ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Valitukset unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T‑62/08, ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni vastaan komissio, asiassa T-63/08, Cementir Italia vastaan komissio ja asiassa T-64/08, Nuova Terni Industrie Chimiche vastaan komissio, 1.7.2010 antamista tuomioista, joilla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi vaatimukset kumota valtiontuesta C 36/A/06 (ex NN 38/06), jonka Italia on myöntänyt yrityksille ThyssenKrupp, Cementir ja Nuova Terni Industrie Chimiche, 20.11.2007 tehty komission päätös 2008/408/EY (EUVL 2008, L 144, s. 37)
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Yhteisön tavaramerkki

–

Yhteisön tavaramerkin vaikutukset

–

Rajoitukset

–

Asetuksen N:o 40/94 12 artiklan b alakohta

–

Kohde

–

Säännöksellä ei ole ratkaisevaa vaikutusta asetuksen 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan tulkintaan (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 12 artiklan b alakohta) (ks. 33 kohta)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Valitukset ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto), yhdistetyissä asioissa T-64/07–T-66/07 ja yhdistetyissä asioissa T-200/07–T-202/07, Agencja Wydawnicza Technopol vastaan SMHV, 19.11.2009 antamista tuomioista, joilla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kuusi kannetta SMHV:n neljännen valituslautakunnan 21.12.2006 tekemistä päätöksistä (asiat R 1033/2006-4, R 1034/2006-4, R 1035/2006-4, R 1276/2006-4, R 1277/2006-4 ja R 1278/2006-4), jotka koskivat hakemuksia sanamerkkien ”150”, ”250”, ”350”, ”222”, ”333” ja ”555” rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkeiksi – Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1), sellaisena kuin se on korvattuna yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1), 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 76 artiklan rikkominen – Yksinomaan luvuista muodostuvien tavaramerkkien kuvailevuus

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

1) Valitukset hylätään.

2) Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Sopimattomat elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien väliset kaupalliset menettelyt – Direktiivi 2005/29

(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/29)

Tiivistelmä

Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla annettua direktiiviä 2005/29 on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännökselle, jossa säädetään yleisestä kiellosta ilmoittaa hinnanalennuksista ja vihjata niistä ilmoituksissa alennusmyyntejä edeltävinä ajanjaksoina, jos kyseisellä säännöksellä pyritään kuluttajansuojaan liittyviin tavoitteisiin ja jos se näin ollen kuuluu mainitun direktiivin soveltamisalaan, minkä arvioiminen on kansallisen tuomioistuimen asia.

Koska direktiivillä 2005/29 nimittäin yhdenmukaistetaan täysin säännöt, jotka koskevat elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisiä sopimattomia kaupallisia menettelyjä, jäsenvaltiot eivät voi toteuttaa, kuten direktiivin 4 artiklassa nimenomaisesti säädetään, mainitussa direktiivissä säädettyjä toimenpiteitä tiukempia toimenpiteitä edes silloin, kun ne haluavat saavuttaa korkeammantasoisen kuluttajansuojan.

Saman direktiivin liitteessä I luetellaan tyhjentävästi 31 sellaista kaupallista menettelyä, joita kyseisen direktiivin 5 artiklan 5 kohdan perusteella pidetään sopimattomina ”kaikissa olosuhteissa”. Kuten mainitun direktiivin johdanto-osan 17 perustelukappaleessa nimenomaisesti täsmennetään, nämä ovat näin ollen ainoat kaupalliset menettelyt, joita voidaan pitää sopimattomina ilman direktiivin 5–9 artiklan säännöksiin perustuvaa tapauskohtaista arviointia.

On selvää, että menettelyt, joissa kuluttajille ilmoitetaan hinnanalennuksista, eivät sisälly direktiivin 2005/29 liitteeseen I. Näin ollen ne eivät voi olla kaikissa olosuhteissa kiellettyjä vaan ainoastaan sellaisen erityisen analyysin jälkeen, jonka avulla on mahdollista todeta näiden menettelyjen sopimattomuus.

