ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
171

Aluksi on huomautettava, että – kuten asetuksen N:o 1907/2006 64 artiklan 3 kohdan ensimmäisestä virkkeestä ilmenee – pyynnöt, joita riskinarviointikomitea ja sosioekonomisesta analyysista vastaava komitea voivat tämän säännöksen perusteella osoittaa luvanhakijoille, koskevat sitä, sisältääkö lupahakemus kaikki asetuksen N:o 1907/2006 62 artiklassa mainitut merkitykselliset tiedot, joita nämä komiteat tarvitsevat voidakseen hoitaa asetuksen N:o 1907/2006 64 artiklan 1 kohdassa mainittujen lausuntojen laatimiseen liittyviä tehtäviään. Asetuksen N:o 1907/2006 64 artiklan 3 kohdan toisen virkkeen nojalla nämä komiteat tarvittaessa esittävät toisiaan kuullen hakijalle yhteisen pyynnön toimittaa lisätietoja, jotta hakemus saatetaan asetuksen N:o 1907/2006 62 artiklan vaatimusten mukaiseksi. Asetuksen N:o 1907/2006 64 artiklan 3 kohdan kahdesta ensimmäisestä virkkeestä ilmenee, että näiden komiteoiden esittämän yhteisen pyynnön on koskettava sitä, onko lupahakemus muodollisesti asetuksen N:o 1907/2006 62 artiklan mukainen eli onko siihen liitetty kaikki kyseisessä säännöksessä vaaditut asiakirjat ja tiedot. Lisäksi näiden komiteoiden yhteisellä pyynnöllä voidaan pyrkiä saamaan luvanhakijalta asiakirjoja, jotka olisivat todennettavissa.
83

Toiseksi on tuotava esille, että oikeuskäytännön mukaan neljän edellytyksen on täytyttävä, jotta käytön sallimisesta johtuvan oikeudenmenetyksen määräaika alkaa kulua, kun myöhempi tavaramerkki on samanlainen tai samankaltainen kuin aikaisempi tavaramerkki niin, että ne voidaan sekoittaa keskenään. Ensinnäkin myöhemmän tavaramerkin on oltava rekisteröity, toiseksi sen haltijan on täytynyt hakea sitä vilpittömässä mielessä, kolmanneksi sitä on käytettävä siinä jäsenvaltiossa, jossa aikaisempi tavaramerkki on suojattu, ja neljänneksi aikaisemman tavaramerkin haltijan on oltava tietoinen myöhemmän tavaramerkin käytöstä sen rekisteröinnin jälkeen (ks. tuomio 20.4.2016, Tronios Group International v. EUIPO – Sky (SkyTec), T-77/15, EU:T:2016:226, 30 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
14

Kaikilla ainoastaan valituksen hylkäämistä koskevilla implisiittisillä ja nimenomaisilla päätöksillä nimittäin vain vahvistetaan toimi tai toimimatta jättäminen, josta kantaja valittaa, eivätkä ne ole erillisiä kannekelpoisia toimia, joten tästä itsenäistä sisältöä vailla olevasta päätöksestä esitettyjen väitteiden on katsottava olevan esitetty alkuperäisestä toimesta. On mahdollista, että hallinnollisen valituksen hylkäämisestä tehty nimenomainen päätös, kun otetaan huomioon sen sisältö, ei ole kantajan riitauttaman toimen vahvistava päätös. Näin on silloin, kun valituksen hylkäämispäätöksessä kantajan tilanne tutkitaan uudelleen uusien oikeudellisten seikkojen ja tosiseikkojen perusteella tai kun sillä muutetaan tai täydennetään alkuperäistä päätöstä. Näissä tapauksissa valituksen hylkääminen on tuomioistuinvalvonnan piiriin kuuluva toimi, jonka tuomioistuin ottaa huomioon arvioidessaan riitautetun toimen laillisuutta tai jota se pitää asianomaiselle vastaisena toimena, joka on korvannut riitautetun toimen (ks. tuomio 24.4.2017, HF v. parlamentti, T-584/16, EU:T:2017:282, 71 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen, ja tuomio 15.9.2017, Skareby v. EUH, T-585/16, EU:T:2017:613, 18 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
20

