ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

koska se on asettanut vankeudessa syntyneiden ja kasvaneiden lintujen, jotka on saatettu laillisesti markkinoille muissa jäsenvaltioissa, tuonnille, hallussapidolle ja myynnille rajoittavia edellytyksiä, jotka johtavat siihen, että kyseisten markkinoiden toimijoiden on muutettava lintulajien merkintöjä, jotta ne vastaisivat Belgian lainsäädäntöön sisältyviä erityisiä edellytyksiä, ja koska se ei ole hyväksynyt muissa jäsenvaltioissa sallittuja merkintöjä eikä luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelusta niiden kauppaa sääntelemällä 9.12.1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 338/97 mukaisesti myönnettyjä todistuksia, ja
1)

Työntekijöiden joukkovähentämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20.7.1998 annetun neuvoston direktiivin 98/59/EY 6 artiklaa, luettuna yhdessä sen 2 artiklan kanssa, on tulkittava siten, ettei se ole esteenä kansalliselle sääntelylle, jolla on otettu käyttöön menettelyt, joiden avulla sekä työntekijöiden edustajat että työntekijät kukin erikseen voivat valvoa direktiivissä säädettyjen velvoitteiden noudattamista, mutta jolla työntekijöiden erillistä kanneoikeutta rajoitetaan sen osalta, mihin seikkoihin he voivat vedota, ja jossa tämän kanneoikeuden käyttämiselle asetetaan se edellytys, että työntekijöiden edustajat ovat ensin esittäneet vastalauseensa työnantajalle ja että asianomainen työntekijä on ensin ilmoittanut työnantajalle riitauttavansa tiedottamis- ja kuulemismenettelyn noudattamisen.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 180/13

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 11.6.2009 (Administratīvā apgabaltiesan (Latvian tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Schenker SIA v. Valsts ieņēmumu dienests

(Asia C-16/08) (1)

(Yhteinen tullitariffi - Tariffiluokittelu - Yhdistetty nimikkeistö - Aktiivimatriisi-nestekidelaitteet)

2009/C 180/21

Oikeudenkäyntikieli: latvia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Administratīvā apgabaltiesa

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Schenker SIA

Vastaaja: Valsts ieņēmumu dienests

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Administratīvā apgabaltiesa — Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (EYVL L 256, s. 1) tulkinta — Aktiivimatriisi-nestekidelaite (LCD) — Luokitellaanko se yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 8528 21 90 vai nimikkeeseen 9013 80 20 — Onko tavaralla täydellisen tai valmiin tuotteen olennaiset ominaisuudet vai ei

Tuomiolauselma

Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muodostavan yhdistetyn nimikkeistön, sellaisena kuin tämä liite on muutettuna 11.9.2003 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1789/2003, alanimikettä 8528 21 90 on tulkittava siten, että 29.12.2004 kyseistä alanimikettä ei ollut sovellettava aktiivimatriisi-nestekidelaitteisiin, jotka koostuivat pääasiallisesti seuraavista elementeistä:

— kaksi lasilevyä

— näiden levyjen välissä oleva nestekidekerros

— vertikaalisten ja horisontaalisten signaalien lukijat

— taustavalo

— vaihtosuuntaaja, joka muodostaa suurempaa jännitettä taustavaloa varten

— valvontayksikkö — tietojensiirron liitäntä (PCB- tai PWB- valvonta), jolla varmistetaan tietojen peräkkäinen siirtäminen LCD-moduulin jokaiseen pikseliin (pisteeseen) erityistä teknologiaa, LVDC (Low Voltage Differential Signalling), käyttäen.

(1) EUVL C 92, 12.4.2008.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 141/18

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 2.4.2009 (Oberlandesgericht Karlsruhe (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — rikosoikeudenkäynti Rafet Kqikua vastaan

(Asia C-139/08) (1)

(Viisumi-, turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikka - Kolmannen maan kansalainen, jolla on sveitsiläinen oleskelulupa - Maahantulo ja oleskelu jäsenvaltion alueella muussa kuin kauttakulkutarkoituksessa - Viisumin puuttuminen)

