ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court (Irlanti) on esittänyt 21.10.2020 – PF ja MF v. Minister for Agriculture, Food and the Marine ja Sea Fisheries Protection Authority

(Asia C-564/20)

(2021/C 19/44)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Supreme Court

Pääasian asianosaiset

Valittajat: PF ja MF

Vastapuolet: Minister for Agriculture, Food and the Marine ja Sea Fisheries Protection Authority

Ennakkoratkaisukysymykset

1) Onko jäsenvaltion yhden ainoan valvontaviranomaisen silloin, kun se ilmoittaa ja varmentaa tietoja Euroopan komissiolle valvonta-asetuksen (1) 33 artiklan 2 kohdan a alakohdan ja 34 artiklan nojalla, ilmoitettava ainoastaan kalastajien asetuksen 14 ja 15 artiklan mukaisesti saaliista tietyllä kalastusalueella kirjaamat tiedot, kun kyseinen valvontaviranomainen katsoo perustellusti, että kirjatut tiedot ovat selvästi epäluotettavia, vai voiko se käyttää sopivia ja tieteellisesti päteviä menetelmiä kirjattujen tietojen käsittelemiseksi ja varmentamiseksi saaliin määrää koskevien tarkempien lukujen saamiseksi Euroopan komissiolle ilmoittamista varten?

2) Jos viranomaisen kanta perustuu perusteltuihin syihin, voiko se lainmukaisesti käyttää muita tietolähteitä, kuten kalastuslisenssejä, kalastuslupia, alusten satelliittiseurantajärjestelmän tietoja, purkamisilmoituksia, myynti-ilmoituksia ja kuljetusasiakirjoja?

(1) Yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, asetusten (EY) N:o 847/96, (EY) N:o 2371/2002, (EY) N:o 811/2004, (EY) N:o 768/2005, (EY) N:o 2115/2005, (EY) N:o 2166/2005, (EY) N:o 388/2006, (EY) N:o 509/2007, (EY) N:o 676/2007, (EY) N:o 1098/2007, (EY) N:o 1300/2008 ja (EY) N:o 1342/2008 muuttamisesta sekä asetusten (ETY) N:o 2847/93, (EY) N:o 1627/94 ja (EY) N:o 1966/2006 kumoamisesta 20.11.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1224/2009 (EUVL 2009, L 343, s. 1).
C 9/6

Valitus, jonka Katjes Fassin GmbH & Co. KG on tehnyt 21.9.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-616/19, Katjes Fassin v. EUIPO – Haribo The Netherlands & Belgium (WONDERLAND), 10.7.2020 antamasta määräyksestä

(Asia C-446/20 P)

(2021/C 9/09)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: Katjes Fassin GmbH & Co. KG (edustaja: S. Stolzenburg-Wiemer, Rechtsanwältin)

Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Haribo The Netherlands & Belgium B.V.

Unionin tuomioistuin (valituslupajaosto) on 12.11.2020 antamallaan määräyksellä jättänyt valitusluvan myöntämättä, ja määrännyt Katjes Fassin GmbH & Co. KG:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.
2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko lentomatkustajan –11.2.2004 annetun neuvoston asetuksen N:o 261/2004 3 artiklan 2 kohdassa tai 2 artiklan [j] alakohdassa lähtökohtaisesti edellytetyin tavoin – myös tällöin ollut ilmoittauduttava lähtöselvitykseen tai lähtöportilla ilmoitettuna ajankohtana tai viimeistään 45 minuuttia ennen alun perin varatun lennon julkistettua lähtöaikaa, jotta 11.2.2004 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 261/2004 sovelletaan tai jotta kyseessä on lennolle pääsyn epääminen, josta on maksettava korvausta, vaikka tämä ei enää tosiasiassa ollut mahdollista siksi, että hän oli käyttänyt aikaisempaa korvaavaa lentoa, jolle muutettu varaus oli tehty?
1)

