ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 221/13

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 17.6.2010 (Conseil d’Étatin (Belgia) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Terre wallonne ASBL (C-105/09) ja Inter-Environnement Wallonie ASBL (C-110/09) v. Région wallonne

(Yhdistetyt asiat C-105/09 ja C-110/09) (1)

(Direktiivi 2001/42/EY - Tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arviointi - Direktiivi 91/676/ETY - Vesien suojeleminen maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta - Toimintaohjelmat pilaantumisalttiita vyöhykkeitä varten)

2010/C 221/20

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d’État

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Terre wallonne ASBL (C-105/09) ja Inter-Environnement Wallonie ASBL (C-110/09)

Vastaaja: Région wallonne

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Conseil d’État — Vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta 12.12.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY (EYVL L 375, s. 1) 5 artiklan 1 kohdan sekä tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/42/EY (EYVL L 197, s. 30) 3 artiklan 2 kohdan ja 4 artiklan tulkinta — Toimintaohjelmien laatiminen määriteltyjä pilaantumisalttiita vyöhykkeitä varten — Velvollisuuden luonne ja laajuus — Typen käyttöä koskevan ohjelman ympäristövaikutusten arvioinnin välttämättömyys

Tuomiolauselma

Vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta 12.12.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY 5 artiklan 1 kohdan nojalla hyväksytty toimintaohjelma on lähtökohtaisesti tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/42/EY 3 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu suunnitelma tai ohjelma, mikäli se muodostaa viimeksi mainitun direktiivin 2 artiklan a alakohdassa tarkoitetun ”suunnitelman” tai ”ohjelman” ja siihen sisältyy toimenpiteitä, joiden noudattaminen on edellytyksenä luvan myöntämiselle tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 3.3.1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY, liitteissä I ja II lueteltujen hankkeiden toteuttamiseen.

(1) EUVL C 129, 6.6.2009.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 148/11

Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 18.3.2010 — Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe (CFCMCEE) v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

(Asia C-282/09 P) (1)

(Muutoksenhaku - Työjärjestyksen 119 artikla - Yhteisön tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 40/94 - 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta - Rekisteröinnin esteet - Kokonaisvaltainen arviointi rekisteröintihakemuksessa tarkoitettujen tavaroiden ja palveluiden osalta - Tavarat ja palvelut, jotka muodostavat yhtenäisiä ryhmiä - Valitus, joka on osittain selvästi perusteeton ja jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat)

2010/C 148/17

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe (CFCMCEE) (edustajat: asianajajat P. Greffe ja L. Paudrat)

Valittajan vastapuoli: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

Oikeudenkäynnin kohde

Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-405/07 ja T-406/07, CFCMCEE v. SMHV, 20.5.2009 antamasta tuomiosta, jolla se hylkäsi valittajan kanteet, jotka koskivat SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 10.7.2007 ja 12.9.2007 tekemiä päätöksiä, joilla valituslautakunta hylkäsi valittajan valitukset tutkijan päätöksestä hylätä sanamerkkien PAYWEB CARD ja P@YWEB CARD rekisteröinti tavaramerkiksi tavaroiden ja palvelujen kansainvälistä luokitusta tavaramerkkien rekisteröimistä varten koskevan 15.6.1957 tehdyn Nizzan sopimuksen, sellaisena kuin se on tarkistettuna ja muutettuna, mukaisiin luokkiin 9, 36 ja 38 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1) 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 73 artiklan rikkominen — Tarve tutkia jokainen kyseisen asetuksen 7 artiklan 1 kohdassa säädetty rekisteröinnin hylkäysperuste erikseen — Vaatimus, jonka mukaan rekisteröinnin hylkääminen on perusteltava kaikkien rekisteröintihakemuksessa tarkoitettujen tavaroiden ja palveluiden osalta erikseen — Tavarat ja palvelut, jotka muodostavat yhtenäisiä ryhmiä

Määräysosa

1) Valitus hylätään.

2) Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe (CFCMCEE) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

(1) EUVL C 233, 26.9.2009.
2)

Tukijärjestelmästä, jonka Italia aikoo toteuttaa Sisilian alueen työllisyyden edistämiseksi 16.10.2002 tehdyn komission päätöksen 2003/195/EY (valtiontuki C 56/99) 1 artiklaa on tulkittava siten, että alueen talousarvion yleisiin varoihin varainhoitovuodeksi 1997 osoitettujen määrien käyttämisen sallimisesta 27.5.1997 annetun Sisilian alueen aluelain nro 16 11 §:n 1 momentissa säädetty tukijärjestelmä on uusi tuki, joka eroaa työllisyystuista 15.5.1991 annetun Sisilian alueen aluelain nro 27 10 §:ssä säädetystä tukijärjestelmästä. Kyseinen 1 artikla on esteenä tukien myöntämiselle 1.1.1997 lukien tapahtuvaan koulutus- ja työsopimuksilla palkattujen työntekijöiden työhönottoon tai koulutus- ja työsopimusten muuttamiseen toistaiseksi voimassa oleviksi sopimuksiksi.
1)

Hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteisestä markkinajärjestelystä 28.10.1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/96, sellaisena kuin se on muutettuna 1.3.2004 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 386/2004, 2 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että tässä säännöksessä tarkoitettuun tukeen kelpoinen on tuote, joka kuuluu johonkin tämän asetuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, liitteessä I luetelluista CN-koodeista, CN 2008 70 92 mukaan lukien, ja joka vastaa tässä asetuksessa, luettuna yhdessä neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/96 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä hedelmä- ja vihannesjalostealan tukijärjestelmän osalta 29.8.2003 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1535/2003, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 386/2004, ja tuotantotukijärjestelmään kuuluvien sokeriliemeen ja omaan liemeen säilöttyjen persikoiden vähimmäislaatuvaatimuksista 28.7.1989 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2320/89, sellaisena kuin se on muutettuna 22.5.2001 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 996/2001, olevaa määritelmää ”sokeriliemeen tai omaan liemeen säilötyt persikat”.
2)

Kun Hampurin osavaltion mainitun lain 10 §:n 6 momentissa säädetään, että rekisteröidyn parisuhteen solminut eläkkeensaaja saa pienempää lisäeläkettä kuin sellainen avioliitossa oleva eläkkeensaaja, joka ei asu puolisostaan pysyvästi erillään, direktiivin 2000/78 1 ja 2 artiklan ja 3 artiklan 1 kohdan c alakohdan säännökset yhdessä tarkasteltuina ovat esteenä tällaiselle kansalliselle säännökselle, jos — kyseisessä jäsenvaltiossa avioliitto on varattu eri sukupuolta oleville henkilöille, ja se on rinnakkain voimassa rekisteröidystä parisuhteesta 16.2.2001 annetussa laissa (Gesetz über die Eingetragene Lebenspartnerschaft) säädetyn kaltaisen rekisteröidyn parisuhteen kanssa, joka on varattu samaa sukupuolta oleville henkilöille, ja — kyse on sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvasta välittömästä syrjinnästä sen takia, että kansallisessa oikeudessa kyseisen rekisteröidyn parisuhteen osapuolen oikeudellinen ja tosiasiallinen tilanne on vertailukelpoinen avioliitossa olevan henkilön oikeudellisen ja tosiasiallisen tilanteen kanssa kyseisen eläkkeen kannalta. Vertailukelpoisuuden arviointi kuuluu ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen toimivaltaan, ja se on kohdennettava aviopuolisoiden ja rekisteröidyn parisuhteen solmineiden henkilöiden niihin oikeuksiin ja velvollisuuksiin — sellaisina kuin niitä säännellään kummankin instituution yhteydessä —, jotka ovat merkityksellisiä, kun kyseessä olevan etuuden kohde ja myöntämisedellytykset otetaan huomioon.
2)

