EUROOPAN UNIONIN VIRKAMIESTUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kolmas jaosto)

13 päivänä kesäkuuta 2012

Asia F‑105/11

Hans Davids

vastaan

Euroopan komissio

Henkilöstö – Väliaikaiset toimihenkilöt – Väliaikainen toimihenkilö, joka hoitaa pysyvää tointa – Määräaikaisen työsopimuksen uudistamatta jättäminen – Hallinnon harkintavalta – Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 8 artikla – OLAFin pääjohtajan OLAFin väliaikaisen henkilöstön palvelukseen ottamista ja työtä koskevasta uudesta politiikasta 30.6.2005 tekemän päätöksen 4 artikla – Väliaikaisen toimihenkilön työsopimusten enimmäiskesto – Oikeuden väärinkäyttö

Aihe: SEUT 270 artiklaan, jota sovelletaan Euratomin perustamissopimukseen sen 106 a artiklan nojalla, perustuva kanne, jossa Hans Davids vaatii virkamiestuomioistuinta kumoamaan Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) pääjohtajan 25.3.2011 tekemän päätöksen, jolla hylättiin hänen väliaikaisen toimihenkilön työsopimuksen uusimista koskeva vaatimuksensa.

Ratkaisu: Kanne hylätään. Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan

Tiivistelmä

1. Virkamiehet – Väliaikaiset toimihenkilöt – Palvelukseen ottaminen – Määräaikaisen työsopimuksen uusiminen – Hallinnon harkintavalta – Tuomioistuinvalvonnan rajat

(Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 8 artikla ja 47 artiklan 1 kohdan b alakohta)

2. Virkamiehet – Yksikköjen organisointi – Henkilöstön asemapaikkojen määrääminen – Hallinnon harkintavallan rajat – Yksikön etu – Virkojen vastaavuuden noudattaminen – Tuomioistuinvalvonnan rajat

(Henkilöstösääntöjen 7 artikla)

3. Virkamiehet – Väliaikaiset toimihenkilöt – Palvelukseen ottaminen – Työsopimuksen tekeminen vakinaisen toimen väliaikaista täyttämistä varten – Edellytykset

(Henkilöstösääntöjen 1 a artiklan 1 kohta; muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan b alakohta, 3, 4 ja 5 artikla ja 8 artiklan toinen kohta)

4. Virkamiehet – Kanne – Avustavia tehtäviä hoitavan sopimussuhteisen toimihenkilön työsopimuksen riitauttaminen – Vaatimus tämän työsopimuksen luokittelemisesta uudelleen väliaikaisen toimihenkilön työsopimukseksi – Oikeussuojakeinot

(Henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artikla; muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehdot)

5. Virkamiehet – Väliaikaiset toimihenkilöt – Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan a alakohdan soveltamisalaan kuuluvat väliaikaiset toimihenkilöt – Työsopimuksen uusiminen määräajaksi sen ensimmäisen jatkamisen jälkeen – Määräaikaisen työsopimuksen luokitteleminen uudelleen toistaiseksi voimassa olevaksi työsopimukseksi – Avustavia tehtäviä hoitava sopimussuhteinen toimihenkilö – Määräaikaisen työsopimuksen luokitteleminen uudelleen toistaiseksi voimassa olevaksi työsopimukseksi useiden uusimisten jälkeen ei ole mahdollista

(Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan a alakohta, 8 artiklan ensimmäinen kohta ja 88 artikla)

