ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Verotus - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Pääoman hankinnasta kannettavat välilliset verot - Pääomayhtiöiltä pääoman hankinnasta kannettava vero - Osakepääoman korottaminen jakamattomilla voitoilla - Toimenpide, joka vapautettiin jäsenvaltiossa pääoman hankinnasta kannettavasta verosta, kun direktiivi 69/335/ETY pantiin täytäntöön - Muun veron kantaminen myöhemmin ei ole sallittua

(Neuvoston direktiivin 69/335/ETY 4 artikla, 7 artiklan 1 kohta ja 10 artiklan a alakohta)

Tiivistelmä

$$Pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista annettua direktiiviä 69/335/ETY on tulkittava siten, että sen kanssa ristiriidassa on se, että jäsenvaltio, joka on vapauttanut pääoman hankintaverosta pääomayhtiön yhtiöpääoman korottamisen, joka tehdään siirtämällä voittoja, rahastoja tai varauksia yhtiöpääomaan, kantaa pääomayhtiöltä muuta veroa siitä, että se siirtää yhtiöpääomaansa jakamattomia voittoja.

Direktiivin 10 artiklan a alakohdan mukaan jäsenvaltiot eivät pääoman hankintaveron lisäksi saa kantaa minkäänlaisia muita veroja direktiivin 4 artiklassa tarkoitetuista toimista, kuten pääomayhtiön yhtiöpääoman korottamisesta, joka tehdään siirtämällä voittoja, rahastoja tai varauksia yhtiöpääomaan.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Määrälliset rajoitukset - Vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet - Euroopan patenttiviraston myöntämä patentti - Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan patentti on mitätön, jos patenttiasiakirjoja ei käännetä jäsenvaltion viralliselle kielelle

(EY:n perustamissopimuksen 30 artikla (josta on muutettuna tullut EY 28 artikla))

Tiivistelmä

Perustamissopimuksen 30 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 28 artikla) vastaista ei ole soveltaa jäsenvaltion säännöstä, jonka mukaan Euroopan patenttiviraston myöntämä tätä jäsenvaltiota koskeva patentti, joka on laadittu muulla kuin tämän jäsenvaltion virallisella kielellä, katsotaan alusta lähtien mitättömäksi, jos patentinhaltija ei ole toimittanut kyseisen jäsenvaltion patenttivirastolle kolmen kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona Euroopan patenttilehdessä on kuulutettu eurooppapatentin myöntämisestä, patenttiasiakirjoista käännöstä jäsenvaltion virallisella kielellä.

Vaikka on syytä pitää todennäköisenä sitä, että kauppavirroissa esiintyy eroja sen mukaan, onko keksintö suojattu kaikissa jäsenvaltioissa vai vain osassa niitä, mikä aiheuttaa sisämarkkinoiden jakautumista, vaikutukset tavaroiden vapaaseen liikkuvuuteen ovat liian satunnaisia ja liian välillisiä, jotta niitä voitaisiin pitää jäsenvaltioiden välistä kauppaa rajoittavina, kun huomioon otetaan se, että suojaamattomilla markkinoilla mahdollisesti esiintyvän kilpailutilanteen vaikutukset yhteisön sisäiseen kauppaan riippuvat ennen kaikkea kunkin toimijan eri markkinoilla vallitsevien taloudellisten edellytysten valossa tekemistä konkreettisista päätöksistä, jotka eivät ole ennakoitavissa.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Säädös, jolla muutetaan aikaisempaa säädöstä - Uusien säännösten soveltaminen aikaisempien säännösten voimassa ollessa syntyneiden tilanteiden tuleviin vaikutuksiin - Luottamuksensuojan periaate - Merkityksettömyys

2 Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Tekijänoikeus ja lähioikeudet - Direktiivi 93/98/ETY - Suoja-aikojen yhdenmukaistaminen - Ennen direktiivin täytäntöönpanoa lakanneiden oikeuksien uudelleensyntyminen - Kolmansien saamien oikeuksien suojaaminen - Kansallinen lainsäädäntö, jolla rajoitetaan tätä suojaa - Sallittavuus