Pääasiassa kyseessä olevan kaltaiset kiinnityslaitteet, joita ei ole tarkoitettu niiden käyttäjän kannettaviksi tai pidettäviksi, eivät kuulu direktiivin 89/686, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1882/2003, soveltamisalaan sellaisinaan eivätkä siitä syystä, että ne on tarkoitus liittää henkilönsuojaimeen.
3)

Siltä osin kuin kyse on siitä, että jäsenvaltio vastaa sen syyksi luettavasta unionin oikeuden rikkomisesta yksityisille aiheutuneesta vahingosta, vahinkoa kärsineillä yksityisillä on oikeus korvaukseen silloin, kun rikotun unionin oikeusnormin tarkoituksena on antaa oikeuksia yksityisille, kun rikkominen on riittävän ilmeinen ja kun yksityiselle aiheutunut vahinko on välittömässä syy-yhteydessä tähän rikkomiseen. Koska unioni ei ole antanut tätä asiaa koskevia säännöksiä, jokaisen jäsenvaltion sisäisessä oikeusjärjestyksessä on vahvistettava perusteet, joiden avulla julkisia hankintoja koskevan unionin oikeuden rikkomisesta aiheutuva vahinko on todettava ja sen suuruus on määritettävä näiden edellytysten täyttyessä, edellyttäen kuitenkin, että vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteita noudatetaan.
1)

EY 43 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan onnenpelejä pelikasinolla voivat järjestää vain toimijat, joiden kotipaikka on asianomaisessa jäsenvaltiossa.
1)

Asian kannalta merkityksellistä unionin oikeutta ja erityisesti Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY) tekemästä osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta 15.12.1997 annetun neuvoston direktiivin 97/81/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 7.4.1998 annetulla neuvoston direktiivillä 98/23/EY, liitteessä olevan 6.6.1997 tehdyn osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen 2 kohtaa on tulkittava siten, että sen vastaisena on pidettävä sopimussuhteisista työntekijöistä 8.11.2000 annetun Tirolin osavaltion lain (Tiroler Landes-Vertragsbedienstetengesetz), sellaisena kuin se oli voimassa 1.2.2009 saakka, 55 §:n 5 momentin kaltaista kansallista säännöstä, jonka mukaan tilanteessa, jossa työntekijän työaika muuttuu, pitämättömien lomien määrää suhteutetaan siten, että sellainen työntekijä, jonka työaikaa lyhennetään kokoaikaisesta osa-aikaiseksi, menettää osan palkallista vuosilomaa koskevasta oikeudesta, jonka hän on ansainnut mutta jota hänellä ei ole ollut mahdollisuutta käyttää työskennellessään kokoaikaisesti, tai hän voi pitää kyseisen loman ainoastaan pienemmällä lomakorvauksella.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 134/3

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 25.3.2010 (Oberster Gerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Die BergSpechte Outdoor Reisen und Alpinschule Edi Koblmüller GmbH v. Günter Guni ja trekking.at Reisen GmbH

(Asia C-278/08) (1)

(Tavaramerkit - Internet - Avainsanoihin perustuva mainonta (keyword advertising) - Tavaramerkkejä vastaaviin avainsanoihin perustuva sellaisten linkkien esittäminen, jotka johtavat kyseisten tavaramerkkien haltijoiden kilpailijoiden sivustoille - Direktiivi 89/104/ETY - 5 artiklan 1 kohta)

2010/C 134/03

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberster Gerichtshof

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Die BergSpechte Outdoor Reisen und Alpinschule Edi Koblmüller GmbH

Vastaajat: Günter Guni ja trekking.at Reisen GmbH

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Oberster Gerichtshof — Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun neuvoston ensimmäisen direktiivin 89/104/ETY (EYVL 1989, L 40, s. 1) 5 artiklan 1 kohdan tulkinta — Merkin, joka on sama kuin tavaramerkki tai joka on tavaramerkin kanssa samankaltainen, rekisteröinti sellaiselle palveluntarjoajalle, joka käyttää internetin hakukonetta siihen, että kun syötetään kyseinen merkki hakutermiksi, tietokoneen ruudulle ilmaantuu automaattinen mainosilmoitus samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluita varten kuin ne, joita varten kyseinen tavaramerkki on rekisteröity (keyword advertising) — Tavaramerkin tällaisen käyttämisen määrittely käyttämiseksi, joka tavaramerkin haltijalla on oikeus kieltää

