FI Euroopan unionin virallinen lehti C 207/2

Valitus, jonka Ghezzo Giovanni & C. Snc di Ghezzo Maurizio & C. on tehnyt 22.3.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-218/00, Cooperativa Mare Azzurro Socialpesca Soc. coop. arl, aikaisemmin cooperativa Mare Azzurro Soc. coop. rl, Cooperativa vongolari Sottomarina Lido Soc. coop. rl. v. komissio, 22.1.2013 antamasta tuomiosta

(Asia C-145/13 P)

2013/C 207/02

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Valittaja: Ghezzo Giovanni & C. Snc di Ghezzo Maurizio & C. (edustajat: asianajajat R. Volpe ja C. Montagner)

Muut osapuolet: Cooperativa Mare Azzurro Socialpesca Soc. coop.r.l., aikaisemmin Cooperativa Mare Azzurro Soc. coop. r.l., Cooperativa vongolari Sottomarina Lido Soc. coop. r.l., Euroopan komissio

Vaatimukset

— Valitus on hyväksyttävä — ja unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) 23.1.2001 3 annettu ja 24.1.2013 tiedoksiannettu tuomio on tämän vuoksi hyväksyttävä, ja 25.11.1999 tehty komission päätös 2000/394/EY on näin ollen kumottava — toissijaisesti em. päätöksen 5 artikla on kumottava siltä osin kuin siinä määrätään, että kyseessä olleista sosiaaliturvamaksuista saatujen alennusten määrä on perittävä takaisin ja jossa kyseiseen määrään määrätään lisättäväksi kyseiltä ajanjaksolta kertyneet korot

— komissio on velvoitettava korvaamaan molemmissa oikeusasteissa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Unionin yleinen tuomioistuin katsoi 23.1.2013 antamallaan määräyksellä (jäljempänä valituksenalainen määräys), että Ghezzo Giovanni & C. Snc:n nostama kanne, jossa vaadittiin sosiaaliturvamaksujen alentamista koskevan komission päätöksen 2000/394/EY kumoamista, oli osittain selvästi perusteeton ja että se piti osittain jättää tutkittavaksi ottamatta.

Ensimmäisen valitusperusteen tueksi väitetään, ettei unionin yleinen tuomioistuin ole perustellut tutkimatta jättämistä millään tavoin, joten unionin yleisen tuomioistuimen valituksenalaisen määräyksen 58 kohdalla loukataan periaatetta, jonka mukaan toimenpiteet on perusteltava ja tarkemmin ottaen sillä rikotaan unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 81 artiklaa.

Toisen valitusperusteen mukaan EY 87 artiklan 1 kohtaa (nykyisin SEUT 107 artiklan 1 kohta) ei ole tulkittu asianmukaisesti ja tyhjentävästi.

Edelleen EY 87 artiklan 1 kohdan nojalla katsotaan, että yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteita on loukattu siitä syystä, että 22 yritystä oli vapautettu niille myönnetyn tuen takaisinmaksusta, koska niiden esittämiä perusteluja oli pidetty tyhjentävinä kun taas valittajan esittämien perustelujen osalta näin ei ollut tapahtunut.

Valituksenalaisella määräyksellä loukataan lisäksi syrjintäkiellon periaatetta, koska sillä vahvistetaan, että komission päätös, jonka mukaan kunnan yrityksiltä (joiden komissio oli kyseisen päätöksen täytäntöönpanovaiheessa sallinut täydentää myönnetyn tuen sääntöjenmukaisuuden arvioinnissa tarvittavia tietoja) ei peritty takaisin tukea EY 87 artiklan 1 kohdan nojalla kun taas valittajalta ei koskaan ollut pyydetty minkäänlaisia täydentäviä asiakirjoja ennen tuen takaisinperinnän aloittamista, on perusteltu.

Toisessa valitusperusteessa täsmennetään EY 87 artiklan 1 kohdan rikkomisen tueksi, ettei valituksenalaisessa määräyksessä millään tavoin perustella toteamusta, jonka mukaan valittajayritykselle myönnetty tuki vaikuttaa yhteisön sisäiseen kauppaan. Ensin komissio ja sitten unionin yleinen tuomioistuin olivat vahvistaneet kyseisten alennusten sääntöjenmukaisuuden katsomalla, että yhteisön sisäisen kaupan vääristyminen kuului luonnollisena osana kalastusalan yritysten hyväksi toteutettuihin toimenpiteisiin, mutta ne eivät olleet tutkineet viitemarkkinoita eivätkä esittäneet minkäänlaisia perusteluja.

Valituksenalaisella määräyksellä rikotaan sitten EY 87 artiklan 3 kohdan a alakohtaa (nykyisin SEUT 107 artiklan 3 kohdan a alakohta), koska siinä ei arvioida kyseisen poikkeuksen sovellettavuuden edellytyksiä valittajan osalta. Chioggian kaupungin elintaso on hyvin alhainen, ja siellä vallitsee poikkeuksellisen suuri työttömyys.

Samalla tavoin valituksenalaisella määräyksellä rikotaan EY 87 artiklan 3 kohdan a alakohtaa, koska siinä on katsottu, ettei kyseistä poikkeusta voida soveltaa valittajan tapauksessa perustelematta tätä mitenkään, ja EY 87 artiklan 3 kohdan d alakohtaa (nykyisin SEUT 107 artiklan 3 kohdan d alakohta), koska siinä on katsottu, ettei valittajan tapauksessa voida soveltaa kyseistä poikkeusta, jota syrjintäkiellon periaatetta loukaten oli sovellettu muihin venetsialaisiin yrityksiin.

Lopuksi väitetään, että unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut väärin ”olemassa olevan tuen” olemassaoloa ja rikkonut näin asetuksen N:o 659/1999 (1) 1, 14 ja 15 artiklaa. On kiistämätöntä, että maksujen alentamista koskeva lainsäädäntö on vaihdellut useiden vuosikymmenien ajan.

(1) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1).