(ks. 28, 33, 37, 38 ja 40 kohta sekä tuomiolauselma)
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Verotus

–

Sisäinen verotus

–

Ympäristövero, joka kannetaan moottoriajoneuvojen ensirekisteröinnin yhteydessä kyseisen maan alueella (SEUT 110 artikla) (ks. 20

–

25 kohta ja määräysosa)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Ennakkoratkaisupyyntö – Curtea de Apel Târgu-Mureş – Aiemmin toisissa jäsenvaltioissa rekisteröityjen käytettyjen ajoneuvojen rekisteröinti – Jäsenvaltiossa tapahtuvan ensirekisteröinnin yhteydessä moottoriajoneuvoista kannettava ympäristövero – Kansallisen lainsäädännön yhteensopivuus EY 23, EY 25 ja EY 90 artiklan kanssa – EY 174 artiklaan perustuva mahdollinen poikkeus

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

SEUT 110 artiklaa on tulkittava siten, että sen vastaista on se, että jäsenvaltio ottaa käyttöön ympäristöveron, joka kannetaan moottoriajoneuvojen ensirekisteröinnin yhteydessä tässä jäsenvaltiossa, jos tästä verotustoimenpiteestä on säädetty siten, että se tekee muista jäsenvaltioista ostettujen käytettyjen ajoneuvojen liikenteeseen päästämisen kyseisessä jäsenvaltiossa vähemmän houkuttelevaksi mutta ei tee samanikäisten ja yhtä kuluneiden ajoneuvojen ostamista kotimaan markkinoilta vähemmän houkuttelevaksi.
Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 1.7.2010 – DSV Road vastaan komissio

(asia C‑358/09 P)

Muutoksenhaku – Tullikoodeksi – Thaimaasta peräisin olevien diskettien tuonti – Tuontitullien kantaminen jälkitullauksin – Tuontitullien peruuttamista koskeva vaatimus

1. Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Oikeudellista virhettä, johon on vedottu, ei ole yksilöity – Tutkimatta jättäminen (EY 225 artikla; Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan 1 kohta; unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 112 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 45 ja 46 kohta)

2. Euroopan yhteisöjen omat varat – Tuonti- tai vientitullien kantaminen jälkitullauksin – Asetuksen N:o 2913/92 220 artiklan 2 kohdan b alakohdassa säädetyt tuontitullien tileihin kirjaamatta jättämisen edellytykset – Todistustaakka (Neuvoston asetuksen N:o 2913/92 220 artiklan 2 kohdan b alakohta) (ks. 47–52 sekä 58 ja 59 kohta)

3. Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Asianmukaisesti esitettyjen todisteiden virheellinen arviointi – Tutkimatta jättäminen selvitysaineiston vääristämistä lukuun ottamatta – Unionin yleisen tuomioistuimen velvollisuus perustella arviointinsa todisteiden näyttöarvosta – Ulottuvuus (EY 225 artikla; Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan 1 kohta) (ks. 68 ja 69 kohta)

4. Euroopan yhteisöjen omat varat – Tuontitullien palauttaminen tai peruuttaminen – Yhteisön tullikoodeksin 239 artiklassa oleva kohtuullistamissäännös – Erityistilanne – Käsite – Se, että tulliviranomaiset antavat epätarkkojen ilmoitusten perusteella virheellisiä todistuksia silloin, kun niillä ole velvollisuutta varmistua näiden pätevyydestä, ei kuulu erityistilanteen käsitteen soveltamisalaan (Neuvoston asetuksen N:o 2913/92 239 artikla; komission asetuksen N:o 2454/93 904 artiklan c alakohta) (ks. 79–83 kohta)

Aihe

Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-219/07, DSV Road vastaan komissio, 8.7.2009 antamasta tuomiosta, jolla hylättiin vaatimus kumota 24.4.2007 tehty komission päätös, jolla Belgian viranomaisille ilmoitettiin, että Thaimaasta peräisin olevien diskettien tuontitulli on kirjattava tileihin jälkikäteen eikä kyseisiä tulleja voida peruuttaa (asianumero REC 05/02)