(Neuvoston direktiivin 93/98/ETY 10 artiklan 2 ja 3 kohta)

Tiivistelmä

1 Pääperiaatteena on, että lakeja, joilla muutetaan toista lakia, sovelletaan vanhan lain voimassa ollessa syntyneiden tilanteiden tulevaisuudessa ilmeneviin vaikutuksiin, jos toisin ei ole säädetty. Vaikka luottamuksensuojan periaate on yksi yhteisön perusperiaatteista, tämän periaatteen soveltamisalaa ei voida laajentaa sellaiseksi, että yleisesti estetään uuden säädöksen soveltaminen aikaisemman säädöksen voimassa ollessa syntyneiden tilanteiden tuleviin vaikutuksiin.

2 Tekijänoikeuden ja tiettyjen lähioikeuksien suojan voimassaoloajan yhdenmukaistamisesta annetun neuvoston direktiivin 93/98/ETY 10 artiklan 2 ja 3 kohdasta ilmenee, että direktiivissä on hyväksytty se, että sellaiset tekijänoikeudet ja lähioikeudet, joiden suoja on kansallisen lainsäädännön perusteella lakannut ennen direktiivin toteuttamiselle säädettyä määräpäivää, voivat syntyä uudestaan, tämän kuitenkaan vaikuttamatta ennen kyseistä määräpäivää tapahtuneeseen hyödyntämiseen ja siihen, että jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpiteet kolmansien saamien oikeuksien suojaamiseksi. Jäsenvaltioilla on katsottava olevan velvollisuus tällaisten toimenpiteiden toteuttamiseen, mutta niillä on myös valta määrittää näiden toimenpiteiden yksityiskohtainen sisältö sillä edellytyksellä, että näillä toimenpiteillä ei yleisesti estetä sitä, että uusia suoja-aikoja aletaan soveltaa direktiivissä säädetystä määräpäivästä lukien.

Kyseisen direktiivin 10 artiklan 3 kohta ei näin ollen ole esteenä sellaiselle kansalliselle säännökselle, jossa säädetään siitä, että henkilöillä, joilla oli ennen kyseisen lain voimaantuloa oikeus valmistaa ja myydä kappaleita sellaisista äänitteistä, joita koskevat oikeudet olivat jo lakanneet aikaisemman lainsäädännön perusteella, on oikeus näiden äänitteiden levittämiseen vain tietyn lyhyen ajanjakson ajan. Näin on ensinnäkin siksi, että tällä lainsäädännöllä täytetään jäsenvaltioille asetettu velvollisuus toteuttaa toimenpiteet kolmansien saamien oikeuksien suojaamiseksi. Toiseksi näin on siksi, että kun tässä lainsäädännössä rajoitetaan tällä tavalla kolmansien saamia oikeuksia äänitteiden levittämisen osalta, tällaisella lainsäädännöllä pyritään vastaamaan tarpeeseen rajoittaa kolmansien saamien oikeuksien suojaa; näitä oikeuksia on välttämättä suojattava ainoastaan väliaikaisesti, jottei estettäisi uusien tekijän- ja lähioikeuksien suoja-aikojen soveltamisen aloittamista direktiivissä säädetystä ajankohdasta lukien, mikä on direktiivin päätavoitteena.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kilpailu - Julkiset yritykset ja yritykset, joille valtiot myöntävät erityisoikeuksia tai yksinoikeuksia - Yritykset, jotka tuottavat yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja - Postipalvelut - Kotimaan postimaksujen periminen toisen jäsenvaltion postilaitokseen suurina määrinä jätetyistä ulkomaan lähetyksistä niiden kuljetus- ja jakelukustannusten tasaamiseksi - Yhteensoveltuvuus perustamissopimuksen määräysten kanssa - Rajat

(EY:n perustamissopimuksen 59 artikla (josta on muutettuna tullut EY 49 artikla) sekä 86 artikla ja 90 artiklan 1 kohta (joista on tullut EY 82 artikla ja EY 86 artiklan 1 kohta))

