Yhdistetyt asiat T-568/16 ja T-599/16

Alberto Spagnolli ym.

vastaan

Euroopan komissio

Henkilöstö – Virkamiehet – Puolison, joka on virkamies, kuolema – Edesmenneen virkamiehen oikeudenomistajat – Leskeneläke – Lapseneläke – Virkamiehen, joka on eloon jäänyt puoliso, toimipaikan muuttuminen – Palkan mukauttaminen – Leskeneläkkeen ja lapseneläkkeen laskentatapa – Henkilöstösääntöjen 81 a artikla – Ilmoitus eläkeoikeuksien muutoksesta – Henkilöstösääntöjen 91 artiklassa tarkoitettu henkilölle vastainen toimi – Henkilöstösääntöjen 85 artikla – Perusteettoman edun palautus – Edellytykset – Vaatimus aineellisen ja aineettoman vahingon korvaamisesta

Tiivistelmä – Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 14.6.2018

Henkilöstökanne – Virkamiehelle vastainen toimi – Päätös, joka on tehty aikaisemman päätöksen uudelleentutkimisen jälkeen ja uusien tosiseikkojen perusteella – Päätös, joka ei ole luonteeltaan vahvistava päätös – Tutkittavaksi ottaminen

Eläkeoikeuksien vahvistamista koskevaa ilmoitusta, jota koskeva päätös on tehty asianomaisten henkilöiden tilanteen uudelleentutkimisen johdosta ja uusien tosiseikkojen perusteella, ei voida pitää toimena, jolla pelkästään vahvistetaan aikaisempi ilmoitus eläkeoikeuksien vahvistamisesta. Kyseinen ilmoitus on päinvastoin toimi, jolla korvataan aiemmat ilmoitukset ja joka siten selvästi muuttaa asianomaisten oikeudellista tilannetta, vaikuttaa suoraan ja välittömästi heidän etuihinsa ja on siten heille vastainen henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdassa ja 91 artiklassa tarkoitetulla tavalla. (ks. 51 ja 57 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 69, 70, 76, 77 ja 80–82 kohta)

Henkilöstösääntöjen 81 a artikla koskee sekä leskeneläkettä että lapseneläkettä. Toimielimen soveltama eläkeoikeuksien laskentamenetelmä, jossa lapseneläkkeet sisällytetään siihen todelliseen tuloon, johon henkilöstösääntöjen 81 a artiklassa säädettyä enimmäismäärää sovelletaan, on siten kyseisen säännöksen mukainen. Varsinaisen kysymyksen osalta lapseneläkkeistä säädetään henkilöstösääntöjen 80 artiklassa, joka sisältyy henkilöstösääntöjen V osaston 3 lukuun, jonka otsikko on ”Eläkkeet ja työkyvyttömyyskorvaus”. Nämä eläkkeet ovat todellisia eläkkeitä, joihin sellaisinaan sovelletaan henkilöstösääntöjen mukaista eläkejärjestelmää. Lisäksi lapseneläkkeen laskentamenetelmät vahvistetaan henkilöstösääntöjen 84 artiklaan sisältyvän viittauksen mukaisesti henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevassa 21 artiklassa joka sisältyy kyseisen liitteen 4 lukuun, jonka otsikko on ”Perhe-eläke”. Tällaisen huomautuksen perusteella on todettavissa, ettei lainsäätäjä käytä ilmaisua ”perhe-eläke” ainoastaan edesmenneen virkamiehen eloon jääneelle puolisolle maksettavasta eläkkeestä eli leskeneläkkeestä vaan myös lapseneläkkeitä koskevissa säännöksissä. Vaikka tietyissä säännöksissä viitataan nimenomaisesti lapseneläkkeisiin, tämä ei kuitenkaan estä soveltamasta niihin sellaisia muita säännöksiä, joissa niitä ei mainita nimenomaisesti, sillä lapseneläkkeet ovat todellisia eläkkeitä, joihin sen vuoksi sovelletaan niitä henkilöstösääntöjen säännöksiä, joita sovelletaan eläkkeisiin yleisesti. Koska lisäksi henkilöstösääntöjen 81 a artikla on yksi henkilöstösääntöjen V osaston 3 luvun loppusäännöksistä ja kuuluu säännöksiin, joita sovelletaan eläkkeisiin, joita myös 80 artiklassa tarkoitetut eläkkeet ovat, 81 a artiklaa ei voida tulkita siten, että lapseneläkkeet jäisivät sen soveltamisalan ulkopuolelle. Monikkomuotoisen ilmaisun ”jälkeenjääneen eläkkeet” käyttö kyseisessä säännöksessä on nimittäin käsitettävä siten, että siinä viitataan kaiken tyyppisiin eläkkeisiin, joiden maksamisen perusteena on virkamiehen kuolema, eikä tämä koske ainoastaan leskeneläkettä vaan myös lapseneläkettä. Henkilöstösääntöjen 80 artiklan ensimmäisestä kolmanteen kohdan ja henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 21 artiklan mukaan leskeneläke ja lapseneläke ovat lisäksi yhteydessä toisiinsa, koska lapseneläkkeen määrä riippuu leskeneläkkeen määrästä. Joka tapauksessa lapseneläkkeen tarkoitus, joka on hyvittää eloon jääneelle virkamiehelle huollettavana olevien lasten elatuksesta aiheutuvat lisäkulut, myötävaikuttaa näiden lasten taloudellista itsenäisyyttä koskevan tavoitteen toteuttamiseen. Koska lapseneläke mahdollistaa lasten elatuksesta aiheutuvien lisäkustannusten korvaamisen, se on osa perheen tuloista eikä siihen jätetä soveltamatta sääntöä, jonka mukaan vanhemman, joka on virkamies, kuolemasta ei saa saada taloudellista etua, ja jonka noudattaminen varmistetaan soveltamalla henkilöstösääntöjen 81 a artiklassa tarkoitettua enimmäismäärää. (ks. 94–96, 103 ja 104 kohta)