Tuomiolauselma

Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1998 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY 5 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että tavaramerkin haltijalla on oikeus kieltää mainostajaa mainostamasta kyseisen tavaramerkin kanssa samanlaisen tai samankaltaisen avainsanan, jonka mainostaja on valinnut internetin indeksointipalvelussa ilman tavaramerkin haltijan suostumusta, perusteella sellaisia tavaroita tai palveluja, jotka ovat samanlaisia kuin ne tavarat tai palvelut, joita varten kyseinen tavaramerkki on rekisteröity, kun internetin keskivertokäyttäjä ei voi mainoksen perusteella saada selville tai voi sen perusteella vain hankalasti saada selville, ovatko mainoksessa tarkoitetut tavarat tai palvelut peräisin tavaramerkin haltijalta tai tähän taloudellisesti sidoksissa olevasta yrityksestä vai kolmannelta.

(1) EUVL C 223, 30.8.2008.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 100/5

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 25.2.2010 — Lancôme parfums et beauté & Cie SNC v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) — CMS Hasche Sigle

(Asia C-408/08 P) (1)

(Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Asetuksen (EY) N:o 40/94 55 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 7 artiklan 1 kohdan c alakohta - Oikeussuojan tarve ehdottomaan mitättömyysperusteeseen perustuvan mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittämiseksi - Asianajotoimistot - Sanamerkki COLOR EDITION - Tavaramerkiksi rekisteröidyn, kuvailevista osatekijöistä muodostuvan sanamerkin kuvailevuus)

2010/C 100/07

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: Lancôme parfums et beauté & Cie SNC (edustaja: Rechtsanwalt A. von Mühlendahl)

Valittajan vastapuoli ja muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Folliard-Monguiral) ja CMS Hasche Sigle

Oikeudenkäynnin kohde

Valitus, joka on tehty ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-160/07, Lancôme vastaan SMHV — CMS Hasche Sigle, 8.7.2008 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kanteen, jonka valittaja oli nostanut SMHV:n toisen valituslautakunnan 26.2.2007 tekemästä päätöksestä, jolla kumottiin kosmetiikka- ja meikkituotteita koskevan tavaramerkin COLOR EDITION rekisteröinti — Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1) 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 55 artiklan 1 kohdan a alakohdan virheellinen soveltaminen — Oikeussuojan tarve tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittämiseksi — Asianajotoimisto — Sellaisen oman taloudellisen intressin puuttuminen, jolla voitaisiin perustella kosmetiikkaan liittyvän tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäminen — Havaittavissa oleva ero niiden ilmaisujen yhteenliittämisen, joiden rekisteröimistä tavaramerkiksi on ehdotettu, ja sellaisen yleisen kielenkäytön välillä, jota kohdeyleisö käyttää kuvaillessaan kyseisiä tavaroita tai palveluja tai niiden olennaisia ominaisuuksia

Tuomiolauselma

1) Valitus hylätään.

2) Lancôme parfums et beauté & Cie SNC velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

(1) EUVL C 6, 10.1.2009.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 63/4

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 26.1.2010 (Tribunal Supremon (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Transportes Urbanos y Servicios Generales, SAL v. Administración del Estado

(Asia C-118/08) (1)

(Jäsenvaltioiden menettelyllinen itsemääräämisoikeus - Vastaavuusperiaate - Vahingonkorvauksen vaatiminen valtiolta - Unionin oikeuden rikkominen - Jäsenvaltion perustuslain rikkominen)

2010/C 63/06

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Supremo

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Transportes Urbanos y Servicios Generales, SAL

