ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1)

Euroopan unionin perusoikeusoikeuskirjassa taattujen oikeuksien loukkaamiseen perustuva ensimmäinen kanneperuste Kantaja katsoo, että sen Euroopan unionin perusoikeuskirjassa (perusoikeuskirja) taattuja oikeuksia on loukattu. Peruskirjan 16 artiklassa taataan elinkeinovapaus Euroopan unionissa ja 17 artiklassa taataan oikeus käyttää ja erityisesti oikeus määrätä vapaasti laillisesti hankitusta omaisuudesta Euroopan unionissa. Peruskirjan 20 ja 21 artiklassa taataan kantajan oikeus yhdenvertaiseen kohteluun ja oikeus olla tulematta syrjityksi. Kantajan mukaan siltä evätään riidanalaisella päätöksellä elinkeinovapaus Euroopan unionissa. Kantajan taloudellinen olemassaolo on siten uhattu. Kantaja on riippuvainen Euroopan unionin talousalueelta peräisin olevista toimituksista. Kantajan elinkeinovapauden, omistusoikeuden, yhdenvartaista kohtelua koskevan oikeuden ja oikeuden olla tulematta syrjityksi rajoittamiselle ei ole yleisen edun mukaista syytä. Erityisesti ei ole esitetty tosiseikkoja, jotka oikeuttaisivat vastaajan päätöksen ja siitä johtuvan puuttumisen kantajan perusoikeuksiin. Kantaja toteaa erityisesti, ettei se ole osallisena ydinalan toimissa, joihin liittyy joukkotuhoaseiden leviämisen vaara, ja/tai ydinasejärjestelmien kehittämisessä. Kantaja katsoo, että kyse on erehdyksestä. Riidanalaisessa päätöksessä mainittu SATAK-niminen yritys ei ole sama kuin kantaja. Kyse on kolmannesta tahosta, joka on kantajalle tuntematon yritys. Kantaja katsoo sen seikan, että se on merkitty Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP liitteessä II olevaan luetteloon, olevan selitettävissä ainoastaan siten, että kantaja on sekoitettu johonkin toiseen yritykseen, joka omistaa SATAK-nimisen tai samankaltaisesti nimetyn yrityksen.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 282/47

Kanne 4.8.2011 — Telefónica v. komissio

(Asia T-430/11)

2011/C 282/86

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantaja: Telefónica, SA (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat J. Ruiz Calzado, M. Núñez-Müller ja J. Domínguez Pérez)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan päätöksen 1 artiklan 1 kohdan

— toissijaisesti kumoamaan osittain päätöksen 1 artiklan 4 ja 5 kohdan

— toissijaisesti kumoamaan päätöksen 4 artiklan tai muuttamaan sitä tarvittavalla tavalla

— velvoittamaan komission korvaamaan kokonaisuudessaan tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanne koskee omistusosuuden hankkimisesta ulkomaisissa kohteissa johtuvan liikearvon kirjaamisesta kuluksi 12.1.2011 tehtyä komission päätöstä asiassa nro C 45/2007 (ex NN 51/2007, ex CP 9/2007).

