ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 27.1.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt College van Beroep voor het bedrijfsleven – Alankomaat) – De Ruiter vof v. Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

(Asia C-361/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen maatalouspolitiikka - Maanviljelijöiden tukijärjestelmä - Asetus (EU) N:o 1306/2013 - 97 artiklan 1 kohta ja 99 artiklan 1 kohta - Suorat tuet - Vähennykset ja epäämiset, kun täydentävien ehtojen sääntöjä ei noudateta - Huomioon otettavan vuoden määrittäminen vähennyksen prosenttiosuuden määrittämiseksi - Oikeasuhteiset, tehokkaat ja varoittavat seuraamukset - Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 809/2014 - 73 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohta)

(2021/C 88/08)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

College van Beroep voor het bedrijfsleven

Pääasian asianosaiset

Valittaja: De Ruiter vof

Vastapuoli: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

Tuomiolauselma

Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 352/78, (EY) N:o 165/94, (EY) N:o 2799/98, (EY) N:o 814/2000, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 485/2008 kumoamisesta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 97 artiklan 1 kohdan ensimmäistä alakohtaa ja 99 artiklan 1 kohdan ensimmäistä alakohtaa ja asetuksen N:o 1306/2013 soveltamissäännöistä yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän, maaseudun kehittämistoimenpiteiden ja täydentävien ehtojen osalta 17.7.2014 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 809/2014 73 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että suoriin tukiin täydentävien ehtojen sääntöjen noudattamatta jättämisen vuoksi tehtävät vähennykset on laskettava sen vuoden osalta myönnettyjen tai myönnettävien tukien perusteella, jona tällainen noudattamatta jättäminen tapahtuu.

(1) EUVL C 270, 12.8.2019.
C 110/8

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 2.2.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Corte costituzionale – Italia) – DB v. Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

(Asia C-481/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Direktiivi 2003/6/EY - 14 artiklan 3 kohta - Asetus (EU) N:o 596/2014 - 30 artiklan 1 kohdan b alakohta - Markkinoiden väärinkäyttö - Luonteeltaan rikosoikeudelliset hallinnolliset seuraamukset - Kieltäytyminen yhteistyöstä toimivaltaisten viranomaisten kanssa - Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 ja 48 artikla - Vaikenemisoikeus ja oikeus olla myötävaikuttamatta oman syyllisyytensä toteamiseen)

(2021/C 110/06)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Corte costituzionale

Pääasian asianosaiset

Kantaja: DB

Vastaaja: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

Muu osapuoli: Presidente del Consiglio dei ministri

Tuomiolauselma

Sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista (markkinoiden väärinkäyttö) 28.1.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY 14 artiklan 3 kohtaa ja markkinoiden väärinkäytöstä (markkinoiden väärinkäyttöasetus) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY ja komission direktiivien 2003/124/EY, 2003/125/EY ja 2004/72/EY kumoamisesta 16.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 596/2014 30 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, luettuina Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 ja 48 artiklan valossa, on tulkittava siten, että niissä sallitaan jäsenvaltioiden jättävän määräämättä seuraamuksia luonnolliselle henkilölle, joka kieltäytyy häneen kohdistuvassa mainitun direktiivin tai asetuksen mukaisessa toimivaltaisen viranomaisen suorittamassa tutkimuksessa antamasta viimeksi mainitulle vastauksia, joista saattaa ilmetä, että hän vastaa rikkomuksesta, josta voidaan määrätä luonteeltaan rikosoikeudellisia hallinnollisia seuraamuksia, tai että hän on rikosoikeudellisessa vastuussa.

