Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Teollisoikeudet ja kaupalliset oikeudet - Tekijänoikeudet - Suoja - Rajat - Äänitallenteiden kaupan pitäminen toisessa jäsenvaltiossa tekijän suostumuksella - Tuonti toiseen jäsenvaltioon - Tekijänoikeuskorvauksen perimistä koskeva kielto tai rajoitus - Hylättävyys

(ETY:n perustamissopimuksen 30 artikla)

2. Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Teollisoikeudet ja kaupalliset oikeudet - Tekijänoikeudet - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Kansallinen lainsäädäntö, jossa sallitaan tekijänoikeuskorvauksen periminen toisesta jäsenvaltiosta tuoduille äänitallenteille tallennettujen sävellysteosten julkisesta esittämisestä - Hyväksyttävyys

(ETY:n perustamissopimuksen 30 ja 59 artikla)

3. Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Kilpailua rajoittava vaikutus - Vastavuoroista edustusta koskevat kansallisten tekijänoikeusjärjestöjen väliset sopimukset - Laillisuus - Yksinoikeuslauseke - Lainvastaisuus

(ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta)

4. Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Yhdenmukaistetut menettelytavat - Samansuuntainen käyttäytyminen - Oletus yhteistoiminnan olemassaolosta - Rajat - Kansallisten tekijänoikeusjärjestöjen kieltäytyminen saattamasta ohjelmistojaan toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen käyttäjän käyttöön - Kansallisen tuomioistuimen arviointi asiasta

(ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta ja 177 artikla)

5. Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Kilpailua rajoittava vaikutus - Tekijänoikeusjärjestön kieltäytyminen saattamasta vain osaa ohjelmistostaan suoraan muuhun jäsenvaltioon sijoittautuneen käyttäjän käyttöön - Laillisuus - Edellytykset

(ETY:n perustamissopimuksen 85 artikla)

6. Kilpailu - Määräävä markkina-asema - Väärinkäyttö - Kohtuuttomat kauppaehdot - Tekijänoikeusjärjestön soveltamat, huomattavasti muissa jäsenvaltioissa perittäviä korkeammat korvaukset - Perusteltavuus

(ETY:n perustamissopimuksen 86 artikla)

Tiivistelmä

1. Tekijänoikeuden haltijan tai lisenssinhaltijan nimissä ei voi vedota tekijänoikeudesta johtuvaan yksinomaiseen hyödyntämisoikeuteen sellaisten äänitallenteiden tuonnin estämiseksi ja rajoittamiseksi, jotka oikeudenhaltija itse tai hänen suostumuksellaan joku muu on laillisesti saattanut toisen jäsenvaltion markkinoille. Kansallisen lainsäädännön missään säännöksessä ei nimittäin voida sallia tekijänoikeusjärjestön, jolla tosiasiallisesti on monopoliasema jäsenvaltion alueella, periä maksua tuotteista, jotka ovat peräisin muusta jäsenvaltiosta, jossa tekijänoikeuden haltija itse tai hänen suostumuksellaan joku muu on saattanut tuotteet markkinoille, eikä tällä tavoin asettaa yhteismarkkinoilla jo vapaassa vaihdannassa olevien äänitallenteiden maahantuonnille maksua sillä perusteella, että tallenteet ylittävät jäsenvaltioiden välisen rajan.

2. Perustamissopimuksen 30 ja 59 artiklaa on tulkittava siten, että niissä ei estetä sellaisen kansallisen lainsäädännön soveltamista, jossa tekijänoikeuden loukkauksena pidetään äänitallenteille tallennettujen suojattujen sävellysteosten julkista esittämistä tekijänoikeuskorvauksia maksamatta, vaikka korvaukset teoksen kopioinnista olisi jo maksettu tekijälle toisessa jäsenvaltiossa.

