FI Euroopan unionin virallinen lehti C 328/53

Kanne 7.10.2010 — Melli Bank v. neuvosto

(Asia T-492/10)

()

2010/C 328/82

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Melli Bank plc (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: solicitor S. Gadhia, solicitor S. Ashley, D. Anderson, QC ja barrister R. Blakeley)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

— Neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP (1) liitteen II taulukossa B oleva 5 kohta on kumottava siltä osin kuin se koskee kantajaa.

— Neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 668/2010 (2) liitteen taulukossa B oleva 3 kohta on kumottava siltä osin kuin se koskee kantajaa.

— Unionin tuomioistuimen on todettava, ettei neuvoston asetuksen (EY) N:o 423/2007 (3) 7 artiklan 2 kohdan d alakohtaa voida soveltaa kantajaan, ja

— velvoitettava neuvosto korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Esillä olevassa asiassa kantaja vaatii unionin tuomioistuinta kumoamaan osittain neuvoston täytäntöönpanoasetuksen N:o 668/2010 ja neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP siltä osin kuin kantaja on sisällytetty niitä luonnollisia ja oikeushenkilöitä, yhteisöjä ja elimiä koskevaan luetteloon, joiden varat ja taloudelliset resurssit jäädytetään mainitun säännöksen mukaisesti. Lisäksi kantaja vaatii SEUT 277 artiklan nojalla, ettei neuvoston asetuksen (EY) N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohdan d alakohtaa sovelleta.

Kantaja vetoaa kanteensa tueksi seuraaviin oikeudellisiin perusteisiin.

Ensinnäkin kantaja väittää, että riidanalaista asetusta ja päätöstä hyväksyttäessä on loukattu kantajan puolustautumisoikeuksia ja sen oikeutta tosiasialliseen oikeussuojaan, koska neuvoston esittämät perustelut eivät ole riittäviä, jotta kantaja voisi ymmärtää, millä perusteella se on nimetty ja näin ollen sen varat on jäädytetty.

Kantaja väittää lisäksi, että neuvosto ei ole esittänyt sille näyttöä ja/tai asiakirjoja siitä aineistosta, johon neuvosto on perustanut päätöksensä ja että kantajaa ei näin ollen ole kuultu nimeämisestään asianmukaisesti.

Toiseksi kantaja väittää, että sen nimeämisen olennaiset kriteerit eivät täyty ja/tai että neuvosto teki ilmeisen arviointivirheen, kun se ratkaisi sen, täyttyivätkö kyseiset kriteerit vai eivät. Kantaja toteaa myös, että se ei ole sellaisen yhteisön ”omistuksessa tai määräysvallassa”, joka osallistuu tai jolla on suora yhteys Iranin väitettyyn joukkotuhoaseiden leviämistä edistävään ydinenergia-alan toimintaan tai ydinasejärjestelmien kehittämiseen tai joka antaa tukea tällaiselle toiminnalle, siinä merkityksessä, joka ilmaisulle ”omistuksessa tai määräysvallassa” on annettu asiassa T-246/08, Melli Bank vastaan neuvosto, annetussa tuomiossa (4).

Kolmanneksi kantaja katsoo, että siltä osin kuin neuvoston asetuksen (EY) N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohdan d alakohta ja/tai neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP 20 artiklan 1 kohdan b alakohta ovat pakottavia ja edellyttävät, että neuvosto nimeää nimetyn emoyhtiön minkä hyvänsä tytäryhtiön, kyseiset säännökset ovat lainvastaisia.

Neljänneksi kantaja katsoo, että sen emoyhtiön ja näin ollen kantajan nimeämisen olennaiset kriteerit eivät täyty ja/tai että neuvosto teki ilmeisen arviointivirheen, kun se ratkaisi sen, täyttyivätkö kyseiset kriteerit vai eivät. Kantaja väittää, jos sen emoyhtiö menestyy riitauttaessaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 1100/2009 (5) (asia T-35/10) (6) ja neuvoston päätöksen 2008/475/EY (7) (asia T-390/08) (8), neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 668/2010 ja neuvoston päätös 2010/413/YUTP on kumottava siltä osin kuin niitä sovelletaan kantajaan.

Viidenneksi kantaja väittää, että sen nimeäminen ja kaikkien sen varojen jäädyttäminen maailmanlaajuisesti eivät ole missään järkevässä suhteessa neuvoston tavoittelemaan päämäärään nähden ja ne loukkaavat kantajan omistusoikeutta. Lisäksi se väittää, että määrätyt rajoittavat toimenpiteet eivät ole oikeassa suhteessa niillä tavoiteltavaan päämäärään nähden, koska niistä aiheutuu huomattavaa vahinkoa kantajalle eivätkä ne ole vähiten rajoittava keino, jota olisi voitu käyttää.

(1) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 tehty neuvoston päätös, EUVL L 195, s. 39.

(2) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanosta 26.7.2010 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 668/2010, EUVL L 195, s. 25.

(3) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 19.4.2007 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 423/2007, EUVL L 103, s. 1.

(4) Yhdistetyt asiat T-246/08 ja T-332/08, Melli Bank v. neuvosto, tuomio 9.7.2009, Kok., s. II-2629, vireillä oleva muutoksenhaku asia C-380/09 P, Melli Bank v. neuvosto, EUVL C 282, s. 30.

(5) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanosta ja päätöksen 2008/475/EY kumoamisesta 17.11.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1100/2009, EUVL L 303, s. 31.

(6) Asia T-35/10, Bank Melli Iran v. neuvosto, EUVL C 100, s. 47.

(7) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanosta 23.6.2008 tehty neuvoston päätös, EUVL L 163, s. 29.

(8) Yhdistetyt asiat T-390/08, Bank Melli Iran v. neuvosto, tuomio 14.10.2009, Kok., s. II-3967, vireillä oleva muutoksenhaku asia C-548/09 P, Bank Melli Iran v. neuvosto, EUVL C 80, s. 10.