Aluksi on todettava, että kantaja vaatii sekä riidanalaisen päätöksen että valituksen hylkäämispäätöksen kumoamista. Tältä osin on muistutettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan silloin, kun valituksen hylkäämisestä tehty päätös on vailla itsenäistä sisältöä, muodollisesti tällaiseen päätökseen kohdistuvien kumoamisvaatimusten vaikutuksena on, että tuomioistuimen käsiteltäväksi saatetaan toimi, josta valitus on tehty (tuomio 17.1.1989, Vainker v. parlamentti, 293/87, EU:C:1989:8, 8 kohta). Esillä olevassa asiassa valituksen hylkäämispäätös on vailla itsenäistä sisältöä, minkä vuoksi kanteen on katsottava kohdistuvan pelkästään riidanalaiseen päätökseen. Näin voi olla erityisesti silloin, kun valituksen hylkäämispäätös ei ole peräisin samalta toimielimeltä kuin hallinnollisen valituksen kohteena ollut päätös, siltä osin kuin sillä pelkästään vahvistetaan viimeksi mainittu päätös, ja kun sen kumoamisella ei näin ollen ole asianomaisen oikeudelliseen tilanteeseen mitään sellaista vaikutusta, joka poikkeaisi valituksen kohteena olleen päätöksen kumoamisen vaikutuksesta (ks. vastaavasti tuomio 21.9.2011, Adjemian ym. v. komissio, T‑325/09 P, EU:T:2011:506, 33 kohta).
69

Kantaja viittaa lisäksi viikonloppuun 5. ja 6.10.2013, jolloin hän osallistui erään ystävänsä hääjuhlaan. Sen aikana M oli soittanut kantajalle useita kertoja. Näiden puhelinkeskustelujen aikana kantaja oli kytkenyt puhelimen kaiuttimen päälle kolmansien henkilöiden läsnä ollessa, kun hän oli muun muassa ajanut autoa, ja nämä olivat suostuneet antamaan tästä kirjalliset todistajanlausunnot. Näiden todistajien mukaan M oli puhutellut kantajaa seuraavasti: ”Sinä olet pelkkä ääliö! Olet kaiket viikonloput poissa milloin mistäkin syystä, sinua ei liikuta paskan vertaa, et ajattele muuta kuin panemista” (”Sei solo una stronza! Tutti i weekend sei via, per un motivo o per l’altro non te ne frega un cazzo, pensi solo a scopare”); ”Senkin ääliö! Et ole koskaan paikalla viikonloppuna, olet täysin kelvoton ja piittaamaton, ajattelet vain panemista” (”Sei una stronza! Non ci sei mai il weekend, meschina e menefreghista, pensi solo a scopare”); ”Sinun pitäisi vain pyytää anteeksi, mutta kun olet niin helvetin piittaamaton, et ajattele muuta kuin panemista” (”Dovresti solo chiedermi scuza menefreghista del cazzo, pensi solo a scopare”); ”Ei auta, kun kerran aivosoluissa on vikaa; jos et pysty niin et pysty – – idiootti” (”purtroppo e’una questione di neuroni; se non ce la fai non ce la fai – – idiota”); ”olet varsinainen typerys; miten voit olla ymmärtämättä – – tyhmä”; (”sei proprio una cretina; ma come si fa a non capire – – stupida”); ”mokoma kusipää – – olette kaikki yhtä imbesillejä, miten onnistunkin aina löytämään pelkkiä imbesillejä” (”testa di cazzo che non sei altro – – siete tutti degli imbecilli, come facio io a trovare solo imbecilli”).
2.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Aikaisempi tavaramerkki, joka on EU-tavaramerkki – Rekisteröimisen epääminen, vaikka suhteellinen hylkäysperuste on olemassa ainoastaan osassa unionia (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 23 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 17.1.2019 – Turbo-K International vastaan EUIPO – Turbo-K (TURBO-K)