(1) EUVL C 357, 21.10.2019.
1)

Slovenian tasavalta ei ole noudattanut SEUT 343 artiklan, Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Europan keskuspankin perussäännöstä tehdyn pöytäkirjan (N:o 4) 39 artiklan, Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan (N:o 7) 2, 18 ja 22 artiklan eikä SEU 4 artiklan 3 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on takavarikoinut yksipuolisesti Banka Slovenijen (Slovenian keskuspankki) tiloissa asiakirjoja, jotka liittyvät Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja eurojärjestelmän tehtävien suorittamiseen, ja – kyseisen takavarikon jälkeisen ajanjakson osalta – koska se ei ole tehnyt asiassa vilpitöntä yhteistyötä Euroopan keskuspankin kanssa.
Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 24.11.2020 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Haarlem – Alankomaat) – R.N.N.S. (C-225/19) ja K.A. (C-226/19) v. Minister van Buitenlandse Zaken

(Yhdistetyt asiat C-225/19 ja C-226/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue - Yhteisön viisumisäännöstö - Asetus (EY) N:o 810/2009 - 32 artiklan 1 – 3 kohta - Viisumin epäämispäätös - Liite VI - Vakiolomake - Perustelut - Uhka yhden tai useamman jäsenvaltion yleiselle järjestykselle, sisäiselle turvallisuudelle tai kansanterveydelle taikka kansainvälisille suhteille - 22 artikla - Muiden jäsenvaltioiden keskusviranomaisten ennalta kuulemista koskeva menettely - Viisumin myöntämisen vastustaminen - Muutoksenhaku viisumin epäämispäätökseen - Tuomioistuinvalvonnan laajuus - Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla - Oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin)

(2021/C 35/11)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Haarlem

Pääasioiden asianosaiset

Kantajat: R.N.N.S. (C-225/19) ja K.A. (C-226/19)

Vastaaja: Minister van Buitenlandse Zaken

Tuomiolauselma

Yhteisön viisumisäännöstön laatimisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 810/2009, sellaisena kuin se on muutettuna 26.6.2013 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 610/2013, 32 artiklan 2 ja 3 kohtaa, luettuina Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan valossa, on tulkittava yhtäältä siten, että niissä velvoitetaan jäsenvaltio, joka on tehnyt lopullisen päätöksen viisumin epäämisestä asetuksen N:o 810/2009, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 610/2013, 32 artiklan 1 kohdan a alakohdan vi alakohdan nojalla jonkin toisen jäsenvaltion vastustettua viisumin myöntämistä, ilmoittamaan päätöksessään jäsenvaltio, joka on tällaisen vastustuksen esittänyt, tähän vastustukseen pohjautunut nimenomainen epäämisperuste ja tämän mukana tarvittaessa kyseisen vastustuksen syiden pääsisältö sekä viranomainen, jonka puoleen viisumin hakija voi kääntyä saadakseen tietoonsa kyseisessä toisessa jäsenvaltiossa käytettävissä olevat oikeussuojakeinot, ja toisaalta siten, että jos epäämispäätökseen on haettu muutosta asetuksen N:o 810/2009, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 610/2013, 32 artiklan 3 kohdan nojalla, tämän päätöksen tehneen jäsenvaltion tuomioistuimet eivät voi tutkia aineellisesti sen laillisuutta, että jokin toinen jäsenvaltio on vastustanut viisumin myöntämistä.

(1) EUVL C 187, 3.6.2019
1)

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 12.12.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1215/2012 24 artiklan 1 alakohtaa on tulkittava siten, että yhteisomistajan nostamaa kannetta, jolla vaaditaan kieltämään toista yhteisomistajaa muuttamasta yhteisomistuskiinteistöön kuuluvan huoneiston käyttötarkoitusta omavaltaisesti ilman muiden yhteisomistajien suostumusta, on pidettävä tässä säännöksessä tarkoitettuna kanteena, joka koskee ”esineoikeutta kiinteään omaisuuteen”, edellyttäen että tähän käyttötarkoitukseen voidaan vedota sekä kiinteistön yhteisomistajia että kaikkia vastaan, ja tämän seikan tarkistaminen on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävä.
Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 19.11.2020 (Finanzgericht Baden-Württembergin – Saksa esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – 5th AVENUE Products Trading GmbH v. Hauptzollamt Singen

