ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
212

Lisäksi on muistutettava, että periaate, jonka mukaan rangaistukset ja seuraamukset määrätään yksilökohtaisesti, edellyttää, että yhteisvastuullisesti maksettavan sakon suuruus määritetään asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 3 kohdan mukaisesti sen rikkomisen, johon asianomaisen yrityksen itsensä katsotaan syyllistyneen, vakavuuden ja sen keston perusteella (ks. tuomio 19.6.2014, FLS Plast v. komissio, C‑243/12 P, EU:C:2014:2006, 107 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Tästä seuraa, että kun komissio määrittää ulkoista yhteisvastuusuhdetta, sen on erityisesti noudatettava periaatetta, jonka mukaan rangaistukset ja seuraamukset määrätään yksilökohtaisesti (tuomio 10.4.2014, komissio v. Siemens Österreich ym. ja Siemens Transmission & Distribution ym. v. komissio, C‑231/11 P–C‑233/11 P, EU:C:2014:256, 52 kohta).
94

Jotta voidaan vastata kantajan väitteeseen, jonka mukaan tällainen tulkinta kyseessä olevaan pätevöittämismenettelyyn sovellettavista säännöistä on kohtuuton verrattuna hakemuksen hylkäämisen seurausten vakavuuteen, koska puuttuva liitteiden luettelo on luonteeltaan puhtaasti muodollinen, on muistutettava, että suhteellisuusperiaate edellyttää, että unionin toimielinten säädöksillä, päätöksillä ja muilla toimenpiteillä ei saa ylittää sitä, mikä on asianmukaista ja tarpeellista kyseessä olevan säännöstön perusteltujen tavoitteiden saavuttamiseksi, ja silloin kun on mahdollista valita usean tarkoituksenmukaisen toimenpiteen välillä, on valittava vähiten rajoittava, eivätkä toimenpiteistä aiheutuvat haitat saa olla liian suuria tavoiteltuihin päämääriin nähden (määräys 14.12.2006, Meister v. SMHV, C‑12/05 P, EU:C:2006:779, 68 kohta ja tuomio 5.3.2019, Pethke v. EUIPO, T-169/17, ei julkaistu, EU:T:2019:135, 122 kohta).
115

Käsiteltävässä asiassa on erityisesti muistettava, että kantajan varojen jäädyttäminen on turvaava toimenpide ja että sen tavoitteena on auttaa Tunisian viranomaisia toteamaan vireille pantujen oikeudenkäyntien seurauksena valtion varojen väärinkäyttö ja varmistaa näille viranomaisille mahdollisuus väärinkäytettyjen varojen takaisinsaamiseen (ks. vastaavasti tuomio 5.10.2017, Mabrouk v. neuvosto, T‑175/15, EU:T:2017:694, 33 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Neuvoston on siis vältettävä sitä, että tämän toimenpiteen voimassaoloa jatketaan tarpeettomasti kantajan oikeuksien ja vapauksien vastaisesti, joihin sillä on huomattava kielteinen vaikutus, pelkästään sen vuoksi, että oikeudenkäynti, johon toimenpide perustuu, pysyy rajattomasti avoinna ilman todellista perustetta (ks. vastaavasti tuomio 5.10.2017, Mabrouk v. neuvosto, T‑175/15, EU:T:2017:694, 48 kohta ja tuomio 27.9.2018, Ezz ym. v. neuvosto, T‑288/15, EU:T:2018:619, 71 kohta).
42