Perusteet ja pääasialliset perustelut on jo esitetty asiassa T-429/11, BBVA vastaan komissio.
3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja on loukannut kantajan perusteltua luottamusta siihen, että sille ei voitaisi määrätä seuraamuksia rajoittavilla toimenpiteillä, jotka koskevat sellaista toimintaa, jonka toimivaltainen kansallisen viranomainen on hyväksynyt. Toissijaisesti sillä, että kantajalle on tässä tilanteessa määrätty seuraamuksia, on loukattu oikeusvarmuuden periaatetta ja kantajan oikeutta hyvään hallintoon.
1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu varainhoitoasetuksen 89 artiklan 1 ja 2 kohdan, täytäntöönpanoasetuksen 135 artiklan 1 ja 5 kohdan ja julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (1) 49 artiklan rikkomiseen ja menettelyn avoimuuden periaatteen, yhdenvertaisuusperiaatteen sekä suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen siltä osin kuin Euroopan komissio edellyttää tarjoajalta ”voimassaolevaa ISO -sertifikaattia, joka koskee huoltotoimintaa kokonaisuudessaan ja jonka sertifionnista vastaava elin on myöntänyt”. Kantaja katsoo ensinnäkin, että Euroopan komissio ei ole esittänyt valintaperusteita selvästi ja täsmällisesti, koska eritelmässä ei ole täsmennetty vaadittua ISO -sertifikaatin numeroa, toiseksi, että Euroopan komissio on vaatinut tarjoajilta ISO -sertifikaattia, joka ”koskee huoltotoimintaa kokonaisuudessaan” eikä vain kyseessä olevan sopimuksen osalta ja kolmanneksi, että Euroopan komissio ei ole antanut tarjoajille mahdollisuutta osoittaa, että niiden toiminta on ISO -sertifikaatin mukaista tasoa vastaavaa.
1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että tuotteen sintrattu malmi vertailuarvo on direktiivin 2003/87/EY (2) 10 a artiklan vastainen Kantajat vetoavat riidanalaisen päätöksen liitteessä I olevien tuotteiden vertailuarvoja koskevien tietojen oikeudenvastaisuuteen. — direktiivin 2003/87 10 a artiklan 2 kohdan vastaisuus Kantaja esittävät, että tuotteen sintrattu malmi vertailuarvo on määritelty direktiivin 2003/87 10 a artiklan 2 kohdan vastaisesti, koska komissio otti huomioon pellettien valmistuslaitoksen, kun se selvitti tietyllä toimialalla tai toimialan osalla Euroopan unionissa tehokkaimpaan 10 prosentin joukkoon kuuluvien laitosten keskimääräistä tehokkuutta, joka on lähtökohta vertailuarvon määrittelemiselle. Pelletit ovat kuitenkin eri tuote kuin sintrattu malmi, eikä pellettien valmistuslaitoksia näin ollen voida ottaa huomioon tutkittaessa tehokkaimpaan 10 prosentin joukkoon kuuluvia sintrauslaitoksia. — Direktiivin 2003/87 10 a artiklan 1 kohdan vastaisuus Tuotteen vertailuarvon määritteleminen sintratulle malmille on myös direktiivin 2003/87 10 a artiklan 1 kohdan vastaista, koska komissio on korjannut tietoja määritellessään tuotteen sintrattu malmi vertailuarvoa. Tämä ei vastaa direktiivin 2003/87 10 a artiklan 1 kohdassa ilmoitettuja kriteereitä vertailuarvon määrittämiselle.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 252/43

Kanne 29.6.2011 — Event v. SMHV — CBT Comunicación Multimedia (eventer EVENT MANAGEMENT SYSTEMS)

(Asia T-353/11)

2011/C 252/94

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Event Holding GmbH & Co. KG (Köln, Saksa) (edustajat: asianajajat G. Schoenen ja V. Töbelmann)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: CBT Comunicación Multimedia, SL (Getxo, Espanja)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan asiassa R 939/2010-2 29.3.2011 tekemän päätöksen,

— velvoittamaan vastaajan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut ja

— velvoittamaan vastapuolena valituslautakunnassa olleen osapuolen vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan, mikäli se osallistuu väliintulijana oikeudenkäyntimenettelyyn unionin yleisessä tuomioistuimessa.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki ”eventer EVENT MANAGEMENT SYSTEMS” luokkiin 9, 35, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten — Yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 6483606

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkkiä ”Event” koskeva saksalainen tavaramerkki, joka on rekisteröity numerolla 39 548 073.6 luokkiin 35, 36, 42 ja 43 kuuluvia palveluita varten

Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen kokonaisuudessaan

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, että yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen ”eventer EVENT MANAGEMENT SYSTEMS” hylkäämiselle ei ollut perusteita. Kun otetaan huomioon sekä tavaramerkkien samankaltaisuus että tavaramerkkien kattamien palveluiden samankaltaisuus, näiden kahden tavaramerkin välillä on olemassa sekaannusvaara.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 238/33

Kanne 17.6.2011 — Fortress Participations v. SMHV — Fortress Investment Group ja Fortress Investment Group (UK) (FORTRESS)

(Asia T-315/11)

2011/C 238/56

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Fortress Participations BV (Rotterdam, Alankomaat) (edustajat: asianajaja M. L. J. van de Braak, solicitor B. Ladas ja barrister S. Malynicz)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

Vastapuolet valituslautakunnassa: Fortress Investment Group LLC (New York, Yhdysvallat) ja Fortress Investment Group (UK) Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 8.3.2011 asiassa R 355/2009-2 tekemän päätöksen ja

— velvoittamaan vastaajan ja vastapuolet vastaamaan virastossa käydyistä menettelyistä aiheutuneista ja unionin yleisessä tuomioistuimessa käytävästä menettelystä aiheutuvista omista kuluistaan ja korvaamaan kantajan kulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Sanamerkki ”FORTRESS” luokkiin 35, 36 ja 42 kuuluvia palveluja varten — Yhteisön tavaramerkki, joka on rekisteröity numerolla 2095784

Yhteisön tavaramerkin haltija: Kantaja

Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Vastapuolet valituslautakunnassa

Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjät perustivat vaatimuksensa neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 53 artiklan 1 kohdan c alakohdassa, kun sitä luetaan yhdessä 8 artiklan 4 kohdan kanssa, säädettyihin suhteellisiin mitättömyysperusteisiin. Vaatimus perustui myös Yhdistyneessä kuningaskunnassa rekisteröimättömiin tavaramerkkeihin ”FORTRESS”, ”FORTRESS INVESTMENTS” ja ”FORTRESS INVESTMENT GROUP”, joita on käytetty elinkeinotoiminnassa.

Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömäksi julistamista koskeva hakemus hylättiin

Valituslautakunnan ratkaisu: Riidanalainen päätös kumottiin

Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohtaa on rikottu, koska valituslautakunta ei ole tutkinut asianmukaisesti goodwill-arvoa koskevaa kysymystä merkkioikeuden loukkaamista (passing off) koskevan Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön nojalla eikä ole asianmukaisesti arvioinut harhaanjohtavuuden vaaraa ja siitä aiheutuvaa vahinkoa.
3)

Kolmas kanneperuste, joka koskee perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiä, koska ensinnäkin varojen jäädyttäminen on seuraamus, josta on päättänyt poliittinen elin, toiseksi riidanalaisessa asetuksessa ei ole mainintaa luettelosta poistamista koskevasta menettelystä, kolmanneksi kantajan perusoikeuksia on loukattu menettelyn jokaisessa vaiheessa, ja neljänneksi toimenpiteiden perustelut olivat yleisiä, perusteettomia, epäselviä ja epätarkkoja.
1)

Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että riidanalaisen päätöksen addressaatti on yksilöity virheellisesti, mikä on asetuksen 1/2003 18 artiklan 1 kohdan vastaista, koska riidanalainen päätös on osoitettu Italmobiliarelle, joka on pelkkä puhdas holdingyhtiö, joka ei edes omista kaikkia osakkeita, eikä Italcementille, joka on konsernin operatiivinen holdingyhtiö. Komissio on lisäksi loukannut kontradiktorista periaatetta ja luottamuksensuojan periaatetta, koska se on yksilöinyt kantajan riidanalaisen päätöksen addressaatiksi, vaikka kyseinen yritys on jäänyt täysin tähän saakka jatkuneen tutkinnan ulkopuolelle. Kantaja vetoaa lopuksi syrjintäkiellon periaatteen loukkaamiseen, koska Italmobiliare on ainoa pelkästään puhdas holdingyhtiö, joka on otettu menettelyn kohteeksi.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 211/27

Kanne 9.5.2011 — Kaltenbach & Voigt v. SMHV (3D eXam)

(Asia T-242/11)

2011/C 211/59

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Kaltenbach & Voigt GmbH (Biberach an der Riß, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Graf)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

— kumoamaan asiassa R 2361/2010-2 1.3.2011 tehdyn sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan päätöksen;

— velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Haettu yhteisön tavaramerkki: sanojen ”3D eXam” sisältämä kuviomerkki luokkaan 10 kuuluvia tavaroita varten

Tutkijan päätös: Suojan epääminen Euroopan unionissa kansainväliseltä rekisteröinniltä yhteisön tavaramerkkiasetuksen 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan mukaisesti

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen ja aikaisempien kansallisten rekisteröintien/aikaisemmin myönnetyn kansallisen suojan huomioon ottamatta jättäminen, koska kyseessä oleva kansainvälinen rekisteröinti: (i) ei ole pelkästään kuvaileva ja koska (ii) se on erottamiskykyinen, sillä kohdeyleisö ymmärtää merkin ”3D eXam” kaupallista alkuperää osoittavaksi merkinnäksi.
—

Jos virkamies tekee asiakirjoihin tutustumista koskevan hakemuksen, hän toimii asetuksessa N:o 1049/2001 tarkoitettuna normaalina kansalaisena. Hänen käytettävissään on asetuksen mukainen erityinen muutoksenhakujärjestelmä, johon kuuluu kumoamiskanteen nostaminen unionin yleisessä tuomioistuimessa. Henkilöstösääntöjen ja asetuksen N:o 1049/2001 mukaiset oikeussuojamenettelyt eivät ole sovellettavia.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 194/19

Kanne 26.4.2011 — Glaxo Group v. SMHV — Farmodiética (ADVANCE)

(Asia T-243/11)

2011/C 194/32

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Glaxo Group Ltd (Greenford, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: solicitor O. Benito)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Farmodiética — Cosmética, Dietética e Produtos Farmacêuticos, Lda (Estarda de S. Marcos, Portugali)