(Asia C-775/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Tulliliitto - Asetus (ETY) N:o 2913/92 - Yhteisön tullikoodeksi - 29 artiklan 1 kohta ja 3 kohdan a alakohta - 32 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 5 kohdan b alakohta - Asetus (ETY) N:o 2454/93 - 157 artiklan 2 kohta - Tullausarvon määrittäminen - Maahantuotujen tavaroiden kauppa-arvo - Myynnin edellytyksen käsite - Maksu vastikkeena jakelua koskevan yksinoikeuden myöntämisestä)

(2021/C 28/12)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Finanzgericht Baden-Württemberg

Pääasian asianosaiset

Kantaja: 5th AVENUE Products Trading GmbH

Vastaaja: Hauptzollamt Singen

Tuomiolauselma

Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 29 artiklan 1 kohtaa ja 3 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että maksu, jonka maahantuotujen tavaroiden ostaja on suorittanut rajoitetun ajanjakson aikana tavaroiden myyjälle vastikkeeksi siitä, että myyjä myöntää näiden tavaroiden jakelua koskevan yksinoikeuden tietyllä alueella, ja joka lasketaan tältä alueelta saadun liikevaihdon perusteella, on sisällytettävä kyseisten tavaroiden tullausarvoon.

(1) EUVL C 27, 27.1.2020.
C 423/9

Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 21.10.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Amtsgericht Potsdam – Saksa) – Möbel Kraft GmbH & Co. KG v. ML

(Asia C-529/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Kuluttajansuoja - Direktiivi 2011/83/EU - 16 artiklan c alakohta - Peruuttamisoikeus - Poikkeukset - Kuluttajan vaatimusten mukaisesti tai selvästi henkilökohtaisia tarpeita vastaaviksi valmistetut tavarat - Tavarat, joiden valmistamisen elinkeinonharjoittaja on aloittanut)

(2020/C 423/13)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Amtsgericht Potsdam

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Möbel Kraft GmbH & Co. KG

Vastaaja: ML

Tuomiolauselma

Kuluttajan oikeuksista, neuvoston direktiivin 93/13/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/44/EY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 85/577/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/7/EY kumoamisesta 25.10.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/83/EU 16 artiklan c alakohtaa on tulkittava siten, että tässä säännöksessä säädettyyn peruuttamisoikeutta koskevaan poikkeukseen voidaan vedota sellaista kuluttajaa vastaan, joka on tehnyt hänen vaatimustensa mukaisesti valmistettavasta tavarasta kauppasopimuksen muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa, riippumatta siitä, onko elinkeinonharjoittaja aloittanut kyseisen tavaran valmistamisen.

(1) EUVL C 348, 14.11.2019.
C 433/10

Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 22.10.2020 – Valittajana Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) ja muuna osapuolena Euroopan komissio

(Asia C-274/19 P) (1)

(Muutoksenhaku - Välityslauseke - Asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 - Asetus (EY, Euratom) N:o 2342/2002 - Asetus (EY) N:o 1906/2006 - Avustussopimus Actibio - Actibio-hanke - Seitsemäs puiteohjelma - Tukikelpoiset kustannukset - Eturistiriita - Todistustaakka - Työaikaluettelot - Tarkastuskertomus - Todistusarvo - Suhteellisuusperiaate)

(2020/C 433/10)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Asianosaiset

Valittaja: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (edustaja: V. Christianos, dikigoros)

Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: O. Verheecke ja A Katsimerou)

Tuomiolauselma

1) Valitus hylätään.

2) Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

(1) EUVL C 182, 27.5.2019.
2)

SEUT 325 artiklaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä kansallisen oikeuden säännöksille – sellaisina kuin niitä on tulkittu kansallisessa oikeuskäytännössä –, joiden mukaan valtio ei voi rikosoikeudenkäynnissä vaatia korvausta vahingosta, joka sille on aiheutunut vastaajan petollisesta menettelystä, joka johtaa unionin talousarvion varojen väärinkäyttöön, eikä sillä ole tässä menettelyssä mitään muuta kannetta, jonka perusteella se voisi vedota oikeuksiinsa syytteessä olevaa henkilöä vastaan, kunhan kansallisessa lainsäädännössä säädetään tehokkaista menettelyistä, joilla mahdollistetaan unionin talousarviosta aiheettomasti maksettujen rahoitusosuuksien takaisinperintä, ja tämän edellytyksen tarkistaminen on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävä.
C 390/16

Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 10.9.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt rechtbank Amsterdam – Alankomaat) – A v. B ja C

(Asia C-738/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Kuluttajansuoja - Direktiivi 93/13/ETY - Liitteessä olevan 1 kohdan e alakohta - Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot - Sosiaalisesti tuettu asunto - Asumisvelvollisuus ja asunnon alivuokrauskielto - 3 artiklan 1 ja 3 kohta - 4 artiklan 1 kohta - Sopimussakkoehtojen kohtuuttomuuden arviointi - Perusteet)

(2020/C 390/22)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Rechtbank Amsterdam

Pääasian asianosaiset

Kantaja: A

Vastaajat: B ja C

Tuomiolauselma

Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 3 artiklan 1 ja 3 kohtaa ja 4 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että kun kansallinen tuomioistuin tutkii, onko kuluttajasopimukseen sisältyvä ehto kohtuuton näissä säännöksissä tarkoitetulla tavalla, on direktiivin soveltamisalaan kuuluvien ehtojen osalta otettava huomioon kyseisen sopimusehdon ja muiden ehtojen välisen vuorovaikutuksen aste siten, että otetaan huomioon erityisesti kunkin ehdon ulottuvuus. Arvioitaessa, onko kuluttajalle määrätty korvaus suhteettoman suuri kyseisen direktiivin liitteessä olevan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitetulla tavalla, on painotettava erityisesti niitä näistä ehdoista, jotka koskevat samaa noudattamatta jättämistä.

(1) EUVL C 19, 20.1.2020.
C 297/11

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 16.7.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hof van beroep te Antwerpen – Belgia) – Belgian valtio, edustajinaan Minister van Werk, Economie en Consumenten, belast met Buitenlandse handel, ja Directeur-Generaal van de Algemene Directie Controle en Bemiddeling van de FOD Economie, K.M.O., Middenstand en Energie, nykyisin Algemene Directie Economische Inspectie, ja Directeur-Generaal van de Algemene Directie Controle en Bemiddeling van de FOD Economie, K.M.O., Middenstand en Energie, nykyisin Algemene Directie Economische Inspectie v. Movic BV, Events Belgium BV ja Leisure Tickets & Activities International BV

(Asia C-73/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Asetus (EU) N:o 1215/2012 - 1 artiklan 1 kohta - Soveltamisala - Siviili- ja kauppaoikeudellisen asian käsite - Viranomaisen kuluttajien etujen suojaamiseksi nostama, sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva kieltokanne)

(2020/C 297/14)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Hof van beroep te Antwerpen

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Belgian valtio, edustajinaan Minister van Werk, Economie en Consumenten, belast met Buitenlandse handel, ja Directeur-Generaal van de Algemene Directie Controle en Bemiddeling van de FOD Economie, K.M.O., Middenstand en Energie, nykyisin Algemene Directie Economische Inspectie, ja Directeur-Generaal van de Algemene Directie Controle en Bemiddeling van de FOD Economie, K.M.O., Middenstand en Energie, nykyisin Algemene Directie Economische Inspectie

Vastapuolet: Movic BV, Events Belgium BV ja Leisure Tickets & Activities International BV

Tuomiolauselma

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 12.12.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1215/2012 1 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että tässä säännöksessä tarkoitetun siviili- ja kauppaoikeudellisen asian käsitteen alaan kuuluu jäsenvaltion viranomaisten toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneita elinkeinonharjoittajia vastaan nostama kanne, jossa kyseiset viranomaiset vaativat ensisijaisesti toteamaan rikkomiset, jotka muodostuvat väitetysti lakia rikkovista sopimattomista kaupallisista menettelyistä, ja määräämään, että ne on lopetettava, ja liitännäisesti määräämään julkaisutoimenpiteistä ja uhkasakosta.