2009/C 141/29

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberlandesgericht Karlsruhe

Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

Rafet Kqiku

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Oberlandesgericht Karlsruhe — Yksinkertaistetusta menettelystä henkilötarkastuksissa ulkorajoilla siten, että jäsenvaltiot hyväksyvät kauttakulussa alueidensa läpi yksipuolisesti tietyt Sveitsin ja Liechtensteinin myöntämät oleskeluluvat 14.6.2006 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 896/2006/EY (EYVL L 167, s. 8) 1 ja 2 artiklan tulkinta — Entisen Serbia-Montenegron valtioliiton kansalaisen, joka asuu Sveitsissä ja jolla on Sveitsin pysyvä oleskelulupa, tyyppi C, mahdollisuus tulla Saksan liittotasavallan alueelle muussa kuin kauttakulkutarkoituksissa ja oleskella siellä kaksi päivää ilman viisumia

Tuomiolauselma

Yksinkertaistetusta menettelystä henkilötarkastuksissa ulkorajoilla siten, että jäsenvaltiot hyväksyvät kauttakulussa alueidensa läpi yksipuolisesti tietyt Sveitsin ja Liechtensteinin myöntämät oleskeluluvat, 14.6.2006 tehtyä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöstä N:o 896/2006/EY on tulkittava siten, että tämän päätöksen liitteessä lueteltujen, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan sellaisille kolmansien maiden kansalaisille, joilta vaaditaan viisumi, myöntämien oleskelulupien on katsottava vastaavan ainoastaan kauttakulkuviisumia. Maahantulossa jäsenvaltioiden alueelle kauttakulkutarkoituksissa riittää luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, 15.3.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001 1 artiklan 1 kohdassa ja 2 artiklassa säädettyjen edellytysten täyttymiseksi, että kyseisessä päätöksessä tarkoitetulla henkilöllä on Sveitsin valaliiton tai Liechtensteinin ruhtinaskunnan myöntämä oleskelulupa, joka mainitaan saman päätöksen liitteessä.

(1) EUVL C 183, 19.7.2008.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 69/10

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 29.1.2009 (Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolenin (Ruotsi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Migrationsverket v. Edgar Petrosian, Nelli Petrosian, Svetlana Petrosian, David Petrosian ja Maxime Petrosian

(Asia C-19/08) (1)

(Oikeus turvapaikkaan - Asetus (EY) N:o 343/2003 - Jäsenvaltion toimesta tapahtuva sellaisen turvapaikanhakijan, jonka hakemus on hylätty ja joka oleskelee toisessa jäsenvaltiossa, jossa hän on esittänyt uuden turvapaikkahakemuksen, takaisinotto - Turvapaikanhakijan siirron täytäntöönpanoa koskevan määräajan alkaminen - Siirtomenettely, josta on tehty valitus, jolla voi olla lykkäävä vaikutus)

(2009/C 69/15)

Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Migrationsverket

Vastaajat: Edgar Petrosian, Nelli Petrosian, Svetlana Petrosian, David Petrosian ja Maxime Petrosian

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Kammarrätten i Stockholm, Migrationsöverdomstolen (Ruotsi) — Niiden perusteiden ja menettelyjen vahvistamisesta, joiden mukaisesti määritetään kolmannen maan kansalaisen johonkin jäsenvaltioon jättämän turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio 18.2.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 343/2003 (EUVL L 50, s. 1) 20 artiklan 1 kohdan d alakohdan ja 2 kohdan tulkinta — Jäsenvaltion toimesta tapahtuva sellaisen toisessa jäsenvaltiossa olevan turvapaikanhakijan, joka on esittänyt siellä uuden turvapaikkahakemuksen, takaisinotto — Turvapaikanhakijan siirtoa koskevan määräajan alkaminen

Tuomiolauselma

Niiden perusteiden ja menettelyjen vahvistamisesta, joiden mukaisesti määritetään kolmannen maan kansalaisen johonkin jäsenvaltioon jättämän turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio, 18.2.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 343/2003 20 artiklan 1 kohdan d alakohtaa ja 2 kohtaa on tulkittava siten, että kun pyynnön esittäneen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan muutoksenhaulla on lykkäävä vaikutus, siirron täytäntöönpanon määräaika ei ala kulua vielä siitä tuomioistuimen väliaikaisesta päätöksestä lukien, jolla siirtomenettelyn täytäntöönpanoa lykätään, vaan vasta siitä tuomioistuimen päätöksestä lukien, jolla siirtomenettelyä koskeva asiaratkaisu tehdään ja joka ei enää voi estää täytäntöönpanoa.

