Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 28 päivänä marraskuuta 2002. - Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Espanjan kuningaskunta. - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivin 97/7/EY täytäntöönpanon laiminlyönti. - Asia C-414/01.



Oikeustapauskokoelma 2002 sivu I-11121



Asianosaiset

Tuomion perustelut

Päätökset oikeudenkäyntikuluista

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

1. Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne - Yhteisöjen tuomioistuimen arviointi siitä, onko kanne perusteltu - Huomioon otettava tilanne - Tilanne perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä

(EY 226 artikla)

2. Jäsenvaltiot - Velvoitteet - Direktiivien täytäntöönpano - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Sisäiseen oikeusjärjestykseen liittyviä toimintatapoja tai tilaa koskevia perusteluja ei voida hyväksyä

(EY 226 artikla ja EY 249 artiklan kolmas kohta)

Asianosaiset

Asiassa C-414/01,

Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään I. Martínez del Peral, prosessiosoite Luxemburgissa,

kantajana,

vastaan

Espanjan kuningaskunta, asiamiehenään S. Ortiz Vaamonde, prosessiosoite Luxemburgissa,

vastaajana,

jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut kuluttajansuojasta etäsopimuksissa 20 päivänä toukokuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/7/EY (EYVL L 144, s. 19) 15 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle,

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN

(toinen jaosto),

toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. Schintgen sekä tuomarit V. Skouris ja N. Colneric (esittelevä tuomari),

julkisasiamies: C. Stix-Hackl,

kirjaaja: R. Grass,

ottaen huomioon esittelevän tuomarin kertomuksen,

kuultuaan julkisasiamiehen 10.10.2002 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,

on antanut seuraavan

tuomion

Tuomion perustelut

1 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut EY 226 artiklan nojalla kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 17.10.2001 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut kuluttajansuojasta etäsopimuksissa 20 päivänä toukokuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/7/EY (EYVL L 144, s. 19) 15 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle.

2 Kyseisen säännön mukaan jäsenvaltioiden oli saatettava direktiivin 97/7/EY noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään kolmen vuoden kuluttua direktiivin voimaantulosta ja niiden oli ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Direktiivi 97/7/EY on tullut voimaan 4.6.1997.

Oikeudenkäyntiä edeltävä menettely

3 Koska komissio katsoi, että direktiiviä 97/7/EY ei ollut saatettu osaksi Espanjan oikeusjärjestystä säädetyssä määräajassa, se aloitti jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn. Kehotettuaan virallisella huomautuksella Espanjan kuningaskuntaa esittämään huomautuksensa, komissio lähetti 9.3.2001 kyseiselle jäsenvaltiolle perustellun lausunnon, jossa se kehotti tätä toteuttamaan lausunnon noudattamisen edellyttämät toimenpiteet kahden kuukauden kuluessa lausunnon tiedoksiannosta.

4 Koska Espanjan viranomaisten antamista tiedoista ilmeni, että menettelyä direktiivin 97/7/EY saattamiseksi osaksi Espanjan oikeusjärjestystä ei ollut saatettu loppuun, komissio nosti nyt käsiteltävänä olevan kanteen.

Kanne

Asianosaisten väitteet ja niiden perustelut

5 Komissio väittää, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut direktiivin 97/7/EY 15 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut toimenpiteitä, joita tämän direktiivin saattaminen osaksi Espanjan lainsäädäntöä edellyttää, tai ainakaan se ei ole ilmoittanut niistä komissiolle.

6 Espanjan hallitus ei kiistä sitä, että se ei ole pannut direktiiviä 97/7/EY täytäntöön määräajassa, mutta se väittää, että olosuhteet ovat estäneet täytäntöönpanon.

7 Espanjan hallituksen mukaan laadittaessa 15.1.1996 annettua Ley de Ordenación del Comercio Minorista -lakia nro 7/1196 (laki vähittäiskauppaa koskevista säännöksistä), Espanjan lainsäätäjä päätti sisällyttää lakitekstiin säännökset, jotka olivat tuolloin vasta direktiiviehdotuksessa, ajatuksenaan, että myöhemmin tehtävät muutokset olisivat mahdollisimman pieniä.

8 Suuri osa ajasta, joka on kulunut direktiivin 97/7/EY julkaisemisesta, on sen mukaan käytetty keskusteluun siitä, onko tämä direktiivi jo pantu täytäntöön, ja siinä tapauksessa, että sitä ei ole kokonaisuudessaan pantu täytäntöön, olisiko Ley de Ordenación del Comercio Minorista -lakia muutettava vai pitäisikö valmistella uusi laki.

9 Espanjan hallituksen mukaan lopulta päätettiin muuttaa tarpeellisin osin Ley de Ordenación del Comercio Minorista -lakia. Mutta sitten heräsi kysymys, onko tarpeen muuttaa muitakin lakeja, kuten Ley General de Defensa de los Consumidores y Usarios (yleinen kuluttajansuojalaki) ja Ley des Contratos celebrados fuera del Establecimiento Mercantil (muualla kuin liiketiloissa tehtyjä sopimuksia koskeva laki). Keskustelua käytiin myös siitä, mikä yhteys on direktiivin 97/7/EY täytäntöönpanolla ja uusilla sähköistä kaupankäyntiä koskevilla säännöksillä.

10 Espanjan hallitus korostaa, että lakiehdotuksen alustavaa luonnosta ollaan juuri hyväksymässä lakiehdotukseksi.

Yhteisöjen tuomioistuimen arviointi asiasta

11 Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan arvioitaessa sitä, onko jäsenvaltio jättänyt noudattamatta jäsenyysvelvoitteitaan, on otettava huomioon jäsenvaltion tilanne sellaisena kuin se on perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä (ks. mm. asia C-384/99, komissio v. Belgia, tuomio 30.11.2000, Kok. 2000, s. I-10633, 16 kohta). On todettava, että direktiiviä 97/7/EY ei ole saatettu osaksi Espanjan oikeusjärjestystä perustellussa lausunnossa asetetussa kahden kuukauden määräajassa.

12 Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan jäsenvaltio ei myöskään voi kansallisen oikeusjärjestyksensä toimintatapoihin tai tilaan vetoamalla perustella sitä, ettei se ole noudattanut yhteisöjen direktiiveissä säädettyjä velvoitteita ja määräaikoja, eikä siis direktiivin myöhästynyttä tai epätäydellistä täytäntöönpanoa (ks. mm. asia C-364/00, komissio v. Alankomaat, tuomio 7.5.2002, Kok. 2002, s. I-4177, 10 kohta).

13 Näistä syistä on todettava, että koska Espanjan kuningaskunta ei ole antanut säädetyssä määräajassa direktiivin 97/7/EY noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, se ei ole noudattanut sille kyseisen direktiivin 15 artiklan 1 kohdan mukaan kuuluvia velvoitteita.

Päätökset oikeudenkäyntikuluista

Oikeudenkäyntikulut

14 Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska komissio on vaatinut Espanjan kuningaskunnan velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja koska tämä on hävinnyt asian, Espanjan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Päätöksen päätösosa

Näillä perusteilla

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN

(toinen jaosto)

on antanut seuraavan tuomiolauselman:

1) Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut kuluttajansuojasta etäsopimuksissa 20 päivänä toukokuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/7/EY 15 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

2) Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.