9

Harmonoidun järjestelmän nimikkeen 8528 selityksissä, sellaisina kuin ne annettiin vuonna 2012, mainitaan muun muassa, että ”– – Monitoreiden, projektoreiden ja televisioiden kuvan näyttäminen perustuu eri tekniikkoihin. Niistä ovat esimerkkejä katodisädeputkitekniikka (engl. cathode-ray tube, CRT), nestekidenäyttötekniikka (engl. liquid crystal display, LCD), mikropeilitekniikka (engl. digital micromirror device, DMD), orgaanisiin valodiodeihin (engl. organic light emitting diodes, OLED) perustuva tekniikka ja plasmatekniikka. Monitorit ja projektorit voivat soveltua monenlaisten eri lähteistä tulevien signaalien vastaanottamiseen. Jos niissä kuitenkin on televisioviritin, niiden katsotaan olevan televisioita. A. Monitorit, jollaisia käytetään yksinomaan tai pääasiallisesti nimikkeen 84.71 automaattisissa tietojenkäsittelyjärjestelmissä Tähän kuuluvat katodisädeputkella varustetut ja ilman sitä olevat monitorit (esim. litteät kuvaruudut), jotka näyttävät käsitellyn tiedon graafisessa muodossa. Nämä monitorit poikkeavat muun tyyppisistä monitoreista (ks. jäljempänä kohta B) ja televisiovastaanottimista. Näihin kuuluvat mm.: 1) Monitorit, jotka pystyvät vastaanottamaan signaalia vain automaattisen tietojenkäsittelykoneen keskusyksiköstä eivätkä siksi pysty toistamaan värillistä kuvaa yhdistetystä videosignaalista, jonka aallon muoto noudattaa jotakin lähetysstandardia (NTSC, SECAM, PAL, D-MAC jne.). Ne on varustettu tietojenkäsittelyjärjestelmille tyypillisillä liitännöillä (esim. RS-232C ‑liitäntä, DIN- tai SUB-D-liitin) eikä niissä ole äänipiiriä. Niitä ohjaavat erityiset sovittimet (esim. mustavalko- tai grafiikkasovitin), jotka on sisäänrakennettu automaattisen tietojenkäsittelykoneen keskusyksikköön. 2) CRT-monitorit, joiden piste-etäisyys alkaa keskitason erotuskyvyllä 0,41 mm:stä ja pienenee erotuskyvyn kasvaessa. 3) CRT-monitorit, joissa pienten mutta tarkkojen kuvien esittämistä varten on pienempi kuvapistekoko ja tiukempi konvergenssistandardi kuin jäljempänä B‑kohdassa kuvatuissa monitoreissa ja televisiovastaanottimissa. (Konvergenssi on elektronitykin tai ‑tykkien kyky aktivoida katodisädeputken pinnalla oleva yksittäinen piste vaikuttamatta sen viereisiin pisteisiin.) 4) CRT-monitorit, joiden kuvakanavan taajuus (kaistanleveys), jolla mitataan kuinka monta pistettä sekunnissa voidaan lähettää kuvan muodostamiseksi, on yleensä vähintään 15 MHz. Jäljempänä B-kohdassa kuvatuissa monitoreissa kaistanleveys on yleensä enintään 6 MHz. Näiden monitorien vaakapyyhkäisytaajuus vaihtelee, eri näyttömuotoja koskevien standardien mukaan, yleensä 15 kHz:stä yli 155 kHz:iin. Monissa näistä monitoreista on useita vaakapyyhkäisytaajuuksia. Jäljempänä B-kohdassa kuvattujen monitorien vaakapyyhkäisytaajuus on vakio, yleensä 15,6 tai 15,7 kHz käytetystä televisiostandardista riippuen. Tämän lisäksi automaattisten tietojenkäsittelykoneiden monitorit eivät ole yhteensopivia kansallisten tai kansainvälisten yleisissä televisiolähetyksissä käytettävien taajuusstandardien kanssa eivätkä valvontatelevision taajuusstandardien kanssa. Tähän ryhmään kuuluville monitoreille on ominaista pieni sähkömagneettinen säteily ja niissä on usein kallistus- ja kiertomekanismi, heijastamattomat pinnat, välkkymätön näyttö ja muita ergonomisia ominaisuuksia, jotka helpottavat pitkäaikaista katselua lähietäisyydeltä. B. Muut monitorit kuin ne, jollaisia käytetään yksinomaan tai pääasiallisesti nimikkeen 84.71 automaattisissa tietojenkäsittelyjärjestelmissä Tähän ryhmään kuuluvat monitorit, jotka ovat suoraan videokameraan tai ‑tallennuslaitteeseen koaksiaalikaapelilla liitettyjä vastaanottimia, niin että kaikki radiotaajuuspiirit puuttuvat. Niitä käytetään televisioyhtiöissä tai valvontakamerajärjestelmissä (lentokentillä, rautatieasemilla, tehtaissa, sairaaloissa jne.). Nämä laitteet koostuvat olennaisin osin laitteistoista, joilla toteutetaan valopisteen syntyminen ja esittäminen näytöllä tahdistetusti lähdesignaalien ja yhden tai useamman videovahvistimen signaalien kanssa siten, että valopisteen intensiteettiä voidaan vaihdella. Niissä voi lisäksi olla erilliset sisäänmenot punaiselle (R), vihreälle (G) ja siniselle (B) värille tai ne voivat olla koodattuja jonkin standardin mukaiseksi (NTSC, SECAM, PAL, D-MAC jne.). Koodattujen signaalien vastaanottamista varten monitori on varustettava dekooderilla, joka erottelee R-, G- ja B-signaalit. Tavallisin keino kuvan toistamiseksi on katodisädeputki, joka toistaa kuvan suoraan kuvaruudulle tai projektori, jossa on enintään kolme katodisädeputkea. Muut monitorit toistavat kuvan eri tavoin (esim. nestekidenäyttö tai valon taipumiskuva öljykalvolle). Nämä monitorit voivat olla katodisädeputkimonitoreja tai litteitä näyttöjä esim. LCD-, LED- tai plasmanäyttöjä. – –”