Ratkaisu

1) Valitus hylätään.
Valitus yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-137/07, Portela v. komissio, 17.12.2008 antamasta määräyksestä, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kanteen siksi, että sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuivat ja siksi, että se oli muilta osin oikeudellisesti selvästi perusteeton; kanteessa vaadittiin ensisijaisesti komission velvoittamista toimimaan lääkinnällisistä laitteista 14.6.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/42/ETY (EYVL L 169, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna in vitro -diagnostiikkaan tarkoitetuista lääkinnällisistä laitteista annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/79/EY (EYVL L 331, s. 1), 14 b artiklan mukaisesti, siten, että se määrää TÜV Rheinland Product Safety GmbH -nimisen tarkastusyhtiön, Saksan liittotasavallan välityksellä, ottamaan käyttöön kantajan hyväksi direktiivin 93/42 liitteessä XI olevassa 6 kohdassa tarkoitetun pakollisen vastuuvakuutuksen, jonka kyseinen yhtiö on tehnyt, ja toissijaisesti komission eri laiminlyönneistä kantajalle aiheutuneen vahingon korvaamista
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Sijoittautumisvapaus

–

Rajoitukset

–

Kansallinen säännöstö, jonka mukaan apteekkien avaamiseen ja siirtämiseen määrätyllä alueella on saatava hallinnollinen ennakkolupa (SEUT 49 artikla) (ks. 33 ja 34 kohta sekä määräysosan 1 ja 2 kohta)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Ennakkoratkaisupyyntö – Tribunale Amministrativo Regionale del Piemonte – EY 43, EY 152 ja EY 153 artiklan tulkinta – Uusien apteekkien avaaminen – Kansallinen säännöstö, jonka mukaan apteekin toimipaikan siirtämiseen tarvittavan luvan myöntäminen edellyttää tiettyä vähimmäisetäisyyttä apteekkien välillä

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

1) SEUT 49 artiklaa on tulkittava siten, että sen kanssa ristiriidassa ei lähtökohtaisesti ole sellainen pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen säännöstö, jossa apteekkien sijoittamista rajoitetaan siten, että

– kullakin lääkehuollon alueella voidaan lähtökohtaisesti perustaa vain yksi apteekki 4 500:aa tai 5 000:ta asukasta kohti ja

– uuden apteekin ja jo olemassa olevien apteekkien välillä on oltava vähimmäisetäisyys, joka on pääsääntöisesti 200 metriä.

2) SEUT 49 artiklan kanssa ristiriidassa on kuitenkin tällainen kansallinen säännöstö siltä osin kuin 4 000:n tai 5 000:n asukkaan tai 200 metrin pääsäännöt ovat kullakin sellaisella maantieteellisellä alueella, jolla on väestöä koskevia erityispiirteitä, esteenä sille, että perustetaan riittävä määrä apteekkeja, joilla voidaan taata asianmukainen apteekkipalvelu, minkä tarkastaminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävänä.
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Oikeudellista virhettä, johon on vedottu, ei ole yksilöity – Tutkimatta jättäminen (EY 225 artikla; Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan 1 kohta; unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 112 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 45 ja 46 kohta)

2. Euroopan yhteisöjen omat varat – Tuonti- tai vientitullien kantaminen jälkitullauksin – Asetuksen N:o 2913/92 220 artiklan 2 kohdan b alakohdassa säädetyt tuontitullien tileihin kirjaamatta jättämisen edellytykset – Todistustaakka (Neuvoston asetuksen N:o 2913/92 220 artiklan 2 kohdan b alakohta) (ks. 47–52 sekä 58 ja 59 kohta)

3. Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Asianmukaisesti esitettyjen todisteiden virheellinen arviointi – Tutkimatta jättäminen selvitysaineiston vääristämistä lukuun ottamatta – Unionin yleisen tuomioistuimen velvollisuus perustella arviointinsa todisteiden näyttöarvosta – Ulottuvuus (EY 225 artikla; Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan 1 kohta) (ks. 68 ja 69 kohta)