3. Musiikin alalla toimivien kansallisten tekijänoikeusjärjestöjen väliset vastavuoroista edustusta koskevat sopimukset, joilla järjestöt vastavuoroisesti antavat toisilleen oikeuden myöntää alueella, josta ne vastaavat, vaadittavat luvat muiden järjestöjen jäsenten tekijänoikeudella suojattujen sävellysteosten kaikkeen julkiseen esittämiseen ja asettaa lupien saamiselle kysymyksessä olevalla alueella sovellettavien lakien mukaiset tietyt edellytykset, eivät itsessään rajoita kilpailua siten, että ne kuuluisivat perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kiellon alaan, sillä näillä sopimuksilla on kaksi tavoitetta: toisaalta pyrkiä asettamaan suojatut sävellysteokset niiden alkuperästä riippumatta kansainvälisessä säännöstössä vahvistetun periaatteen mukaisesti samojen edellytysten alaisiksi samaan jäsenvaltioon sijoittautuneiden käyttäjien osalta, toisaalta niissä sallitaan tekijänoikeusjärjestöjen turvautua toisessa valtiossa ohjelmistonsa suojaamiseksi tässä valtiossa toimintaansa harjoittavan tekijänoikeusjärjestön perustamaan organisaatioon ilman, että niiden olisi täydennettävä tätä organisaatiota omalla käyttäjien kanssa tehdyllä sopimusverkolla ja omalla paikallisella valvonnalla.

Tilanne saattaisi olla toinen, jos näillä sopimuksilla perustettaisiin yksinoikeuksia sillä tavalla, että tekijänoikeusjärjestöt sitoutuisivat olemaan antamatta omaa ohjelmistoaan suoraan kyseisten ulkomaille sijoittautuneiden äänitteiden käyttäjien käyttöön.

4. Perustamissopimuksen 85 artiklaa on tulkittava siten, että sen vastaisia ovat kaikki jäsenvaltioissa toimivien kansallisten tekijänoikeusjärjestöjen väliset yhdenmukaistetut menettelytavat, joiden tarkoituksena tai vaikutuksena on se, että jokainen tällainen järjestö kieltäytyy antamasta muissa jäsenvaltioissa oleville musiikin käyttäjille suoraa mahdollisuutta käyttää ohjelmistoaan. Kansallisten tuomioistuinten asiana on päättää, onko näiden järjestöjen välillä todellisuudessa ollut tällaista yhteistoimintaa.

Tässä tarkoituksessa kansallisten tuomioistuinten on otettava huomioon, että toisaalta usean yrityksen samansuuntainen käyttäytyminen voi tietyissä olosuhteissa olla vahva indisio yhdenmukaistetusta menettelytavasta johtaessaan tavanomaisista poikkeaviin kilpailuolosuhteisiin. Tällaisen käyttäytymisen ei kuitenkaan voida olettaa johtuvan yhteistoiminnasta, jos se voidaan selittää muilla syillä kuin yhteistoiminnalla. Tilanne voisi olla tällainen, jos muiden jäsenvaltioiden tekijänoikeusjärjestöjen olisi, jos ne antaisivat käyttäjille suoran oikeuden käyttää ohjelmistojaan, perustettava oma hallinnointi- ja valvontajärjestelmänsä muun jäsenvaltion alueelle.

5. Sen, että kansallinen musiikkialan tekijänoikeusjärjestö kieltäytyy antamasta äänitteiden käyttäjille mahdollisuutta käyttää vain edustamaansa ulkomaista ohjelmistoa, tarkoituksena tai vaikutuksena on kilpailun rajoittuminen yhteismarkkinoilla vain, jos suojatun osaohjelmiston käyttöön antamisesta huolimatta voitaisiin täysin turvata musiikin tekijöiden ja kustantajien edut nostamatta kuitenkaan sopimusten hallinnoinnista ja suojattujen sävellysteosten käytön valvonnasta aiheutuvia kuluja.

6. Yhteismarkkinoiden merkittävällä osalla määräävässä asemassa

oleva kansallinen tekijänoikeusjärjestö määrää kohtuuttomia kauppaehtoja, jos sen diskoilta perimät korvaukset ovat huomattavasti suurempia kuin muissa jäsenvaltioissa perittävät korvaukset, mikä on selvitettävä vertailemalla korvausten suuruutta yhdenmukaisin perustein. Asia olisi toisin, jos kyseinen tekijänoikeusjärjestö pystyisi perustelemaan tämän eron osoittamalla, että olosuhteet kyseisessä jäsenvaltiossa ja muissa jäsenvaltioissa poikkeavat objektiivisesti ja merkityksellisellä tavalla toisistaan.