ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Yhteisön tavaramerkki – Rekisteröintimenettely – Väite – Laiminlyönti toimittaa asetetussa määräajassa käännös väitteen tueksi esitetyistä todisteista ja asiakirjoista – SMHV:n mahdollisuus hylätä väite

(Komission asetuksen N:o 2868/95 1 artiklan 16 sääntö ja 17 säännön 2 kohta)

Tiivistelmä

Jos väitteentekijä ei yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 42 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen nojalla yhteisön tavaramerkin rekisteröintiä vastaan aloitetussa väitemenettelyssä toimita asetuksen N:o 40/94 täytäntöönpanosta annetun asetuksen N:o 2868/95 17 säännön 2 kohdan mukaisesti käännöstä väitettä tukevista todisteista ja asiakirjoista väitemenettelyn kielellä ennen kuin sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) tätä tarkoitusta varten asettama määräaika päättyy, viimeksi mainittu voi laillisesti hylätä väitteen perusteettomana, jollei se voi asetuksen N:o 2868/95 20 säännön 3 kohdan mukaisesti tehdä toisenlaista päätöstä väitteestä mahdollisesti jo käytettävissään olevien todisteiden perusteella.

Väitteen hylkääminen on perusteltua, vaikka väitteentekijä täyttäisi asetuksen N:o 2868/95 16 säännön mainittujen todisteiden ja asiakirjojen toimittamiseen liittyvät vaatimukset, jos asetuksen 17 säännön 2 kohdan laiminlyönti estää tavaramerkin hakijaa käyttämästä puolustautumisoikeuksiaan menettelyssä inter partes ja valituslautakunnassa varmistuakseen väitteentekijän esittämien oikeuksien todenmukaisuudesta.

(ks. 39, 43 ja 45 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne – Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt – Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet – Komission päätös, jossa kansallista tointa ei ole pidetty valtiontukena – Kilpailijayrityksen kanneoikeus – Edellytys – Huomattava vaikutus kilpailijayrityksen markkina-asemaan – Osallistumista valittajana menettelyyn komissiossa ei välttämättä edellytetä

(EY 87 artiklan 1 kohta, EY 88 artiklan 2 kohta ja EY 230 artiklan neljäs kohta)

Tiivistelmä

Komission päätös, jonka mukaan kansallinen toimi ei ole EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtiontuki ja joka on tehty EY 88 artiklan 2 kohdan mukaisen virallisen tutkintamenettelyn lopuksi, koskee erikseen niitä yrityksiä, jotka ovat tehneet menettelyn aloittamiseen johtaneen kantelun ja jotka ovat esittäneet huomautuksensa, jotka ovat ohjanneet menettelyn kulkua, mutta tämä edellyttää, että kyseisen päätöksen kohteena oleva tukitoimenpide on vaikuttanut niiden markkina-asemaan huomattavasti.

Kun on kyse yrityksestä, jolla ei ole ollut aktiivista roolia komission hallinnollisessa menettelyssä, tämä yritys voi osoittaa päätöksen koskevan myös sitä erikseen, sillä täsmennyksellä, että sen on joka tapauksessa osoitettava, että riidanalaisessa päätöksessä sallittu toimenpide oli omiaan vaikuttamaan, ja vielä huomattavasti, sen asemaan kyseessä olevilla markkinoilla. Tällaista huomattavaa vaikuttamista ei merkitse pelkästään se seikka, että mainittu päätös oli omiaan vaikuttamaan vallitseviin kilpailuolosuhteisiin asianomaisilla markkinoilla ja että kyseessä oleva yritys jollain tavalla kilpaili päätöksestä hyötyneen yrityksen kanssa. Yritys ei siis voi vedota pelkästään siihen, että se on kyseessä olevasta tukitoimenpiteestä hyötyneen yrityksen kilpailija, vaan sen on lisäksi osoitettava, että sen markkina-asemaa on loukattu merkittävällä tavalla.

(ks. 34, 36 ja 37 kohta)
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (ensimmäinen jaosto)

13 päivänä joulukuuta 2002

Asia T-112/02

Gustaaf Van Dyck

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Henkilöstö — Palkkaluokan määrittäminen työhönotossa — Uudelleenmäärittelyä koskeva vaatimus — Uuden seikan käsite”

Täydellinen teksti hollanninkielellä II-1527

Aihe:

Kanne, jossa vaaditaan kantajan esittämästä palkkaluokan uudelleenmäärittämistä koskevasta vaatimuksesta tehdyn hylkäävän komission päätöksen kumoamista.