(1) EUVL C 64, 8.3.2008.
1)

Asiassa C-216/01, Budějovický Budvar, 18.11.2003 annetun tuomion 101 kohdasta seuraa, että — sen määrittämiseksi, voidaanko pääasiassa kyseessä olevan nimityksen kaltaista nimitystä pitää tavanomaisena ja välillisenä maantieteellisenä lähtöisyysmerkintänä, jonka suojaamista pääasiassa kyseessä olevien kahdenvälisten sopimusten nojalla voidaan pitää perusteltuna EY 30 artiklassa määrättyjen kriteerien perusteella, kansallisen tuomioistuimen on tutkittava, onko Tšekin tasavallassa vallitsevien tosiseikkojen ja käsitysten mukaan kyseinen nimitys, joka ei sinänsä ole maantieteellinen nimi, kuitenkin omiaan ainakin ilmaisemaan kuluttajalle, että sillä varustettu tuote on lähtöisin tietyltä alueelta tai tietystä paikasta, joka sijaitsee tämän jäsenvaltion alueella; — kansallisen tuomioistuimen on lisäksi varmistuttava — kuten kyseisessä asiassa annetun tuomion 99 kohdassa todetaan — jälleen Tšekin tasavallassa vallitsevien tosiseikkojen ja käsitysten mukaan siitä, ettei pääasiassa kyseessä olevasta nimityksestä ole kyseisten kahdenvälisten sopimusten voimaantuloajankohtana tai tätä myöhäisempänä ajankohtana tullut alkuperävaltiossa yleisnimen kaltaista, sillä yhteisöjen tuomioistuin on jo saman tuomion 99 ja 100 kohdassa todennut, että mainituilla sopimuksilla perustetun suojajärjestelmän tavoitteen voidaan katsoa liittyvän EY 30 artiklassa tarkoitettuun teollisoikeuksien ja kaupallisten oikeuksien suojelemiseen; — kun yhteisö ei ole antanut kyseessä olevaa alaa koskevia säännöksiä, kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on ratkaista kansallisen oikeuden mukaisesti, onko teetettävä Tšekin tasavallassa vallitsevia tosiseikkoja ja käsityksiä valottava mielipidetutkimus sen selvittämiseksi, voidaanko pääasiassa kyseessä olevaa nimitystä Bud pitää tavanomaisena ja välillisenä maantieteellisenä lähtöisyysmerkintänä, ja sen varmistamiseksi, ettei siitä ole tullut tässä jäsenvaltiossa yleisnimen kaltaista. Jos kansallinen tuomioistuin katsoo tällaisen mielipidemittauksen teettämisen välttämättömäksi, sen tehtävänä on määrittää samaten kansallisen oikeuden mukaisesti tätä varten se kuluttajien prosentuaalinen osuus, jota on pidettävä riittävän merkittävänä, ja — EY 30 artiklassa ei aseteta nimityksen alkuperäjäsenvaltiossa tapahtuvan käytön laadulle ja kestolle konkreettisia vaatimuksia, jotta nimityksen suoja voidaan perustella tämän artiklan perusteella. Kansallisen tuomioistuimen on ratkaistava kansallisen oikeuden ja erityisesti kyseisillä kahdenvälisillä sopimuksilla perustetun suojajärjestelmän perusteella, sovelletaanko pääasiassa tällaisia vaatimuksia.
3)

Asetuksen N:o 2777/2000, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 111/2001, 2 artiklan 2 kohtaa sekä direktiiveissä 89/662/ETY, 90/425/ETY, 90/675/ETY ja 91/496/ETY tarkoitettujen terveystarkastusten ja -valvonnan rahoittamisesta 29.1.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/73/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna ja kodifioituna 26.6.1996 annetulla neuvoston direktiivillä 96/43/EY, 4 artiklaa ja 5 artiklan 4 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä sille, että jäsenvaltiot kantavat kansallisia maksuja, joilla on tarkoitus rahoittaa naudan spongiformisen enkefalopatian määrittämiseksi tehdyistä testeistä aiheutuneet kustannukset. Ihmisravinnoksi tarkoitettujen nautojen teurastustoimenpiteisiin liittyvien maksujen kokonaismäärä on vahvistettava noudattaen yhteisön maksuja koskevia periaatteita, joiden mukaan yhtäältä tämä määrä ei saa olla suurempi kuin kustannukset, joita aiheutuu palkka- ja sosiaalikustannuksista sekä tällaisten testien toteuttamiseen liittyvistä hallintomenoista, ja toisaalta tällaisen maksun suora ja välillinen palauttaminen on kiellettyä.
5)