a. Onko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 12.12.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1215/2012 (1) (uudelleenlaadittu) (jäljempänä Bryssel Ia -asetus) 7 artiklan 2 alakohtaan sisältyvää käsitettä ”paikkakunta, missä vahinko sattui” tulkittava siten, että ”paikka, jossa vahingon aiheuttanut kausaaliyhteydessä oleva tapahtuma sattui”, (Handlungsort) on yhtiön sellainen toimipaikka, jossa yhtiön velkojilla ei ole mahdollisuutta saada saataviaan perityksi, jos tämä johtuu siitä, että kyseisen yhtiön emoyhtiön emoyhtiö on laiminlyönyt huolenpitovelvollisuutensa kyseisiä velkojia kohtaan? b. Onko Bryssel Ia -asetuksen 7 artiklan 2 alakohtaan sisältyvää käsitettä ”paikkakunta, missä vahinko sattui” tulkittava siten, että ”paikkakunta, jossa vahinko on ilmennyt” (Erfolgsort) on yhtiön sellainen toimipaikka, jossa yhtiön velkojilla ei ole mahdollisuutta saada saataviaan perityksi, jos tämä johtuu siitä, että kyseisen yhtiön emoyhtiön emoyhtiö on laiminlyönyt huolenpitovelvollisuutensa kyseisiä velkojia kohtaan? c. Edellyttääkö yhtiön sen toimipaikan tuomioistuimen toimivaltaisuus, jossa mahdollisuutta saatavien perimiseen ei ole, erityisiä olosuhteita, ja jos näin on, mitä nämä olosuhteet ovat? d. Onko Bryssel Ia -asetuksen 7 artiklan 2 alakohdan mukaisen toimivaltaisen tuomioistuimen määrittämisen kannalta merkitystä sillä, että sen yhtiön alankomaalainen selvittäjä, jonka velkojien saatavat eivät ole perittävissä, on lakisääteisen pesänhoitotehtävänsä yhteydessä nostanut sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskevan kanteen kaikkien velkojien hyväksi (mutta ei niiden nimissä)? Tällainen kanne merkitsee sitä, että kunkin velkojan yksittäistä asemaa ei ole aihetta tutkia ja että kolmas taho, jota vastaan kanne on nostettu, ei voi esittää puolustuksekseen selvittäjää vastaan kaikkia väitteitä, joita se voisi mahdollisesti esittää tiettyjä yksittäisiä velkojia vastaan. e. Onko Bryssel Ia -asetuksen 7 artiklan 2 alakohdan mukaisen toimivaltaisen tuomioistuimen määrittämisen kannalta merkitystä sillä, että osalla velkojista, joiden hyväksi selvittäjä nostaa kanteen, kotipaikka on Euroopan unionin alueen ulkopuolella?
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 14.8.2020 – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. v. Dr August Oetker Nahrungsmittel KG

(Asia C-388/20)

(2020/C 433/21)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Kantaja ja Revision-menettelyn valittaja: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

Vastaaja ja Revision-menettelyn vastapuoli: Dr August Oetker Nahrungsmittel KG

Ennakkoratkaisukysymykset

1) Onko elintarviketietoasetuksen (1) 31 artiklan 3 kohdan toista alakohtaa tulkittava siten, että säännöstä sovelletaan ainoastaan elintarvikkeisiin, jotka edellyttävät valmistusta ja joita varten on annettu valmistusohjeet?

2) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, tarkoitetaanko elintarviketietoasetuksen 33 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan ilmaisulla ”100:aa grammaa kohti” ainoastaan 100:aa grammaa myytävää tuotetta vaiko – myös – 100:aa grammaa elintarviketta valmistuksen jälkeen?

