ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1)

Televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 3.10.1989 annetun neuvoston direktiivin 89/552/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 30.6.1997 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/36/EY, ja etenkin sen 3 artiklaa sekä EY 12 artiklaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion toimenpiteelle, jolla televisiolähetystoiminnan harjoittajat velvoitetaan osoittamaan 5 prosenttia liiketoimintansa tuloista eurooppalaisten elokuvien ja tv-elokuvien ennakkorahoitukseen ja erityisesti 60 prosenttia tästä 5 prosentista teoksille, joiden alkuperäiskieli on jokin kyseisen jäsenvaltion virallisista kielistä.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 44/14

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 22.12.2008 (Cour administrative d'appel de Lyonin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Regie Networks v. Direction de contrôle fiscal Rhône-Alpes Bourgogne

(Asia C-333/07) (1)

(Valtiontuet - Paikallisradioasemien tukiohjelma - Tukiohjelman rahoittaminen mainosajan myyjiltä kannettavalla veronluonteisella maksulla - EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdassa (josta on muutettuna tullut EY 88 artiklan 3 kohta) määrätyn alustavan tutkintamenettelyn päätteeksi tehty komission myönteinen päätös - Tuet, jotka voivat olla yhteismarkkinoille soveltuvia - EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohta (josta on tullut EY 87 artiklan 3 kohta) - Päätöksen laillisuuden riitauttaminen - Perusteluvelvollisuus - Tosiseikkojen arviointi - Veronluonteisen maksun yhteensoveltuvuus EY:n perustamissopimuksen kanssa)

(2009/C 44/22)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour administrative d'appel de Lyon

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Regie Networks

Vastaaja: Direction de contrôle fiscal Rhône-Alpes Bourgogne

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Cour administrative d'appel de Lyon — Komission 10.11.1997 tekemän päätöksen N:o N 679/97 (SG(97) D/9265), jolla komissio päätti olla vastustamatta sellaisia muutoksia, jotka tehtiin 30.9.1992 asetuksella N:o 92-1053 (JORF N:o 228, 1.10.1992) luotuun radioviestintää koskevaan tukijärjestelmään, pätevyys — Veronluonteinen maksu, joka kannetaan Ranskan alueelle suuntautuvasta radio- ja televisiomainonnasta ja jonka tuotto ohjataan radioviestinnän tukirahastolle — Tukijärjestelmä, josta hyötyvät ainoastaan kotimaiset yritykset — EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa määrätyn poikkeuksen soveltaminen kyseiseen järjestelmään ja maksuun, jolla sen toiminta rahoitetaan

Tuomiolauselma

Euroopan yhteisöjen komission 10.11.1997 tekemä päätös olla vastustamatta paikallisradioasemien tukiohjelman muutosta (valtiontuki N:o N 679/97 — Ranska) on pätemätön.

Euroopan yhteisöjen komission 10.11.1997 tekemän edellä mainitun päätöksen pätemättömäksi julistamisen vaikutuksia on kuitenkin lykättävä siihen asti, kunnes komissio tekee EY 88 artiklan nojalla uuden päätöksen. Mainittuja vaikutuksia lykätään enintään kahden kuukauden pituisen ajanjakson ajaksi tämän tuomion julistamisesta lähtien, mikäli komissio päättää tehdä uuden päätöksen EY 88 artiklan 3 kohdan puitteissa, ja kohtuullisen pituisen ylimääräisen ajanjakson ajaksi, mikäli komissio päättää aloittaa EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn. Tämän tuomion ajallisten vaikutusten rajoittamisen ulkopuolelle jätetään ainoastaan ne yritykset, jotka ovat ennen tämän tuomion antamista nostaneet kanteen tai riitauttaneet muulla vastaavalla tavalla radioviestinnän tukirahastolle suoritettavan veronluonteisen maksun käyttöönotosta 29.12.1997 annetussa asetuksessa N:o 97-1263 säädetyn mainosveron kantamisen.

