Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Ympäristö – Tiettyjen hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi – Direktiivi 85/337 – Valtioista riippumattomien ympäristönsuojelujärjestöjen kanneoikeus – Ulottuvuus

(Neuvoston direktiivin 85/337, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2003/35, 1 artiklan 1 ja 2 kohta ja 10 a artikla)

2. Ympäristö – Tiettyjen hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi – Direktiivi 85/337 – Valtioista riippumattomien ympäristönsuojelujärjestöjen kanneoikeus – Mainitun direktiivin niiden säännösten välitön oikeusvaikutus, joissa säädetään kyseisestä oikeudesta

(Neuvoston direktiivin 85/337, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2003/35, 1 artiklan 1 ja 2 kohta ja 10 a artikla; neuvoston direktiivin 92/43, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2006/105, 6 artikla)

Tiivistelmä

1. Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2003/35, 10 a artikla on esteenä lainsäädännölle, jossa direktiivin 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulle ympäristönsuojelua edistävälle valtioista riippumattomalle järjestölle ei tunnusteta mahdollisuutta vedota tuomioistuimessa unionin oikeuteen perustuvaan ympäristönsuojelua koskevaan sääntöön, kun kysymys on muutoksenhausta lupapäätökseen, joka koskee mainitun direktiivin 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja hankkeita, joilla todennäköisesti on merkittäviä ympäristövaikutuksia, sillä perusteella, että säännöllä suojellaan pelkästään yleistä etua yksityisten oikeushyvien sijaan.

Vaikka kansallinen lainsäätäjä voi rajoittaa pelkästään subjektiivisiin julkisoikeudellisiin oikeuksiin ne oikeudet, joiden loukkaamiseen yksityinen voi vedota mainitussa 10 a artiklassa tarkoitettuja päätöksiä, toimia tai laiminlyöntejä koskevassa muutoksenhaussa tuomioistuimissa, tällaista rajoitusta ei voida soveltaa sellaisenaan ympäristönsuojeluyhdistyksiin, sillä silloin ei oteta huomioon mainitun artiklan kolmannen kohdan viimeisen virkkeen tavoitteita. Vaikka tästä säännöksestä ilmenevällä tavalla tällaisten yhdistysten on voitava vedota samoihin oikeuksiin kuin yksityiset, yhtäältä tavoitteen, jonka mukaan yleisölle, jota asia koskee, on taattava laaja oikeus saada asiansa käsitellyksi tuomioistuimessa, ja toisaalta tehokkuusperiaatteen vastaista näet olisi, että nämä yhdistykset eivät voi vedota myös unionin ympäristöoikeuden oikeussääntöjen rikkomiseen pelkästään siksi, että niillä suojellaan yleistä etua. Tämä nimittäin estäisi suurelta osin niiden mahdollisuuden valvoa unionin oikeuteen sisältyvien sellaisten oikeussääntöjen noudattamista, jotka useimmiten liittyvät yleiseen etuun eivätkä pelkästään yksityisten oikeushyvien suojelemiseen erikseen tarkasteltuina.

(ks. 45, 46 ja 50 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)

2. Tällaisella tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2003/35, 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla ympäristönsuojelua edistävällä valtioista riippumattomalla järjestöllä on mainitun direktiivin 10 a artiklan kolmannen kohdan viimeisen virkkeen nojalla oikeus vedota tuomioistuimessa sellaisten kansallisen oikeuden sääntöjen rikkomiseen, jotka perustuvat luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta direktiivin 92/43, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2006/105, 6 artiklaan, kun kysymys on muutoksenhausta lupapäätökseen, joka koskee direktiivin 85/337 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja hankkeita, joilla todennäköisesti on merkittäviä ympäristövaikutuksia, vaikka tämä ei ole kansallisen prosessioikeuden nojalla sallittua siitä syystä, että säännöillä, joihin vedotaan, suojellaan pelkästään yleistä etua yksityisten oikeushyvien sijaan.

Koska mainitun 10 a artiklan kolmannen kohdan kahden viimeisen virkkeen säännöksissä säädetään yhtäältä, että direktiivin 85/337 1 artiklan 2 kohdan vaatimukset täyttävien valtioista riippumattomien järjestöjen edun katsotaan olevan riittävä, ja toisaalta, että niillä katsotaan myös olevan oikeuksia, joita on mahdollista loukata, niissä annetaan täsmälliset säännöt, jotka eivät ole riippuvaisia muista edellytyksistä. Näiden oikeuksien on välttämättä katettava kansallisen oikeuden säännöt, joilla pannaan täytäntöön unionin ympäristölainsäädäntöä, ja unionin ympäristöoikeuden säännöt, joilla on välitön oikeusvaikutus.

(ks. 48, 56, 57 ja 59 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)