(asia T-671/17)

(EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus sanamerkin TURBO-K rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aiemmat rekisteröimättömät tavaramerkit TURBO-K – Suhteellinen hylkäysperuste – Sellaisen merkin käyttäminen liike-elämässä, jonka ulottuvuus ei ole vain paikallinen – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 4 kohta) – Common law’n mukainen merkkioikeuden loukkauskanne (action for passing off) – Goodwill (liikearvo))

1. EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Rekisteröimätön tavaramerkki tai muu liike-elämässä käytetty merkki – Edellytykset – Arviointi kyseistä merkkiä koskevassa kansallisessa lainsäädännössä vahvistettujen kriteerien perusteella (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta) (ks. 33 kohta)

2. Kumoamiskanne – Kohde – Päätös, joka perustuu useampaan päätelmään, joista kukin riittää sen päätösosan perustaksi – Tällaisen päätöksen kumoaminen – Edellytykset (SEUT 263 artikla) (ks. 39 kohta)

3. EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Rekisteröimätön tavaramerkki tai muu liike-elämässä käytetty merkki – Merkin paikallinen vaikutusalue – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta) (ks. 52 kohta)

4. Kansallinen oikeus – Viittaus kansalliseen oikeuteen – Yhdistyneen kuningaskunnan oikeus – Merkkioikeuden loukkauskanne (action for passing off) (ks. 56–58, 64, 69 ja 79 kohta)

5. EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Rekisteröimätön tavaramerkki tai muu liike-elämässä käytetty merkki – Sanamerkki TURBO-K ja rekisteröimättömät tavaramerkit TURBO-K (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta) (ks. 59, 68, 71, 72, 81 ja 85 kohta)

6. EU-tavaramerkki – Muutoksenhakumenettely – Henkilöt, jotka voivat hakea muutosta ja olla osapuolina menettelyssä – Henkilöt, joille päätös on vastainen – Päätös, jossa hyväksytään tavaramerkin rekisteröintiä vastaan esitetty väite, joka perustuu sekaannusvaaraan kyseisen tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä, pitämättä aikaisemman tavaramerkin erottamiskykyä vahvempana – Oikeussuojan tarpeen puuttuminen – Tutkimatta jättäminen (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 65 artiklan 4 kohta) (ks. 90 ja 91 kohta)

7. EU-tavaramerkki – Muuntaminen kansallista tavaramerkkiä koskevaksi hakemukseksi – Pyyntö ryhtyä kansalliseen menettelyyn (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 112 artiklan 2 kohdan b alakohta) (ks. 95–97 kohta)

Aihe

Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 14.7.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 2135/2016-2), joka koskee osapuolten Turbo-K ja Turbo-K International välistä väitemenettelyä

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.

2) Liitännäiskanne jätetään tutkimatta.
Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 2 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuksi ”huollettavana olevaksi lapseksi” katsotaan virkamiehen tai tämän puolison ottolapset edellyttäen, että ”virkamies tosiasiallisesti huolehtii lapsista”. Toiseksi ”huollettavana olevaksi lapseksi” katsotaan riidanalaisen säännöksen nojalla lapset, jotka eivät ole virkamiehen tai hänen puolisonsa avioliitossa tai avioliiton ulkopuolella syntyneitä lapsia eivätkä heidän ottolapsiaan, mutta joiden ”elatusvastuu kuuluu virkamiehelle alaikäisten suojelua koskevaan jäsenvaltion lainsäädäntöön perustuvan päätöksen nojalla”. Kolmanneksi poikkeustapauksessa asiaankuuluvan unionin toimielimen, elimen tai laitoksen nimittävän viranomaisen perustellulla päätöksellä muu henkilö, myös täysi-ikäinen henkilö tai virkamiehen perheenjäsen, kuin virkamiehen tai hänen puolisonsa avioliitossa tai avioliiton ulkopuolella syntynyt lapsi tai ottolapsi, voidaan rinnastaa henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 2 artiklan 4 kohdan nojalla ”huollettavana olevaan lapseen”, kun virkamiehellä on kyseisen henkilön suhteen ”lakisääteinen elatusvelvollisuus” ja kun kyseisen henkilön ”elatus aiheuttaa hänelle huomattavia kustannuksia”.

Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 2 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa ja saman artiklan 4 alakohdassa tarkoitettujen virkamiesten ja toimihenkilöiden sekä riidanalaisessa säännöksessä tarkoitettujen virkamiesten ja toimihenkilöiden ei pitäisi katsoa olevan samassa tilanteessa, joten huollettavana olevasta lapsesta maksettavan lisän myöntämistä koskevien erilaisten edellytysten asettaminen henkilöstösäännöissä ei loukkaa myöskään yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.

Vaikka oletettaisiin, että huollettavana olevasta lapsesta maksettava lisä on tarkoitettu kattamaan virkamiehen tai toimihenkilön huollettavana olevan lapsen koulumaksut, ei perusoikeuskirjan 14 artiklassa vahvistetun koulutusta koskevan oikeuden voida näin ollen katsoa edellyttävän, että tämä lisä on myönnettävä myös lapsesta, joka on määrätty virkamiehen tai toimihenkilön huollettavaksi kolmannen maan lainsäädännön perusteella annetulla päätöksellä.

(ks. 64, 70 ja 77 kohta)
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 16, 17 ja 77 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 17.10.2018 – Weber-Stephen Products vastaan EUIPO (iGrill)

(asia T-822/17)

(EU-tavaramerkki – Hakemus sanamerkin iGrill rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Ehdoton hylkäysperuste – Kuvailevuus – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))

1. EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Ehdottomat hylkäysperusteet – Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia – Tarkoitus – Vapaana pitämisen tarve (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 17 kohta)

2. EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Ehdottomat hylkäysperusteet – Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia – Käsite (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 18–20 kohta)

3. EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Ehdottomat hylkäysperusteet – Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia – Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 21 kohta)

4. EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Ehdottomat hylkäysperusteet – Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia – Viraston suorittama rekisteröintikelpoisuuden arviointi – Näytön esittäminen ei ole tarpeen (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 30 kohta)

5. EU-tavaramerkki – Viraston päätökset – Yhdenvertaisen kohtelun periaate – Hyvän hallinnon periaate – Viraston aikaisempi päätöskäytäntö – Laillisuusperiaate – Tiukan ja kattavan tutkinnan välttämättömyys jokaisessa konkreettisessa tapauksessa (Neuvoston asetus N:o 207/2009) (ks. 45 kohta)

6. EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Ehdottomat hylkäysperusteet – Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia – Sanamerkki iGrill (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 46, 47 ja 52 kohta)

Aihe

Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 27.9.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 579/2017-2), joka koskee hakemusta sanamerkin iGrill rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
3.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Sekaannusvaaran arvioiminen – Kohdeyleisön määrittäminen – Yleisön tarkkaavaisuuden taso (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ) (ks. 29 kohta)
Virkamiesten kiertopolitiikan osalta toimielimillä on laaja harkintavalta sen suhteen, kuinka ne järjestävät yksikkönsä niille uskottujen tehtävien mukaisesti, ja sen suhteen, kuinka ne näiden tehtävien hoitamiseksi määräävät palveluksessaan olevan henkilöstön asemapaikat, kunhan tämä asemapaikkojen määrääminen tapahtuu toimen ja palkkaluokan vastaavuutta noudattaen. Kun unionin yleinen tuomioistuin valvoo yksiköiden järjestämistä koskevia päätöksiä, sen on kannetta käsitellessään tarkistettava, onko nimittävä viranomainen pysynyt kohtuuden rajoissa eikä ole käyttänyt harkintavaltaansa ilmeisen virheellisesti. Ilmeisen virheen osoittamiseksi virkamiehen on esitettävä näyttöä, joka vie uskottavuuden hallinnon tekemältä arvioinnilta.