Vastaaja: Administración del Estado

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal Supremo (Espanja) — Jäsenvaltio on loukannut yhteisön oikeuden yksityisille antamia oikeuksia — Vahingonkorvausvelvollisuus — Jäsenvaltion perustuslain vastainen säädös ja yhteisön oikeuden vastainen säädös — Vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteet

Tuomiolauselma

Unionin oikeus on esteenä sellaisen jäsenvaltion oikeussäännön soveltamiselle, jonka mukaan vahingonkorvausvaatimus valtiota kohtaan sillä perusteella, että kansallisella lailla rikotaan unionin tuomioistuimen EY 226 artiklan perusteella antamassa tuomiossa todetulla tavalla unionin oikeutta, voi menestyä vain, jos hakija on ennen vaatimuksen esittämistä turvautunut kaikkiin kansallisiin muutoksenhakukeinoihin tämän lain nojalla tehdyn vahinkoa aiheuttaneen hallintotoimen riitauttamiseksi, vaikka tätä oikeussääntöä ei sovelleta sillä perusteella, että toimivaltainen tuomioistuin on todennut, että tällä samalla lailla rikotaan perustuslakia, esitettyyn valtion vahingonkorvausta koskevaan vaatimukseen.

(1) EUVL C 128, 24.5.2008.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 63/9

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 26.1.2010 — Internationaler Hilfsfonds eV v. Euroopan komissio

(Asia C-362/08 P) (1)

(Muutoksenhaku - Oikeus tutustua toimielinten asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Kumoamiskanne - Kannekelpoisen toimen käsite EY 230 artiklassa)

2010/C 63/14

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: Internationaler Hilfsfonds eV (edustajat: Rechtsanwalt H. Kaltenecker ja Rechtsanwalt R. Karpenstein)

Valittajan vastapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Costa de Oliveira, S. Fries ja T. Scharf)

Oikeudenkäynnin kohde

Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-141/05, Internationaler Hilfsfonds vastaan komissio, 5.6.2008 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti tutkimatta kanteen, jolla vaadittiin sen päätöksen kumoamista, jonka väitettiin sisältyvän komission 14.2.2005 päivättyyn kirjeeseen, jolla kantajalta evättiin oikeus tutustua tiettyihin asiakirjoihin, jotka koskivat sopimusta LIEN 97-2011 eräiden Kazakstanissa järjestettyjen lääketieteellisten avustusohjelmien yhteisrahoituksesta — Sellaisen kumoamiskanteen tutkimatta jättäminen, joka koskee tointa, jolla vain vahvistetaan aiempi päätös, jota ei ole riitautettu määräajassa — Riidanalaisen toimen virheellinen luokittelu — Sellaisen kumoamiskanteen tutkimatta jättäminen, joka koskee tointa, joka on asetuksen N:o 1049/2001 7 artikla 1 kohdassa tarkoitettu alkuperäinen vastaus — Asetuksen N:o 1049/2001 7 artiklan 2 kohdan virheellinen tulkinta

Tuomiolauselma

1) Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen asiassa T-141/05, Internationaler Hilfsfonds vastaan komissio, 5.6.2008 antama tuomio kumotaan.

2) Euroopan yhteisöjen komission Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esittämä oikeudenkäyntiväite hylätään.

3) Asia palautetaan unionin yleiseen tuomioistuimeen Internationaler Hilfsfonds eV:n vaatimuksen, jonka mukaan Euroopan yhteisöjen komission 14.2.2005 tekemä päätös kieltäytyä antamasta sen tutustuttavaksi eräitä komission hallussa olevia asiakirjoja on kumottava, ratkaisemiseksi.

4) Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut tässä oikeusasteessa sekä oikeudenkäyntiväitteestä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut ensimmäisessä oikeusasteessa.

5) Muista oikeudenkäyntikuluista määrätään myöhemmin.