(1) EUVL C 211, 8.9.2007.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 44/18

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 22.12.2008 — Isabel Clara Centeno Mediavilla, Delphine Fumey, Eva Gerhards, Iona M. S. Hamilton, Raymond Hill, Jean Huby, Patrick Klein, Domenico Lombardi, Thomas Millar, Miltiadis Moraitis, Ansa Norman Palmer, Nicola Robinson, François-Xavier Rouxel, Marta Silva Mendes, Peter van den Hul, Fritz Von Nordheim Nielsen ja Michaël Zouridakis v. Euroopan yhteisöjen komissio ja Euroopan unionin neuvosto

(Asia C-443/07 P) (1)

(Muutoksenhaku - Virkamiehiin sovellettavat henkilöstösäännöt - Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevaa 12 artiklan 3 kohtaa, joka koskee 1.5.2004 jälkeen palvelukseen otettujen virkamiesten luokittelemista palkkaluokkaan, koskeva lainvastaisuusväite - Henkilöstösääntökomitean kuuleminen - Saavutettuja oikeuksia ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ei ole loukattu)

(2009/C 44/29)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittajat: Isabel Clara Centeno Mediavilla, Delphine Fumey, Eva Gerhards, Iona M. S. Hamilton, Raymond Hill, Jean Huby, Patrick Klein, Domenico Lombardi, Thomas Millar, Miltiadis Moraitis, Ansa Norman Palmer, Nicola Robinson, François-Xavier Rouxel, Marta Silva Mendes, Peter van den Hul, Fritz Von Nordheim Nielsen ja Michaël Zouridakis (edustajat: asianajajat G. Vandersanden ja L. Levi)

Valittajan vastapuolet: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall ja H. Krämer) ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Arpio Santacruz ja M. Bauer)

Oikeudenkäynnin kohde

Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-58/05, Centeno Mediavilla ym. v. komissio, 11.7.2007 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi tämän asian valittajien kanteen, jolla he vaativat päätösten, jotka koskevat heidän nimittämistään koeajalla oleviksi virkamiehiksi, kumoamista siltä osin kuin niissä määritetään heidän palkkaluokkansa Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen, sellaisena kuin ne ovat muutettuna 22.3.2004 annetulla asetuksella (EY, Euratom) N:o 723/2004 (EUVL L 124, s. 1), liitteessä XIII olevan 12 artiklan 3 kohdan siirtymämääräysten nojalla — Uusien henkilöstösääntöjen voimaantulon merkitys sellaisten henkilöiden tilanteeseen, jotka on kirjattu soveltuvien hakijoiden luetteloon tai varallaololuetteloon ennen uusien henkilöstösääntöjen voimaantuloa 1.5.2004 mutta otettu palvelukseen kyseisen ajankohdan jälkeen — Oikeusvarmuuden, luottamuksensuojan ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteet — Perusteluvelvollisuuden laajuus

Tuomiolauselma

1) Valitus hylätään.

2) Centeno Mediavilla, Fumey, Gerhards, Hamilton, Hill, Huby, Klein, Lombardi, Millar, Moraitis, Palmer, Robinson, Rouxel, Silva Mendes, van den Hul, Von Nordheim Nielsen ja Zouridakis velvoitetaan korvaamaan muutoksenhausta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

3) Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

(1) EUVL C 22, 26.1.2008.
4)

Direktiivin 89/104 4 artiklan 4 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että myöhemmän tavaramerkin käyttöä, joka merkitsee aikaisemman tavaramerkin erottamiskyvyn tai maineen epäoikeutettua hyväksikäyttöä taikka on niille haitaksi, on tulkittava kokonaisvaltaisesti ottaen huomioon kaikki kyseistä asiaa koskevat merkitykselliset tekijät.
2)

Opiskelija, joka on jäsenvaltion kansalainen ja joka on siirtynyt toiseen jäsenvaltioon suorittaakseen siellä opintoja, voi vedota EY 12 artiklan ensimmäiseen kohtaan saadakseen apurahan toimeentuloa varten, kun hän on oleskellut tietyn ajan vastaanottavassa jäsenvaltiossa. EY 12 artiklan ensimmäinen kohta ei estä soveltamasta muiden jäsenvaltioiden kansalaisiin viiden vuoden pituista edeltävää asumista koskevaa edellytystä.
1)

Sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 96/92/EY kumoamisesta 26.6.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/54/EY 20 artiklaa on tulkittava siten, että siinä määritellään jäsenvaltioiden velvollisuudet ainoastaan sikäli kuin kyse on kolmansien osapuolten pääsystä sähkön siirto- ja jakeluverkkoon muttei niiden liittämisestä näihin verkkoihin, ja ettei siinä säädetä, että verkkoon pääsyä koskevan järjestelmän, joka jäsenvaltioiden on toteutettava, on mahdollistettava vaatimukset täyttävien asiakkaiden voivan vapaasti valita, minkä tyyppiseen verkkoon ne haluavat tulla liitetyiksi.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 223/11

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 10.7.2008 (Tribunal Dâmbovițan (Romania) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ministerul Administrației și Internelor — Direcția Generală de Pașapoarte București v. Gheorghe Jipa

(Asia C-33/07) (1)

(Unionin kansalaisuus - EY 18 artikla - Direktiivi 2004/38/EY - Unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeus liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella)

(2008/C 223/16)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Dâmbovița

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Ministerul Administrației și Internelor — Direcția Generală de Pașapoarte București

Vastaaja: Gheorghe Jipa

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal Dâmbovița — EY 18 artiklan ja Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY (EUVL L 158, s. 77) 27 artiklan tulkinta

Tuomiolauselma

EY 18 artiklan ja Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY 27 artiklan vastaista ei ole sellainen kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan jäsenvaltion kansalaisen oikeutta matkustaa toisen jäsenvaltion alueelle voidaan rajoittaa erityisesti sillä perusteella, että hänet on aikaisemmin palautettu tuosta valtiosta, koska hän ”oleskeli siellä laittomasti”, mikäli yhtäältä tämän kansalaisen oma käyttäytyminen muodostaa todellisen, välittömän ja riittävän vakavan uhan, joka vaikuttaa johonkin yhteiskunnan olennaiseen etuun, ja mikäli suunnitellulla rajoittavalla toimenpiteellä voidaan toisaalta taata tavoitellun päämäärän toteuttaminen eikä toimenpiteellä ylitetä sitä, mikä on tarpeen kyseisen päämäärän saavuttamiseksi. Kansallisen tuomioistuimen on tutkittava, onko asia näin sen käsiteltäväksi saatetussa asiassa.

(1) EUVL C 140, 23.6.2006.
3)

Asetuksen N:o 1348/2000 8 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että tiedoksiannettavan haasteen vastaanottaja ei ainakaan tuon säännöksen perusteella saa kieltäytyä ottamasta vastaan asiakirjan liitteitä, jotka eivät ole vastaanottavan jäsenvaltion kielellä tai lähettäneen jäsenvaltion kielellä, jota vastaanottaja ymmärtää, kun tämä on elinkeinotoimintaa harjoittaessaan tehnyt sopimuksen, jossa se on sopinut, että kirjeenvaihto käydään lähettäneen jäsenvaltion kielellä, ja kun liitteet yhtäältä koskevat tätä kirjeenvaihtoa ja ne on toisaalta laadittu sovitulla kielellä.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 267/8

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 17.9.2009 (Raad van Staten (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie v. T. Sahin

(Asia C-242/06) (1)

(ETY:n ja Turkin välinen assosiaatiosopimus - Työntekijöiden vapaa liikkuvuus - Maksujen käyttöön ottaminen oleskeluluvan saamiseksi vastaanottavassa jäsenvaltiossa - Assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 13 artiklaan kirjatun standstill-lausekkeen rikkominen)

2009/C 267/13

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Raad van State

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie

Vastaaja: T. Sahin

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Raad van State — Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisellä assosiointisopimuksella perustetun assosiointineuvoston assosiaation kehittämisestä 19.9.1980 tekemän päätöksen N:o 1/80 13 artiklan tulkinta, kun kyseistä artiklaa luetaan yhdessä yhteisön puolesta 19.12.1972 annetulla neuvoston asetuksella N:o 2760/72 (EYVL L 293, s. 1) hyväksytyn ja vahvistetun lisäpöytäkirjan 59 artiklan kanssa — Velvollisuus suorittaa leimavero oleskeluluvan pidentämistä koskevan hakemuksen käsittelystä — Tilanne, jossa oleskeluluvan pidentämistä ei ole haettu ajoissa

Tuomiolauselma

Assosiaatiokehityksestä 19.9.1980 tehdyn Euroopan talousyhteisön ja Turkin tasavallan välisellä assosiaatiosopimuksella perustetun assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 13 artiklaa on tulkittava niin, että se estää siitä lähtien, kun tämä päätös on tullut voimaan kyseisen jäsenvaltion osalta, sellaisen pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen kansallisen lainsäädännön käyttöön ottamisen, jossa oleskeluluvan myöntämisen tai sen voimassaoloajan pidentämisen edellytykseksi asetetaan maksujen suorittaminen, kun Turkin kansalaisille asetettujen maksujen määrä on suhteeton yhteisön kansalaisilta vaadittuun määrään verrattuna.