Henkilöstösääntöjen 85 artiklassa on kyse hallinnon oikeudesta periä takaisin kaikki perusteettomasti saadut rahamäärät kahdessa tapauksessa eli yhtäältä silloin, kun edunsaaja on ollut tietoinen maksun virheellisyydestä, ja toisaalta silloin, kun tämä virhe on ollut niin ilmeinen, että hänen on täytynyt olla tietoinen siitä. Ensin mainitun vaihtoehdon osalta on hallinnon tehtävänä osoittaa, että edunsaaja oli tosiasiallisesti tietoinen maksun sääntöjenvastaisuudesta. Jälkimmäisen vaihtoehdon yhteydessä on otettava kussakin tapauksessa huomioon asianomaisen virkamiehen kyky tehdä asian vaatimat tarkistukset. Arvioitaessa hallinnon tekemän virheen ilmeisyyttä on otettava huomioon virkamieheltä hänen palkkaluokkansa ja virkaikänsä perusteella edellytettävän vastuullisuuden tason lisäksi se, kuinka selkeitä hänelle maksettavan palkkauksen myöntämisen edellytystä koskevat henkilöstösääntöjen säännökset ovat ja kuinka suuria hänen henkilökohtaisen tilanteensa tai perhetilanteensa muutokset ovat olleet silloin, kun riidanalaisen rahamäärän maksaminen riippuu hallinnon tällaisesta tilanteesta tekemästä arvioinnista. Ei ole tarpeellista, että asianomaisella virkamiehellä on hänelle kuuluvaa huolellisuusvelvollisuutta noudattaessaan mahdollisuus määritellä täsmällisesti hallinnon tekemän virheen laajuus. Tältä osin on riittävää, että hän epäilee sitä, ovatko kyseiset maksut perusteltuja, jotta häntä koskisi velvollisuus ilmoittaa asiasta hallinnolle tarvittavien tarkastuksien tekemiseksi. Ei voida väittää, että virkamiehellä olisi tässä tapauksessa ollut palkkaluokkansa edellyttämän osaamisen ja tietämyksen perusteella mahdollisuus pelkästään leskeneläkettä ja lapseneläkettä koskevien oikeuksien muuttamista koskevan ilmoituksen luettuaan ratkaista henkilöstösääntöjen säännösten tulkintaan liittyvät vaikeudet, yksilöidä hallinnon tekemät laskelmat ja ymmärtää, että eläkeoikeuksien vahvistamista koskevassa ilmoituksessa on perusteettomaan maksusuoritukseen johtanut virhe. (ks. 146–148, 153, 155 ja 169 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 185 ja 186 kohta)