(1) EUVL C 272, 25.10.2008.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 24/13

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 19.11.2009 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Don Bosco Onroerend Goed BV v. Staatssecretaris van Financiën

(Asia C-461/08) (1)

(Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 13 artiklan B kohdan g alakohdan ja 4 artiklan 3 kohdan a alakohdan tulkinta - Sellaisen maa-alueen luovutus, jolla sijaitsee osittain purettu rakennus, jonka tilalle on tarkoitus rakentaa uusi rakennus - Vapauttaminen arvonlisäverosta)

2010/C 24/21

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Hoge Raad der Nederlanden

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Don Bosco Onroerend Goed BV

Vastaaja: Staatssecretaris van Financiën

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 4 artiklan 3 kohdan a alakohdan, kun sitä luetaan yhdessä 13 artiklan B kohdan g alakohdan kanssa, tulkinta — Rakennuksen tai sen osan ja rakennukseen tai sen osaan liittyvän maan luovuttamisen, joka on suoritettu ennen ensimmäistä käyttöönottoa, veronalaisuus — Sellaisen rakennuksen luovuttaminen, joka on osittain purettu tarkoituksena korvata se uudella rakennettavalla rakennuksella

Tuomiolauselma

Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan B kohdan g alakohtaa, luettuna yhdessä tämän direktiivin 4 artiklan 3 kohdan a alakohdan kanssa, on tulkittava siten, että ensin mainitussa säännöksessä tarkoitetun arvonlisäverosta vapauttamisen alaan ei kuulu sellaisen maan luovutus, jolla vielä sijaitsee rapistunut rakennus, joka on tarkoitus purkaa, jotta sen tilalle voidaan rakentaa uusi rakennus, ja jonka purkaminen, josta myyjä vastaa, on jo alkanut ennen tätä luovutusta. Tällainen luovutus ja purkaminen muodostavat arvonlisäverotuksen kannalta yhden ainoan liiketoimen, jonka kohteena kokonaisuutena tarkasteltuna ei ole olemassa olevan rakennuksen luovutus siihen liittyvine maapohjineen vaan rakentamattoman maan luovutus, riippumatta siitä, mihin vaiheeseen vanhan rakennuksen purkutyöt ovat edenneet maan tosiasiallisen luovutuksen hetkellä.

(1) EUVL C 69, 21.3.2009.
1)

Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97, 73 artiklaa on tulkittava siten, että puolisostaan eronnut henkilö, jolle sen jäsenvaltion toimivaltainen laitos, jossa hän asui ja jossa hänen entinen aviomiehensä edelleen elää ja työskentelee, on maksanut perheavustuksia, säilyttää sillä edellytyksellä, että hänen lapsensa tunnustetaan kyseisen asetuksen 1 artiklan f alakohdan i alakohdassa tarkoitetulla tavalla entisen aviomiehen ”perheenjäseneksi”, oikeutensa näihin hänen lapsestaan maksettuihin avustuksiin, vaikka hän lähtee tästä valtiosta asettuakseen asumaan lapsensa kanssa toiseen jäsenvaltioon, jossa hän ei työskentele, ja vaikka entinen aviomies voisi saada kyseiset avustukset asuinjäsenvaltiossaan.
3)

Direktiiviä 93/37, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/52, on tulkittava siten, että hankintaviranomainen on noudattanut velvollisuuttaan todellisen kilpailun varmistamiseen, kun se käyttää neuvottelumenettelyä kyseisen direktiivin 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa.
3)

EY 12 artiklan ensimmäistä kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä täytäntöönpanosta vastaavan jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka nojalla tämän valtion toimivaltainen oikeusviranomainen kieltäytyy panemasta täytäntöön eurooppalaista pidätysmääräystä, joka on annettu tämän valtion kansalaisesta vapausrangaistuksen täytäntöönpanoa varten, vaikka tällainen kieltäytyminen edellyttää silloin, kun kyse on toisen jäsenvaltion sellaisesta kansalaisesta, jolla on EY 18 artiklan 1 kohtaan perustuva oleskeluoikeus, tämän kansalaisen laillista oleskelua kyseisen täytäntöönpanosta vastaavan jäsenvaltion alueella yhtäjaksoisesti viiden vuoden ajan.