Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Yhteisön oikeus - Periaatteet - Perusoikeudet - Sananvapaus - Rajoitukset - Suppea tulkinta

(EU 6 artiklan 2 kohta; Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklan 2 kohta)

2. Henkilöstö - Oikeudet ja velvollisuudet - Sananvapauden käyttö - Rajat - Muiden henkilöiden oikeuksien suojaaminen - Toimielimen ja sen virkamiesten välinen luottamussuhde - Hallintoelimen harkintavalta - Harkintavallan laajuus - Tuomioistuinvalvonta

(Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklan 2 kohta; henkilöstösääntöjen 11, 12 ja 17 artikla)

3. Henkilöstö - Oikeudet ja velvollisuudet - Sananvapauden käyttö - Rajat - Muiden henkilöiden oikeuksien suojaaminen - Yhteisöjen toimintaan liittyvien kirjoitusten julkaiseminen - Ennakkoluvan muodossa tapahtuva julkaisuvapauden rajoittaminen - Luvan epääminen - Edellytykset - Tuomioistuinvalvonta

(Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklan 2 kohta; henkilöstösääntöjen 17 artiklan 2 kohta)

4. Henkilöstö - Oikeudet ja velvollisuudet - Henkilökohtaisista syistä myönnetyllä virkavapaalla oleva virkamies - Vaikutuksettomuus

(Henkilöstösääntöjen 35 artikla)

5. Muutoksenhaku - Valitusperusteet - Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esitettyjen perusteiden ja väitteiden pelkkä toistaminen - Tutkimatta jättäminen

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 51 artikla)

6. Muutoksenhaku - Valitusperusteet - Tosiseikkojen virheellinen arviointi - Tutkimatta jättäminen - Yhteisöjen tuomioistuimen harjoittama selvitysaineiston arvioinnin valvonta - Tutkimatta jättäminen selvitysaineiston vääristämistä lukuun ottamatta - Todistustaakka ja todistelu

(EY 225 artikla; EY:n tuomioistuimen perussäännön 51 artikla)

7. Henkilöstö - Kurinpitojärjestelmä - Asian käsittely kurinpitolautakunnassa - Tutkinta - Esittelijän kertomuksen suullinen esittäminen - Hyväksyminen

(Henkilöstösääntöjen liitteessä IX oleva 3 artikla)

8. Oikeudenkäyntimenettely - Tuomioiden perustelut - Kumoamistuomio - Ulottuvuus

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 51 artikla)

Tiivistelmä

$$1. Perusoikeudet ovat olennainen osa yleisiä oikeusperiaatteita, joiden noudattamista yhteisöjen tuomioistuin valvoo. Yhteisöjen tuomioistuin tukeutuu tältä osin jäsenvaltioiden yhteiseen valtiosääntöperinteeseen ja kansainvälisiin ihmisoikeussopimuksiin, joiden syntyyn jäsenvaltiot ovat vaikuttaneet tai joihin ne ovat liittyneet. Euroopan neuvoston ihmisoikeussopimuksella on tässä yhteydessä erityinen merkitys.

Nämä periaatteet sisältyvät EU 6 artiklan 2 kohtaan.

Ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan sananvapaus on eräs demokraattisen yhteiskunnan keskeisistä perustoista, eräs sen edistyksen ja jokaisen yksilön kehityksen perusedellytyksistä. Ellei ihmisoikeussopimuksen 10 artiklan 2 kohdasta muuta johdu, sananvapaus ei koske pelkästään sellaisia "tietoja" tai "ajatuksia", joihin suhtaudutaan myötämielisesti tai joita pidetään vaarattomina tai yhdentekevinä, vaan myös sellaisia, jotka loukkaavat, järkyttävät tai häiritsevät.

Sananvapautta voidaan rajoittaa siten kuin siitä on määrätty ihmisoikeussopimuksen 10 artiklan 2 kohdassa, mutta tällaisia rajoituksia on kuitenkin tulkittava suppeasti. Tämän sopimuksen 10 artiklan 2 kohdassa mainitulla adjektiivilla "välttämätön" tarkoitetaan pakottavaa yhteiskunnallista tarvetta, ja vaikka sopimuspuolilla on tiettyä harkintavaltaa sen arvioinnissa, onko tällainen tarve olemassa, oikeuksiin puuttumisen on oltava asianmukaisessa suhteessa tavoiteltuun lailliseen päämäärään ja syiden, joihin kansalliset viranomaiset vetoavat rajoituksen perusteluksi, on oltava asiaankuuluvia ja riittäviä. Lisäksi etukäteen tapahtuva sananvapauden rajoittaminen edellyttää erityistä tutkimusta.

Toisaalta rajoituksista on säädettävä laissa, jonka säännösten sanamuodon on oltava riittävän täsmällinen, jotta asianomaiset osapuolet voivat ohjata toimintaansa turvautuen tarvittaessa tarkoituksenmukaiseen neuvonantoon.

