ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 175/13

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 9.4.2014 (Conseil d'État’n (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Ville d'Ottignies-Louvain-la-Neuve, Michel Tillieut, Willy Gregoire ja Marc Lacroix v. Région wallonne

(Asia C-225/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Ympäristö - Jätteet - Direktiivi 75/442/ETY - 7 artiklan 1 kohta - Huoltosuunnitelma - Sopivat paikat ja laitokset jätteistä huolehtimiseksi - Jätehuoltosuunnitelman käsite - Direktiivi 1999/31/EY - 8 ja 14 artikla - Kaatopaikat, jolle on myönnetty lupa tai jotka ovat jo käytössä, kun tämä direktiivi saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä))

2014/C 175/15

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d'État

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Ville d'Ottignies-Louvain-la-Neuve, Michel Tillieut, Willy Gregoire ja Marc Lacroix

Vastaaja: Région wallonne

Muu osapuoli: Shanks SA

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö – Conseil d'État – Jätteistä 15.7.1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY (EYVL L 194, s. 39) 7 artiklan ja tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/42/ETY (EYVL L 197, s. 30) 2 artiklan a alakohdan tulkinta – Jätehuolto – Jätehuoltosuunnitelman käsite – Kansallinen säännös, jonka mukaan muita kuin kyseisessä jätehuoltosuunnitelmassa mainittuja teknisiä jätteensijoituskeskuksia ei voida hyväksyä – Poikkeussääntö, jossa sallitaan jätehuoltosuunnitelman voimaantulon jälkeen sellaisten lupien uusiminen, jotka oli myönnetty teknisille jätteensijoituskeskuksille ennen kyseisen suunnitelman voimaantuloa – Suunnitelman ja ohjelman käsite

Tuomiolauselma

Jätteistä 15.7.1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 24.5.1996 annetulla komission päätöksellä 96/350/EY, 7 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen säännös, jonka mukaan poiketen säännöstä, jonka mukaan kaatopaikoille ei voida antaa lupaa muille kuin tässä artiklassa edellytetyssä jätehuoltosuunnitelmassa tarkoitetuille alueille, ennen jätehuoltosuunnitelman voimaantuloa hyväksytyt kaatopaikat voivat saada jätehuoltosuunnitelman voimaantulon jälkeen uusia lupia samoille maa-alueille, ei ole direktiivin 75/442, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 96/350, tässä säännöksessä tarkoitettu jätehuoltosuunnitelma.

Kaatopaikoista 26.4.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/31/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 5.12.2011 annetulla neuvoston direktiivillä 2011/97/EU, 8 artikla ei kuitenkaan ole esteenä tällaiselle kansalliselle säännökselle, jonka oikeudellinen perusta voi olla tämän direktiivin 14 artikla ja jota voidaan soveltaa kaatopaikkoihin, joille on myönnetty lupa tai jotka ovat jo käytössä, kun direktiivi saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, sillä edellytyksellä, että tässä 14 artiklassa mainittuja muita vaatimuksia noudatetaan, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tutkittava.

(1) EUVL C 207, 20.7.2013.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 194/8

Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 30.4.2014 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Nutricia NV v. Staatssecretaris van Financiën

(Asia C-267/13) (1)

((Yhdistetty nimikkeistö - Tullinimikkeet - Nimikkeessä 3004 tarkoitetut lääkkeet - Käsite - Ravintovalmisteet, jotka on tarkoitettu pelkästään annettavaksi lääkärin valvonnassa enteraalisesti sellaisille ihmisille, joita hoidetaan lääketieteellisesti - Alanimikkeessä 2202 tarkoitetut juomat - Käsite - Nestemäiset ravintovalmisteet, joita ei ole tarkoitettu juotavaksi vaan annettavaksi enteraalisesti))

2014/C 194/08

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Hoge Raad der Nederlanden

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Nutricia NV

Vastapuoli: Staatssecretaris van Financiën

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö – Hoge Raad der Nederlanden – Yhdistetty nimikkeistö – Tullinimikkeet – Nimikkeessä 3004 tarkoitetut lääkkeet – Käsite – Ravintovalmisteet, jotka on tarkoitettu pelkästään annettavaksi lääkärin valvonnassa ruokintaletkun kautta sellaisille ihmisille, joita sairauden vuoksi hoidetaan lääketieteellisesti – Alanimikkeessä 2202 tarkoitetut juomat – Käsite – Nestemäiset ravintovalmisteet, joita ei ole tarkoitettu juotavaksi vaan annettavaksi ruokintaletkun kautta

Tuomiolauselma

Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna 17.10.2006 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1549/2006, olevan yhdistetyn nimikkeistön tariffinimikettä 3004 on tulkittava siten, että tässä nimikkeessä tarkoitettuun lääkkeiden käsitteeseen sisältyvät sellaiset ravintovalmisteet, jotka on tarkoitettu pelkästään annettavaksi lääkärin valvonnassa ja enteraalisesti (ruokintaletkun kautta mahaan) lääketieteellisesti hoidettaville ihmisille, kun niiden antamisella pyritään heidän sairautensa tai tautinsa hoidon yhteydessä heidän vajaaravitsemuksensa ehkäisemiseen tai hoitamiseen.

(1) EUVL C 207, 20.7.2013.
1)

Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97, sellaisena kuin se on muutettuna 17.6.2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 592/2008, 77 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että sosiaaliturvalain VI osan (Sozialgesetzbuch, Sechstes Buch) 47 § :n 1 momentissa tarkoitetun kasvatuseläkkeen kaltaista etuutta, joka kuolemantapauksessa myönnetään edesmenneen entiselle puolisolle kyseisen entisen puolison lasten kasvatusta varten, ei voida rinnastaa mainitun asetuksen kyseisessä säännöksessä tarkoitettuun ”vanhuus-, työkyvyttömyys- tai tapaturma- tai ammattitautieläkkeeseen”.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 135/13

Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 13.3.2014 (Sąd Rejonowy w Białymstokun (Puola) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Małgorzata Nierodzik v. Samodzielny Publiczny Psychiatryczny Zakład Opieki Zdrowotnej im. dr Stanisława Deresza w Choroszczy

(Asia C-38/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 1999/70/EY - EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus - 4 lauseke - Työehtojen käsite - Määräaikaisen työsopimuksen irtisanomisaika - Erilainen kohtelu vakituisiin työntekijöihin nähden))

2014/C 135/13

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Sąd Rejonowy w Białymstoku

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Małgorzata Nierodzik

Vastaaja: Samodzielny Publiczny Psychiatryczny Zakład Opieki Zdrowotnej im. dr Stanisława Deresza w Choroszczy

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö – Sąd Rejonowy w Białymstoku – Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY (EYVL 175, s. 43) 1 artiklan ja kyseisen direktiivin liitteessä olevien 1 ja 4 lausekkeen tulkinta – Kansallinen säännöstö, jossa säädetään määräaikaisten työsopimusten osalta epäedullisemmasta irtisanomisajasta kuin toistaiseksi voimassaolevien työsopimusten osalta

Tuomiolauselma

Määräaikaista työtä koskevan, 18.3.1999 tehdyn puitesopimuksen, joka on Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY liitteenä, 4 lausekkeen 1 kohtaa on tulkittava siten, että silloin kun määräaikaiset ja vakituiset työntekijät ovat toisiinsa rinnastettavissa tilanteissa, määräys on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään mahdollisuudesta soveltaa asianomaisen työntekijän palvelusajasta riippumatonta kiinteää kahden viikon pituista irtisanomisaikaa irtisanottaessa yli kuuden kuukauden pituisia määräaikaisia työsopimuksia, kun taas toistaiseksi voimassa olevien työsopimusten irtisanomisaika määräytyy asianomaisen työntekijän palvelusajan perusteella ja se voi vaihdella kahdesta viikosta kolmeen kuukauteen.

(1) EUVL C 141, 18.5.2013.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 85/10

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 16.1.2014 (Oberster Gerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Andreas Kainz v. Pantherwerke AG

(Asia C-45/13) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Tuomioistuimen toimivalta siviili- ja kauppaoikeuden alalla - Asetus (EY) N:o 44/2001 - Tuotevastuu - Jäsenvaltiossa valmistettu tuote, joka on myyty toisessa jäsenvaltiossa - Käsitteen ”paikkakunta, missä vahinko sattui tai saattaa sattua”, tulkinta - Paikkakunta, missä syy-yhteydessä oleva tapahtuma on sattunut)

2014/C 85/16

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberster Gerichtshof

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Andreas Kainz

Vastaaja: Pantherwerke AG

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Oberster Gerichtshof — Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (EYVL 2001, L 12, s. 1) 5 artiklan 3 kohdan tulkinta — Tuotevastuu — Jäsenvaltiossa valmistettu tuote, joka myytiin toisessa jäsenvaltiossa — Paikkakunta, missä vahinko sattui tai saattaa sattua — Tilanne, jossa paikkakunta, missä vahinko ilmeni (ilmenemispaikka) sijaitsee valtiossa, jossa tuote valmistettiin — Käsitteen ”paikkakunta, missä vahinkoa aiheuttanut teko tapahtui” (tapahtumapaikka) tulkinta

Tuomiolauselma

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 5 artiklan 3 alakohtaa on tulkittava siten, että valmistajan tuotevastuuseen perustuvan korvausvastuun osalta paikkakunta, missä vahingon aiheuttanut syy-yhteydessä oleva tapahtuma on sattunut, on kyseisen tuotteen valmistuspaikka.