(1) Elintarviketietojen antamisesta kuluttajille, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 1924/2006 ja (EY) N:o 1925/2006 muuttamisesta sekä komission direktiivin 87/250/ETY, neuvoston direktiivin 90/496/ETY, komission direktiivin 1999/10/EY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/13/EY, komission direktiivien 2002/67/EY ja 2008/5/EY sekä komission asetuksen (EY) N:o 608/2004 kumoamisesta 25.10.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1169/2011 (EUVL 2011, L 304, s. 18).
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Judicial da Comarca de Braga – Juízo do Trabalho de Barcelos (Portugali) on esittänyt 10.9.2020 – GD ja ES v. Luso Temp – Empresa de Trabalho Temporário SA

(Asia C-426/20)

(2020/C 423/41)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Judicial da Comarca de Braga – Juízo do Trabalho de Barcelos

Pääasian asianosaiset

Kantajat: GD ja ES

Vastaaja: Luso Temp – Empresa de Trabalho Temporário SA

Ennakkoratkaisukysymykset

Ovatko vuokratyöstä 19.11.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/104/EY (1) 3 artiklan 1 kohdan f alakohta ja 5 artiklan 1 kohta esteenä työkoodeksin (joka on hyväksytty 12.2.2009 annetulla lailla nro 7/2009) 185 §:n 6 momentin kaltaiselle säännölle, jonka mukaan vuokratyöntekijällä on aina oikeus ainoastaan palkallisiin lomiin ja vastaavaan lomarahaan, jotka ovat suhteessa käyttäjäyrityksessä suoritettuun työaikaan, vaikka hän on aloittanut työskentelyn yhden kalenterivuoden aikana ja lopettaa työskentelynsä kaksi kalenterivuotta tai useampia kalenterivuosia tämän ajankohdan jälkeen, kun taas työntekijään, jonka käyttäjäyritys on palkannut suoraan ja joka hoitaa samoja tehtäviä saman ajanjakson ajan, sovelletaan yleistä lomajärjestelmää, jossa hänelle taataan pidempi palkallinen loma ja suurempi vastaava lomaraha, sillä ne eivät ole suhteessa suoritettuun työaikaan?

(1) EUVL 2008, L 327, s. 9.
C 423/19

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Wojewódzki Sąd Administracyjny w Szczecinie (Puola) on esittänyt 6.8.2020 – A.M. v. Dyrektor Z. Oddziału Regionalnego Agencji Restrukturyzacji i Modernizacji Rolnictwa

(Asia C-373/20)

(2020/C 423/26)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Wojewódzki Sąd Administracyjny w Szczecinie

Pääasian asianosaiset

Valittaja: A.M.

Vastapuoli: Dyrektor Z. Oddziału Regionalnego Agencji Restrukturyzacji i Modernizacji Rolnictwa

Ennakkoratkaisukysymys

Onko kansallisten viranomaisten käsitys yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 III osastossa säädetyn tilatukijärjestelmän täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 29.10.2009 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1120/2009 (1) 2 artiklan c alakohdan määritelmästä ”pysyvä laidun” oikea, kun tämän käsityksen mukaan erityisellä luonnonsuojelualueella (Natura 2000 -alue; Ińskin luonnonpuisto) sijaitsevien niittyjen ja laidunten luonnollinen ja säännöllinen sekä kokonainen tai osittainen tulvan alle jääminen johtaa näiden maa-alueiden kuulumiseen ns. viljelykiertoon ja aiheuttaa sellaisen viisivuotiskauden (tai pidemmän kauden) keskeytymisen, jona nämä maa-alueet eivät kuulu viljelykiertoon, minkä seurauksena viljelijälle aiheutuu maatalouden ympäristötukien menetyksiä tai niitä koskevia rajoituksia sekä muita maatalouden viisivuotisen ympäristöohjelman toteuttamisen keskeytymiseen liittyviä taloudellisia seurauksia?