Direktiivin 89/105 4 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, — että jäsenvaltioiden on kaikissa tapauksissa säädettävä sellaisen yrityksen, jota koskee toimenpide kaikkia lääkkeitä tai tiettyjä lääkeryhmiä koskevaksi hintasuluksi tai näiden hintojen alentamiseksi, mahdollisuudesta hakea poikkeusta tällaisten toimenpiteiden nojalla määrätystä hinnasta, — että niiden on huolehdittava, että tällaisesta hakemuksesta tehdään perusteltu päätös, ja — että kyseessä olevan yrityksen konkreettinen osallistuminen mainittuja toimenpiteitä koskevaan päätöksentekoon ilmenee yhtäältä siinä, että sen on perusteltava riittävästi poikkeushakemuksensa perusteena olevat erityiset seikat, ja toisaalta siinä, että sen on esitettävä yksityiskohtaisia täydentäviä tietoja, mikäli hakemukseen liitetyt tiedot ovat riittämättömät.
—

tällaisen vaaran olemassaolo voidaan poikkeuksellisesti katsoa toteen näytetyksi, kun käynnissä olevalle aseelliselle selkkaukselle tyypillisen mielivaltaisen väkivallan aste, jota arvioivat toimivaltaiset kansalliset viranomaiset, joiden käsiteltäväksi on saatettu toissijaista suojelua koskeva hakemus, tai jäsenvaltion tuomioistuimet, joiden käsiteltäväksi on saatettu tällaisen hakemuksen hylkääminen, saavuttaa niin korkean tason, että on olemassa merkittäviä perusteita uskoa, että kyseiseen maahan tai tilanteen mukaan asianomaiselle alueelle palautettu siviilihenkilö joutuisi jo pelkästään sen takia, että hän on kyseisen maan tai alueen alueella, tällaiseen todelliseen vaaraan.
1)

Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 24.9.1996 annetun neuvoston direktiivin 96/61/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 29.9.2003 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003, liitteessä I olevassa 6.6 a kohdassa esiintyvää ”siipikarjan” käsitettä on tulkittava siten, että viiriäiset, peltopyyt ja kyyhkyset kuuluvat sen soveltamisalaan.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 44/17

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 22.12.2008 (Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowien (Puolan tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Magoora sp. zo. o v. Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie

(Asia C-414/07) (1)

(Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 17 artiklan 2 ja 6 kohta - Kansallinen lainsäädäntö - Tiettyjen ajoneuvojen polttoaineen ostoihin liittyvän arvonlisäveron vähentäminen ajoneuvojen käyttötarkoituksesta riippumatta - Vähennysoikeuden tosiasiallinen rajoittaminen - Sisäisen lainsäädännön vähennysoikeuden rajoittamista koskevat säännökset direktiivin voimaantulohetkellä)

(2009/C 44/27)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowie

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Magoora sp. zo. o.

Vastaaja: Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowie — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 17 artiklan 2 ja 6 kohdan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jolla evätään tiettyjen ajoneuvojen polttoaineen ostoihin sisältyvän veron vähennysoikeus riippumatta siitä, mihin tarkoitukseen (liiketoimintaan vai yksityisiin tarkoituksiin) asianomaista ajoneuvoa käytetään — Niiden kriteerien muuttaminen, jotka koskevat ajoneuvoja, joiden osalta vähennysoikeus on evätty, minkä seurauksena vähennysoikeuden soveltamisalaa on tosiasiassa rajoitettu asianomaisessa jäsenvaltiossa direktiivin voimaantuloa edeltäneeseen ajanjaksoon nähden