(1) EUVL C 139, 15.4.2019.
2)

Jätteiden siirrosta 14.6.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1013/2006, sellaisena kuin se on muutettuna 16.2.2012 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 135/2012, 1 artiklan 3 kohdan d alakohtaa on tulkittava siten, että asetuksen N:o 1069/2009 soveltamisalaan kuuluvat eläimistä saatavien sivutuotteiden siirrot jäävät asetuksen N:o 1013/2006, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 135/2012, soveltamisalan ulkopuolelle, paitsi tapauksissa, joissa asetuksessa N:o 1069/2009 säädetään nimenomaisesti asetuksen N:o 1013/2006, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 135/2012, soveltamisesta.
2)

Direktiivin 2001/42 3 artiklan 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että suunnitelmiksi ja ohjelmiksi, joista on tämän säännöksen nojalla tehtävä ympäristöarviointi, on katsottava asetus ja yleisohje, joissa on kummassakin erilaisia tuuliturbiinien sijoittamista ja käyttöä koskevia määräyksiä, muun muassa välkevaikutukseen, turvallisuuteen ja melutasoon liittyvien toimenpiteiden osalta.
2)

Montrealin yleissopimuksen 17 artiklan 2 kappaletta, luettuna yhdessä sen 22 artiklan 2 kappaleen kanssa, on tulkittava siten, että kansallisen tuomioistuimen on määritettävä korvauksen määrä, joka on maksettava matkustajalle, jonka kirjattu matkatavara, josta ei ole tehty erityistä ilmoitusta sen etuuden määrästä, joka liittyy matkatavaran määräpaikkaan toimittamiseen, on tuhoutunut, kadonnut, vahingoittunut tai viivästynyt, erityisesti näyttöä koskevien asiassa sovellettavien kansallisen oikeuden sääntöjen mukaisesti. Nämä säännöt eivät kuitenkaan saa olla epäedullisemmat kuin ne, joita sovelletaan kansalliseen oikeuteen perustuviin samanlaisiin kanteisiin, eikä niillä saada tehdä Montrealin yleissopimukseen perustuvien oikeuksien käyttämistä käytännössä mahdottomaksi tai kohtuuttoman vaikeaksi.
1)

Sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/54/EY kumoamisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/72/EY 35 artiklan 4 ja 5 kohtaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan kyseisen valtion hallituksella on toimivalta nimittää ja erottaa kansallisen sääntelyviranomaisen pääjohtaja, kunhan kaikkia näissä säännöksissä säädettyjä vaatimuksia noudatetaan, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava.
2)

Direktiivin 2014/23 38 artiklan 9 ja 10 kohtaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä sille, että talouden toimijan toteuttamien korjaavien toimenpiteiden asianmukaisuuden tarkastelu annetaan oikeusviranomaisten tehtäväksi, mikäli tätä varten käyttöön otettu kansallinen järjestelmä täyttää kaikki direktiivin 2014/23 38 artiklan 9 kohdassa asetetut vaatimukset ja sovellettava menettely on yhteensopiva konsessiosopimusten tekomenettelyssä asetettujen määräaikojen kanssa. Lisäksi direktiivin 2014/23 38 artiklan 9 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka nojalla oikeusviranomaiset voivat päättää, että henkilöön ei sovelleta automaattista kieltoa osallistua konsessiosopimusten tekomenettelyihin sen jälkeen, kun hänet on tuomittu rikoksesta, vapauttaa hänet tällaisesta kiellosta tai päättää, että tuomiota koskeva maininta poistetaan rikosrekisterin osasta nro 2, mikäli tällaiset tuomioistuinmenettelyt ovat tosiasiallisesti mainitun järjestelmän edellytysten ja tavoitteen mukaisia ja erityisesti mikäli ne mahdollistavat sen, että kun talouden toimija haluaa osallistua konsessiosopimusten tekomenettelyyn, hänet voidaan vapauttaa hyvissä ajoin häntä koskevasta kiellosta, yksinomaan niiden korjaavien toimenpiteiden asianmukaisuuden perusteella, joihin talouden toimija on vedonnut ja joita toimivaltainen oikeusviranomainen arvioi tässä säännöksessä säädettyjen vaatimusten mukaisesti, mikä on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana tarkistaa.
C 240/21

Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 30.4.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Frankfurt am Main – Saksa) – OI v. Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

(Asia C-191/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Lentoliikenne - Asetus (EY) N:o 261/2004 - Lentomatkustajien korvaus, kun lennolle pääsy evätään - Lennolle pääsyn epääminen - Peruuttaminen - Suoraan toisiinsa liittyvät lennot - Lentomatkan muodostavista lennoista yhden lennon varauksen muuttaminen vastoin matkustajan tahtoa - Matkustajan saapuminen lopulliseen määräpaikkaan ilman viivästystä)

(2020/C 240/27)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landgericht Frankfurt am Main

Pääasian asianosaiset

Valittaja: OI

Vastapuoli: Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

Tuomiolauselma

Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 261/2004 ja erityisesti sen 7 artiklaa on tulkittava siten, ettei matkustajalle ole maksettava korvausta, kun hänellä oli yksi varaus suoraan toisiinsa liittyville lennoille ja kun hänen varaustaan muutettiin vastoin hänen tahtoaan sillä seurauksella, että yhtäältä hän ei päässyt varatun lentomatkan ensimmäiselle lennolle, vaikka lento toteutui, ja toisaalta hänelle annettiin paikka myöhemmälle lennolle, mikä mahdollisti hänen pääsynsä varatun lentomatkan toiselle lennolle ja näin ollen lopulliseen määräpaikkaan saapumisen aikataulun mukaisesti.

(1) EUVL C 206, 17.6.2019.
Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 4.6.2020 (Amtsgericht Kölnin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – FX v. GZ, laillisena edustajanaan hänen äitinsä

(Asia C-41/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Toimivalta, päätösten tunnustaminen ja täytäntöönpano elatusvelvoitteita koskevissa asioissa - Asetus (EY) N:o 4/2009 - 41 artiklan 1 kohta - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Asetus (EU) N:o 1215/2012 - 24 artiklan 5 alakohta - Täytäntöönpanokelpoiseksi julistettu päätös, jolla todetaan elatussaatava - Täytäntöönpanon vastustamista koskeva hakemus - Täytäntöönpanevan jäsenvaltion tuomioistuimen toimivalta)

(2020/C 262/08)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Amtsgericht Köln

Pääasian asianosaiset

Kantaja: FX

Vastaaja: GZ, laillisena edustajanaan hänen äitinsä

Tuomiolauselma

Toimivallasta, sovellettavasta laista, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta sekä yhteistyöstä elatusvelvoitteita koskevissa asioissa 18.12.2008 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 4/2009 on tulkittava siten, että täytäntöönpanon vastustamista koskeva hakemus, jonka elatusvelallinen on esittänyt alkuperäjäsenvaltion tuomioistuimen kyseisen saatavan toteamisesta tekemän päätöksen täytäntöönpanoa vastaan ja joka liittyy läheisesti täytäntöönpanomenettelyyn, kuuluu kyseisen asetuksen soveltamisalaan sekä täytäntöönpanevan jäsenvaltion tuomioistuinten kansainväliseen toimivaltaan.

Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on täytäntöönpanevan jäsenvaltion tuomioistuimena asetuksen N:o 4/2009 41 artiklan 1 kohdan ja asiassa sovellettavien kansallisten säännösten mukaisesti lausuttava sen näytön tutkittavaksi ottamisesta ja paikkansa pitävyydestä, jonka elatusvelallinen on esittänyt tukeakseen väitettään siitä, että hän on maksanut suurimman osan velastaan.

(1) EUVL C 155, 6.5.2019.