(1) EUVL 2009, L 316, s. 1.
1)

Jotta voidaan katsoa, että yhtiöllä, joka suorittaa tavaroiden luovutuksia jonkin muun kuin sen jäsenvaltion alueella, jossa sen liiketoiminnan kotipaikka sijaitsee, on yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 44 artiklan toisessa virkkeessä ja neuvoston asetuksen N:o 282/2011 11 artiklassa tarkoitettu kiinteä toimipaikka siinä jäsenvaltiossa, jossa se suorittaa tavaroiden luovutuksia, onko välttämätöntä, että kyseisen yhtiön viimeksi mainitun valtion alueella käyttämät tekniset resurssit ja henkilöstöresurssit ovat sen omia, vai riittääkö, että kyseisellä yhtiöllä on välitön ja pysyvä pääsy näihin teknisiin resursseihin ja henkilöstöresursseihin siihen etuyhteydessä olevan yhtiön kautta, joka on yhtiön määräysvallassa sillä perusteella, että yhtiö omistaa enemmistön sen yhtiöosuuksista?
C 348/6

Valitus, jonka Wonder Line, SL on tehnyt 14.7.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-284/19, Wonder Line v. EUIPO – De Longhi Benelux (KENWELL), 13.5.2020 antamasta tuomiosta

(Asia C-322/20 P)

(2020/C 348/09)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Wonder Line, SL (edustaja: E. Manresa Medina, abogado)

Muu osapuoli: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Unionin tuomioistuimen varapresidentti on 26.8.2020 antamallaan jättänyt valituksen tutkimatta, ja määrännyt valittajan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.
C 304/3

Valitus, jonka Currency One S.A. on tehnyt 19.2.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-501/18., Currency One – Cinkciarz.pl (CINKCIARZ) v. EUIPO, 19.12.2019 antamasta tuomiosta

(Asia C-101/20 P)

(2020/C 304/05)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Asianosaiset

Valittaja: Currency One S.A. (edustaja: P. Szmidt, adwokat)

Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Cinkciarz.pl sp. z o.o.

Unionin tuomioistuin (valituslupajaosto) on 28.5.2020 antamallaan määräyksellä jättänyt valitusluvan hyväksymättä ja määrännyt Currency One S.A:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.
4)

Ovatko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (jäljempänä SEUT) 49 artikla ja 63 artiklan 1 ja 2 kohta, direktiivin 2011/96/EU 1 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 3 kohta ja 5 artikla sekä direktiivin 2003/49/EY 4 artiklan 1 kohdan d alakohta esteenä ZKPO:n (kumottu) 195 §:n 1 momentin sekä 200 §:n 2 momentin ja 200a §:n 1 momentin ja 5 momentin 4 kohdan, sellaisena kuin kukin niistä oli voimassa 1.1.2011–1.1.2015, ja ZKPO:n, sellaisena kuin se on voimassa 1.1.2015 alkaen, 195 §:n 1 momentin, 6 momentin 3 kohdan ja 11 momentin 4 kohdan kaltaisille kansallisen oikeuden säännöksille ja verotuskäytännölle, joiden mukaan sellaisesta korottomasta lainasta maksamatta olevista koroista, jonka toisessa jäsenvaltiossa asuva emoyhtiö on myöntänyt maassa asuvalle tytäryhtiölle ja joka erääntyy 60 vuoden kuluttua lainasopimuksen voimaantulopäivästä 22.11.2013, on perittävä lähdeveroa?
5)

Onko direktiivin 2008/48/EY 10 artiklan 2 kohdan s alakohtaa tulkittava siten, että a) luottosopimuksessa on mainittava myös kansallisessa oikeudessa säädetyt luottosopimuksen päättämistä koskevat osapuolten oikeudet, erityisesti myös BGB:n 314 §:n mukainen, määräaikaisiin luottosopimuksiin sovellettava luotonottajan oikeus päättää sopimus painavasta syystä, ja että säännös, jossa tästä oikeudesta päättää sopimus säädetään, on mainittava nimenomaisesti? b) (jos edellä olevaan a kohtaan vastataan kieltävästi): se ei ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan kansalliseen lakiin perustuvaa erityistä irtisanomisoikeutta koskeva maininta on direktiivin 2008/48/EY 10 artiklan 2 kohdan s alakohdassa tarkoitettu pakollinen tieto? c) luottosopimuksessa on viitattava luottosopimuksen osapuolten kaikkien päättämisoikeuksien yhteydessä päättämisoikeutta käytettäessä sovellettavaan määräaikaan ja sitä koskevan ilmoituksen muotoon?
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Visoki trgovački sud Republike Hrvatske (Kroatia) on esittänyt 8.6.2020 – HRVATSKE Šume d.o.o., joka on Zagreb HRVATSKE ŠUME javno poduzeće za gospodarenje šumama i šumskim zemljištima u Republici Hrvatskoj, p.o:n, Zagreb, oikeusseuraaja v. BP EUROPA SE, joka on DEUTSCHE BP AG:n oikeusseuraaja, joka taas on THE BURMAH OIL (Deutschland), GmbH:n oikeusseuraaja