Vaatimukset

— asian käsittelyä on lykättävä siihen saakka kunnes mitättömyysmenettely Portugalissa on ratkaistu, koska kyseisessä menettelyssä riitautetaan ainoa peruste, jonka vuoksi yhteisön tavaramerkki nro 6472971 hylättiin, ja jos tämän menettelyn lopputulos ei ole myönteinen

— sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 25.2.2011 asiassa R 665/2010-4 tekemä päätös on kumottava ja

— vastaaja ja/tai vastapuoli valituslautakunnassa on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ADVANCE luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 6472971

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Luokkiin 3 ja 5 kuluvia tavaroita koskevan kuviomerkin ADVANCIS CAPS MORE BIOAVAILABLE. MORE EFFECTIVE portugalilainen tavaramerkkirekisteröinti nro 417744

Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 65 artiklan 2 kohdan rikkominen, koska valituslautakunta: (i) katsoi, että kantaja ei riitauttanut väiteosaston 25.2.2010 tekemää päätöstä asianomaisten tavaroiden samankaltaisuuden osalta, (ii) katsoi, että ei ollut mitään syytä poiketa väiteosaston 25.2.2010 tekemästä päätöksestä asianomaisten tavaroiden samankaltaisuuden osalta, (iii) ei analysoinut, ovatko asianomaiset luokkaan 3 kuuluvat tavarat samankaltaisia kuin asianomaiset luokkaan 5 kuuluvat tavarat vai eivät, (iv) ei selittänyt, miksi oli merkityksellistä ottaa huomioon se, miten merkit lausutaan englanniksi, kun relevantti alue on Portugali, (v) katsoi, että kyseessä olevat tavaramerkit kuulostavat samankaltaisilta englanniksi, (vi) sovelsi virheellisiä kriteerejä merkkien vertailun osalta ja katsoi näin ollen virheellisesti, että samankaltaisuuden aste oli keskinkertainen ja (vi) sovelsi virheellisiä ja puutteellisia kriteerejä kokonaissekaannusvaaran arvioinnissa
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 145/37

Kanne 28.3.2011 — MIP Metro v. SMHV — Jacinto (My Little Bear)

(Asia T-183/11)

2011/C 145/62

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Saksa) (edustajat: asianajajat J.-C. Plate ja R. Kaase)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Manuel Jacinto, Lda (S.Paio de Oleiros, Portugali)

Vaatimukset

— asian käsittely on keskeytettävä, kunnes Portugalin tavaramerkkiviranomainen on lopullisesti ratkaissut kantajan 23.3.2011 esittämän vaatimuksen aikaisemman Portugalissa numerolla 384674 rekisteröidyn tavaramerkin menetetyksi julistamisesta;

— mikäli asian lykkäämistä ei myönnetä, käsittelyä on jatkettava, ja

— sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valintalautakunnan 20.1.2011 asiassa R 494/2010-1 tekemä päätös on kumottava, ja

— vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien valituslautakunnassa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: MIP Metro

Haettu yhteisön tavaramerkki: ruskean, mustan, valkoisen ja punaisen värinen kuviomerkki ”My Little Bear” luokkiin 12, 18, 20, 24, 25 ja 28 kuuluvia tavaroita varten — Yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus N:o W00962622

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: vastapuoli valituslautakunnassa

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Portugalissa tavaramerkiksi N:o 384674 rekisteröity kuviomerkki ”Little Bear” luokkaan 18 kuuluvia tavaroita varten

Väiteosaston ratkaisu: Hakemuksen hylkääminen kaikkien kyseessä olevien tavaroiden osalta

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta on virheellisesti katsonut, että haetun tavaramerkin ja väitteen kohteena olevan tavaramerkin välillä on sekaannusvaara sillä perusteella, että sanat ovat hallitsevia tekijöitä yhdistelmämerkeissä.
1)

Ensimmäisen valitusperusteen mukaan virkamiestuomioistuin on tulkinnut virheellisesti käsitteitä yksikön ja toimen etu sekä Euroopan unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 2 ja 47 artiklaa ja perusteluvelvollisuutta, kun se on katsonut valituksenalaisen tuomion 62 kohdassa, että ”ennen kuin virasto irtisanoo toistaiseksi palvelukseen otetun toimihenkilön sillä perusteella, että tehtävät, joita varten tämä toimihenkilö on otettu palvelukseen, on lakkautettu tai siirretty toiseen yksikköön, kyseisellä virastolla on velvollisuus tutkia, voidaanko asianomainen henkilö siirtää muuhun olemassa olevaan tai lähitulevaisuudessa muun muassa sen vuoksi perustettavaan toimeen, että kyseiselle virastolle annetaan uusia toimivaltuuksia”.
2)