( ks. 37-42 kohta )

2. Euroopan yhteisöjen virkamiehillä ja muuhun henkilöstöön kuuluvilla on sananvapaus, ja tämä koskee myös yhteisön toimielinten toiminnan kattamia aloja. Tämä vapaus käsittää vapauden ilmaista kirjallisesti tai suullisesti mielipiteitä, jotka poikkeavat sen toimielimen puoltamista mielipiteistä, jonka palveluksessa he ovat, tai ovat vähemmistössä niihin nähden.

Demokraattisessa yhteiskunnassa on kuitenkin myös lainmukaista asettaa virkamiehille heidän asemansa perusteella henkilöstösääntöjen 11 ja 12 artiklassa asetetun kaltaisia velvollisuuksia, joiden tarkoituksena on pääasiallisesti säilyttää luottamussuhde, jonka on oltava olemassa toimielimen ja sen virkamiesten tai muun henkilöstön välillä. Näiden velvollisuuksien laajuus vaihtelee sen mukaan, minkälaisia tehtäviä asianomainen virkamies hoitaa tai missä asemassa hän on hierarkiassa. Periaatteessa sananvapauden käytön erityisiä rajoituksia voidaan perustella sillä, että Euroopan neuvoston ihmisoikeussopimuksen 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen muiden henkilöiden oikeuksien suojaamista koskeva lainmukainen päämäärä edellyttää sananvapauden rajoittamista, ja tässä tapauksessa kyse on niiden toimielimien oikeuksista, jotka ovat vastuussa sellaisista yleistä etua koskevista tehtävistä, joiden asianmukaiseen täyttämiseen kansalaisten on voitava luottaa.

Oikeussäännöillä, joissa ilmaistaan Euroopan julkishallinnon hoidettavana olevat velvollisuudet ja vastuut, pyritään tähän päämäärään. Virkamies ei niiden mukaan voi suullisella tai kirjallisella ilmaisullaan laiminlyödä lakisääteisiä velvollisuuksiaan, jotka johtuvat muun muassa henkilöstösääntöjen 11, 12 ja 17 artiklasta ja jotka hänellä on sitä toimielintä kohtaan, jonka palvelukseen hänet on määrätty, sillä muutoin hän rikkoo luottamussuhteensa tätä toimielintä kohtaan ja vaikeuttaa jatkossa mahdollisuuksiaan työskennellä tälle toimielimelle kuuluvien tehtävien täyttämiseksi tai tekee sen jopa mahdottomaksi.

Laillisuusvalvontansa yhteydessä yhteisöjen tuomioistuinten on tutkittava, ottaen huomioon kaikki asiaan liittyvät seikat, onko asiassa noudatettu oikeudenmukaista tasapainoa sananvapautta koskevan yksilön perusoikeuden ja sen perustellun intressin välillä, joka toimielimellä on valvoa, että sen henkilöstö työskentelee sille asetettuja velvollisuuksia ja vastuuta noudattaen. Virkamiesten sananvapauden ollessa kyseessä yleissopimuksen 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilla velvollisuuksilla ja vastuulla on erityinen merkitys, jonka vuoksi on perusteltua jättää hallinnolle tiettyä harkintavaltaa sen arvioimisessa, onko kyseessä oleva oikeuksiin puuttuminen asianmukaisessa suhteessa tavoiteltuun päämäärään.

( ks. 43-49 kohta )

3. Henkilöstösääntöjen 17 artiklan toisessa kohdassa edellytetään luvan hankkimista kaikkien sellaisten kirjoitusten julkaisemiseen, jotka koskevat yhteisöjen toimintaa. Tällainen lupa voidaan evätä ainoastaan, jos suunniteltu julkaisu "saattaa vaarantaa yhteisöjen edun". Tämä viimeksi mainittu mahdollisuus, joka on ainoa neuvoston asetuksessa mainittu mahdollisuus, liittyy "muiden henkilöiden oikeuksien turvaamiseen", jolla voidaan Euroopan neuvoston ihmisoikeussopimuksen 10 artiklan 2 kohdan mukaan perustella sananvapauden rajoittamista, sellaisena kuin ihmisoikeustuomioistuin on tätä määräystä tulkinnut. Se, että kyseinen vapauden rajoittaminen on tapahtunut ennakolta vaadittavan luvan muodossa, ei sinänsä tee siitä sananvapautta koskevan perusoikeuden vastaista. Henkilöstösääntöjen 17 artiklan toisen kohdan mukaan luvan myöntäminen on selvästi pääsääntö, ja lupa voidaan evätä ainoastaan poikkeuksellisesti. Koska tässä säännöksessä toimielimille annetaan mahdollisuus evätä julkaisulupa ja siten myös mahdollisuus vakavalla tavalla puuttua sananvapauteen, joka on eräs demokraattisen yhteiskunnan olennaisista perustoista, säännöstä on tulkittava suppeasti ja sitä sovellettaessa on tarkasti noudatettava tiettyjä edellyksiä, joita ovat muun muassa pakottava yhteiskunnallinen tarve, suhteellisuus tavoiteltuun päämäärään nähden sekä toimielimen luvan epäämistä koskevassa päätöksessä esittämien perusteiden merkityksellisyys ja riittävyys. Lisäksi julkaisulupa voidaan evätä ainoastaan, jos julkaisemisesta voi aiheutua vakavaa vahinkoa yhteisöjen edulle.

