FI Euroopan unionin virallinen lehti C 193/29

Kanne 24.6.2009 — Shell Hellas v. komissio

(Asia T-245/09)

2009/C 193/47

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Shell Hellas Oil and Chemical SA (Shell Hellas AE) (Attika, Kreikka) (edustaja: asianajaja P. Hubert)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

— komission 16.4.2009 antama implisiittinen kielteinen vastaus, jossa vastustetaan komission hallussa oleviin asiakirjoihin tutustumista koskevaa hakemusta (viite GESTDEM 6159/2008), on kumottava ja kumoamispäätöksestä on tehtävä kaikki tarvittavat päätelmät kantajan oikeudesta tutustua asiakirjoihin

— toissijaisesti, jos ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo komission pääsihteeristön 15.4.2009 päivätyn kirjeen, jossa todetaan, että sen hakemukseen tutustua komission asiakirjoihin (viite GESTEDEM 6159/2008) ei voida vastata myöntävästi, päätökseksi, se on kumottava kokonaan tai osittain ja kumoamispäätöksestä on tehtävä kaikki tarvittavat päätelmät kantajan oikeudesta tutustua asiakirjoihin

— komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vaatii kyseessä olevalla kanteella, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa komission implisiittisen päätöksen, jolla se kieltäytyi myöntämästä kantajalle oikeutta tutustua kaikkeen komission ja Kreikan kilpailuviranomaisen väliseen asetuksen N:o 1/2003 11 artiklan 4 kohdan nojalla käymään kirjeenvaihtoon, joka liittyy polttoainemarkkinoita koskevaan tutkimukseen. Kantaja vaatii toissijaisesti, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa komission pääsihteeristön kirjeen, jossa todetaan, ettei komissio voi vastata myöntävästi kantajan hakemukseen saada tutustua asiakirjoihin, jos se katsoo kirjeen nimenomaiseksi kieltäytymispäätökseksi.

Kantaja esittää kanteensa tueksi kolme kanneperustetta.

Ensimmäisessä kanneperusteessaan, joka liittyy EY 253 artiklan rikkomiseen, kantaja väittää, että koska kieltäytyminen on implisiittinen, vastaaja ei ole päätöksen luonteen vuoksi toimittanut perusteluja, joiden avulla kantaja olisi saanut tietää kieltäytymisen syyt.

Toisessa kanneperusteessaan, joka on esitetty toissijaisesti siltä varalta, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoisi, että komission pääsihteeristön kirje on valituskelpoinen päätös tai että pääsihteeristön uudessa 18.6.2009 päivätyssä kirjeessä toimitetaan implisiittisen päätöksen todelliset perustelut, kantaja väittää, etteivät toimitetut perustelut vastaa EY 253 artiklan mukaisia perusteluja koskevia vaatimuksia ja että ne ovat asetuksen N:o 1049/2001 (1) sanamuodon ja tarkoituksen vastaisia.

Kolmannessa kanneperusteessaan, joka liittyy EY 255 artiklan ja asetuksen N:o 1049/2001 rikkomiseen, kantaja väittää, että asiakirjat, joihin tutustumista haettiin, eivät kuulu asetuksessa N:o 1049/2001 säädettyjen avoimuusperiaatetta koskevien poikkeuksien soveltamisalaan. Tältä osin kantaja väittää, että

— komissio ei ole tehnyt asiakirjakohtaista arviointia vaan se on arvioinut yleiselllä tavalla asetuksessa säädettyjä poikkeuksia asiakirjojen luokittelun huomioon ottaen

— komissio ei voinut kysyä asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 5 kohdan nojalla suoraan Kreikan kilpailuviranomaisen kantaa asiakirjojen tiedoksi antamisesta, koska yksin jäsenvaltio on toimivaltainen kieltämään asiakirjojen tiedoksiantamisen tällä perusteella,

— komissio on virheellisesti vedonnut taloudellisten etujen suojaa koskevaan poikkeukseen (asetuksen N:o 2049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäinen luetelmakohta) kieltääkseen asiakirjojen tiedoksiantamisen kokonaisuudessaan siltä osin, kuin se voisi poistaa asiakirjoista luottamukselliset tiedot

— komissio ei voinut vedota tutkintatoimien suojaa koskevaan poikkeukseen (asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmas luetelmakohta), koska Kreikan kilpailuviranomainen oli jo tehnyt lopullisen päätöksensä kyseessä olevassa asiassa

— komissio ei myöskään voinut vedota päätöksentekomenettelyn suojaa koskevaan poikkeukseen, koska asiakirjat, joihin tutustumista on haettu, eivät kuulu päätöksentekomenettelyn soveltamisalaan tai koska loukkausta ei voida osoittaa.

Lopuksi kantaja esittää, että joka tapauksessa on olemassa yleisen edun kannalta pakottava syy saada tutustua kyseessä oleviin asiakirjoihin, nimittäin yhteisön oikeuden yhtenäisen soveltamisen mahdollistaminen tehokkaasti.

(1) Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).