Toinen kanneperuste koskee sitä, että riidanalaisella päätöksellä on rikottu tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen 4 artiklan 1, 2, ja 4 kohtaa, koska kantajalle ei ole annettu oikeutta tutustua pyydettyihin vaatimusten noudattamisen valvontaa koskeviin tutkimuksiin ja täytäntöönpanoa koskeviin toimintasuunnitelmiin, eikä tätä kieltäytymistä ole yksityiskohtaisesti perusteltu. Riidanalaisella päätöksellä on myös rikottu asetuksen N:o 1367/2006 6 artiklan 1 kohtaa, koska asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan mukaisia poikkeuksia ei ole tulkittu suppeasti.
—

On todettava, että 14.1.2011 annettu neuvoston asetus EU N:o 25/2011 ja 14.1.2011 tehty neuvoston päätös 2011/18/YUTP, jotka on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä 15.1.2011, eivät ole perusteltuja kantajana olevan Badia Brice GUEIn osalta
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 103/27

Valitus, jonka Luigi Marcuccio on tehnyt 11.2.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-65/09, Marcuccio v. komissio, 23.11.2010 antamasta tuomiosta

(Asia T-85/11 P)

2011/C 103/46

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Valittaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

Muu osapuoli: Euroopan komissio

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

— kumoaa joka tapauksessa valituksenalaisen tuomion kokonaisuudessaan

— toteaa, että Euroopan komission istunnossa esittämää asiakirjaa ei olisi tullut eikä sitä edelleenkään tule ottaa huomioon tässä asiassa

— hyväksyy virkamiestuomioistuimessa nostetun kanteen kokonaisuudessaan

— velvoittaa vastaajan korvaamaan valittajalle asian käsittelystä virkamiestuomioistuimessa aiheutuneet ja valituksen käsittelystä unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntikulut ja asianajokulut

— toissijaisesti palauttaa asian virkamiestuomioistuimeen käsiteltäväksi eri kokoonpanossa uuden ratkaisun saamiseksi pääasiassa.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valituksen kohteena on virkamiestuomioistuimen 23.10.2010 antama tuomio. Tuomiolla hylättiin kumoamiskanne, joka koski 5.8.2008 tehtyä päätöstä unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-18/04, Marcuccio vastaan komissio, 10.6.2008 antaman tuomion (ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa) täytäntöönpanemiseksi, kyseistä päätöstä koskevan valituksen hylkäämispäätöstä ja vaatimusta siitä, että komission on maksettava valittajalle tietty summa korvauksena vahingosta, joka valittajalle on väitetysti aiheutunut näiden päätösten vuoksi.

Valittaja vetoaa valituksensa tueksi neljään perusteeseen.

1) Ensimmäinen peruste koskee tiettyjä menettelyvirheitä ja oikeudellisia virheitä, jotka perustuvat muun muassa puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen.

2) Toinen peruste koskee virkamiestuomioistuimessa nostetun kumoamiskanteen kohteena olleen päätöksen tekijän toimivallan puuttumista.

3) Kolmas peruste koskee täydellistä perustelujen puuttumista siltä osin kuin virkamiestuomioistuimessa nostettu kanne hylättiin.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 89/25

Kanne 28.1.2011 — Run2Day Franchise v. SMHV — Runners Point (Run2)

(Asia T-64/11)

2011/C 89/49

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Run2Day Franchise BV (Utrecht, Alankomaat) (edustaja: asianajaja H. J. Koenraad)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Runners Point Warenhandels GmbH (Recklinghausen, Saksa)

Vaatimukset

— Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 11.11.2010 asiassa R 349/2010-1 tekemä päätös on kumottava

— vastaaja, ja jos mahdollista myös vastapuoli valituslautakunnassa, on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

Haettu yhteisön tavaramerkki: Luokkiin 18, 25 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten haettu kuviomerkki ”Run2” — yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus N:o 6 517 502

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkkiä ”RUN2DAY” koskeva yhteisön tavaramerkkirekisteröinti N:o 3 800 448 luokkiin 25, 28 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten, värillistä kuviomerkkiä ”RUN2DAY” koskeva Benelux-maiden tavaramerkkirekisteröinti N:o 811 897 luokkaan 25 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksyttiin

Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston päätös kumottiin ja väite hylättiin

Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa rikottiin, sillä valituslautakunta katsoi virheellisesti, ettei sekaannusvaaraa ollut.