Komissio teki valtiontuesta SA. 33983 (2013/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/N) – Italia – korvaukset yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista Sardinian lentoasemille 29.7.2016 annetun päätöksen (EU) 2017/1861 (EUVL 2017, L 268, s. 1; jäljempänä riidanalainen päätös), jonka päätösosan sanamuoto on seuraava: ”1 artikla 1. Järjestelmä, jonka Italia perusti – – lain [nro 10/2010] nojalla, ei ole [SEUT] 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea [SOGEAALille, SOGAERille ja GEASARille]. 2. Järjestelmä, jonka Italia perusti lain [nro] 10/2010 nojalla, on perustamissopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea lentoyhtiöille Ryanair/AMS, [kantaja], Air Berlin, Meridiana, Alitalia, Air Italy, Volotea, Wizzair, Norwegian, JET2.COM, Niki, Tourparade, Germanwings, Air Baltic ja Vueling, siltä osin kuin se koskee kyseisten lentoyhtiöiden toimintaa Cagliari-Elmasin lentoasemalla ja Olbian lentoasemalla. 3. Italia on pannut 2 kohdassa tarkoitetun tuen täytäntöön perustamissopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti. 4. Edellä 2 kohdassa tarkoitettu valtiontuki ei sovellu sisämarkkinoille. 2 artikla 1. Italian on perittävä tuensaajilta takaisin 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu tuki. 2. Koska Ryanair ja AMS muodostavat yhden taloudellisen yksikön tässä päätöksessä, ne ovat yhdessä vastuussa jommankumman saaman valtiontuen takaisinmaksusta. 3. Takaisinperittävään summaan sisällytetään korko alkaen siitä, kun tuki asetettiin tuensaajien käyttöön, tuen takaisinperintään saakka. – – 5. Italian on peruutettava kaikki 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun tuen maksamatta olevat maksut tämän päätöksen antamispäivästä alkaen. 3 artikla 1. Edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu tuki on perittävä takaisin välittömästi ja tosiasiallisesti. 2. Italian on varmistettava, että tämä päätös pannaan täytäntöön neljän kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta. 4 artikla 1. Italian on toimitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta seuraavat tiedot: – luettelo tuensaajista, jotka ovat saaneet tukea 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun tukijärjestelmän nojalla, ja kunkin tuensaajan kyseisen järjestelmän nojalla saaman tuen kokonaismäärä – kultakin tuensaajalta takaisinperittävän tuen kokonaismäärä (tuki ja siitä perittävä korko) – tarkka kuvaus toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi – asiakirjat, jotka osoittavat, että tuensaajia on vaadittu maksamaan tuki takaisin. 2. Italian on ilmoitettava komissiolle tämän päätöksen täytäntöön panemiseksi toteutettavien kansallisten toimenpiteiden edistymisestä siihen saakka, kunnes 2 artiklassa tarkoitetun tuen takaisinperintä on saatettu loppuun. Sen on annettava viipymättä komission pyynnöstä tiedot toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi. Sen on myös annettava tarkat tiedot tuensaajilta jo perityistä tukimääristä ja koroista. 5 artikla Tämä päätös on osoitettu Italian tasavallalle.”
35

Näin ollen niin kauan kuin EU Pilot ‑menettelyn puitteissa toimitettavan tutkinnan oikeudenkäyntiä edeltävässä vaiheessa on olemassa vaara jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn luonteen tai tämän menettelyn kulun muuttumisesta tai tämän menettelyn tarkoitusten vaarantumisesta, yleisen luottamuksellisuusolettaman soveltaminen komission ja asianomaisen jäsenvaltion välillä vaihdettuihin asiakirjoihin on oikeutettua unionin tuomioistuimen 14.11.2013 antamassa tuomiossa LPN ja Suomi v. komissio (C‑514/11 P ja C‑605/11 P, EU:C:2013:738) omaksutun ratkaisun mukaisesti. Tämä vaara on olemassa siihen asti, kunnes EU Pilot ‑menettely on päätetty ja jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan virallisen menettelyn aloittaminen jäsenvaltiota vastaan on lopullisesti poissuljettu (tuomio 11.5.2017, Ruotsi v. komissio, C‑562/14 P, EU:C:2017:356, 45 kohta).
48

Ensimmäisessä osassa kantaja väittää, että tarkastus, jonka yhteydessä pyydetty asiakirja laadittiin, oli päättynyt, kun kantaja pyysi saada tutustua asiakirjaan. Kantaja toteaa tältä osin, että jo kyseisen asiakirjan otsikko eli ”Final audit report – IAS Audit on HR Management in the Education, Audiovisual and Cultural Executive Agency (Ares(2018) 361356)” sekä riidanalaisessa päätöksessä esitetyt seikat, joiden mukaan ”lopullisen tarkastuskertomuksen perusteella [EACEA] on suostunut panemaan ehdotetut suositukset täytäntöön”, osoittavat, että kyseessä oleva tarkastus oli päättynyt. Lisäksi EACEA:n itsensä laatima asiakirja, jonka otsikko on ”HR Annual Plan” (henkilöstöhallinnon vuosisuunnitelma), tukee näitä väitteitä siltä osin kuin siinä mainitaan korjaavia toimia, jotka osoittavat, että tarkastus oli saatu päätökseen. Lisäksi tästä viimeksi mainitusta asiakirjasta ilmenee, että seitsemän pyydetyssä asiakirjassa ehdotetuista toimista on toteutettu täysimääräisesti, ja on kohtuullista olettaa, että pyydetyssä asiakirjassa ehdotetut kaksi viimeistä toimea olisi toteutettu täysimääräisesti, koska niistä ensimmäinen oli toteutettu jo 70-prosenttisesti ja jälkimmäinen 80-prosenttisesti, kun asiakirja ”HR Annual Plan” laadittiin. Kantaja esittää vastauskirjelmässään, että tarkastuskertomuksen suositusten perusteella on näin ollen pantu täysimääräisesti täytäntöön kymmenen merkittävää toimea. Tämän argumentaationsa tueksi kantaja on laatinut yhteenvedon, jossa tarkastellaan EACEA:n täytäntöön panemien toimenpiteiden toteuttamisastetta. Kantaja kuitenkin väittää tältä osin, että koska asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdassa säädettyyn poikkeukseen voidaan vedota asiakirjaan tutustumisen epäämiseksi vain siinä tapauksessa, että asiakirjan sisältämien tietojen ilmaiseminen voi vaarantaa tarkastustoimien tarkoitukset, poikkeusta ei voida soveltaa nyt käsiteltävässä asiassa, koska kyseessä oleva tarkastus oli saatettu päätökseen. Joka tapauksessa on mahdotonta hyväksyä sitä, että pyydetyn asiakirjan saaminen tutustuttavaksi tehdään riippuvaiseksi sattumanvaraisesta, tulevasta ja kaukaisesta tapahtumasta.
57

Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 134 artiklan 1 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska EUIPO on hävinnyt asian, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut kantajan vaatimusten mukaisesti.
65

Toiseksi on todettava, että PMO lähetti Europolille henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 12 artiklan 2 kohdan soveltamista koskevan vuoden 2017 marraskuun tiedotteen, jotta Europol välittäisi sen asianomaisille henkilöille. Europol lähetti tämän jälkeen kyseisen tiedotteen palveluksessaan oleville työntekijöille. On korostettava, että komissiolla ei ollut velvollisuutta välittää kyseistä tiedotetta entisille työntekijöille, joiden palvelussuhde oli lopullisesti päättynyt, koska tämä ei olisi mitenkään muuttanut heidän tilannettaan. Lisäksi samoista syistä komissiolla ei ollut myöskään velvollisuutta esittää kantajalle syytä, jonka vuoksi edellä mainittua tiedotetta ei ollut lähetetty Europolin entisille työntekijöille. Joka tapauksessa on tärkeää korostaa, että tämä hallinnon menettelytapa ei voi vaikuttaa riidanalaisen päätöksen, joka on tehty ennen tiedotetta ja henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 12 artiklan 2 kohdan säännösten mukaisesti, kuten ensimmäisen kanneperusteen tarkastelusta ilmenee, laillisuuteen. Näin ollen kantaja ei voi vedota tältä osin hyvän hallinnon periaatteen mahdolliseen loukkaamiseen ja huolenpitovelvollisuuden laiminlyöntiin.
10

Kantajien mukaan 29.1.2014 pidetyssä kokouksessa johtaja mainitsi – kehuttuaan yksikönpäällikön saavutuksia työtehtävissään – yksikönpäällikön poistuttua paikalta, että avustamispyyntö oli esitetty, totesi, että hän ei tunne sen sisältöä, ja pyysi kantajia puhumaan hänelle avoimesti ja luottamuksellisesti. Kantajien mukaan johtaja sanoi heille jopa seuraavaa: ”Open your hearts and tell me what is on your liver” (Avatkaa sydämenne ja kertokaa minulle, mikä teidän mieliänne painaa). Hän myös ehdotti kantajille, että he ottaisivat yhteyttä työpaikkakiusaamista ja sukupuolista häirintää sekä niiden ennaltaehkäisyä työpaikalla käsittelevään neuvoa-antavaan komiteaan. Kantajien mukaan he kysyivät johtajalta, oliko keskustelu virallinen, koska jos vastaus oli myöntävä, he halusivat kutsua paikalle oikeudellisen neuvonantajansa, joka odotti huoneen ulkopuolella. Johtaja vastasi, että kyse oli sisäisestä kokouksesta eikä oikeudellinen neuvonantaja siten voinut osallistua siihen. Kannekirjelmässään kantajat toteavat, että he pitivät tätä kohtaamista johtajan kanssa uutena pelotteluyrityksenä, kantajien yhteishengen epälojaalina koettelemisena ja heidän ihmisarvonsa loukkauksena.
88

Kolmanneksi on todettava maininnasta, jonka neuvosto on tehnyt siitä, että kantaja on myöntänyt saaneensa mahdollisuuden tutustua 21.4.2017 BPG:llä hänestä olleeseen asiakirja-aineistoon, että kyseessä on tarpeellinen muttei todellakaan riittävä edellytys näkemykselle, jonka mukaan kantajan puolustautumisoikeuksia ja oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan on kunnioitettu.
60