(1) EUVL C 147, 25.5.2013.
2)

Jäsenvaltiolla on oikeus valita kansallisessa oikeudessaan käsitteelle ”kaksoiskäyttö” suppeampi soveltamisala kuin tällä käsitteellä on direktiivin 2003/96, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2004/74, 2 artiklan 4 kohdan b alakohdan toisessa luetelmakohdassa kantaakseen veroa kyseisen direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle jäävistä energiatuotteista.
3)

Direktiivin 2001/29 5 artiklan 2 kohdan b alakohtaa on tulkittava niin, ettei se ole esteenä sellaiselle kansalliselle säännöstölle, jossa matkapuhelinten muistikortteja elinkeinonharjoittajille myyvät valmistajat ja maahantuojat velvoitetaan maksamaan maksua, jonka tarkoituksena on rahoittaa yksityiseen käyttöön tarkoitettuja kopioita koskevaan poikkeukseen kappaleenvalmistusoikeudesta liittyvä sopiva hyvitys, kun tiedetään, että mainittujen tahojen on tarkoitus myydä kyseiset muistikortit edelleen, mutta ei tiedetä, ovatko mainittujen muistikorttien lopulliset ostajat yksityishenkilöitä vai yrityksiä, jos — mainitunlaisen järjestelmän käyttöönotto on perusteltua käytännön vaikeuksien vuoksi — maksuvelvolliset vapautetaan mainitun maksun maksamisesta, jos ne osoittavat, että ne ovat toimittaneet matkapuhelinten muistikortteja muille henkilöille kuin luonnollisille henkilöille selvästi muuhun tarkoitukseen kuin yksityiseen käyttöön tarkoitettujen kappaleiden valmistamista varten; kyseistä vapautusta ei voida rajata vain toimituksiin kyseisen maksun hallinnoinnista vastaavan organisaation luetteloon merkityille elinkeinonharjoittajille — mainitussa järjestelmässä säädetään sellaisesta todellisesta oikeudesta saada kyseinen maksu palautettua, ettei sen toteuttamistapa tee suoritettujen maksujen takaisin saamisesta suhteettoman vaikeaa; palautus voidaan suorittaa vain mainitunlaisen muistikortin lopulliselle ostajalle, jonka on tehtävä tätä koskeva hakemus mainitulle organisaatiolle.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 253/5

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 22.5.2014 (Bayerischer Verwaltungsgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Wolfgang Glatzel v. Freistaat Bayern

(Asia C-356/12) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Liikenne - Direktiivi 2006/126/EY - Liitteessä III oleva 6.4 kohta - Pätevyys - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 20 artikla, 21 artiklan 1 kohta ja 26 artikla - Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimus vammaisten henkilöiden oikeuksista - Ajokortti - Moottoriajoneuvon kuljettamiseen vaadittava fyysinen ja henkinen suorituskyky - Vähimmäisvaatimukset - Näöntarkkuus - Yhdenvertainen kohtelu - Poikkeamismahdollisuuden puuttuminen - Oikeasuhteisuus))

2014/C 253/07

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Wolfgang Glatzel

Vastapuoli: Freistaat Bayern

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö – Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Ajokorteista 20.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/126/EY (EUVL L 403, s. 18) liitteessä III, sellaisena kuin se on muutettuna 25.8.2009 annetulla komission direktiivillä 2009/113/EY (EUVL L 223, s. 31), olevan 6.4 kohdan pätevyys – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 20, 21 ja 26 artiklan tulkinta – Ajokorttiluokkiin C, CE, C1, C1E, D, DE, D1 ja D1E kuuluvien moottoriajoneuvojen kuljettamiseen vaadittavaa fyysistä ja henkistä suorituskykyä koskevat vähimmäisvaatimukset – Säännös, jonka mukaan huonomman silmän näöntarkkuuden, tarvittaessa korjaavia linssejä käyttäen, on oltava vähintään 0,1

Tuomiolauselma

Kysymyksen tarkastelussa ei ole ilmennyt mitään seikkaa, joka voisi vaikuttaa ajokorteista 20.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/126/EY liitteessä III, sellaisena kuin se on muutettuna 25.8.2009 annetulla komission direktiivillä 2009/113/EY, olevan 6.4 kohdan pätevyyteen Euroopan unionin perusoikeuskirjan 20 artiklan, 21 artiklan 1 kohdan tai 26 artiklan kannalta.