On yksikön edun mukaista, ettei sen toiminnassa esiinny katkoksia, mistä seuraa, että valvonnassa on kiinnitettävä huomiota myös mahdollisiin ilmeisiin virheisiin, jotka voivat heikentää nimittävän viranomaisen tekemän arvioinnin uskottavuutta. Henkilöstön vaihtuminen kuuluu olennaisena osana virkamieskiertoon eikä itsessään vaaranna yksikön toiminnan jatkuvuutta, joka varmistetaan lähtevien, jäävien ja saapuvien työntekijöiden välisellä yhteistyöllä ja valitsemalla saapuvat työntekijät asianomaisessa tehtävässä tarvittavan osaamisen ja kokemuksen perusteella.

(ks. 27–29, 39 ja 41 kohta)
2)

Fruit of the Loom, Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Edellä esitetystä seuraa, että päätös, jolla komissio pidätti kantajan lainkäytöllisen koskemattomuuden, on kantajalle vastainen toimi.

Sillä, että kansallisilla viranomaisilla on koskemattomuuden pidättämisen jälkeen harkintavaltaa siltä osin, jatkavatko ne virkamiestä tai toimihenkilöä vastaan aloitettuja syytetoimia vai luopuvatko ne niistä, ei ole merkitystä sen kannalta, että kyseinen päätös vaikuttaa suoraan henkilön oikeusasemaan, koska koskemattomuuden pidättämistä koskevan päätöksen vaikutukset rajoittuvat sellaisen suojan poistamiseen, jota henkilö virkamiehenä tai toimihenkilönä nauttii, eikä kyseinen päätös edellytä minkäänlaista täydentävää täytäntöönpanotoimenpidettä.

Perusoikeuskirjan 52 artiklan 1 kohdan mukaan näet perusoikeuskirjassa tunnustettujen oikeuksien ja vapauksien käyttämistä voidaan rajoittaa ainoastaan lailla sekä kyseessä olevan perusoikeuden keskeistä sisältöä kunnioittaen. Lisäksi suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tällainen rajoitus voidaan tehdä ainoastaan, jos se on välttämätön ja vastaa tosiasiallisesti unionin tunnustamia yleisen edun mukaisia tavoitteita.

Niissä jäsenmaissa, joissa tutkintasalaisuudesta säädetään, se on oikeusjärjestyksen periaate, jonka tavoitteena on paitsi suojata tutkimuksia vilpillisen yhteistoiminnan sekä todisteiden ja viitteiden salaamisyritysten estämiseksi myös suojella niitä epäiltyjä tai syytettyjä henkilöitä, joiden syyllisyyttä ei ole näytetty toteen. Asianomaisen henkilön kuulematta jättäminen voidaan siis objektiivisesti perustella tutkintasalaisuudella, jonka yksityiskohtaisista säännöistä on säädetty lailla ja joka vaikuttaa tarpeelliselta ja oikeasuhteiselta tavoiteltuun päämäärään eli rikosoikeudenkäynnin moitteettomaan kulkuun nähden.