1. Väliaikaisella toimihenkilöllä, jolla on määräaikainen työsopimus, ei ole pääsääntöisesti mitään oikeutta työsopimuksensa uudistamiseen vaan tämä on pelkkä mahdollisuus, joka edellyttää, että uudistaminen on yksikön edun mukaista. Toisin kuin virkamiehet, joiden työpaikan pysyvyys taataan henkilöstösäännöissä, väliaikaiset toimihenkilöt kuuluvat nimittäin eri järjestelmään, jonka perustana on asianomaisen toimielimen kanssa tehty työsopimus. Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 47 artiklan 1 kohdan b alakohdasta ilmenee, että toimielimen ja määräajaksi palvelukseen otetun väliaikaisen toimihenkilön välisen työsuhteen kestoa koskevat nimenomaan osapuolten välisessä sopimuksessa vahvistetut ehdot. Lisäksi hallinnolla on laaja harkintavalta työsopimuksen uusimisessa. Unionin tuomioistuinten valvonnan on rajoituttava sen tutkimiseen, onko hallinto pysynyt hyväksyttävissä rajoissa, kun otetaan huomioon sen keinot ja mahdollisuudet päätyä arviointiinsa, sekä sen selvittämiseen, ettei se ole käyttänyt valtaansa ilmeisen väärin. Tässä asiayhteydessä sen osoittaminen, että hallinto on tehnyt tosiseikkojen arvioinnissa ilmeisen virheen, jonka perusteella tämän arvioinnin perusteella tehty päätös on kumottava, edellyttää, että näyttö, jonka esittäminen kuuluu toimihenkilölle, riittää viemään uskottavuuden hallinnon tekemiltä arvioinneilta. Toisin sanoen ilmeistä virhettä ei ole näytetty toteen, jos toimihenkilön esittämistä todisteista huolimatta arviointia, joka on riitautettu, voidaan edelleen pitää perusteltuna ja johdonmukaisena.

(ks. 36–39 kohta)

Viittaukset:

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑380/94, AIUFFASS ja AKT v. komissio, 12.12.1996, 59 kohta; yhdistetyt asiat T‑330/00 ja T‑114/01, Cocchi ja Hainz v. komissio, 17.10.2002, 82 kohta; asia T‑7/01, Pyres v. komissio, 6.2.2003, 64 kohta; asia T‑325/02, Soubies v. komissio, 21.9.2004, 50 kohta ja asia T‑289/03, BUPA ym. v. komissio, 12.2.2008, 221 kohta

Virkamiestuomioistuin: asia F‑119/06, Kerstens v. komissio, 8.5.2008, 82 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja asia F‑8/10, Gheysens v. neuvosto, 23.11.2010, 75 kohta

2. Hallinnolla on laaja harkintavalta sen organisoidessa yksikkönsä niille myönnettyjen tehtävien mukaan ja sen määrätessä sen näitä tehtäviä varten käytettävissä olevan henkilöstön asemapaikkoihin, edellyttäen kuitenkin, että tämä asemapaikkoihin määrääminen tapahtuu yksikön edun mukaisesti ja virkojen vastaavuutta noudattaen. Unionin tuomioistuinten valvonnan on rajoituttava sen tutkimiseen, onko hallinto pysynyt hyväksyttävissä rajoissa, kun otetaan huomioon sen keinot ja mahdollisuudet päätyä arviointiinsa, sekä sen selvittämiseen, ettei se ole käyttänyt harkintavaltaansa ilmeisen virheellisellä tavalla.

(ks. 38 kohta)

Viittaukset:

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: yhdistetyt asiat T‑330/00 ja T‑114/01, Cocchi ja Hainz v. komissio, 17.10.2002, 82 kohta ja asia T‑325/02, Soubies v. komissio, 21.9.2004, 50 kohta

Virkamiestuomioistuin: em. asia Kerstens v. komissio, 82 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja em. asia Gheysens v. neuvosto, 75 kohta