Koska tätä järjestelmää sovelletaan vain yhteisöjen toimintaan liittyviin julkaisuihin, sen tarkoituksena on ainoastaan antaa toimielimelle mahdollisuus saada tietoa virkamiestensä tai muuhun henkilöstöön kuuluvien henkilöiden ilmaisemista kirjallisista mielipiteistä, jotka koskevat yhteisöjen toimintaa; tämä järjestelmä kuvastaa sitä luottamussuhdetta, jonka on oltava olemassa työnantajan ja sen työntekijöiden välillä erityisesti silloin, kun on he hoitavat korkean tason julkisia tehtäviä.

Päätökseen, jolla lupa on evätty, voidaan hakea muutosta henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklan mukaisesti, ja päätös voidaan saattaa tuomioistuinten tehokkaaseen valvontaan, jonka yhteydessä yhteisöjen tuomioistuimet voivat tutkia, onko nimittävä viranomainen käyttänyt henkilöstösääntöjen 17 artiklan toisen kohdan mukaista toimivaltaansa niitä edellytyksiä noudattaen, joita on sovellettava kaikenlaiseen sananvapauteen puuttumiseen. Tässä yhteydessä nimittävän viranomaisen on henkilöstösääntöjen 17 artiklan toista kohtaa soveltaessaan vertailtava kyseessä olevia eri intressejä, minkä tehdessään se voi ottaa huomioon yhteisön edulle aiheutuvan vahingon vakavuuden.

( ks. 51-57 kohta )

4. Henkilöstösääntöjen 35 artiklan sanamuodosta käy selvästi ilmi, että henkilökohtaisista syistä virkavapaalla oleva virkamies ei menetä virkamiehen asemaansa virkavapauden aikana. Hänen on siten noudatettava kaikille virkamiehille kuuluvia velvollisuuksia, jollei toisin ole nimenomaisesti säädetty.

( ks. 69 kohta )

5. Muutoksenhaun yhteydessä valitusperuste, jolla tosiasiassa pyritään ainoastaan siihen, että yhteisöjen tuomioistuin pelkästään tutkisi uudelleen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esitetyt väitteet, on jätettävä tutkimatta, koska se ei yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 51 artiklan mukaan kuulu tämän tuomioistuimen toimivaltaan.

( ks. 76 kohta )

6. Lukuun ottamatta sitä tapausta, että tuomioistuimelle toimitettua selvitysaineistoa on vääristelty tai että yleisiä oikeusperiaatteita on loukattu taikka todistustaakkaa ja todistelua koskevia menettelysääntöjä on rikottu, tosiseikkojen toteaminen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi sille esitetystä näytöstä ei periaatteessa kuulu yhteisöjen tuomioistuimen muutoksenhaun yhteydessä harjoittaman valvonnan piiriin.

Todistustaakkaa ja todistelua koskevien säännösten osalta on todettava yleisesti, että tuomioistuimen vakuuttamiseksi asianosaisen väitteestä tai ainakin siitä, että se ryhtyisi suoraan toimenpiteisiin näytön hankkimiseksi, ei riitä, että asianosainen vetoaa tiettyihin tosiseikkoihin väitteensä tueksi, vaan lisäksi on esitettävä riittävän täsmällisiä, objektiivisia ja yhtäpitäviä todisteita, jotka tukevat näiden seikkojen todenmukaisuutta tai todennäköisyyttä.

( ks. 83, 100 ja 113-114 kohta )

7. Sen velvollisuuden osalta, joka koskee kirjallisen kertomuksen esittämistä kurinpitolautakunnalle, henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevassa 3 artiklassa määrätään ainoastaan esittelijän tehtävistä määrittelemättä kuitenkaan niiden suorittamiseksi erityisiä menettelytapoja, kuten esimerkiksi kirjallisen kertomuksen laatiminen tai tällaisen kertomuksen tiedoksiantaminen asianosaisille. Näin ollen ei ole poissuljettua, että esittelijä esittää kertomuksen suullisesti kurinpitolautakunnan muille jäsenille.

( ks. 112 kohta )

8. Päätösten perustelemista koskevan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen velvollisuuden ei voida tulkita edellyttävän sitä, että sen olisi vastattava yksityiskohtaisesti kaikkiin kantajan esittämiin väitteisiin varsinkaan silloin, kun nämä väitteet eivät ole riittävän selviä ja täsmällisiä ja kun ne eivät perustu yksityiskohtaiseen näyttöön.

( ks. 121 kohta )