Tiivistelmä

$$Tilanteessa, jossa asianomaisten jäsenvaltioiden postilaitosten välillä ei ole sopimusta saapuvan ulkomaanpostin todellisten käsittely- ja jakelukustannusten mukaisesti suoritettavista päätemaksuista, se, että Deutsche Postin kaltainen laitos käyttää Maailman postiliiton yleissopimuksen, sellaisena kuin se on hyväksytty 14.12.1989, 25 artiklan 3 kohdan mukaista oikeutta periä kotimaan postimaksut muun kuin sen oman jäsenvaltion postilaitokseen suurina määrinä jätetyistä lähetyksistä tämän artiklan 1 kohdan toisessa virkkeessä ja 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa, ei ole perustamissopimuksen 90 artiklan (josta on tullut EY 86 artikla) vastaista, kun sitä luetaan yhdessä perustamissopimuksen 86 artiklan (josta on tullut EY 82 artikla) ja perustamissopimuksen 59 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 49 artikla) kanssa. Sitä vastoin tämän oikeuden käyttäminen on perustamissopimuksen 90 artiklan 1 kohdan vastaista, kun sitä luetaan yhdessä 86 artiklan kanssa, jos se merkitsee sitä, että tällainen laitos voi periä omassa jäsenvaltiossaan sovellettavat kotimaan postimaksut täysimääräisinä vähentämättä kyseisten postilaitosten edellä mainituista lähetyksistä maksamia päätemaksuja.

(ks. 61 kohta ja tuomiolauselma)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Maatalous - EMOTR - Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen - Yhteisön lainsäädännön soveltamisessa ilmenneistä sääntöjenvastaisuuksista johtuva kieltäytyminen ottaa menoja vastattavaksi - Asianomainen jäsenvaltio kiistää virheellisyyden - Todistustaakka

(Neuvoston asetuksen N:o 729/70 8 artikla)

2 Maatalous - Yhteinen maatalouspolitiikka - Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahastosta (EMOTR) maksettavaa rahoitusta koskevat periaatteet - Menojen yhteensopivuus yhteisön sääntöjen kanssa - Jäsenvaltioille kuuluva valvontavelvollisuus

(EY:n perustamissopimuksen 5 artikla (josta on tullut EY 10 artikla); neuvoston asetuksen N:o 729/70 8 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

1 Kun komissio kieltäytyy ottamasta tiettyjä menoja vastattavaksi EMOTR:sta sillä perusteella, että menot ovat syntyneet jäsenvaltion rikottua yhteisön sääntöjä, tämän valtion asiana on osoittaa, että komission epäämän rahoituksen saamisen ehdot ovat täyttyneet. Jäsenvaltiolla on sama todistustaakka silloin, kun komissio katsoo, että jäsenvaltio ei ole täyttänyt velvollisuuttaan tarkastaa oikein kysymyksessä olevia eri toimia ja periä takaisin tuensaajien aiheettomasti saamat vientituet ja tuet.

2 Asetuksen N:o 729/70 8 artiklan 1 kohdassa, joka on maatalouden alalla ilmaus jäsenvaltioille EY:n perustamissopimuksen 5 artiklassa (josta on tullut EY 10 artikla) asetetuista velvoitteista, määritellään periaatteet, joiden mukaisesti yhteisön ja jäsenvaltioiden on järjestettävä EMOTR:sta rahoitettavia maatalouden interventiotoimia koskevien yhteisön päätösten täytäntöönpano ja näihin interventiotoimiin liittyvien petosten sekä sääntöjenvastaisuuksien torjunta. Siinä asetetaan jäsenvaltioille yleinen velvollisuus ryhtyä tarpeellisiin toimenpiteisiin sen varmistamiseksi, että rahastosta rahoitettavat toimet todella on sääntöjen mukaisesti toteutettu, vaikka tietyssä yksittäisessä yhteisön säädöksessä ei nimenomaisesti edellytettäisikään minkään tietyn valvontamenetelmän käyttöön ottamista, etenkin kun on olemassa sellaisia seikkoja, jotka ovat omiaan herättämään vakavia epäilyksiä yhteisön säädöksen suhteen tapahtuneista petoksista.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Ennakkoratkaisukysymykset - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivallan rajat - Kysymykset, joilla ei ilmiselvästi ole merkitystä, ja hypoteettiset kysymykset, joihin ei voida antaa hyödyllistä vastausta