Ratkaisu:

Kanne jätetään tutkimatta. Asianosaiset vastaavat kukin omista oikeudenkäyntikuluistaan.

Tiivistelmä

Henkilöstö – Kanne – Edeltävä hallinnollinen valitus – Määräajat – Määräajan menettäminen – Edellytykset sille, että määräaika alkaa kulua uudestaan – Uusi seikka – Päätös, jolla muutetaan työhönotossa tapahtuvan palkkaluokan määrittämisen perusteita – Velvollisuus toimia kohtuullisessa ajassa

(Henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 kohta sekä 90 ja 91 artikla)

Henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohdan mukaan ei ole mahdollista esittää määräaikoja noudattamatta vaatimusta siitä, että nimittävä viranomainen harkitsisi uudelleen lopulliseksi tullutta päätöstä. Ainoastaan silloin, kun ilmenee uusi ja olennainen seikka, asianomainen virkamies voi kohtuullisessa ajassa tällaisen seikan ilmenemisestä saada uudelleen oikeuden nostaa kanne lopulliseksi tulleesta päätöksestä esitettyään ensin henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun vaatimuksen.

Virkamiesten palkkaluokan määrittämistä koskevien perusteiden muuttamisesta 7.2.1996 tehty komission päätös, joka tuli voimaan 5.10.1995, jolloin annettiin tuomio asiassa T-17/95, Alexopoulou vastaan komissio, on ollut nimenomaan tällainen seikka, jonka perusteella aikaisemmin palvelukseen otetut virkamiehet ovat voineet esittää vaatimuksen palkkaluokkansa muuttamisesta.

Kun virkamies, jolla on ollut mahdollisuus saattaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi hylkäävä päätös, jonka komissio on tehnyt hänen valitettuaan siitä, että komissio on kieltäytynyt tutkimasta hänen palkkaluokkaansa koskevaa asiaa uudelleen 7.2.1996 tehdyn päätöksen vuoksi, on kuitenkin luopunut tällaisen kumoamiskanteen nostamisesta, päätöksestä, jolla palkkaluokan uudelleenmäärittämistä koskeva vaatimus on hylätty, on tullut lopullinen. Tässä yhteydessä on merkityksetöntä, että luopuminen on johtunut siitä, miten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on ratkaissut kohteeltaan samankaltaisen kanteen. Tästä seuraa, että kyseisen virkamiehen palkkaluokan uudelleenmäärittämistä koskevaa vaatimusta, jonka kohde on sama kuin ensimmäisen, hylätyn vaatimuksen, ei voida tutkia.

(ks. 54-56 ja 58-62 kohta)

Viittaukset: asia C-389/98 P, Gevaert v. komissio, 11.1.2001 (Kok. 2001, s. I-65, 49 kohta); asia T-495/93, Carrer ym. v. yhteisöjen tuomioistuin, 22.9.1994 (Kok. H. 1994, s. I-A-201 ja s. II-651, 19 kohta); asia T-202/97, Koopman v. komissio, 25.3.1998 (Kok. H. 1998, s. I-A-163 ja s. II-511, 23 kohta) ja asia T-99/97, Stols v. neuvosto, 11.12.2001 (Kok. 2001, 40 kohta, ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Kumoamiskanne – Kanne, joka on nostettu päätöksestä, johon on oikeudenkäynnin aikana kohdistunut peräkkäin täytäntöönpanon lykkääminen ja peruuttaminen – Kantajalle vahingollisten oikeusvaikutusten poistuminen – Kohdetta vaille jäänyt kanne – Lausunnon antamisen raukeaminen

(EY 230 artikla)

2. Oikeudenkäyntimenettely – Oikeudenkäyntikulut – Lausunnon antamisen raukeaminen – Riidanalaisen päätöksen peruuttamisen johdosta kohdetta vaille jäänyt kanne – Kyseisen päätöksen tekemisen perusteena olleiden olosuhteiden muuttuminen – Se, että asianosaiset ja väliintulijat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan

(Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 6 kohta)

Tiivistelmä

1. Kantajalla voi olla oikeussuojan kannalta tarve saada kumotuksi toimi, joka on peruutettu oikeudenkäynnin aikana, jos kyseisen toimen kumoamisella voi sellaisenaan olla oikeudellisia vaikutuksia.

