Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Yhteisön oikeus - Välitön oikeusvaikutus - Yhteisön oikeuden vastaisten kansallisten verojen ja maksujen palauttamista koskevat menettelysäännöt - Kansallisen oikeuden soveltaminen - Preklusiiviset määräajat - Sallittavuus - Edellytykset - Yhteisön oikeuden tehokkuusperiaatteen noudattaminen - Sen periaatteen noudattaminen, jonka mukaan palautusvaatimusta koskevien prosessuaalisten edellytysten on vastattava niitä edellytyksiä, jotka koskevat kansalliseen oikeuteen perustuvia samankaltaisia vaatimuksia

2 Yhteisön oikeus - Välitön oikeusvaikutus - Yhteisön oikeuden vastaisten kansallisten verojen ja maksujen palauttamista koskevat menettelysäännöt - Mahdollisuus vedota yksityisiä oikeussubjekteja vastaan prosessuaalisia määräaikoja koskeviin kansallisiin oikeussääntöihin ennen yhteisön oikeuden asianmukaista täytäntöönpanoa kyseisessä jäsenvaltiossa - Sallittavuus - Edellytykset

Tiivistelmä

1 Koska Euroopan yhteisö ei ole antanut säännöksiä perusteettomasti kannettujen kansallisten verojen ja maksujen palauttamisesta, kunkin jäsenvaltion sisäisessä oikeusjärjestyksessä voidaan määrittää toimivaltaiset tuomioistuimet ja antaa menettelysäännöt sellaisia oikeussuojakeinoja varten, joilla pyritään turvaamaan yhteisön oikeuteen perustuvat oikeussubjektien oikeudet; edellytyksenä tältä osin on kuitenkin se, että nämä menettelysäännöt eivät saa olla epäedullisempia kuin ne, jotka koskevat samankaltaisia jäsenvaltion sisäiseen oikeuteen perustuvia vaatimuksia (vastaavuusperiaate), eivätkä ne saa olla sellaisia, että yhteisön oikeudessa vahvistettujen oikeuksien käyttäminen on käytännössä mahdotonta tai suhteettoman vaikeaa (tehokkuusperiaate).

Tehokkuusperiaatteen osalta yhteisön oikeuden mukaista on se, että oikeussuojakeinojen käyttämiselle asetetaan kohtuulliset määräajat, joilla edistetään sekä asianomaista maksuvelvollista että kyseistä viranomaista suojaavaa oikeusvarmuutta. Tällaiset määräajat eivät ole sellaisia, että niillä tehtäisiin yhteisön oikeusjärjestyksessä taattujen oikeuksien käyttäminen käytännössä mahdottomaksi tai suhteettoman vaikeaksi. Tältä osin kansallinen, preklusiivinen kolmen vuoden määräaika, joka alkaa kulua riitautetun maksun maksamispäivästä, vaikuttaa kohtuulliselta.

Vastaavuusperiaatteen noudattaminen edellyttää puolestaan, että riidanalaista menettelysääntöä sovelletaan samalla tavalla sekä yhteisön oikeuteen perustuviin vaatimuksiin että kansalliseen oikeuteen perustuviin vaatimuksiin, kun kysymys on saman tyyppisistä veroista tai maksuista. Tätä periaatetta ei sen sijaan voida tulkita niin, että jäsenvaltion olisi sovellettava kaikkein edullisinta sääntelyä kaikkiin yhteisön oikeuden vastaisesti kannettuja veroja ja maksuja koskeviin palautusvaatimuksiin. Näin ollen yhteisön oikeuden vastaista ei ole se, että jäsenvaltion lainsäädännössä säädetään paitsi sellaisesta yleisestä vanhentumisajasta, jota sovelletaan yksityisten oikeussubjektien välisiin perusteettoman edun palautusta koskeviin kanteisiin, myös tätä vanhentumisaikaa epäedullisemmista oikaisumenettelyä ja tuomioistuinmenettelyä koskevista erityissäännöistä, joita sovelletaan verojen ja maksujen riitauttamiseen. Toisin olisi vain siinä tapauksessa, että näitä menettelysääntöjä sovellettaisiin vain niihin verojen ja maksujen palauttamista koskeviin vaatimuksiin, jotka perustuvat yhteisön oikeuteen.

Yhteisön oikeuden kanssa ristiriidassa ei siis ole sellaisen kansallisen säännöksen soveltaminen, jolla on tarkoitus ottaa käyttöön kaikkien tullialaa koskevien palautusvaatimusten osalta erityinen preklusiivinen määräaika, jonka pituus on ensin viisi vuotta ja sitten kolme vuotta, ja lakata soveltamasta näihin vaatimuksiin yleistä kymmenen vuoden vanhentumisaikaa, jota sovelletaan perusteettoman edun palautusta koskeviin kanteisiin, jos tätä preklusiivista määräaikaa, joka on sama kuin tiettyihin muihin veroihin ja maksuihin sovellettava määräaika, sovelletaan samalla tavalla sekä yhteisön oikeuteen perustuviin verojen ja maksujen palauttamisvaatimuksiin että kansalliseen lainsäädäntöön perustuviin vastaaviin vaatimuksiin.

2 Se, että jäsenvaltio ei palauta yhteisön oikeuden vastaisesti kantamiaan veroja tai maksuja sen vuoksi, että takaisinsaantioikeus on menetetty kansallisen preklusiivisen määräajan päättymisen vuoksi, ei ole yhteisön oikeuden vastaista, vaikka tämä jäsenvaltio ei olisi vielä muuttanut kansallisia oikeussääntöjään niiden saattamiseksi sopusointuun yhteisön oikeuden kanssa; edellytyksenä tältä osin on kuitenkin ensinnäkin se, että tämä määräaika ei ole epäedullisempi yhteisön oikeuteen perustuvien vaatimusten osalta kuin kansalliseen oikeuteen perustuvien vaatimusten osalta eikä yhteisön oikeudessa vahvistettujen oikeuksien käyttäminen ole tämän määräajan vuoksi käytännössä mahdotonta tai suhteettoman vaikeaa, ja toiseksi se, että kantaja ei ole menettänyt kansallisten viranomaisten toiminnan ja riidanalaisen määräajan vuoksi täysin mahdollisuutta vedota oikeuksiinsa kansallisissa tuomioistuimissa.