Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Valtiontuki – Sääntöjenvastaisen tuen takaisin periminen – Velvollisuus – Velvollisuus panna komission päätös välittömästi ja tehokkaasti täytäntöön

(EY 88 artiklan 2 kohta ja EY 249 artikla)

2. Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne – Sääntöjenvastaisen tuen takaisinperintävelvollisuuden noudattamatta jättäminen – Puolustautumisperusteet – Täytäntöönpanon täydellinen mahdottomuus

(EY 10 artikla, EY 88 artiklan 2 kohta ja EY 249 artikla)

3. Valtiontuki – Sääntöjenvastaisen tuen takaisin periminen – Kansallisen oikeuden soveltaminen – Edellytykset ja rajoitukset – Kansallisten tuomioistuinten velvollisuudet

(Neuvoston asetuksen N:o 659/1999 14 artiklan 3 kohta)

Tiivistelmä

1. Jäsenvaltion, jolle päätös, jossa se velvoitetaan perimään sääntöjenvastaiset tuet takaisin, on osoitettu, on EY 249 artiklan mukaisesti toteutettava kaikki asianmukaiset toimenpiteet kyseisen päätöksen täytäntöönpanon varmistamiseksi ja on saatava erääntyneet summat perityiksi tehokkaasti takaisin. Asetettujen määräaikojen jälkeen tapahtunut takaisinperintä ja lainsäädäntötoimet, joilla pyritään takaamaan se, että kansalliset tuomioistuimet panisivat täytäntöön komission päätöksen, jolla jäsenvaltio on velvoitettu perimään takaisin sääntöjenvastainen tuki, ja jotka on toteutettu liian myöhään tai jotka osoittautuvat tehottomiksi, eivät voi täyttää perustamissopimuksessa asetettuja edellytyksiä.

Sitä, että jäsenvaltio ei ole kaikkien komission päätöksessä sille asetettujen määräaikojen jälkeenkään perinyt takaisin osaa sääntöjenvastaisesta tuesta, ei selvästikään voida sovittaa yhteen jäsenvaltiolle asetetun velvollisuuden kanssa, jonka mukaan sen on saatava erääntyneet summat perityiksi tehokkaasti takaisin, ja sillä rikotaan velvollisuutta panna komission päätös välittömästi ja tehokkaasti täytäntöön. Tätä toteamusta ei voida kyseenalaistaa sillä, että noin 90 prosenttia sääntöjenvastaisen tuen pääomasta on peritty takaisin unionin tuomioistuimessa kyseisessä asiassa pidettyyn suulliseen käsittelyyn mennessä.

(ks. 26, 27, 29, 30 ja 40 kohta)

2. Ainoa peruste, johon jäsenvaltio voi puolustuksekseen vedota komission EY 88 artiklan 2 kohdan nojalla nostamaa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaa kannetta vastaan, on täydellinen mahdottomuus panna päätös asianmukaisesti täytäntöön. Täytäntöönpanon täydellistä mahdottomuutta koskeva edellytys ei täyty, jos vastaajana oleva jäsenvaltio vain ilmoittaa komissiolle, että päätöksen täytäntöönpanoon liittyy oikeudellisia, poliittisia tai käytännön vaikeuksia, ja jos se ei ryhdy todellisiin toimenpiteisiin kyseisiä yrityksiä vastaan periäkseen tuen takaisin ja jos se ei ehdota komissiolle sellaisia vaihtoehtoisia päätöksen täytäntöönpanotapoja, joiden avulla nämä vaikeudet voitaisiin voittaa.

Erityisesti sillä seikalla, että kyseinen jäsenvaltio pitää tarpeellisena erikseen tarkistaa kaikkien kyseisten yritysten tilanteen toteuttaessaan alustavan tutkinnan komission päätöksessä tarkoitettujen tuensaajien tunnistamiseksi, ei voida oikeuttaa kyseisen päätöksen täytäntöönpanon laiminlyöntiä.

Jäsenvaltion, joka valtiontukea koskevaa komission päätöstä täytäntöön pannessaan kohtaa yllättäviä ja ennalta arvaamattomia vaikeuksia tai jonka tietoon tulee sellaisia seurauksia, joita komissio ei ollut ottanut huomioon, on saatettava nämä ongelmat viimeksi mainitun harkittaviksi ehdottamalla asianmukaisia muutoksia kyseiseen päätökseen. Muun muassa EY 10 artiklasta ilmenevän, jäsenvaltioiden ja unionin toimielinten keskinäistä velvollisuutta vilpittömään yhteistyöhön koskevan säännön mukaan jäsenvaltion ja komission on tällaisessa tilanteessa oltava vilpittömässä mielessä yhteistyössä vaikeuksien voittamiseksi perustamissopimuksen määräyksiä ja erityisesti tukia koskevia määräyksiä noudattaen.

(ks. 32–34 ja 37 kohta)

3. Vaikka sitä, että kansallinen tuomioistuin valvoo sääntöjenvastaisen valtiontuen takaisinperintää koskevan kansallisen toimenpiteen muodollista lainmukaisuutta, on pidettävä pelkkänä tehokasta oikeussuojaa koskevan unionin oikeuden yleisen periaatteen ilmentymänä, kansallisilla tuomioistuimilla on EY 88 artiklan soveltamisesta annetun asetuksen N:o 659/1999 14 artiklan 3 kohdan nojalla velvollisuus taata sääntöjenvastaisen tuen takaisinperintäpäätöksen täysi tehokkuus ja velvollisuus päätyä tällä päätöksellä tavoitellun päämäärän mukaiseen ratkaisuun. Kansallisen toimenpiteen, jolla pannaan täytäntöön komission tekemä sääntöjenvastaisen tuen takaisinperintäpäätös, kumoaminen, joka estää kyseisen päätöksen välittömän ja tehokkaan täytäntöönpanon, on nimittäin yhteensopimaton kyseisen asetuksen 14 artiklan 3 kohtaan perustuvien vaatimusten kanssa.

(ks. 46 ja 47 kohta)