(1) EUVL C 212, 2.9.2006.
1)

Irlanti ei ole noudattanut tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 3.3.1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY, mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut kyseisen direktiivin 2 artiklan 1 kohdan sekä 4 artiklan 2, 3 ja 4 kohdan mukaisesti kaikkia tarpeellisia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että ennen luvan myöntämistä hankkeet, joilla todennäköisesti on merkittäviä ympäristövaikutuksia ja jotka kuuluvat liitteessä II olevan 1 kohdan a), b), c) ja f) alakohdassa tarkoitettujen hankeryhmien piiriin, alistetaan lupamenettelyyn ja että niiden vaikutukset arvioidaan tältä osin mainitun direktiivin 5–10 artiklan mukaisesti.
1)

Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annettua neuvoston direktiiviä 2000/78/EY ja erityisesti sen 1 artiklaa ja 2 artiklan 1 kohtaa ja 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että niissä säädetty välittömän syrjinnän kielto ei rajoitu yksinomaan henkilöihin, jotka itse ovat vammaisia. Kun työnantaja kohtelee työntekijää, joka ei itse ole vammainen, epäsuotuisammin kuin jotakin toista työntekijää kohdellaan, on kohdeltu tai voitaisiin kohdella vertailukelpoisessa tilanteessa, ja kun on näytetty toteen, että tämän työntekijän epäsuotuisa kohtelu perustuu hänen lapsensa, jonka tarvitsemasta hoidosta hän pääasiallisesti vastaa, vammaisuuteen, tällainen kohtelu on kyseisen 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetun välittömän syrjinnän kiellon vastaista.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 301/6

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 16.9.2008 (Efeteio Athinonin (Kreikka) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Sot. Lélos kai Sia EE (C-468/06), Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton (C-469/06), Konstantinos Xydias kai Sia OE (C-470/06), Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton (C-471/06), Ionas Stroumsas EPE (C-472/06), Ionas Stroumsas EPE (C-473/06), Pharmakapothiki Pharma-Group Messinias AE (C-474/06), K. P. Marinopoulos AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïonton (C-475/06), K. P. Marinopoulos AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïonton (C-476/06), Kokkoris D. Tsánas K. EPE ym. (C-477/06) ja Kokkoris D. Tsánas K. EPE ym. (C-478/06) v. GlaxoSmithKline AEVE Farmakeftikon Proïonton, aiemmin Glaxowellcome AEVE

(Yhdistetyt asiat C-468/06–C-478/06) (1)

(EY 82 artikla - Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö - Farmaseuttiset tuotteet - Kieltäytyminen toimittamasta tuotteita tukkukauppiaille, jotka harjoittavat rinnakkaisvientiä - Tilausten tavanomaisuus)

(2008/C 301/11)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Efeteio Athinon

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Sot. Lélos kai Sia EE (C-468/06), Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton (C-469/06), Konstantinos Xydias kai Sia OE (C-470/06), Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton (C-471/06), Ionas Stroumsas EPE (C-472/06), Ionas Stroumsas EPE (C-473/06), Pharmakapothiki Pharma-Group Messinias AE (C-474/06), K. P. Marinopoulos AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïonton (C-475/06), K. P. Marinopoulos AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïonton (C-476/06), Kokkoris D. Tsánas K. EPE ym. (C-477/06) ja Kokkoris D. Tsánas K. EPE ym. (C-478/06)

Vastaaja: Glaxosmithkline AEVE Farmakeftikon Proїonton

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Efeteio Athinon — EY 82 artiklan tulkinta — Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö — Määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen kieltäytyminen toimittamasta täysimääräisesti lääkealan tukkukauppiaiden tilauksia tarkoituksenaan rajoittaa näiden vientitoimintaa ja näin ollen rinnakkaiskaupasta aiheutuvia vahinkoja

