Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Kalastus – Meren luonnonvarojen säilyttäminen – Pyyntikiintiöjärjestelmä

(Vuoden 1985 liittymisasiakirjan 2 artikla)

2. Kalastus – Meren luonnonvarojen säilyttäminen – Pyyntikiintiöjärjestelmä

(Neuvoston asetuksen N:o 3760/92 8 artiklan 4 kohta)

3. Yhteisön oikeus – Periaatteet – Yhdenvertainen kohtelu – Kansalaisuuteen perustuva syrjintä

(Vuoden 1985 liittymisasiakirja; neuvoston asetus N:o 2341/2002)

4. Uusien jäsenvaltioiden liittyminen yhteisöihin – Espanja – Kalastus

(Vuoden 1985 liittymisasiakirjan 154–166 artikla; neuvoston asetus N:o 2341/2002)

Tiivistelmä

1. Jäsenvaltioiden välistä suhteellista vakautta pyyntikiintiöiden jaossa koskevan vaatimuksen on katsottava tarkoittavan sitä, että kunkin jäsenvaltion osalta pidetään voimassa kiinteä prosenttimäärä kalastusmahdollisuuksia jaettaessa. Asetuksella N:o 170/83 vahvistettua jakoperustetta, jossa otettiin alun perin huomioon eri jäsenvaltioiden kalastusalusten vuosina 1973–1978 keskimäärin kalastamat määrät, sovelletaan näin ollen siihen asti, kunnes niiden muuttamisesta on annettu asetus sen menettelyn mukaisesti, jota noudatettiin kyseisen asetuksen osalta.

Koska uuden jäsenvaltion, kuten Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan, liittymisellä ei voi yksinään olla oikeusvaikutuksia, siitä ei seuraa neuvoston velvollisuutta muuttaa olemassa olevaa jakoa. Samoin liittymisasiakirjassa määritellyn siirtymäajan päättymisellä voi olla vain liittymisasiakirjassa määrätyt oikeusvaikutukset. Liittymisasiakirjassa ei määrätä mitään sellaisesta jakoperusteen muuttamisesta, joka tulisi voimaan siirtymäajan päätyttyä, eikä edes neuvoston velvollisuudesta tarkastaa tuolloin tätä jakoperustetta. Näin ollen se, että olemassa olevaa jakoperustetta ei ole muutettu myöhemmällä neuvoston toimella, ei ole vastoin suhteellisen vakauden periaatetta.

(ks. 27–30 ja 32 kohta)

2. Jaettaessa kalastusmahdollisuuksia jäsenvaltioiden välillä yhteisön kalastus- ja vesiviljelyjärjestelmän perustamisesta annetun asetuksen N:o 3760/92 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitetulla tavalla on arvioitava monitahoista taloudellista tilannetta, minkä osalta neuvostolla on laaja harkintavalta. Näin ollen valvoessaan tällaisen toimivallan käytön laillisuutta tuomioistuimen on tutkittava ainoastaan, onko tätä toimivaltaa käytettäessä tehty ilmeinen virhe, onko harkintavaltaa käytetty väärin tai onko kyseinen toimielin selvästi ylittänyt harkintavaltansa rajat.

(ks. 38 kohta)

3. Neuvosto ei ole syrjinyt Espanjan kuningaskuntaa, kun se ei ole kohdellut sitä yhteisön vesialueilla sovellettavien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2003 annetussa asetuksessa N:o 2341/2002 samalla tavalla kuin jäsenvaltioita, jotka ovat osallistuneet kalastuskiintiöiden alkuperäiseen jakoon ennen Espanjan kuningaskunnan liittymistä tai myöhempiin jakoihin siirtymäaikana.

On erotettava toisistaan vesille pääsyn käsite ja oikeutta käyttää vesiluonnonvaroja koskeva käsite. Vaikka Espanjan kuningaskunnalla on siirtymäajan päätyttyä uudelleen pääsy Pohjanmeren ja Itämeren vesille, tästä ei seuraa, että espanjalaisilla kalastusaluksilla olisi oikeus käyttää näiden kahden meren vesiluonnonvaroja samoissa suhteissa kuin sellaiset jäsenvaltiot, jotka ovat voineet osallistua alkuperäiseen kiintiöiden jakoon tai myöhempiin jakoihin. Tästä seuraa, ettei Espanjan kuningaskunnan tilanne ollut rinnastettavissa niiden jäsenvaltioiden tilanteeseen, joiden kalastusalukset olivat viime aikoina asianmukaisen viitejakson kuluessa kalastaneet näillä vesillä.

(ks. 55–57 kohta)

4. Neuvosto ei ole millään tavalla rikkonut Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymisasiakirjaa, kun se ei ole myöntänyt yhteisön vesialueilla sovellettavien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2003 annetussa asetuksessa N:o 2341/2002 Espanjan kuningaskunnalle tiettyjä kalastuskiintiöitä Pohjanmerellä.

Liittymisasiakirjan 154–166 artiklassa määritellään Pohjanmerellä kalastusalalla sovellettava järjestelmä vain siirtymäajaksi. Nämä artiklat eivät näin ollen pääsääntöisesti voi olla perustana vaatimuksille, jotka koskevat siirtymäajan päättymisen jälkeistä aikaa. Siirtymäajan päättyessä sovelletaan näin ollen liittymishetkellä olemassa olevaa yhteisön säännöstöä (acquis communautaire), johon sisältyy jakoperuste, joka on vahvistettu Espanjan kuningaskunnan liittymishetkellä olemassa olevissa säännöksissä.

(ks. 64, 66 ja 67 kohta)