Tuomiolauselma

Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 6 kohdan toisen alakohdan vastaisena on pidettävä sitä, että saattaessaan kyseistä direktiiviä osaksi kansallista oikeusjärjestystä jäsenvaltio kumoaa kokonaisuudessaan kansalliset säännökset, jotka koskevat veronalaiseen toimintaan käytettyjen moottoriajoneuvojen polttoaineen ostoihin sisältyvän arvonlisäveron vähennysoikeutta koskevia rajoituksia, ja korvaa ne siitä hetkestä alkaen, kun mainittu direktiivi tuli voimaan sen alueella, säännöksillä, joissa vahvistetaan asiaa koskevat uudet kriteerit, jos — mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on arvioitava — näillä viimeksi mainituilla säännöksillä laajennetaan kyseisten rajoitusten soveltamisalaa. Sen vastaisena on joka tapauksessa pidettävä sitä, että jäsenvaltio muuttaa myöhemmin mainittuna päivänä voimaantullutta lainsäädäntöään siten, että näiden rajoitusten soveltamisalaa laajennetaan kyseistä ajankohtaa ennen vallinneeseen tilanteeseen nähden.

(1) EUVL C 269, 10.11.2007.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 44/12

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 22.12.2008 (Cour d'appel de Liège (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Belgian valtio — SPF Finances v. Truck Center SA

(Asia C-282/07) (1)

(Sijoittautumisvapaus - EY:n perustamissopimuksen 52 artikla (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla) ja 58 artikla (josta on tullut EY 48 artikla) - Pääomien vapaa liikkuvuus - EY:n perustamissopimuksen 73 b ja 73 d artikla (joista on tullut EY 56 ja EY 58 artikla) - Oikeushenkilöiden verotus - Pääomatulot ja irtaimesta omaisuudesta saadut tulot - Lähdevero - Pidätys irtaimen omaisuuden tuotosta - Pidätys irtaimen omaisuuden tuotosta tehdään ulkomaiselle yhtiölle maksetuista koroista - Pidätystä irtaimen omaisuuden tuotosta ei tehdä kotimaisille yhtiöille maksetuista koroista - Kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehty sopimus - Rajoitus - Rajoitusta ei ole)

(2009/C 44/19)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour d'appel de Liège

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Belgian valtio — SPF Finances

Vastaaja: Truck Center SA

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Cour d'appel de Liège (Belgia) — EY 56 ja EY 58 artiklan tulkinta — Pääomien vapaa liikkuvuus — Oikeushenkilöiden verotus — Jäsenvaltion veroviranomaisten irtaimen omaisuuden tuotosta tekemä pidätys sellaisista pääomatuloista, jotka mainittuun jäsenvaltioon sijoittautunut yhtiö on jakanut toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelle yhtiölle — Pidätystä ei tehdä silloin, kun mainitut tulot jaetaan samaan jäsenvaltioon sijoittautuneelle yhtiölle — Perusteeton erilainen kohtelu vai erilainen tilanne, jossa erilainen kohtelu on perusteltua — Kaksinkertaisen verotuksen välttämistä koskevan kahdenvälisen sopimuksen vaikutus

Tuomiolauselma

EY:n perustamissopimuksen 52 artiklaa (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla) ja 58 artiklaa (josta on tullut EY 48 artikla), 73 b ja 73 d artiklaa (joista on tullut EY 56 ja EY 58 artikla) on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä sellaiselle jäsenvaltion verosäännöstölle, josta pääasiassa on kyse ja jossa säädetään lähdeveron pidättämisestä koroista, jotka tässä jäsenvaltiossa asuva yhtiö maksaa toisessa jäsenvaltiossa asuvalle koronsaajayhtiölle, mutta jossa tästä lähdeverosta vapautetaan ensin mainitussa jäsenvaltiossa asuva koronsaajayhtiö, jonka tuloja verotetaan viimeksi mainitussa jäsenvaltiossa yhtiöverotuksessa.