Tuomiolauselma

EY 82 artiklaa on tulkittava siten, että yritys, jolla on määräävä markkina-asema merkityksellisillä lääkemarkkinoilla ja joka estääkseen rinnakkaisviennin, jota tietyt tukkukauppiaat harjoittavat jäsenvaltiosta muihin jäsenvaltioihin, kieltäytyy toimittamasta tilauksia, jotka ovat luonteeltaan tavanomaisia ja jotka nämä tukkukauppiaat tekevät, väärinkäyttää määräävää markkina-asemaansa. Ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen tehtävänä on määrittää kyseisten tilausten tavanomaisuus, kun otetaan huomioon näiden tilausten suuruus suhteessa kyseisen jäsenvaltion markkinoiden tarpeisiin sekä kyseisen yrityksen aikaisemmat liikesuhteet asianomaisten tukkukauppiaiden kanssa.

(1) EUVL C 20, 27.1.2007.
1)

Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18.6.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY 3 artiklan 1 kohdassa mainittua ilmausta ”tehdessään” ja 8 ja 9 artiklassa mainittua ilmausta ”tehtävä” on tulkittava siten, että ne eivät koske pääasiassa kyseessä olevan kaltaista tilannetta, jossa alkuperäisen palveluntarjoajan hankintaviranomaiselle suorittamat palvelut siirretään sellaisen toisen palveluntarjoajan suoritettavaksi, joka on perustettu pääomayhtiön muotoisena ja jonka ainoa osakas on alkuperäinen palveluntarjoaja, joka käyttää määräysvaltaa uudessa palveluntarjoajassa antamalla tälle toimintaohjeita, sikäli kuin alkuperäinen palveluntarjoaja vastaa edelleen sopimusvelvoitteiden noudattamisesta.
9)

Asetusta N:o 2887/2000 on tulkittava siten, että kansallisen sääntelyviranomaisen mainitun asetuksen 4 artiklan mukaan suorittamassa tilaajayhteyksien eriytetyn käyttöoikeuden tariffien valvontamenettelyssä ilmoitetun operaattorin on esitettävä todisteet siitä, että sen tariffit ovat tariffien kustannuslähtöisyyden periaatteen mukaisia. Sitä vastoin jäsenvaltioiden asiana on vahvistaa säännöt todistustaakan jakamisesta kansallisen sääntelyviranomaisen, joka on tehnyt päätöksen ilmoitetun operaattorin tariffien hyväksymisestä, ja sellaisen käyttöoikeuden saaneen välillä, joka riitauttaa tämän päätöksen. Jäsenvaltioiden asiana on myös vahvistaa menettelyllisten sääntöjensä mukaisesti ja oikeussuojan vastaavuutta ja tehokkuutta koskevia yhteisön periaatteita noudattaen todistustaakan jakamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, joita sovelletaan riitautettaessa tuomioistuimessa kansallisen sääntelyviranomaisen päätös, jolla hyväksytään ilmoitetun operaattorin tariffit sen tilaajayhteyksien eriytetyn käyttöoikeuden tarjoamisessa.
1)

Viinin yhteisestä markkinajärjestelystä 17.5.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 47 artiklan 2 kohdan c alakohtaa, luettuna yhdessä kyseisen asetuksen liitteessä VII olevan B kohdan 3 kohdan ja asetuksen N:o 1493/1999 soveltamista koskevista eräistä yksityiskohtaisista säännöistä tiettyjen viinituotteiden kuvauksen, nimityksen, tarjontamuodon ja suojauksen osalta 29.4.2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 753/2002, sellaisena kuin se on muutettuna 15.9.2005 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1512/2005, 6 artiklan 1 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että sellaisen merkinnän käyttö, joka viittaa viinin tuotanto-, valmistus- tai vanhentamismenetelmään taikka viinin laatuun, voidaan sallia näiden säännösten perusteella ainoastaan, jos kyseisestä merkinnästä ei voi aiheutua sekaannusvaara henkilöille, joille se osoitetaan, mainitun merkinnän sekä kyseisessä liitteessä VII olevan B kohdan 1 kohdan b alakohdan viidennessä luetelmakohdassa ja asetuksen N:o 753/2002 23 artiklassa tarkoitettujen perinteisten täydennysmerkintöjen välillä. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on arvioitava, voiko pääasiassa kyseessä olevista merkinnöistä aiheutua tällainen vaara.
1)