(EY:n perustamissopimuksen 177 artikla (josta on tullut EY 234 artikla))

2 Uusien jäsenvaltioiden liittyminen yhteisöihin - Itävalta - Suomi - Ruotsi - Henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaa liikkuvuus - Itävaltaa koskevat siirtymätoimenpiteet - Vapaa-ajan asuntoja koskeva voimassa oleva lainsäädäntö - Voimassa olevan lainsäädännön käsite

(Vuoden 1994 liittymisasiakirjan 70 artikla)

Tiivistelmä

1 Siitä olettamasta, jonka mukaan kansallisten tuomioistuinten esittämillä ennakkoratkaisukysymyksillä oletetaan olevan merkitystä asian ratkaisemisen kannalta, voidaan poiketa ainoastaan poikkeuksellisissa olosuhteissa silloin, jos on ilmeistä, että kansallisen tuomioistuimen pyytämällä yhteisön oikeuden tulkitsemisella ei ole mitään yhteyttä kansallisessa tuomioistuimessa käsiteltävän asian tosiseikkoihin, tai jos ongelma on pelkästään hypoteettinen taikka jos yhteisöjen tuomioistuimella ei ole tiedossaan niitä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja, jotka ovat tarpeellisia hyödyllisen vastauksen antamiseksi yhteisöjen tuomioistuimelle esitettyihin kysymyksiin. Yhteisöjen tuomioistuin on muissa tapauksissa periaatteessa velvollinen vastaamaan yhteisön oikeussääntöjen tulkinnasta sille esitettyihin ennakkoratkaisukysymyksiin.

2 Vuoden 1994 liittymisasiakirjan 70 artiklaan, jonka mukaan Itävalta saa pitää voimassa voimassa olevan vapaa-ajan asuntoja koskevan lainsäädäntönsä viiden vuoden ajan liittymispäivästä, sisältyvä käsite "voimassa oleva lainsäädäntö" kattaa sellaiset liittymispäivän jälkeen annetut säännökset, jotka olennaisilta osiltaan vastaavat kyseisenä päivänä voimassa ollutta lainsäädäntöä tai joilla vain väljennetään tai poistetaan tähän lainsäädäntöön sisältyneitä rajoituksia, jotka kohdistuvat yhteisön oikeusjärjestyksen takaamien vapauksien ja oikeuksien käyttämiseen.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Yhteisön oikeus - Yksityisten oikeudet - Kansallisten tuomioistuinten toteuttama oikeuksien suojaaminen - Kansalliset menettelysäännöt - Välitystuomion kumoamista koskeva kanne - Tilanne, jossa kumoamiskanteen käsittelevälle tuomioistuimelle on esitetty väite perustamissopimuksen 85 artiklan (josta on tullut EY 81 artikla) rikkomisesta

(EY:n perustamissopimuksen 85 ja 177 artikla (joista on tullut EY 81 ja EY 234 artikla))

2 Yhteisön oikeus - Yksityisten oikeudet - Kansallisten tuomioistuinten toteuttama oikeuksien suojaaminen - Kansalliset menettelysäännöt - Välitystuomion kumoamista koskeva kanne - Välimiesoikeuden välituomiossa päteväksi todetun sopimuksen pätevyyden tutkiminen perustamissopimuksen 85 artiklan (josta on tullut EY 81 artikla) kannalta - Oikeusvoimavaikutusta koskevat kansalliset menettelysäännöt, jotka estävät pätevyyden tutkimisen - Yhteensoveltuvuus yhteisön oikeuden kanssa

(EY:n perustamissopimuksen 85 artikla (josta on tullut EY 81 artikla))