3. Henkilöstösääntöjen 1 a artiklan 1 kohdasta ja muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 2–5 artiklasta ilmenee, että toimielinten vakinaiset toimet täytetään pääsääntöisesti virkamiehillä ja että ainoastaan poikkeuksellisesti henkilöt, joihin sovelletaan muuhun henkilöstöön sovellettavia palvelussuhteen ehtoja, voivat hoitaa tällaisia toimia. Vaikka kyseisten palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan b alakohdassa säädetään nimenomaisesti, että väliaikaiset toimihenkilöt voidaan palkata hoitamaan vakinaista tointa, tässä artiklassa täsmennetään myös, että tämä voi olla vain tilapäistä. Lisäksi muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 8 artiklan toisessa kohdassa säädetään, että 2 artiklan b alakohdassa tarkoitetun väliaikaisen toimihenkilön työsopimus voidaan tehdä enintään neljäksi vuodeksi ja uusia vain kerran enintään kahdeksi vuodeksi. Tämän ajanjakson päätyttyä väliaikaisen toimihenkilön tehtävät päättyvät joko siten, että hänen palvelussuhteensa päättyy, tai siten, että hänet nimitetään virkamieheksi henkilöstösäännöissä vahvistetuin edellytyksin. Tällä poikkeuksella periaatteesta, jonka mukaan vakinaiset virat täytetään nimittämällä niihin virkamies, ei voi olla muuta tarkoitusta kuin yksikön tarpeiden täyttäminen tietyssä tapauksessa.

(ks. 41 kohta)

Viittaukset:

Unionin yleinen tuomioistuin: asia T‑325/09 P, Adjemian ym. v. komissio, 21.9.2011, 79 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen

4. Ylimääräinen sopimussuhteinen toimihenkilö, joka katsoo, että hänen työsopimuksensa on hänelle tässä työsopimuksessa annettujen tehtävien vuoksi virheellisesti luokiteltu ylimääräisen sopimussuhteisen toimihenkilön työsopimukseksi ja että työsopimus olisi pitänyt luokitella väliaikaisen toimihenkilön työsopimukseksi, voi kannetta edeltävän hallinnollisen valitusmenettelyn jälkeen riitauttaa työsopimuksen tuomioistuimessa kanteen nostamiselle asetetussa määräajassa. Ei voida myöskään sulkea pois sitä, että ylimääräinen sopimussuhteinen toimihenkilö tekee työsopimukseen sovellettavien muutoksenhakujen määräaikojen päättymisen jälkeen hallinnolle hakemuksen, jossa hän vaatii tosiasiallisesti hoitamiensa tehtävien vuoksi, että palvelusaika ylimääräisenä sopimussuhteisena toimihenkilönä tunnustetaan väliaikaisen toimihenkilön palvelusajaksi, ja että tämä toimihenkilö, jonka hakemus on hylätty, nostaa kanteen hakemuksensa hylkäyspäätöksestä henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklassa säädetyin edellytyksin.

(ks. 56 kohta)

Viittaukset:

Unionin yleinen tuomioistuin: em. asia Adjemian ym. v. komissio tuomion 88 kohta

5. Unionin tuomioistuimilla on toimivalta luokitella työsopimus uudelleen ainoastaan, jos lainsäätäjä on näin säätänyt. Koska muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 8 artiklan ensimmäisen kohdan mukaan kyseisten palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan a alakohdassa tarkoitetun väliaikaisen toimihenkilön palvelussuhde voidaan uusia vain enintään kerran määräaikaiseksi, jonka jälkeen palvelussuhde voidaan uusia toistaiseksi, tästä seuraa, että tällaisen uudelleenluokittelun on tapahduttava ilman eri toimenpiteitä. Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 88 artiklassa, jossa säädetään avustavia tehtäviä hoitavan sopimussuhteisen toimihenkilön työsopimuksen kestosta, ei ole yhtään säännöstä, jossa säädettäisiin – kuten kyseisten palvelussuhteen ehtojen 8 artiklan ensimmäisessä kohdassa sopimussuhteisten toimihenkilöiden osalta – määräaikaisen työsopimuksen muuttumisesta toistaiseksi voimassa olevaksi työsopimukseksi sen jälkeen, kun se on uusittu useita kertoja.

(ks. 57 kohta)

Viittaukset:

Virkamiestuomioistuin: asia F‑105/09, Scheefer v. parlamentti, 13.4.2011, 60 kohta