(Asia C-242/20)

(2020/C 262/26)

Oikeudenkäyntikieli: kroaatti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Visoki trgovački sud Republike Hrvatske

Pääasian asianosaiset

Kantaja: HRVATSKE Šume d.o.o., joka on Zagreb HRVATSKE ŠUME javno poduzeće za gospodarenje šumama i šumskim zemljištima u Republici Hrvatskoj, p.o:n, Zagreb, oikeusseuraaja

Vastaaja: BP EUROPA SE, joka on DEUTSCHE BP AG:n oikeusseuraaja, joka taas on THE BURMAH OIL (Deutschland), GmbH:n oikeusseuraaja

Ennakkoratkaisukysymykset

1) Kuuluuko perusteettoman edun palauttamista koskeva kanne sen toimivallan alaan, josta neuvoston asetuksessa (EY) N:o 44/2001 (1) säädetään ”sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausta” (kvazi-delikte) koskevassa asiassa, kun otetaan huomioon, että kyseisen asetuksen 5 artiklan 3 kohdassa säädetään muun muassa seuraavaa: ”Jos henkilön kotipaikka on jäsenvaltiossa, häntä vastaan voidaan nostaa kanne toisessa jäsenvaltiossa: – – 3) sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausta koskevassa asiassa sen paikkakunnan tuomioistuimessa, missä vahinko sattui tai saattaa sattua.”?

2) Kuuluvatko riita-asian oikeudenkäynnit, jotka on pantu vireille, koska on olemassa ajallinen rajoitus, jonka puitteissa voidaan vaatia sellaisten määrien takaisinmaksua, jotka on perusteettomasti maksettu täytäntöönpanomenettelyn yhteydessä, asetuksen (EY) N:o 44/2001 22 artiklan 5 kohdassa – jonka mukaan tuomioiden täytäntöönpanon osalta yksinomainen toimivalta on kotipaikasta riippumatta täytäntöönpanojäsenvaltion tuomioistuimilla – säädetyn yksinomaisen toimivallan alaan?

(1) tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001 (EYVL 2001, L 12, s. 1).
1)

Kun otetaan huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan 50 artikla, onko ne bis in idem -periaate esteenä eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehdyssä neuvoston puitepäätöksessä 2002/584/YOS (1) tarkoitetun eurooppalaisen pidätysmääräyksen antamiselle, kun rikosasian käsittely on lopullisesti päätetty tuomioistuimen antamalla vapauttavalla tuomiolla tai rikosprosessin keskeyttämisestä tehdyllä päätöksellä ja nämä ratkaisut on annettu sellaisen yleisen armahduksen perusteella, jonka lainsäätäjä on peruuttanut näiden ratkaisujen saatua lainvoiman, ja kun kansallisen oikeusjärjestyksen mukaan tällaisen yleisen armahduksen peruuttaminen johtaa viranomaisten päätösten kumoamiseen siltä osin kuin ne on tehty yleisten armahdusten ja armahdusten nojalla ja perusteltu niillä ja näin peruutettuun yleiseen armahdukseen perustuneet syytteen nostamisen ja ajamisen lailliset esteet poistuvat ilman tuomioistuimen päätöstä tai erityistä tuomioistuinmenettelyä?
2)

Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Mitä oikeudellisia perusteita on sovellettava asetuksen (EY) N:o 6/2002 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja 6 artiklan 1 kohdan mukaisen yksilöllisen luonteen tutkimisen yhteydessä, kun selvitetään kokonaisvaikutelmaa sellaisen osan tapauksessa, joka – kuten esimerkiksi ajoneuvon korin osa – on sisällytetty moniosaiseen tuotteeseen? Voidaanko erityisesti ottaa huomioon, että osan ulkomuoto ei asiantuntevan käyttäjän havainnoissa sulaudu täydellisesti moniosaisen tuotteen ulkomuotoon vaan on muodoltaan tietyssä määrin itsenäinen ja yhdenmukainen, mikä mahdollistaa sen, että käyttäjä voi saada kokonaismuodosta riippumattoman esteettisen kokonaisvaikutelman?
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Köln (Saksa) on esittänyt 23.1.2020 – Biofa AG v. Sikma D. Vertrieb GmbH und Co. KG

(Asia C-29/20)

(2020/C 191/05)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberlandesgericht Köln (Saksa)

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Biofa AG

Vastapuoli: Sikma D. Vertrieb GmbH und Co. KG

Ennakkoratkaisukysymys

Onko sen seurauksena, että asetuksen (EU) N:o 528/2012 (1) 9 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisella täytäntöönpanoasetuksella hyväksytään tehoaine, määritetty jäsenvaltiossa vireillä olevan oikeudenkäynnin kannalta sitovasti, että hyväksymisen perustana olevan aineen tarkoituksena on vaikuttaa millä tahansa muulla tavalla kuin ainoastaan fysikaalisesti tai mekaanisesti asetuksen (EU) N:o 528/2012 3 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa merkityksessä, vai onko jäsenvaltion tuomioistuimen, jota vaaditaan tekemään ratkaisu, esitettävä tosiseikkoja koskevat toteamukset siitä, täyttyvätkö asetuksen (EU) N:o 528/2012 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan edellytykset, myös täytäntöönpanoasetuksen antamisen jälkeen?

(1) Biosidivalmisteiden asettamisesta saataville markkinoilla ja niiden käytöstä 22.5.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 528/2012 (EUVL 2012, L 167, s. 1).
1)

Kun yleisölle on tehty osakkeiden merkitsemistä koskeva tarjous, joka on suunnattu sekä vähittäissijoittajille että kokeneille sijoittajille ja jonka yhteydessä on julkaistu vähittäissijoittajille suunnattu esite, voivatko molemman tyyppiset sijoittajat vaatia vahingonkorvausta esitteen perusteella vai kuuluuko tällainen mahdollisuus vain vähittäissijoittajille?
1)

Komissio vastaanotti 3.1.2017 kantelun Unkarin eläinlääkärikamarin ja eläinlääkärin ammatin harjoittamisesta vuonna 2012 annetussa laissa nro CXXVII (Magyar Állatorvosi Kamaráról valamint az állatorvosi szolgáltatói tevékenység végzéséről szóló 2012. évi CXXVII. törvény) säädetystä vaatimuksesta, jonka mukaan – muiden edellytysten lisäksi – eläinlääkärikamarin jäsenenä voi olla vain Euroopan talousalueen jäsenvaltion kansalainen. Kantelija on kolmannen valtion kansalainen, jolla on ollut Unkarissa pitkään oleskelleen henkilön asema vuodesta 2007 ja joka on suorittanut vuonna 2014 tutkinnon Budapestin eläinlääketieteellisessä tiedekunnassa. Hänen hakemuksensa päästä eläinlääkärikamarin jäseneksi hylättiin sillä perusteella, ettei hän täyttänyt edellä mainittuja lakisääteisiä vaatimuksia. Unkarissa eläinlääkärikamarin jäsenyys on edellytyksenä eläinlääkäriä toimimiselle, sekä työsuhteessa että itsenäisenä ammatinharjoittajana.
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gericht Erster Instanz Eupen (Belgia) on esittänyt 16.4.2019 – YU v. Wallonische Region

(asia C-315/19)

(2020/C 77/16)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Gericht Erster Instanz Eupen (Eupenin alioikeus, Belgia)