Tiivistelmä

1 Kansallisen tuomioistuimen, joka käsittelee vaatimusta välitystuomion kumoamisesta, on hyväksyttävä tämä vaatimus, kun se katsoo, että välitystuomio on ristiriidassa perustamissopimuksen 85 artiklan (josta on tullut EY 81 artikla) kanssa, jos tämän tuomioistuimen on kansallisten menettelysääntöjen mukaan hyväksyttävä tällainen kumoamisvaatimus siinä tilanteessa, että välitystuomio on ristiriidassa oikeusjärjestyksen perusteisiin kuuluvan kansallisen oikeussäännön kanssa. Näin on siksi, että kyseinen artikla on perustavanlaatuinen määräys, joka on välttämätön yhteisölle annettujen tehtävien täyttämiseksi ja erityisesti sisämarkkinoiden toimivuuden varmistamiseksi, ja siksi, että yhteisön oikeus edellyttää sitä, että välitystuomion pätevyyttä tutkivat kansalliset tuomioistuimet voivat tutkia tämän artiklan tulkintaa koskevat kysymykset ja että ne voivat tarvittaessa esittää tätä koskevan ennakkoratkaisupyynnön yhteisöjen tuomioistuimelle.

2 Yhteisön oikeudessa ei edellytetä, että kansallisen tuomioistuimen olisi jätettävä soveltamatta sellaisia kansallisia menettelysääntöjä, joiden mukaan välimiesoikeuden välituomiolla, joka on luonteeltaan lopullinen välitystuomio ja josta ei ole nostettu kumoamiskannetta säädetyn määräajan kuluessa, on oikeusvoimavaikutus eikä sitä voida asettaa kyseenalaiseksi myöhemmässä välitystuomiossa, vaikka tämä olisi tarpeen, jotta myöhemmän välitystuomion kumoamista koskevassa menettelyssä voitaisiin tutkia, onko sellainen sopimus, joka on välituomiossa katsottu päteväksi, tästä huolimatta mitätön perustamissopimuksen 85 artiklan (josta on tullut EY 81 artikla) perusteella; näin on siksi, että tällä määräajalla ei tehdä yhteisön oikeudessa annettujen oikeuksien käyttämistä suhteettoman vaikeaksi tai käytännössä mahdottomaksi.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Maito ja maitotuotteet - Maidon lisämaksu - Ostajan käsite - Maidon tuotanto-osuuskuntien ryhmittymä, joka tekee jäsentensä lukuun lisämaksun maksamisen kannalta tarpeellisia toimia, kuuluu käsitteen alaan

(Neuvoston asetuksen N:o 3950/92 2 artiklan 2 kohta ja 9 artiklan e alakohta; komission asetuksen N:o 536/93 7 artikla)

2 Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Maito ja maitotuotteet - Maidon lisämaksu - Lisämaksun suorittamiseen velvollinen ostaja - Lisämaksua vastaavan summan pidättäminen tuottajalle maksettavasta maidon hinnasta - Velvollisuuden puuttuminen

(Neuvoston asetuksen N:o 3950/92 2 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

1 Maito- ja maitotuotealan lisämaksusta annetun asetuksen N:o 3950/92 2 artiklan 2 kohdassa ja 9 artiklan e alakohdassa tarkoitettua ostajan käsitettä on tulkittava siten, että se käsittää kaikki välittäjinä toimivat yritykset, jotka vastaanottavat tuottajalta sopimuksen perusteella maitoa käsitelläkseen tai jalostaakseen sitä itse tai luovuttaakseen sen eteenpäin maitoa käsittelevälle ja jalostavalle yritykselle, riippumatta siitä, millaisia vastiketta koskevia ehtoja tuottaja soveltaa, ja jotka - muodostuessaan esimerkiksi ostajan asemassa itsekin olevista osuuskunnista - tekevät näiden osuuskuntien lukuun lisämaksun maksamisen kannalta tarpeellisia hallinnollisia ja kirjanpidollisia toimia eli hoitavat esimerkiksi kyseisen lisämaksun soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen N:o 536/93 7 artiklassa mainittuja tehtäviä.

