FI
Oikeustapauskokoelma
ECLI:EU:F:2010 :32 1VIRKAMIESTUOMIOISTUIMEN M ÄÄRÄYS (ensimmäinen jaosto)
26 päivänä huhtikuuta 2010
Asia F-7/08 D EP
Peter Sc hönberger
vastaan
Euroopan parlamentti
Oikeudenkäyntimenettely — Oikeudenkäyntikulujen vahvistaminen
Aihe: Virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 92 artiklaan pe rustuva vaatimus ko rvattavien 
oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistamisesta.
Ratkaisu:Kantajalle ko rvattavien oikeudenkäyntikulujen määräksi vahvistetaan 12 750  euroa.
Tiivistelmä
1. Oikeudenkäyntimenettely — Oikeudenkäyntikulut — Oikeudenkäyntikulujen m äärän 
vahvistaminen — Korvattavat oikeudenkäyntikulut — Käsite — Asianosaisille asian käsittelystä 
aiheutuneet välttämättömät kustannukset
(Virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 91 artiklan b a lakohta)
2. Oikeudenkäyntimenettely — Oikeudenkäyntikulut — Oikeudenkäyntikulujen m äärän 
vahvistaminen — Huomioon otettavat seikat
(Virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 91 artiklan b a lakohta)
3. Oikeudenkäyntimenettely — Korvattavat oikeudenkäyntikulut — Oikeudenkäyntikulujen m äärän 
vahvistamista ko skevasta oikeudenkäynnistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut
(Virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 86 j a 92 artikla)
1. Korvattavat oikeudenkäyntikulut on ra jattu yhtäältä asian kä sittelystä virkamiestuomioistuimessa 
aiheutuneisiin ku stannuksiin ja toisaalta tässä tarkoituksessa välttämättömiin ku stannuksiin. Lisäksi 
kantajan on e sitettävä näyttöä, jonka a vulla voidaan osoittaa, että hänen ko rvattavaksi vaatimansa 
kulut ovat todellisia.
(ks. 23 kohta)
Viittaukset:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: yhdistetyt asiat T-7/98 DEP, T-208/98 DEP ja T-109/99 DEP, De Nicola v. 
EIP, 8.7.2004 ( Kok. H ., s. I-A-219 j a II-973, 42 kohta)
Virkamiestuomioistuin: asia F-14/08 DEP, X v . parlamentti, 10.11.2009 ( Kok. H ., s. I-A-1-425 j a II-A-1-2303 , 
21 kohta)
2 ECLI:EU:F:2010 :32TIIVISTELMÄ–ASIAF-7/08DEP
SCHÖNBERGERv.PARLAMENTTI
2. Unionin tuomioistuimilla ei ole valtuutta vahvistaa n iiden palkkioiden m äärää , jotka a sianosaisten 
on m aksettava o mille a sianajajilleen, vaan n iiden on v ahvistettava, m ihin m äärää n a sti 
oikeudenkäyntikulujen m aksamisesta vastuussa olevan asianosaisen on n e ko rvattava. Vahvistaessaan 
oikeudenkäyntikulujen m äärää u nionin tuomioistuinten e i tarvitse o ttaa h uomioon ka nsallisia 
asianajajien palkkiosääntöjä eikä m ahdollista asianosaisen ja tämän asiamiesten tai avustajien tekem ää 
sopimusta a siasta. Ellei unionin o ikeuteen s isälly säännöksiä p alkkion s uuruudesta, unionin 
tuomioistuinten on v apaasti ar vioitava a siassa e sille t ulleita s eikkoja o ttamalla h uomioon 
oikeudenkäynnin ko hde ja luonne, sen me rkitys unionin oikeuden ka nnalta sekä a sian vaikeusaste, 
oikeudenkäyntimenettelystä asian hoitamiseen osallistuneille asiamiehille tai avustajille aiheutuneen 
työn m äärä j a oikeudenkäynnin taloudellinen me rkitys asianosaisille.
Asianajajille ai heutuneiden m atkakulujen osalta on l isäksi niin, että pe riaatteessa ai noastaan n e 
matkakulut, j otka o vat ai heutuneet a sianajajalle s iirtymisestä h änen t oimistoltaan 
virkamiestuomioistuimen suulliseen kä sittely yn Luxemburgiin, voidaan määrätä ko rvattaviksi.
Ei ku itenkaan voida s ulkea pois sitä, että virkamiestuomioistuimen vahvistaessa suulliseen kä sittelyn 
ajankohdan ky seinen asianajaja on j o ottanut vastaan toimeksiannon j ossakin toisessa ka upungissa 
kuin missä hänen toimistonsa ko tipaikka s ijaitsee. Asianajajien ammattikunnalla on o ikeus palveluiden 
vapaaseen liikkuvuuteen unionin alueella. Tästä sy ystä matkakulut, jotka o vat aiheutuneet siirtymisestä 
edellä mainitusta toimeksiantokaupungista suulliseen kä sittely yn Luxemburgiin, voidaan m yös ka tsoa 
välttämättömiksi kustannuksiksi. Tällaisessa tapauksessa asianajajan on ku itenkin pe rusteltava jossakin 
toisessa ka upungissa ku in h änen toimistonsa ko tipaikassa suoritettu toimeksianto ja se, että 
matkakulut Luxemburgiin siirtymisestä ovat todellisia.
(ks. 24, 25, 36 j a 37 kohta)
Viittaukset:
Virkamiestuomioistuin: em . asia X v . parlamentti, 22 j a 23 kohta
3. Toisin ku in v irkamiestuomioistuimen t yöjärjestyksen 86 artiklassa, ky seisen t yöjärjestyksen 
92 artiklassa, joka ko skee o ikeudenkäyntikuluihin liittyvää rii taa, ei määrätä, että oikeudenkäyntikuluja 
koskeva ra tkaisu annetaan tuomiossa tai m ääräyksessä, jolla asian kä sittely päätetään. Jos unionin 
tuomioistuimet nimittäin ra tkaistessaan pääasian oikeudenkäyntikuluja ko skevaa rii taa työjärjestyksen 
92 artiklaan pe rustuvassa me nettelyssä lausuisivat riida n ko hteena olevista oikeudenkäyntikuluista ja 
erikseen o ikeudenkäyntikuluja ko skevassa rii tauttamismenettelyssä ai heutuneista uu sista 
oikeudenkäyntikuluista, niiden kä siteltäväksi voitaisiin tarvittaessa myöhemm in saattaa uu delleen uu sia 
oikeudenkäyntikuluja ko skeva rii ta. Näin ollen ei ole tarpeen lausua erikseen n iistä ku luista ja 
palkkioista, joita on ai heutunut o ikeudenkäyntikulujen m äärän v ahvistamista ko skevasta 
oikeudenkäynnistä virkamiestuomioistuimessa. Unionin tuomioistuinten on ku itenkin vahvistaessaan 
korvattavia o ikeudenkäyntikuluja o tettava h uomioon kai kki a siaan l iittyvät s eikat 
oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistamista ko skevan määräyksen antamishetkeen saakka.
(ks. 45–47 kohta)
Viittaukset:
Virkamiestuomioistuin: em . asia X v . parlamentti, 40 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen