Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Verotus – Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen – Pääoman hankinnasta suoritettavat välilliset verot – Pääomayhtiöiltä kannettava pääoman hankintavero – Osakepääoman korottaminen

(Neuvoston direktiivin 69/335, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 85/303, 4 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 5 artiklan 1 kohdan a alakohta)

2. Yhteisön oikeus – Periaatteet – Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan

3. Verotus – Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen – Pääoman hankinnasta suoritettavat välilliset verot – Pääomayhtiöiltä kannettava pääoman hankintavero – Osakepääoman korottaminen

(Neuvoston direktiivi 69/335, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 85/303)

Tiivistelmä

1. Pääoman hankinnasta suoritettavista välillisistä veroista annetun direktiivin 69/335, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 85/303, 4 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja 5 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, ettei niiden vastaista ole se, että jäsenvaltio määrittää yhtiön pääoman korottamista koskevan päätöksen rekisteröimisen ajankohdaksi, jolloin pääoman hankintaveron osalta verotettava tapahtuma toteutuu, sillä edellytyksellä, että kyseisen veron kantamisen ja vastaanottavaan yhtiöön toteutettavan omaisuuserien tosiasiallisen sijoittamisen välinen yhteys säilyy. Jos päätöstä tehtäessä omaisuuseriä ei ole vielä tosiasiallisesti sijoitettu ja jos ei ole varmaa, että pääomapanos suoritetaan, kyseessä oleva jäsenvaltio ei voi vaatia pääoman hankintaveron maksamista ennen kuin kyseinen pääomapanos on tullut luonteeltaan varmaksi.

Jos pääoman korottamista koskevan päätöksen rekisteröimisen jälkeen mutta ennen pääoman hankintaveron maksamista käy ilmi, että petoksen vuoksi omaisuuseriä ei ole tosiasiallisesti sijoitettu rekisteröintihetkellä ja että on varmaa, ettei sijoitusta toteuteta, pääoman hankintaveroa ei voida vaatia maksettavaksi.

(ks. 38 ja 48 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)

2. Tehokkuusperiaatetta on tulkittava siten, että sen vastainen on kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan se, että yhtiön päättämää pääoman korottamista vastaavaa pääomapanosta ei ole tosiasiallisesti suoritettu, voidaan osoittaa verotuomioistuimissa vain esittämällä siviilituomio, joka on saanut lainvoiman ja jolla rekisteröiminen on todettu pätemättömäksi tai kumottu, mistä seuraa, että pääoman hankintavero on joka tapauksessa suoritettava ja se voidaan saada takaisin ainoastaan esittämällä tällainen siviilituomio, kun taas pääoman hankinnasta suoritettavista välillisistä veroista annetun direktiivin 69/335, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 85/303, mukaan pääoman hankintaveroa ei voida vaatia maksettavaksi, jos pääomapanosta ei ole tosiasiallisesti suoritettu. Koska verotuomioistuin ei nimittäin voi julistaa pääoman korotuspäätöstä pätemättömäksi liitännäisenä toteamuksena ja koska verotuomioistuimissa nostetulla kanteella, jolla vaaditaan pääoman hankintaveron perimisen estämistä, ei ole minkäänlaista tehokasta vaikutusta, kun taas samankaltaiset muista veroista nostetut kanteet voivat vapauttaa verovelvollisen perusteettoman veron maksuvelvollisuudesta, kyseinen säännöstö tekee direktiivin 69/335 mukaisten oikeuksien käyttämisestä käytännössä mahdotonta tai ainakin suhteettoman vaikeaa.

(ks. 45–48 kohta ja tuomiolauselman 1 kohta)

3. Pääoman hankinnasta suoritettavista välillisistä veroista annettua direktiiviä 69/335, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 85/303, on tulkittava siten, ettei sen vastaista ole se, että jäsenvaltiossa säädetään pääoman korottamista koskevan päätöksen laatineen tai vastaanottaneen viranomaisen olevan solidaarisessa vastuussa pääoman hankintaveron maksamisesta, sillä edellytyksellä, että kyseisellä viranomaisella on oikeus nostaa takautumiskanne pääomapanoksen vastaanottavaa yhtiötä vastaan.

Direktiivin 69/335 tarkoituksena ei nimittäin ole yhdenmukaistaa pääoman hankintaveron perimistä koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä, eikä sen vastaista lähtökohtaisesti ole se, että kyseinen viranomainen on solidaarisessa vastuussa, koska tällä vastuulla taataan korotuksen saajana olevan yhtiön veronmaksuvelvollisuuden täyttäminen ja yksinkertaistetaan pääoman hankintaveron kantamista. Pääoman hankintaveron solidaarisen maksuvelvollisuuden asettaminen viranomaiselle ylittäisi kuitenkin sen, mikä on tarpeen edellä mainittujen tavoitteiden saavuttamiseksi, jos kyseisellä viranomaisella ei olisi oikeutta nostaa takautumiskannetta pääomapanoksen vastaanottavaa yhtiötä vastaan.

(ks. 52–54, 56 ja 58 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)