Koska toimielin on velvollinen kunnioittamaan oikeutta tulla kuulluksi, kun se hyväksyy henkilölle vastaisen toimen, sen on pohdittava hyvin tarkasti sitä, miten se voi sovittaa yhteen asianomaisen henkilön mainitun oikeuden kunnioittamisen ja kansallisten viranomaisten esittämät perustellut näkökohdat. Tämän intressien vertailun ansiosta voidaan varmistaa yhtäältä unionin oikeusjärjestyksessä unionin virkamiehille ja toimihenkilöille annettujen oikeuksien suoja ja siten unionin edut Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan N:o 7 17 artiklan toisen kohdan mukaisesti ja toisaalta kansallisten rikosoikeudenkäyntien tehokas ja rauhallinen kulku vilpittömän yhteistyön periaatetta noudattaen.

Käsiteltävässä asiassa se seikka, että asianomaista henkilöä ei kuultu ennen lainkäytöllisen koskemattomuuden pidättämistä koskevan päätöksen tekemistä, ylitti sen, mikä on tarpeen tutkintasalaisuuden takaamisen tavoitteen saavuttamiseksi, ja se on näin ollen ristiriidassa Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan a alakohdassa vahvistetun kuulluksi tulemista koskevan oikeuden keskeisen sisällön kanssa.

(ks. 56, 59, 60, 67 ja 74 kohta)
3.

Maatalous – Yhteinen maatalouspolitiikka – EMOTR:sta ja maatalousrahastosta maksettava rahoitus – Samanaikaisesti toteutetut oliiviöljyn myynninedistämiskampanjat kolmansissa maissa, joista ensimmäisen rahoittajana on Euroopan maatalouden tukirahasto ja jonka tarkoituksena on edistää alkuperältään eurooppalaisen oliiviöljyn myyntiä, ja joista toisen rahoittajana on maaseuturahasto ja jonka tarkoituksena on edistää espanjalaisen oliiviöljyn myyntiä – Koordinoinnin puuttuminen näiden kahden ohjelman hallinnoinnista vastaavien komission yksiköiden välillä – Syrjintäkiellon periaatetta ei ole loukattu (SEUT 18 artikla; Euroopan unionin perusoikeuskirjan 21 artikla; neuvoston asetus N:o 3/2008) (ks. 42–47, 52 ja 57 kohta)
1.

EU-tavaramerkki–EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen–Suhteelliset hylkäysperusteet–Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten–Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä–Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 16 ja 17 kohta)
2.

EU-tavaramerkki–EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen–Suhteelliset hylkäysperusteet–Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten–Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä–Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 42, 43 ja 87 kohta)
6.

EU-tavaramerkki–EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen–Suhteelliset hylkäysperusteet–Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten–Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä–Kuviomerkki Guidego what to do next ja sanamerkki GUIDIGO (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 37, 41–47, 57–59 ja 68 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 4.5.2018 – Bernard Krone Holding vastaan EUIPO (Mega Liner)

(asia T-187/17)

(EU-tavaramerkki – Hakemus sanamerkin Mega Liner rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Ehdottomat hylkäysperusteet – Kuvailevuus – Erottamiskyvyn puuttuminen – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta) – Perusteluvelvollisuus – Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan ensimmäinen virke (josta on tullut asetuksen 2017/1001 94 artiklan 1 kohta))

1. EU-tavaramerkki–Menettelysäännökset–Päätösten perusteleminen–Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan ensimmäinen virke–Sama laajuus kuin SEUT 296 artiklalla (SEUT 296 artikla; neuvoston asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan ensimmäinen virke) (ks. 21 kohta)

2. Kumoamiskanne–Kanneperusteet–Olennaisten menettelymääräysten rikkominen–Perustelujen puutteellisuus–Peruste, jonka tuomioistuin tutkii viran puolesta–Velvollisuus noudattaa kontradiktorista periaatetta (SEUT 263 artikla ja SEUT 296 artikla) (ks. 22 kohta)

Aihe

Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 9.1.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 442/2016-1), joka koskee hakemusta sanamerkin Mega Liner rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi

Ratkaisu

1) Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ensimmäisen valituslautakunnan 9.1.2017 tekemän päätöksen (asia R 442/2016-1) päätösosan 2 kohta kumotaan.