Pääasian asianosaiset

Kantaja: YU

Vastaaja: Wallonische Region

Unionin tuomioistuin (kuudes jaosto) on 26.9.2019 antamallaan määräyksellä todennut seuraavaa:

SEUT 45 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan jäsenvaltiossa asuva työntekijä voi vedota poikkeukseen velvollisuudesta rekisteröidä tässä jäsenvaltiossa ajoneuvo, jonka hänen työnantajansa, jonka kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa, on antanut hänen käyttöönsä ja rekisteröinyt viimeksi mainitussa jäsenvaltiossa, ainoastaan, jos asiakirjoja, jotka osoittavat, että tämän poikkeuksen edellytykset täyttyvät, säilytetään pysyvästi ajoneuvossa.
2)

Onko kyse 1 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten loukkaamisesta, kun 1 kohdassa kuvatun kaltaisessa oikeudenkäyntimenettelyssä annetusta ratkaisusta osapuolilla on ylimääräinen keino hakea muutosta Sad Najwyższyn (ylin tuomioistuin, Puola) kaltaiselta tuomioistuimelta, jonka ratkaisuihin ei kansallisen lainsäädännön mukaan saa hakea muutosta, ja kansallisessa oikeudessa asetetaan tämän tuomioistuimen muutoksenhaun ratkaisemiseksi toimivaltaisen yksikön (jaoston) puheenjohtajalle (prezes) velvollisuus jakaa asiat tämän jaoston tuomareiden aakkosellisen luettelon mukaisesti, ja kielletään selvästi sivuuttamasta ketään tuomaria, ja asioiden jakamiseen osallistuu myös henkilö, joka on nimitetty sellaisen Krajowa Rada Sądownictwan (kansallinen tuomarineuvosto, Puola) kaltaisen kollegiaalisen elimen ehdotuksesta, jonka kokoonpano on muodostettu siten, että sen jäseniä ovat tuomarit, a) jotka valitsee parlamentin alahuone; parlamentin alahuone äänestää kollektiivisesti ehdokasluetteloa, jonka parlamentaarinen valiokunta on laatinut aiemmin poliittisten ryhmien esittämistä tai parlamentin alahuoneen elimen esittämistä ehdokkaista tuomareiden tai kansalaisten ryhmän esitysten perusteella, mikä merkitsee sitä, että poliitikot ilmaisevat valintamenettelyn aikana kannatuksensa ehdokkaille kolmeen otteeseen b) jotka muodostavat sellaisen enemmistön tämän elimen jäsenistä, joka on riittävä päätöksen tekemiseen tuomarin virkaan nimitystä koskevien ehdotusten esittämiseksi sekä muiden kansallisessa oikeudessa edellytettyjen sitovien päätösten tekemiseksi?
2)

Onko asetuksen [– –] N:o 1215/2012 [– –] 7 artiklan 2 alakohdassa määriteltyjä toimivaltaperusteita arvioitaessa, toisin sanoen arvioitaessa sitä, onko kansallinen tuomioistuin sen paikkakunnan tuomioistuin, missä vahinko sattui tai saattaa sattua, otettava huomioon seuraavat seikat, jos kyse on internetissä tapahtunutta aineellisten tai aineettomien henkilöoikeuksien loukkaamista koskevasta asiasta: — vastaanottajaryhmä, jolle internetsivu, jolla loukkaus on tapahtunut, on pääasiallisesti suunnattu, — kieli, jolla kyseistä internetsivua julkaistaan ja jota riidanalaisessa julkaisussa on käytetty, — aika, jonka riidanalaiset tiedot ovat olleet internetissä vastaanottajien saatavilla, — kantajaa koskevat henkilökohtaiset seikat, kuten kantajan sodanaikaiset kokemukset ja hänen tämänhetkinen yhteiskunnallinen toimintansa, joihin käsiteltävässä asiassa viitataan perusteina kantajan erityiselle oikeudelle vastustaa oikeusteitse sellaisia syytöksiä, jotka kohdistuvat ihmisryhmään tai yhteisöön, johon hän kuuluu?