Kun riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanoa on lykätty, sillä ei ole voinut olla oikeusvaikutuksia lykkäämismääräyksen antamisen ja riidanalaisen päätöksen peruuttaneen päätöksen voimaantulon välisenä aikana, joten koska kantajalle ei ole aiheutunut vahingollisia vaikutuksia ennen lykkäämismääräyksen antamista, kanne on jäänyt vaille kohdetta, ja näin ollen lausunnon antaminen asiasta raukeaa.

(ks. 38, 40, 41, 47 ja 49 kohta)

2. Tilanteessa, jossa komissio on oikeudenkäynnin aikana peruuttanut EY 82 artiklan mukaisesta menettelystä tehdyn päätöksen sen tekemisen perusteena olleiden olosuhteiden eli kilpailutilanteen muuttumisen vuoksi ja jossa ei voida katsoa peruuttamispäätöksen eikä minkään oikeudenkäyntiasiakirjankaan perusteella, että komissio on myöntänyt, että kyseinen päätös on lainvastainen kantajan esittämien väitteiden mukaisesti, esille tulleiden seikkojen perusteella on katsottava oikeaksi määrätä, että asianosaiset ja väliintulijat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

(ks. 53 ja 55 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Oikeudenkäyntimenettely - Työjärjestyksen muutokset - Välitön sovellettavuus

(Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestys)

2. Oikeudenkäyntimenettely - Väliintulo - Väliintulohakemuksen esittäminen - Määräaika - Suullisen käsittelyn aloittamisesta tehdyn päätöksen käsite

(Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 52 ja 53 artikla, 115 artiklan 1 kohta ja 116 artiklan 6 kohta)

3. Oikeudenkäyntimenettely - Väliintulo - Henkilöt, joiden oikeutta asia koskee - Kumoamiskanne, joka on nostettu siitä päätöksestä, jossa kieltäydyttiin ryhtymästä toimenpiteisiin kilpailusääntöihin perustuvan kantelun johdosta - Osapuoli, johon kantelu kohdistuu

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 37 artiklan 2 kohta ja 46 artikla)

Tiivistelmä

1. Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen hyväksymät työjärjestyksen muutokset ovat menettelysääntöinä pääsääntöisesti välittömästi sovellettavissa siitä päivästä alkaen, jolloin ne ovat astuneet voimaan.

( ks. 23 kohta )

2. Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen, sellaisena kuin se on ollut voimassa 1.2.2001 alkaen, 115 artiklan 1 kohdassa kun sitä tulkitaan yhdessä 116 artiklan 6 kohdan kanssa, avataan henkilöille, joiden oikeutta asia koskee ja jotka eivät ole esittäneet väliintulohakemustaan määräajassa, joka on määrätty kirjallisen käsittelyn aikana tehtävää väliintuloa varten, mahdollisuus esittää huomautuksensa suullisessa käsittelyssä suullista käsittelyä varten laaditun kertomuksen perusteella sillä edellytyksellä, että väliintulohakemus on esitetty ennen tämän suullisen käsittelyn aloittamista.

Tältä osin suullisen käsittelyn aloittamisesta tehdyllä päätöksellä, mikä on viimeinen ajankohta väliintulohakemuksen esittämistä varten, tarkoitetaan työjärjestyksen 53 artiklassa tarkoitettua päätöstä suullisen käsittelyn aloittamisesta. Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tekee tämän päätöksen sen jälkeen, kun esittelevä tuomari on antanut sille työjärjestyksen 52 artiklassa tarkoitetun alustavan kertomuksen.

( ks. 24-25, 27 kohta )

3. EY:n tuomioistuimen perussäännön 37 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetulla ilmaisulla "asian ratkaisu koskee heidän oikeuttaan", on katsottava tarkoitettavan sitä, että ratkaisu vaikuttaa suoraan ja tosiasiallisesti asianomaisen etuihin.