(1) EUVL C 199, 25.8.2007.
1)

Itävallan tasavalta ei ole noudattanut EY 28 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on edellyttänyt, että ennen kuin ajoneuvot, jotka on aikaisemmin rekisteröity muissa jäsenvaltioissa ja joilla ei ikänsä vuoksi ole yhteisön tyyppihyväksyntää, rekisteröidään ensimmäistä kertaa Itävallassa, nämä ajoneuvot täyttävät pakokaasu- ja melupäästöjen osalta tiukemmat raja-arvot kuin niiden oli alun perin täytettävä ja erityisesti moottoriajoneuvojen ottomoottoreiden kaasujen aiheuttaman ilman pilaantumisen estämiseksi toteutettavia toimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 70/220/ETY muuttamisesta 28.6.1993 annetussa neuvoston direktiivissä 93/59/ETY ja moottoriajoneuvojen sallittua melutasoa ja pakojärjestelmää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 70/157/ETY muuttamisesta 10.11.1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/97/ETY säädettyjä tiukemmat arvot, vaikka ajoneuvoihin, joilla on samat ominaisuudet ja jotka on jo hyväksytty liikennekäyttöön Itävallassa, ei sovelleta tätä vaatimusta, kun ne rekisteröidään uudelleen tässä jäsenvaltiossa.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 313/7

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 16.10.2008 (High Court of Justice (England & Wales), Chancery Divisionin (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Canterbury Hockey Club ja Canterbury Ladies Hockey Club v. Her Majesty' Commissioners of Revenue and Customs

(Asia C-253/07) (1)

(Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Vapautukset - Urheiluun osallistumiseen liittyvät palvelujen suoritukset - Urheiluun osallistuville henkilöille tarjottavat palvelujen suoritukset - Edellytykset, joiden täyttyessä palvelujen suoritukset, joita tarjotaan rekisteröimättömille yhdistyksille ja oikeushenkilöille, kuuluvat vapautuksen piiriin)

(2008/C 313/10)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

High Court of Justice (Chancery Division)

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Canterbury Hockey Club ja Canterbury Ladies Hockey Club

Vastaaja: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — High Court of Justice (Chancery Division) — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan m alakohdan tulkinta — Tiettyjen läheisesti urheiluun ja liikuntakasvatukseen liittyvien palvelujen suoritusten vapauttaminen verosta — Käsite ”urheiluun tai liikuntakasvatukseen osallistuvat henkilöt” — Henkilöllinen soveltamisala

Tuomiolauselma

1) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan m alakohtaa on tulkittava siten, että se kattaa urheiluun osallistuvien henkilöiden yhteydessä myös palvelujen suoritukset oikeushenkilöille ja rekisteröimättömille yhdistyksille, kunhan nämä suoritukset liittyvät läheisesti urheiluun osallistumiseen ja ovat välttämättömiä sen harjoittamiseksi sekä kunhan niitä tarjoavat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt ja niistä hyötyvät tosiasiallisesti urheiluun osallistuvat henkilöt, mistä varmistuminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävänä.

2) Kuudennen direktiivin 77/388 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan m alakohdassa käytetty ilmaus ”tietyt, läheisesti urheiluun — liittyvät palvelujen suoritukset” ei salli jäsenvaltioiden rajoittavan mainitussa säännöksessä säädettyä vapautusta kyseessä olevien palvelujen suoritusten vastaanottajien osalta.

(1) EUVL C 183, 4.8.2007.
2)

Päätöksen 2006/1016 vaikutukset pysytetään Euroopan investointipankin sellaisen rahoituksen osalta, joka on toteutettu, kunnes kahdentoista kuukauden kuluessa tämän tuomion julistamispäivästä on tullut voimaan uusi päätös, joka on tehty asianmukaisen oikeusperustan eli sekä EY 179 että EY 181 a artiklan nojalla.
1)

Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 12.12.2005 annetulla neuvoston direktiivillä 2005/92/EY, 18 artiklan 4 kohta ja suhteellisuusperiaate ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään veropetoksien ja veron kiertämisen estämiseksi tarpeellisen valvonnan mahdollistamista varten, että määräaikaa, joka kansallisella veroviranomaisella on vähentämättä jääneen arvonlisäveron palauttamiseen tietyille verovelvollisille, pidennetään 60 päivästä 180 päivään siitä päivästä alkaen, kun verovelvollinen on jättänyt arvonlisäveroilmoituksen, paitsi, jos kyseiset verovelvolliset toimittavat 250 000 PLN:n suuruisen vakuuden.