa. Näitä välineitä ovat seuraavat: a) kuormituksen suora hallinta, b) sähkön ja lämmön yhteistuotanto, c) vaihtoehtoiset tuotantomenetelmät, d) kysyntäjousto, e) energiatehokkuus, f) polttoaineiden korvaaminen (esimerkiksi kaasun poltto sähkön käytön sijaan), g) irrotuskelpoiset kuormat, h) integroitu kysyntäjousto (esimerkiksi pysäköityjen sähköautojen akkujen käyttö tehoreservinä), i) kuormituksen siirto, j) älykäs mittaus ja k) tehokertoimen korjaus. 97. Jotta laadittavan mallin taustalla olevasta järjestelmästä oltaisiin perillä, on tärkeää huomata, että luettelo ehdokkaista, jotka saattaisivat tarjota kysyntäpuolen kapasiteettia, on melko pitkä. On myös huomattava, että näiden välineiden välillä on laatueroja. 98. Esimerkiksi kuormituksen siirto voi pitää sisällään sähköä jäähdytykseen kuluttavan käyttäjän kannustamisen vähentämään kysyntäänsä muutamiksi tunneiksi ja hyödyntämään lämpöhitautta vahingon välttämiseksi. Tällainen käyttäjä voi olla hyvinkin osapuolena (esimerkiksi) kaksivuotisessa toimitussopimuksessa, joka neuvotellaan uudelleen vuosittain tai kahden vuoden välein; tällöin kuluttaja reagoisi lyhyen aikavälin huutokauppasignaaleihin. 99. Lisäksi on mahdollista suunnitella toinen potentiaalinen väline, joka pitäisi sisällään yhteistuotantolaitoksen tai rakennusten energianhallintajärjestelmän rakentamisen, jonka tarkoituksena on kysyntäjouston optimointi, mutta tällöin rahoituksen saanti edellyttää pitkän aikavälin kapasiteettisopimukseen liittyvää varmuutta. Olennaista on, että kysyntäjouston tarjoamien mahdollisuuksien arvioimiseksi määritetään, mitkä potentiaaliset välineet reagoivat todennäköisesti kapasiteettimarkkinoiden signaaleihin ja mitkä eivät reagoi niihin siksi, etteivät kannustimet vastaa asianomaisten toimijoiden tarpeita. 100. Ryhmä huomauttaa, että energiaministeriön menetelmä, jolla se on määrittänyt kysyntäjouston osuuden kapasiteetista, on täysin yhdenmukainen New Englandissa ja PJM:n kapasiteettimarkkinoilla käytettyjen lähestymistapojen kanssa (hävikkiin kohdistuvaa vaikutusta lukuun ottamatta). Menetelmä tarjoaa näin ollen tilaisuuden vahvistaa oletukset vertaamalla näitä järjestelmiä ja niiden välisiä eroja. 101. Energiaministeriön ja [National Gridin] kanssa käydyissä keskusteluissa on havaittu, ettei kysyntäjoustosta olla vielä yhtä hyvin perillä kuin perinteisestä tuotannosta. Tällä toteamuksella ei ole tarkoitus arvostella, sillä asia ei kuulu [National Gridin] tehtäviin, vaan National Grid on täysin erillinen siirtoverkon haltijoista ja hyväksytyistä sähköntuottajista, eikä kenelläkään ole yhtäältä kattavaa ja yksityiskohtaista käsitystä kysyntää koskevista tiedoista eikä toisaalta motivaatiota tällaisten tietojen keräämiseen. Esimerkiksi vastausta kysymykseen, ’mikä on sähkön ja lämmön yhteistuotannon keskimääräinen’ saatavuus järjestelmän kuormitushuipun aikana’, tai muihin vastaaviin kysymyksiin ei tiedetä, vaikka vuotuiset keskiarvot ovat tiedossa. 102. Kaiken edellä esitetyn perusteella ryhmä ymmärtää täysin, ettei [National Grid] pystynyt tekemään kysyntäjoustosta yhtä täsmällistä ja laadukasta analyysiä kuin on ollut tähän asti tunnusomaista valtaosalle sen muista töistä. Tämä merkitsee kuitenkin sitä, että on kiireesti otettava käyttöön järjestelmällinen menettely, jolla voidaan taata, ettei kysyntäjouston resursseja tuhlata ja ettei näiden resurssien heikosta hyödyntämisestä johtuvia puutteita paikata uudella tuotantokapasiteetilla. – – 104. Vaikkei ryhmä väitäkään tuntevansa kaikkia kysyntäjouston ansiosta mahdollisesti käytettävissä olevia resursseja, se katsoo, että tämänhetkisen suunnitelman mukainen järjestelmä perustuu melko hillittyihin oletuksiin sen avulla mahdollisesti saatavasta kapasiteetista. Tässä yhteydessä on huomautettava, että kapasiteettimekanismi sopii paremmin tietyille käytänteille, menetelmille ja teknologioille. 105. Näin ollen vaikka hajautettujen energiaresurssien alalla erityisesti Yhdysvalloissa saadut kansainväliset kokemukset, joista ryhmä on jakanut tietoja, viittaavat siihen, että hajautetut energiaresurssit voivat mahdollisesti edistää kapasiteettimarkkinoita merkittävällä ja hyödyllisellä tavalla (mikä on vähentänyt tuotantokapasiteetin lisäämistarvetta), tavoitteiden on oltava maltillisemmat Yhdistyneeseen kuningaskuntaan tällä hetkellä suunnitteilla olevassa järjestelmässä. Maltillisten tavoitteiden lisäperusteluna on korostettava, että esimerkiksi perinteiset tuottajat saavat kapasiteettimekanismin yhteydessä siirtoverkon käyttöön liittyviä maksuja ja tuloja, kun taas hajautettujen tuottajien kannustimet saattavat jäädä perinteisten tuottajien kannustimia pienemmiksi, jos ne eivät voi saada samalla kertaa kolmen kulutuspiikin välttämisestä aiheutuvia etuja ja kapasiteettimekanismista peräisin olevia tuloja. 106. Ryhmä katsoo hajautetuille energiaresursseille ehdotetun kapasiteettimarkkinoiden tulkinnan perusteella, että kaikki se potentiaali, joka on näytetty toteen muilla kapasiteettihuutokauppoja sisältävillä markkinoilla, etenkin Yhdysvaltojen markkinoilla, tulee hyödynnettyä rajallisesti ja että tämän seikan ymmärtäminen edellyttää kysyntäjouston alalla käytettävissä olevan välinevalikoiman paljon parempaa tuntemusta. Mallintamisessa olisi siis otettava huomioon seuraava seikka: vaikutus kulutushuipun aikaiseen oletettuun kysyntään, jonka perusteella kapasiteetin ostotarve pääosin määräytyy, ei ole yhtä helposti kyseenalaistettavissa kuin voitaisiin odottaa.”