Komission sellaisesta päätöksestä nostetun kumoamiskanteen yhteydessä, jossa se kieltäytyy ryhtymästä toimenpiteisiin EY 82 ja EY 86 artiklaan perustuvan kantelun vuoksi, asian ratkaisu koskee sellaisen yksikön oikeutta, joka on osapuolena kantelussa, jota kielteinen päätös koskee.

( ks. 32-34 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt - Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet - Asetus tiettyjen nimitysten kirjaamisesta "Suojattujen alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen rekisteriin" - Tuotteita rekisteröityä nimitystä käyttäen markkinoivan ja nimityksen rekisteröintiä kansallisessa viranomaisessa vastustavan tuottajan nostama kanne - Tutkimatta jättäminen

(EY 230 artiklan neljäs kohta; neuvoston asetuksen N:o 2081/92 7 artikla; komission asetus N:o 1338/2000)

Tiivistelmä

$$Sellaista kannetta ei voida ottaa tutkittavaksi, jonka ankoista peräisin olevien tuotteiden tuottaja on nostanut tiettyjen nimitysten kirjaamisesta asetuksessa N:o 2081/92 säädettyyn "Suojattujen alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen rekisteriin" annetun asetuksen N:o 2400/96 liitteen täydentämisestä annetun asetuksen N:o 1338/1999 kumoamiseksi siltä osin kuin asetuksessa on rekisteröity suojatuksi maantieteelliseksi merkinnäksi nimitys "canard à foie gras du Sud-Ouest".

Vaikka ei ole poissuljettua, että tässä käsiteltävänä olevan kaltainen luonteensa ja ulottuvuutensa kannalta normatiivinen säädös voi koskea luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä erikseen, näin ei ole tässä asiassa. Ensiksikin asetus N:o 1338/2000 vaikuttaa kaikkiin kantajan vetoaman tilanteen kanssa tosiasiallisesti tai mahdollisesti samanlaisessa tilanteessa oleviin muihin tuottajiin samalla tavoin kuin kantajaan. Seuraavaksi se seikka, että säädöksellä voi olla erilaisia konkreettisia vaikutuksia niille eri oikeussubjekteille, joihin sitä sovelletaan, ei ole omiaan erottamaan näitä kaikista muista toimijoista, joita asia koskee, kun säädöstä sovelletaan objektiivisesti määritellyn tilanteen perusteella. Lopuksi maantieteellisen nimityksen käyttö, jota kantaja vaatii itselleen, ei perustu vastaavaan erityiseen oikeuteen, jonka se olisi saanut kansallisella tai yhteisön tasolla ennen asetuksen N:o 1338/2000 antamista ja johon tämä asetus olisi vaikuttanut.

Lisäksi se, että sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jossa kantajalla on kotipaikka, ei ole toimittanut komissiolle kantajan esittämää väitettä, ei riitä osoittamaan, että kanne on tutkittava. Tältä osin yksityisille annetut menettelylliset takeet ovat asetuksen N:o 2081/92 mukaisessa väitettä koskevassa järjestelmässä pelkästään jäsenvaltioiden vastuulla, eivätkä ne merkitse komissiolle minkäänlaista harkintavallan käyttämistä, joten yksityisille oikeussubjekteille ei anneta erityisiä menettelyllisiä takeita yhteisön tasolla.

( ks. 34, 36-37, 40-44, 47 ja 53 kohta )
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 28 päivänä kesäkuuta 2000. - Lily Karoline Schuerer vastaan Euroopan unionin neuvosto. - Vanhuuseläke - Korjauskerroin - Kumoamiskanne - Tutkimatta jättäminen. - Asia T-338/99.



Oikeustapauskokoelma 2000 sivu II-02571

sivu IA-00131

sivu II-00599



Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely - Kannekirjelmä - Muotovaatimukset - Oikeudenkäynnin kohteen yksilöinti - Yhteenveto kanneperusteista

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 19 artiklan 1 kohta ja 46 artiklan 1 kohta; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c ja d alakohta)

Tiivistelmä

$$Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 19 artiklan ensimmäisen kohdan, jota sovelletaan asian käsittelyyn ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa perussäännön 46 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisesti, ja yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c ja d alakohdan nojalla kanteessa on mainittava muun muassa riidan kohde, vaatimukset sekä yhteenveto seikoista, joihin kanne perustuu. Termistöstä riippumatta tämän maininnan on oltava niin selvä ja täsmällinen, että vastaaja voi valmistella puolustuksensa ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ratkaista asian tarpeen vaatiessa ilman muita tietoja. Jotta kanne voitaisiin ottaa tutkittavaksi, on oikeusvarmuuden ja hyvän oikeudenkäytön takaamiseksi tarpeen, että kanteen perustana olevat olennaiset tosiseikat ja oikeudelliset seikat käyvät ilmi ainakin pääpiirteittäin itse kannekirjelmästä, kunhan ne on esitetty johdonmukaisesti ja ymmärrettävästi.