Arvostelusta, joka perustuu siihen, että valituslautakunta on jättänyt huomiotta eräässä käytetyn ajoneuvon myynti-ilmoituksessa olleen kuvan, on todettava, että on olennaista, että EUIPO:n elimillä on saatavillaan kuva aikaisemmasta mallista ja että kuvasta voidaan hahmottaa sen tuotteen, johon malli sisältyy, lopullinen ulkomuoto ja yksilöidä aikaisempi malli täsmällisesti ja varmasti, jotta ne voisivat asetuksen N:o 6/2002 5–7 artiklan mukaisesti arvioida riidanalaisen mallin uutuuden ja yksilöllisyyden ja tämän arvioinnin suorittamiseksi verrata kyseessä olevia malleja toisiinsa. Sen tutkiminen, eikö riidanalainen malli tosiasiallisesti ole uusi eikä yksilöllinen, edellyttää nimittäin sitä, että käytettävissä on täsmällinen ja määrätty aikaisempi malli (tuomio 21.9.2017, Easy Sanitary Solutions ja EUIPO v. Group Nivelles, C-361/15 P ja C-405/15 P, EU:C:2017:720, 64 kohta).
54

Toisin kuin komissio esitti istunnossa, asian saattaminen varainhoitoasetuksen 108 artiklassa tarkoitetun tutkintaelimen käsiteltäväksi saman asetuksen 106 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan perusteella ei edellytä etukäteen annettua tuomiota tai etukäteen tehtyä hallinnollista päätöstä. Varainhoitoasetuksen 105 a artiklan 2 kohdan, luettuna yhdessä saman asetuksen 106 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan kanssa, mukaan hankintaviranomaisen on saatettava asia kyseisen elimen käsiteltäväksi, jos tällaista tuomiota ei ole annettu tai tällaista hallinnollista päätöstä ei ole tehty, jos se toteaa, että erityisesti varainhoitoasetuksen 106 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu mahdollinen taloudellinen väärinkäytös on omiaan aiheuttamaan kyseisen asetuksen 105 a artiklan 1 kohdan toisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettuja unionin taloudellisia etuja uhkaavia riskejä. Tämä on varhaishavainta- ja poissulkemisjärjestelmän tavoite. Ennen kuin hankintaviranomainen saattaa asian varainhoitoasetuksen 108 artiklassa tarkoitetun tutkintaelimen käsiteltäväksi, sen on kuitenkin arvioitava, onko tällainen riski olemassa, ja jos on, voiko se uhata unionin taloudellisia etuja.
10.

Valtiontuki – Kielto – Poikkeukset – Tuet, joihin voidaan soveltaa SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdassa määrättyä poikkeusta – Edellytykset – Tuen kannustinvaikutus ja tuen tarve – Lentokenttä- ja markkinointipalveluja koskevat sopimukset, jotka merkitsevät lentoyhtiölle koituvaa etua – Sopimukset, joilla parannetaan tuensaajayrityksen taloudellista tilannetta mutta jotka eivät ole välttämättömiä SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdassa määrättyjen tavoitteiden saavuttamiseksi – Ulkopuolelle jääminen (SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohta) (ks. 186–196 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.3.2021 – Andreas Stihl v. EUIPO – Giro Travel Company (Harmaan ja oranssin värin yhdistelmä)

(asia T‑193/18)

(EU-tavaramerkki – Mitättömyysmenettely – Oranssin ja harmaan värin yhdistelmästä koostuva EU-tavaramerkki – Ehdoton hylkäämisperuste – Asetuksen (EY) N:o 40/94 4 artikla ja 7 artiklan 1 kohdan a alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan a alakohta) – Riittävän selkeä ja täsmällinen graafinen esitys – Systemaattisen sommitelman, jossa värit on yhdistetty ennalta määrätyllä ja muuttumattomalla tavalla, tarpeellisuus)

1. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Ehdottomat mitättömyysperusteet – Merkit, jotka voivat muodostaa tavaramerkin – Tavaramerkin graafinen esitys kuvion muodossa – Rekisteröintiedellytykset – Riittävän selkeä ja täsmällinen graafinen esitys (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 4 artikla, 7 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 51 artiklan 1 kohdan a alakohta) (ks. 28–30 kohta)

2. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Ehdottomat mitättömyysperusteet – Merkit, jotka voivat muodostaa tavaramerkin – Värit tai väriyhdistelmät – Edellytykset (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 4 artikla, 7 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 51 artiklan 1 kohdan a alakohta; komission asetuksen N:o 2868/95 1 artiklan 3 säännön 3 kohta) (ks. 31–33 kohta)

3. EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Ehdottomat mitättömyysperusteet – Merkit, jotka voivat muodostaa tavaramerkin – Värit tai väriyhdistelmät – Oranssin ja harmaan värin yhdistelmästä koostuva tavaramerkki (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 4 artikla, 7 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 51 artiklan 1 kohdan a alakohta) (ks. 38–42 kohta)

Aihe

Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 23.1.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 200/2017-2), joka koskee Giro Travel Companyn ja Andreas Stihlin välistä väitemenettelyä

Ratkaisu

1) Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) toisen valituslautakunnan 23.1.2018 tekemä päätös (asia R 200/2017-2) kumotaan.

2) EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Andreas Stihl AG & Co. KG:lle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
2.

Talous- ja rahapolitiikka – Talouspolitiikka – Unionin finanssialan valvonta – Yhteinen valvontamekanismi – Luottolaitosryhmittymien vakavaraisuusvalvonta – Omia varoja koskevat vaatimukset – Euroopan keskuspankin suorittaman valvonnan ja arvioinnin ulottuvuus – Velvollisuus suorittaa tapauskohtainen vakavaraisuusarviointi (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 575/2013 92 artiklan 3 kohta; neuvoston asetuksen N:o 1024/2013 4 artiklan 1 kohdan f alakohta ja 16 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 2 kohdan d alakohta) (ks. 51 ja 65–72 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 11.2.2020 – Stada Arzneimittel vastaan EUIPO (ViruProtect)

(asia T-487/18)

(EU-tavaramerkki – Hakemus sanamerkin ViruProtect rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Ehdoton hylkäysperuste – Kuvailevuus – Asetuksen (EU) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta [josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta – Perusteluvelvollisuus)

1. EU-tavaramerkki – Menettelysäännökset – Päätösten perusteleminen (SEUT 296 artikla; neuvoston asetus N:o 207/2009) (ks. 15 kohta)

2. EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Ehdottomat hylkäysperusteet – Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia – Tarkoitus – Vapaana pitämisen tarve (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 16 kohta)

3. EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Ehdottomat hylkäysperusteet – Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia – Käsite (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 23 kohta)

4. EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Ehdottomat hylkäysperusteet – Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia – Käsite – Uudissana, joka koostuu kyseessä olevien tavaroiden tai palveluiden ominaisuuksia kuvailevista tekijöistä – Kuuluu käsitteen alaan, ellei muodostettu yhdistelmä ole epätavallinen (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 25 kohta)

5. EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Ehdottomat hylkäysperusteet – Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran tai palvelun ominaisuuksia – Sanamerkki

6. ViruProtect (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 39, 43 ja 47 kohta)

Aihe

Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 4.6.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 1886/2017-5), joka koskee hakemusta sanamerkin ViruProtect rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
2.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 22, 23 ja 51 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 19.12.2019 – Vins el Cep vastaan EUIPO – Rotkäppchen-Mumm Sektkellereien (MIM NATURA)

(asia T-589/18)

(EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kuviomerkin MIM NATURA rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aiemmat kansainväliset sana- ja kuviomerkit ja kansallinen sanamerkki MM, MM ja MUMM – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Kuviomerkki MIM NATURA – Sanamerkit ja kuviomerkit MM, MM ja MUMM

(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

(ks. 26, 57, 69 ja 75 kohta)

Aihe

Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 12.7.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 2270/2017-1), joka koskee osapuolten Rotkäppchen-Mumm Sektkellereien ja Vins el Cep, SL välistä väitemenettelyä

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet – Aiemman tavaramerkin erottamiskyky tai laaja tunnettuus – Vaikutus (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 17, 18 ja 66–68 kohta)
4.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 43, 44 ja 103 kohta)
1.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Arviointiperusteet (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 19, 20 ja 69–71 kohta)
6.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Asianomaisten tavaramerkkien samankaltaisuus – Arviointiperusteet – Moniosainen tavaramerkki – Kahden tavaramerkin, joilla on itsenäinen asema myöhemmässä tavaramerkissä, yhteinen osa (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 52, 53, 56, 57, 70, 71 ja 85 kohta)
2.

EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Aikaisempi tavaramerkki, joka on EU-tavaramerkki – Rekisteröimisen epääminen, vaikka suhteellinen hylkäysperuste on olemassa ainoastaan osassa unionia (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 18 kohta)