(1) EUVL C 9, 12.1.2013.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 151/4

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 27.3.2014 (Tribunal d’instance d’Orléansin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – LCL Le Crédit Lyonnais, SA v. Fesih Kalhan

(Asia C-565/12) (1)

((Kuluttajansuoja - Kulutusluottosopimukset - Direktiivi 2008/48/EY - 8 ja 23 artikla - Luotonantajan velvollisuus tarkistaa ennen sopimuksen tekemistä luotonottajan luottokelpoisuus - Kansallinen säännös, jossa asetetaan velvollisuus hakea tietoja tietokannasta - Sopimukseen perustuvien korkojen menettäminen siinä tapauksessa, että tällainen velvollisuus on laiminlyöty - Seuraamuksen tehokkuus, oikeasuhteisuus ja varoittavuus))

2014/C 151/04

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal d’instance d’Orléans

Pääasian asianosaiset

Kantaja: LCL Le Crédit Lyonnais SA

Vastaaja: Fesih Kalhan

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö – Tribunal d’instance d’Orléans – Kulutusluottosopimuksista ja neuvoston direktiivin 87/102/ETY kumoamisesta 23.4.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/48/EY (EUVL L 133, s. 66) 23 artiklan tulkinta kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (EYVL L 95, s. 29) valossa – Luottolaitoksen velvollisuus tarkistaa luotonottajan luottokelpoisuus – Vaatimus, jonka mukaan luotonantajalle kyseisen velvollisuuden laiminlyönnistä määrättävien seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia – Sopimukseen perustuvien korkojen perimistä koskevan oikeuden menettäminen – Kysymys siitä, onko sallittua pysyttää luotonantajan oikeus periä suoraan lain nojalla laillisia, korotettuja korkoja

Tuomiolauselma

Kulutusluottosopimuksista ja neuvoston direktiivin 87/102/ETY kumoamisesta 23.4.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/48/EY 23 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä sellaisen kansallisen seuraamusjärjestelmän soveltamiselle, jonka mukaan siinä tapauksessa, että luotonantaja laiminlyö sopimuksen tekemistä edeltävän velvollisuutensa arvioida luotonottajan luottokelpoisuus hakemalla tietoja asianmukaisesta tietokannasta, luotonantaja menettää oikeutensa sopimukseen perustuviin korkoihin mutta voi periä suoraan lain nojalla laillisia korkoja, joita koskeva maksuvelvollisuus syntyy sellaisen tuomioistuinratkaisun antamisesta alkaen, jolla kyseinen luotonottaja velvoitetaan maksamaan jäljellä olevat määrät, ja joita lisäksi korotetaan viidellä prosenttiyksiköllä, jos luotonottaja ei ole maksanut velkaansa kahden kuukauden kuluessa kyseisen tuomioistuinratkaisun antamisesta, kun ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa, että pääasian kaltaisessa tapauksessa, jossa on kyse jäljellä olevan lainan pääoman erääntymisestä välittömästi maksettavaksi luotonottajan maksun laiminlyömisen takia, määrät, jotka luotonantaja voi tosiasiallisesti periä korkojen menettämistä koskevan seuraamuksen soveltamisen seurauksena, eivät ole huomattavasti alhaisempia kuin määrät, jotka luotonantaja voisi periä, jos se olisi noudattanut velvollisuuttaan tarkistaa luotonottajan luottokelpoisuus.