(ks. 18 ja 19 kohta)
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston puheenjohtajan määräys 16 päivänä heinäkuuta 1999. - Hortiplant SAT vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Välitoimimenettely - Kiireellisyys. - Asia T-143/99 R.



Oikeustapauskokoelma 1999 sivu II-02451



Tiivistelmä



Avainsanat

Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkääminen - Välitoimet - Myöntämisedellytykset - Kiireellisyys - Vakavan ja korjaamattoman vahingon välitön uhka - Käsite - Todistustaakka

(EY:n perustamissopimuksen 185 ja 186 artikla (joista on tullut EY 242 ja EY 243 artikla); ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

$$Välitoimihakemuksen kiireellisyys on arvioitava sen perusteella, onko asiassa tarpeen antaa väliaikainen ratkaisu, jotta vältyttäisiin siltä, että välitoimia pyytäneelle asianosaiselle aiheutuu vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa. Välitoimen määräämistä pyytäneen asianosaisen kuuluu näyttää, että se ei voi odottaa pääasiassa annettavaa päätöstä kärsimättä seurauksiltaan vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa.

Jotta voitaisiin arvioida, onko kantajaa uhkaava vahinko luonteeltaan vakava ja peruuttamaton ja oikeuttaako se tämän vuoksi poikkeuksellisesti lykkäämään päätöksen täytäntöönpanoa, välitoimista päättävällä tuomarilla on oltava konkreettista tietoa, jonka perusteella voidaan arvioida ne täsmälliset seuraukset, jotka vaadittujen välitoimien määräämättä jättämisestä todennäköisesti aiheutuisivat. Ei kuitenkaan ole välttämätöntä, että on täysin varmasti pystytty osoittamaan vahingon olevan välittömästi uhkaamassa. Riittävää on, erityisesti silloin kun vahingon toteutuminen riippuu monien tekijöiden yhteisvaikutuksesta, että vahinko on riittävällä todennäköisyydellä ennakoitavissa.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 1 päivänä kesäkuuta 1999. - Karl L. Meyer vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio. - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen. - Asia T-73/99.



Oikeustapauskokoelma 1999 sivu II-01739



Tiivistelmä



Avainsanat

1 Kumoamiskanne - Kannekelpoiset toimet - Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen määräys ei ole kannekelpoinen toimi

2 Oikeudenkäyntimenettely - Kannekirjelmä - Muotomääräykset - Oikeudenkäynnin kohteen yksilöinti - Yhteenveto kanneperusteista

(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohta)

Tiivistelmä

1 Koska perustamissopimuksen määräys ei ole perustamissopimuksen 4 artiklassa (josta on tullut EY 7 artikla) eikä perustamissopimuksen 173 artiklassa (josta on muutettuna tullut EY 230 artikla) tarkoitettu yhteisön toimielimen säädös, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimella ei ole toimivaltaa lausua sen kumoamisesta.

2 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti kanteessa on mainittava oikeudenkäynnin kohde ja sen on sisällettävä yhteenveto kanteen oikeudellisista perusteista. Tämän ilmoituksen on oltava riittävän selvä ja täsmällinen, jotta vastaajat voivat valmistella vastineensa ja jotta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi ratkaista asian tarpeen vaatiessa ilman muita selventäviä tietoja. Oikeusturvan ja hyvän oikeushallinnon takaamiseksi kanteen tutkimisen edellytyksenä on, että ne keskeiset tosiseikat ja oikeudelliset seikat, joihin kanne perustuu, ilmenevät vähintään yhteenvedonomaisesti, mutta yhtenäisesti ja ymmärrettävästi itse kannekirjelmän tekstistä.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely - Kannekirjelmä - Muotovaatimukset - Oikeudenkäynnin kohteen yksilöinti - Yhteenveto kanneperusteista

