Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Yhteisön tavaramerkki – Viraston kielet – Ex parte -menettelyt – Viraston mahdollisuus lähettää kirjallisia tiedonantoja tavaramerkin hakijalle tämän ilmoittamalla toisella kielellä – Ulottuvuus – Rajat – Erityistapaus

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 115 artiklan 4 kohta; komission asetuksen N:o 216/96 4 artiklan 2 kohta ja 11 artikla)

2. Yhteisön tavaramerkki – Viraston instansseissa käytävät menettelyt – Hallintoviranomaisen, mukaan lukien valituslautakunnat, velvollisuus toimia kohtuullisessa ajassa

3. Yhteisön tavaramerkki – Viraston päätökset – Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen – Erityistapaus

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 73 artikla)

4. Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Ehdottomat hylkäysperusteet – Tavaramerkit, joilta puuttuu erottamiskyky – Sanamerkki TOP

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

Tiivistelmä

1. Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 115 artiklan 4 kohdasta ilmenee, että sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) mahdollisuus käyttää ex parte -menettelyissä rekisteröintihakemuksessa ilmoitettua toista kieltä hakijalle osoitetuissa kirjallisissa tiedonannoissa on poikkeus siitä pääsäännöstä, jonka mukaan virasto käyttää menettelyn kieltä, ja kirjallisten tiedonantojen käsitettä on siksi tulkittava suppeasti. Koska menettely käsittää kaikki ne toimet, jotka on suoritettava hakemuksen käsittelemiseksi, tästä seuraa, että menettelytoimia ja -asiakirjoja ovat kaikki ne toimet ja asiakirjat, joita yhteisön lainsäädännössä edellytetään tai joista siinä säädetään yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen käsittelemisen osalta, ja myös ne, jotka ovat tarpeen hakemuksen käsittelemiseksi, olipa kyse ilmoituksista, korjauspyynnöistä, selvityspyynnöistä tai muista toimista. Viraston on näin ollen laadittava kaikki nämä asiakirjat sillä kielellä, jota on käytetty hakemusta jätettäessä. Vastakohtana menettelytoimille ja -asiakirjoille 115 artiklan 4 kohdan toisessa virkkeessä tarkoitettuja kirjallisia tiedonantoja ovat kaikki ne, joiden sisältöä ei voida rinnastaa menettelyasiakirjoihin, kuten asiakirjat, joiden liitteenä virasto lähettää menettelyasiakirjat tai joilla se antaa tietoja hakijoille.

Tältä osin mainittu menettelytoimien ja -asiakirjojen käsitteeseen kuuluu viraston valituslautakunnan valituslautakuntien menettelysäännöistä annetun asetuksen N:o 216/96 4 artiklan 2 kohdan perusteella antama tiedonanto, jolla on tarkoitus pyytää kantajaa esittämään menettelyn kieliä koskevaan säännöstöön liittyviä lisähuomautuksia ja antamaan lisäselvitystä.

Tällaisiin menettelytoimiin tai -asiakirjoihin kuuluu myös ilmoitus, joka sisältää viraston johtajan kannanoton, jota on pyydetty asetuksen N:o 216/96 11 artiklan nojalla, siltä osin kuin mainittu kannanotto on viraston lausunto, johon nähden asianosaiset voivat käyttää puolustautumisoikeuksiaan 11 artiklan toisen virkkeen mukaisesti ja joka asianosaisilla on näin ollen oikeus saada menettelyn kielellä.

(ks. 32, 35 ja 37 kohta)

2. Käsittelyaikojen kohtuullisuuden periaatetta, joka esiintyy Nizzassa 7.12.2000 julistetun Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdassa yhtenä hyvän hallinnon periaatteen osatekijänä, on noudatettava kaikissa yhteisön hallintomenettelyissä. Mainittua periaatetta on siten sovellettava myös sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) eri instansseissa käytäviin menettelyihin mukaan lukien valituslautakunnassa käytävät menettelyt.

(ks. 51 ja 52 kohta)

3. Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 73 artiklan toisen virkkeen mukaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) päätökset voivat perustua ainoastaan sellaisiin syihin, joihin osapuolet ovat voineet ottaa kantaa. Tämän säännöksen mukaisesti viraston valituslautakunta voi perustaa päätöksensä vain tosiseikkoihin tai oikeudellisiin seikkoihin, joista osapuolet ovat voineet esittää huomautuksensa. Vastaavasti siinä tapauksessa, että valituslautakunta hankkii viran puolesta tosiseikkoja koskevaa selvitystä päätöksensä perustaksi, sen on välttämättä annettava ne tiedoksi osapuolille, jotta nämä voivat esittää huomautuksensa.

Vaikka sillä, että viraston valituslautakunta ei anna kantajalle tiedoksi tietyn Internet-sivuston sisältöä eikä kyseisen valituslautakunnan päätöksessä mainitun tiedonhaun tuloksia, rikotaan edellä mainittua säännöstä, tällainen sääntöjenvastaisuus ei voi aiheuttaa tämän päätöksen kumoamista siltä osin kuin kyseisen päätöksen syyt perustuvat mainitun tiedonhaun tuloksiin tehtyyn viittaukseen nähden erillisiin perusteluihin ja kyseiset tulokset ainoastaan vahvistavat päätöksessä tehtyjä päätelmiä, ja ne eivät siten ole päätelmien perustelujen välttämätön osa.

(ks. 58, 59, 61, 62 ja 64–66 kohta)

4. Sanamerkiltä TOP, jonka rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi on haettu Nizzan sopimukseen pohjautuvan luokituksen luokkaan 5 kuuluvia ”Yrttiravintokapseleita tai -jauheita; yrttiravintolisäaineita” ja luokkaan 29 kuuluvia ”Yrttiravintolisäaineita” varten, puuttuu erottamiskyky suhteessa kyseessä oleviin tavaroihin yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla.

Sanaa top nimittäin käytetään sen tavanomaisen kieliopillisen rakenteen mukaisesti, ja se ei havaittavasti poikkea sananmuodostuksen kannalta oikeasta rakenteesta. Lisäksi kyseisellä sanamerkillä ei voida siitä syystä, että sitä käytetään niin yleisessä kielenkäytössä kuin kaupankäynnissäkin yleisenä kehumasanana, katsoa voitavan yksilöidä sen kattamien tuotteiden kaupallista alkuperää eikä siis täyttävän tavaramerkin keskeistä tehtävää. Lopuksi se seikka, että kuka tahansa valmistaja tai palvelujen tarjoaja voi käyttää kyseistä merkkiä sellaisenaan tavaroidensa tai palvelujensa mainostamisessa, edellyttää välttämättä, että kyseistä merkkiä ei varata yhden ainoan yrityksen käyttöön, vaikka tällainen yksinoikeus koskisi ainoastaan tiettyä alaa.

(ks. 94–97 kohta)