(1) EUVL C 38, 9.2.2013.
1)

Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna asiakirjalla Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, 4 artiklan 1 kohtaa, 9 artiklaa ja 11 artiklaa on tulkittava siten, että jäsenvaltioiden toimivaltaisilla elimillä on velvollisuus ehdottaa Euroopan komissiolle yhteisön tärkeinä pitämien alueiden luetteloon merkityn alueen poistamista luettelosta, kun kyseiseen alueeseen sisältyvän maa-alueen omistaja on vaatinut sitä kyseisiltä elimiltä ja väittänyt alueen ympäristön huonontuneen, siltä osin kuin vaatimus perustuu siihen seikkaan, että mainittu alue ei kyseisen direktiivin, sellaisena kuin se on muutettuna, 6 artiklan 2–4 kohdan säännösten noudattamisesta huolimatta lopullisesti voi enää myötävaikuttaa luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojeluun tai Natura 2000 -verkoston aikaansaamiseen.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 129/2

Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 6.3.2014 – Valittajina Pi-Design AG, Bodum France SAS ja Bodum Logistics A/S sekä muina osapuolina Yoshida Metal Industry Co. Ltd ja sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

(Yhdistetyt asiat C-337/12 P–C-340/12 P) (1)

((Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Mustatäpläisestä pinnasta muodostuvien merkkien rekisteröinti - Mitättömäksi julistaminen - Asetus (EY) N:o 40/94 - 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohta - Selvitysaineiston ottaminen huomioon vääristyneellä tavalla))

2014/C 129/02

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittajat: Pi-Design AG, Bodum France SAS ja Bodum Logistics A/S (edustaja: avocat H. Pernez)

Muut osapuolet: Yoshida Metal Industry Co. Ltd (edustajat: avvocato S. Verea, avvocato K. Muraro ja avvocato M. Balestriero) ja sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

Oikeudenkäynnin kohde

Valitukset unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-331/10, Yoshida Metal Industry vastaan SMHV – Pi-Design ym., 8.5.2012 antamasta tuomiosta, jolla kyseinen tuomioistuin kumosi sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 20.5.2010 tekemän päätöksen R 1237/2008-1, jolla kumottiin mitättömyysosaston päätös hylätä mitättömyysvaatimus, jonka Pi-Design, Bodum France ja Bodum Logistics A/S olivat esittäneet ja joka koski luokkiin 8 ja 21 kuuluvia tavaroita varten rekisteröityä kuviomerkkiä, joka esittää mustatäpläistä pintaa – Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan e kohdan ii alakohta – Merkki, joka muodostuu yksinomaan teknisen tuloksen saavuttamiseksi välttämättömästä tavaran muodosta

Tuomiolauselma

1) Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-331/10, Yoshida Metal Industry v. SMHV – Pi-Design ym. (Kolmion muotoista mustatäpläistä pintaa esittävä tunnus), ja asiassa T-416/10, Yoshida Metal Industry v. SMHV – Pi-Design ym. (Mustatäpläistä pintaa esittävä tunnus), 8.5.2012 antamat tuomiot kumotaan.

2) Asiat palautetaan unionin yleiseen tuomioistuimeen.

3) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

(1) EUVL C 295, 29.9.2012.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 135/10

Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 13.3.2014 (Landgericht Krefeldin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Marc Brogsitter v. Fabrication de Montres Normandes Eurl ja Karsten Fräßdorf

(Asia C-548/12) (1)

((Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue - Tuomioistuimen toimivalta siviili- ja kauppaoikeuden alalla - Asetus (EY) N:o 44/2001 - Erityinen toimivalta - 5 artiklan 1 ja 3 alakohta - Vahingonkorvauskanne - Sopimusoikeudellinen vai deliktiin perustuva luonne))

2014/C 135/10

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landgericht Krefeld

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Marc Brogsitter

Vastaajat: Fabrication de Montres Normandes Eurl ja Karsten Fräßdorf

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö – Landgericht Krefeld (Saksa) – Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (EYVL 2001 L 12, s. 1) 5 artiklan 1 alakohdan tulkinta – Erityinen toimivalta – Deliktiin perustuvaa vahingonkorvausta koskevassa asiassa toimivaltaisessa tuomioistuimessa nostettu kanne – Tilanne, jossa rikkominen on tapahtunut vahingon aiheuttajan ja vahingonkärsijän välisen sopimuksen puitteissa ja jossa sen paikkakunnan tuomioistuin, jossa velvollisuus on suoritettava, sijaitsee toisessa jäsenvaltiossa – Toimivaltaisen tuomioistuimen määrittäminen

Tuomiolauselma

Pääasiassa kyseessä olevien kaltaisten vahingonkorvauskanteiden, jotka perustuvat kansallisen oikeuden mukaan deliktiin, on tästä huolimatta katsottava koskevan tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 5 artiklan 1 alakohdan a alakohdassa tarkoitettuja ”sopimusta koskevia asioita”, mikäli moitittua menettelyä voidaan pitää sopimusvelvoitteiden rikkomisena, sellaisena kuin sopimusvelvoitteet voidaan määritellä sopimuksen kohteen perusteella.

(1) EUVL C 101, 6.4.2013.