Hallintoelimessä käytävässä menettelyssä, jonka tarkoituksena on asiaa viimeisenä oikeusasteena käsitelleen tuomioistuimen antaman tuomion perusteella lopulliseksi tulleen hallintopäätöksen uudelleen tutkiminen, kun tämä tuomio perustuu sen jälkeiseen yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöön nähden yhteisön oikeuden virheelliseen tulkintaan, ei yhteisön oikeudessa edellytetä, että pääasian kantaja on vedonnut yhteisön oikeuteen valtion sisäisen oikeuden mukaisessa muutoksenhaussa, jonka tämä on käynnistänyt tuomioistuimessa kyseisen päätöksen johdosta.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 107/2

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 28.2.2008 (Corte suprema di cassazionen (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Carboni e derivati Srl v. Ministero dell'Economia e delle Finanze ja Riunione Adriatica di Sicurtà SpA

(Asia C-263/06) (1)

(Yhteinen kauppapolitiikka - Polkumyynniltä suojautuminen - Polkumyyntitulli - Venäjältä peräisin oleva hematiittiharkkorauta - Päätös N:o 67/94/EHTY - Tullausarvon määrittäminen muuttuvaa polkumyyntitullia sovellettaessa - Kauppa-arvo - Eri hinnoin suoritetut peräkkäiset myynnit - Tulliviranomaisen mahdollisuus ottaa huomioon tavaroiden sellaisesta myynnistä maksettu hinta, joka edeltää tulli-ilmoituksen perustana olevaa myyntiä)

(2008/C 107/03)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Corte suprema di cassazione

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Carboni e derivati Srl

Vastaajat: Ministero dell'Economia e delle Finanze ja Riunione Adriatica di Sicurtà SpA

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Corte suprema di cassazione — Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (EYVL L 253, s. 1) 147 artiklan, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1762/95, tulkinta — Laskentaperuste polkumyyntitullin soveltamisen määrittämiseksi — Tulliviranomaisen mahdollisuus ottaa huomioon tavaroiden sellaisesta myynnistä maksettu hinta, joka edeltää tulli-ilmoituksen perustana olevaa myyntiä — Venäjältä peräisin oleva hematiittiharkkorauta.

Tuomiolauselma

Väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Brasiliasta, Puolasta, Venäjältä ja Ukrainasta peräisin olevan hematiittiharkkoraudan tuonnissa yhteisöön 12.1.1994 tehdyn komission päätöksen N:o 67/94/EHTY 1 artiklan 2 kohdan mukaisesti tulliviranomaiset eivät voi määrittää tullausarvoa mainitulla päätöksellä käyttöön otettua polkumyyntitullia soveltaessaan kyseessä oleville tavaroille aikaisemman kuin sen myynnin yhteydessä vahvistetun hinnan perusteella, jonka osalta tulli-ilmoitus tehtiin, jos ilmoitettu hinta vastaa maahantuojan tosiasiassa maksamaa tai tämän maksettavaa hintaa.

Silloin, kun tulliviranomaisilla on perusteltu syy epäillä ilmoitetun arvon todenperäisyyttä, jos niiden epäilyt vahvistetaan täydentävien tietojen pyytämisen jälkeen ja sen jälkeen, kun henkilölle, jota asia koskee, on annettu kohtuullinen mahdollisuus esittää näkemyksensä niistä syistä, joihin epäilyt perustuvat, eikä todellisuudessa maksettua tai maksettavaa hintaa voida vahvistaa, nämä viranomaiset voivat yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 31 artiklan mukaisesti päätöksellä N:o 67/94 käyttöön otettua polkumyyntitullia soveltaessaan laskea tullausarvon sen hinnan perusteella, joka sovittiin kyseessä oleville tavaroille sitä myyntiä lähinnä edeltävän myynnin yhteydessä, jonka perusteella tulli-ilmoitus tehtiin, kun tulliviranomaisilla ei ole mitään perusteltua syytä epäillä tämän hinnan todenperäisyyttä.

(1) EUVL C 224, 16.9.2006.