Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Ennakkoratkaisukysymykset – Unionin tuomioistuimen toimivalta – Asiaan vaikuttavien unionin oikeutta koskevien näkökohtien määrittäminen

(SEUT 267 artikla)

2. Pääomien vapaa liikkuvuus – Rajoitukset – Haitat, jotka aiheutuvat siitä, että jäsenvaltiot käyttävät samanaikaisesti verotusvaltaansa – Hyväksyttävyys – Edellytys – Syrjimättömyys

(SEUT 63 ja SEUT 65 artikla)

3. Pääomien vapaa liikkuvuus – Rajoitukset – Verolainsäädäntö – Yhteisövero – Toisesta jäsenvaltiosta korkojen muodossa saatujen tulojen kaksinkertaisen verotuksen välttämistä koskeva järjestelmä

(ETY:n perustamissopimuksen 67 artikla (josta tuli EY:n perustamissopimuksen 67 artikla, joka kumottiin Amsterdamin sopimuksella); SEUT 63 ja SEUT 65 artikla; neuvoston direktiivin 88/361 1 artikla)

Tiivistelmä

1. Kansallisten tuomioistuinten ja unionin tuomioistuimen välille SEUT 267 artiklalla luodussa yhteistyömenettelyssä unionin tuomioistuimen tehtävänä on antaa kansalliselle tuomioistuimelle hyödyllinen vastaus, jonka perusteella kansallinen tuomioistuin voi ratkaista siinä vireillä olevan asian. Unionin tuomioistuimen on tässä yhteydessä tarvittaessa muotoiltava sille esitetty kysymys uudelleen. Voidakseen antaa ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle asian ratkaisun kannalta hyödyllisen vastauksen unionin tuomioistuin saattaa vastaavasti joutua ottamaan huomioon sellaisia unionin oikeuden säännöksiä, joihin kansallinen tuomioistuin ei ole viitannut ennakkoratkaisukysymyksissään.

(ks. 18 ja 19 kohta)

2. Unionin tason yhtenäistämis- tai yhdenmukaistamistoimien puuttuessa jäsenvaltioilla on edelleen toimivalta sopimuksin tai yksipuolisesti päättää verotusvaltansa jakoperusteista erityisesti kaksinkertaisen verotuksen poistamiseksi. Niiden asiana on toteuttaa tarvittavat toimenpiteet kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi käyttämällä esimerkiksi kansainvälisessä verokäytännössä noudatettuja perusteita. Haitat, joita saattaa aiheutua siitä, että eri jäsenvaltiot käyttävät samanaikaisesti verotusvaltaansa, eivät ole pääomien vapaan liikkuvuuden rajoituksia, kunhan tämä verotusvallan käyttö ei ole syrjivää. Jos siis jäsenvaltiolla ei ole velvollisuutta mukauttaa omia verotusjärjestelmiään muiden jäsenvaltioiden eri verotusjärjestelmiin erityisesti estääkseen kaksinkertaisen verotuksen, sitä suuremmalla syyllä ne eivät ole velvollisia mukauttamaan verolainsäädäntöään mahdollistaakseen sen, että verovelvollinen voi saada hyväkseen sellaisen verotuksellisen edun, jonka toinen jäsenvaltio myöntää verotusvaltaa käyttäessään, kunhan niiden lainsäädäntö ei ole syrjivää.

(ks. 31, 38 ja 39 kohta)

3. ETY:n perustamissopimuksen 67 artikla ja perustamissopimuksen 67 artiklan [joka on kumottu Amsterdamin sopimuksella] täytäntöönpanosta annetun direktiivin 88/361 1 artikla eivät ole esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jolla kielletään yhteisöverotuksessa ja kansainvälisen kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi annettujen oikeussääntöjen mukaisesti toisissa unionin jäsenvaltioissa sellaisista tuloista maksettavaksi tulleiden verojen vähentäminen, jotka ovat yhteisöveron alaisia ja jotka on saatu niiden alueelta, jos veroja ei lähtökohtaisesta maksuvelvollisuudesta huolimatta makseta vapautuksen, hyvityksen tai jonkin muun veroetuuden vuoksi, kunhan kyseinen lainsäädäntö ei ole syrjivää siihen nähden, miten mainitusta jäsenvaltiosta saatuja korkotuloja kohdellaan, minkä tarkistaminen on kansallisen tuomioistuimen asiana.

(ks. 46 kohta ja tuomiolauselma)