2 Asetuksen N:o 3950/92 2 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että vaikka ostajilla on mahdollisuus pidättää tuottajalta perittävän lisämaksun suuruinen summa tuottajalle maksamastaan maidon hinnasta, säännöksessä ei ostajia velvoiteta toimimaan tällä tavalla.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Kosmeettiset valmisteet - Pakkaukset ja merkinnät - Direktiivi 76/768/ETY - Toimenpiteet sellaista mainontaa vastaan, jolla yhdistetään kosmeettisiin valmisteisiin ominaisuuksia, joita niillä ei ole - Suhteellisuusperiaatteen soveltaminen - Lainsäädäntöä, jossa kielletään kaikki sellaisten aineiden mainonta, joita ei ole nimenomaisesti lueteltu, ei voida hyväksyä

(Neuvoston direktiivin 76/768/ETY 6 artiklan 3 kohta)

Tiivistelmä

Vaikka kosmeettisia valmisteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 76/768/ETY 6 artiklan 3 kohdassa on asetettu velvollisuus, jonka mukaan jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kosmeettisten valmisteiden selosteissa, esillepanossa ja mainostamisessa ei käytetä tekstiä, nimiä, tavaramerkkejä, kuvia ja figuratiivisia tai muita merkkejä, jotka yhdistäisivät näihin valmisteisiin ominaisuuksia, joita niillä ei ole, toimenpiteiden, joita jäsenvaltioiden on toteutettava tätä säännöstä noudattaakseen, on kuitenkin oltava suhteellisuusperiaatteen mukaisia.

Kyseinen säännös estää tästä syystä sellaisen kansallisen lainsäädännön soveltamisen, jossa kielletään limakalvojen kanssa kosketuksiin tarkoitetun kosmeettisen valmisteen mainonta, jonka mukaan kyseinen tuote ehkäisee hammaskiven muodostumista ja kiinnityskatoa, kun se ei sisällä yhtäkään tässä lainsäädännössä luetelluista sellaisista vaikuttavista aineista, jotka voivat johtaa tällaiseen lopputulokseen, ja kun asianomainen ei ole saanut lupaa muiden aineiden käyttämiseen.

Mikäli tällaiseen lainsäädäntöön ei sisälly kaikkia vaikuttavia aineita, jotka voivat ehkäistä hammaskiven muodostumista tai kiinnityskatoa, sillä voidaan kieltää tiettyjen hammastahnojen mainonta, vaikka tämä ei olisikaan omiaan johtamaan kuluttajia harhaan, ja se, että tästä kiellosta poikkeamiseen täytyy saada lupa, merkitsee kyseisen tuotteen vapaan liikkuvuuden estettä, joka ei ole mitenkään perusteltavissa.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Henkilöstö - Muutoksenhaku - Kannetta edeltävän hallinnollisen valituksen kohde - Hallinnollisen valituksen ja kanteen vastaavuus

(Virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artikla)

2 Henkilöstö - Virkamiehelle vastainen päätös - Perusteluvelvollisuuden tarkoitus ja laajuus - Päätös, jossa virkamiehen poissaolo katsotaan lääkärintarkastuksen perusteella luvattomaksi - Lääkärin vaitiolovelvollisuus

(Virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 25 artiklan toinen kohta)

Tiivistelmä

1 Vaikka hallinnollinen valitus on välttämätön edellytys kanteen nostamiselle henkilöstösäännöissä tarkoitetulle henkilölle vastaisesta päätöksestä, sen tarkoituksena ei ole ehdottomasti ja lopullisesti sitoa mahdollista oikeudenkäyntiä, kunhan tässä viimeisessä vaiheessa esitetyillä vaatimuksilla ei muuteta sitä syytä ja kohdetta, joista hallinnollisessa valituksessa oli kysymys. Tämä edellytys täyttyy, kun kumoamiskanne on nostettu päätöksistä, joista on tehty hallinnollinen valitus, ja kun siinä tehdyn kumoamisvaatimuksen tueksi esitetyt perusteet liittyvät läheisesti hallinnollisen valituksen riitauttamisperusteisiin.