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 19 artiklan 1 kohta ja 46 artiklan 1 kohta; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c ja d alakohta)

Tiivistelmä

$$Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 19 artiklan ensimmäisen kohdan, jota sovelletaan asian käsittelyyn ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa perussäännön 46 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisesti, ja yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c ja d alakohdan nojalla kanteessa on mainittava muun muassa riidan kohde, vaatimukset sekä yhteenveto seikoista, joihin kanne perustuu. Termistöstä riippumatta tämän maininnan on oltava niin selvä ja täsmällinen, että vastaaja voi valmistella puolustuksensa ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ratkaista asian tarpeen vaatiessa ilman muita tietoja. Jotta kanne voitaisiin ottaa tutkittavaksi, on oikeusvarmuuden ja hyvän oikeudenkäytön takaamiseksi tarpeen, että kanteen perustana olevat olennaiset tosiseikat ja oikeudelliset seikat käyvät ilmi ainakin pääpiirteittäin itse kannekirjelmästä, kunhan ne on esitetty johdonmukaisesti ja ymmärrettävästi.

(ks. 18 ja 19 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Kumoamiskanne - Kannekelpoiset toimet - Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen määräys ei ole kannekelpoinen toimi

2 Oikeudenkäyntimenettely - Kannekirjelmä - Muotomääräykset - Oikeudenkäynnin kohteen yksilöinti - Yhteenveto kanneperusteista

(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohta)

Tiivistelmä

1 Koska perustamissopimuksen määräys ei ole perustamissopimuksen 4 artiklassa (josta on tullut EY 7 artikla) eikä perustamissopimuksen 173 artiklassa (josta on muutettuna tullut EY 230 artikla) tarkoitettu yhteisön toimielimen säädös, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimella ei ole toimivaltaa lausua sen kumoamisesta.

2 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti kanteessa on mainittava oikeudenkäynnin kohde ja sen on sisällettävä yhteenveto kanteen oikeudellisista perusteista. Tämän ilmoituksen on oltava riittävän selvä ja täsmällinen, jotta vastaajat voivat valmistella vastineensa ja jotta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi ratkaista asian tarpeen vaatiessa ilman muita selventäviä tietoja. Oikeusturvan ja hyvän oikeushallinnon takaamiseksi kanteen tutkimisen edellytyksenä on, että ne keskeiset tosiseikat ja oikeudelliset seikat, joihin kanne perustuu, ilmenevät vähintään yhteenvedonomaisesti, mutta yhtenäisesti ja ymmärrettävästi itse kannekirjelmän tekstistä.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkääminen - Välitoimet - Myöntämisedellytykset - Kiireellisyys - Vakavan ja korjaamattoman vahingon välitön uhka - Käsite - Todistustaakka

(EY:n perustamissopimuksen 185 ja 186 artikla (joista on tullut EY 242 ja EY 243 artikla); ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

$$Välitoimihakemuksen kiireellisyys on arvioitava sen perusteella, onko asiassa tarpeen antaa väliaikainen ratkaisu, jotta vältyttäisiin siltä, että välitoimia pyytäneelle asianosaiselle aiheutuu vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa. Välitoimen määräämistä pyytäneen asianosaisen kuuluu näyttää, että se ei voi odottaa pääasiassa annettavaa päätöstä kärsimättä seurauksiltaan vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa.

Jotta voitaisiin arvioida, onko kantajaa uhkaava vahinko luonteeltaan vakava ja peruuttamaton ja oikeuttaako se tämän vuoksi poikkeuksellisesti lykkäämään päätöksen täytäntöönpanoa, välitoimista päättävällä tuomarilla on oltava konkreettista tietoa, jonka perusteella voidaan arvioida ne täsmälliset seuraukset, jotka vaadittujen välitoimien määräämättä jättämisestä todennäköisesti aiheutuisivat. Ei kuitenkaan ole välttämätöntä, että on täysin varmasti pystytty osoittamaan vahingon olevan välittömästi uhkaamassa. Riittävää on, erityisesti silloin kun vahingon toteutuminen riippuu monien tekijöiden yhteisvaikutuksesta, että vahinko on riittävällä todennäköisyydellä ennakoitavissa.