2 Henkilöstösääntöjen 25 artiklan toisessa kohdassa tarkoitettu jollekulle vastainen päätös on perusteltava niin, että yhteisöjen tuomioistuimet voivat valvoa päätöksen laillisuutta ja että asianomaisella on riittävät perusteet sen tutkimiseksi, onko päätös asianmukainen. Perusteluvelvollisuuden täyttymistä on arvioitava asiaan liittyvien olosuhteiden perusteella, joita ovat muun muassa toimenpiteen sisältö ja esitettyjen perustelujen luonne.

Koska kyseisessä päätöksessä todetaan kotikäynnillä tehdyn lääkärintarkastuksen perusteella virkamiehen poissaolo luvattomaksi ja viitataan nimenomaisesti tarkastavan lääkärin arviointiin, jonka mukaan virkamies pystyy palaamaan työhönsä lääkärintarkastusta seuraavana päivänä, mitä kehotusta virkamies ei ole noudattanut, ei ole tarpeen, että toimielin viran puolesta liittää tähän päätökseen tai toistaa perusteluissaan sen lääketieteellisen arvioinnin, jonka tarkastava lääkäri on virkamiehen kotona suorittamansa tarkastuksen perusteella tehnyt. Tällainen arviointi saattaa näet kuulua lääkärin vaitiolovelvollisuuden piiriin tai olla luottamuksellinen, joten asianomaisen itsensä tai häntä hoitavan lääkärin on pyydettävä toimielintä ilmoittamaan kyseinen arviointi.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Maatalous - Yhteinen maatalouspolitiikka - Tiettyjen peltokasvien viljelijöiden tuet - Yhteinen markkinajärjestely - Naudanliha - Maanviljelijöille yhteisen maatalouspolitiikan uudistamisesta aiheutuvien tulonmenetysten korvaaminen - Velvollisuus maksaa kyseiset korvaukset kokonaisuudessaan edunsaajille - Kielto periä hallinnollisia kuluja - Perustamissopimuksen 5 artiklaa tai suhteellisuusperiaatetta ei ole rikottu

(EY:n perustamissopimuksen 5 artikla; neuvoston asetusten N:o 805/68 30 a artikla ja N:o 1765/92 15 artiklan 3 kohta)

Tiivistelmä

Tukijärjestelmästä tiettyjen peltokasvien viljelijöille annetun neuvoston asetuksen N:o 1765/92 15 artiklan 3 kohtaa ja naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen N:o 805/68 30 a artiklaa, sellaisena kuin viimeksi mainittu asetus on muutettuna asetuksella N:o 2066/92; joissa säädetään, että kyseisissä asetuksissa tarkoitetut korvaukset, joilla on tarkoitus korvata maanviljelijöille yhteisen maatalouspolitiikan uudistamisesta aiheutuvat seuraukset, on maksettava edunsaajille kokonaisuudessaan, on tulkittava siten, että niissä kielletään jäsenvaltion viranomaisia perimästä hakijoilta tukihakemuksen käsittelystä aiheutuneita kuluja, vaikka viranomaisten vahvistamat kulut vastaavat suuruudeltaan jäsenvaltioissa yleisesti perittäviä maksuja ja ovat niin alhaisia, että niiden perimisellä ei estetä hakijaa tekemästä tukihakemusta.

Jos jäsenvaltioiden sallittaisiin pienentää korvausmääriä tekemällä niistä vähennyksiä tai pidättämällä niistä osia hallintokuluina, tämä johtaisi siihen, että tietyssä jäsenvaltiossa toimiville maanviljelijöille korvattaisiin tulonmenetykset eri tavalla kuin muissa jäsenvaltioissa, mikä haittaisi yhteisön oikeuden yhdenmukaista soveltamista, joka on välttämätöntä taloudellisten toimijoiden eriarvoisen kohtelun välttämiseksi.

Antaessaan kyseiset asetukset neuvosto ei ole myöskään toiminut perustamissopimuksen 5 artiklan tai suhteellisuusperiaatteen vastaisesti, koska asetusten tavoite voidaan saavuttaa ainoastaan, jos korvaukset on maksettava kokonaisuudessaan kyseisille maanviljelijöille.