4. Euroopan yhteisöjen omat varat – Tuontitullien palauttaminen tai peruuttaminen – Yhteisön tullikoodeksin 239 artiklassa oleva kohtuullistamissäännös – Erityistilanne – Käsite – Se, että tulliviranomaiset antavat epätarkkojen ilmoitusten perusteella virheellisiä todistuksia silloin, kun niillä ole velvollisuutta varmistua näiden pätevyydestä, ei kuulu erityistilanteen käsitteen soveltamisalaan (Neuvoston asetuksen N:o 2913/92 239 artikla; komission asetuksen N:o 2454/93 904 artiklan c alakohta) (ks. 79–83 kohta)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-219/07, DSV Road vastaan komissio, 8.7.2009 antamasta tuomiosta, jolla hylättiin vaatimus kumota 24.4.2007 tehty komission päätös, jolla Belgian viranomaisille ilmoitettiin, että Thaimaasta peräisin olevien diskettien tuontitulli on kirjattava tileihin jälkikäteen eikä kyseisiä tulleja voida peruuttaa (asianumero REC 05/02)

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

1) Valitus hylätään.

2) DSV Road NV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Asia C-112/09 P

Sociedad General de Autores y Editores (SGAE)

vastaan

Euroopan komissio

”Muutoksenhaku — Kumoamiskanne — Kanteen nostamisen määräaika — Kanteen jättäminen tutkimatta määräajan ylittymisen vuoksi — Anteeksi annettavan erehdyksen käsite — Selvästi perusteeton valitus”

Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 14.1.2010 I ‐ 353

Määräyksen tiivistelmä

Oikeudenkäyntimenettely – Kanteen nostamisen määräajat – Prekluusio – Anteeksiannettava erehdys – Käsite – Ulottuvuus

Kanteen nostamisen määräaikoja koskevien yhteisön säännösten yhteydessä anteeksiannettava erehdys, jonka nojalla näistä määräajoista voidaan poiketa, koskee ainoastaan poikkeuksellisia olosuhteita, joissa on erityisesti kyse siitä, että asianomainen toimielin on menetellyt tavalla, joka on yksinään tai ratkaisevassa määrin omiaan aiheuttamaan ymmärrettävän sekaannuksen vilpittömässä mielessä olevalle yksityiselle oikeussubjektille, joka on noudattanut kaikkea sitä huolellisuutta, jota edellytetään tavanomaista harkitsevaisuutta noudattavalta henkilöltä. Asianomainen toimielin on riidanalaisen toimen toteuttanut toimielin. Anteeksiannettava erehdys voi johtua myös tuomioistuimen omasta menettelystä, joka on omiaan aiheuttamaan sekaannuksen yksityiselle oikeussubjektille.

Kanteen nostamisen määräaikojen osalta unionin yleisessä tuomioistuimessa työjärjestyksen 101 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan sanamuoto on joka tapauksessa selvä eikä siihen liity erityisiä tulkintaa koskevia vaikeuksia, joten tavanomaista harkitsevaisuutta noudattavan toimijan ei kyseisen määräyksen soveltamiseksi ole tarpeen soveltaa toisen toimielimen toisesta samankaltaisesta säännöksestä, kuten määräaikoihin, päivämääriin ja määräpäiviin sovellettavista säännöistä annetun asetuksen N:o 1182/71 3 artiklasta, tekemää tulkintaa.

Lisäksi on niin, että koska unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamon virkamiesten tehtäviin ja toimivaltaan ei kuulu lausua määräajan laskemisesta kanteen nostamista varten, kantaja ei voi väittää noudattaneensa kaikkea sitä huolellisuutta, jota edellytetään tavanomaista harkitsevaisuutta noudattavalta henkilöltä, pyytäessään unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamolta vahvistusta määräaikojen laskutavan asianmukaisuudelle.

(ks. 20, 22, 24, 27 ja 29 kohta)
1)

EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY liitteessä olevan, 18.3.1999 tehdyn määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä sille, että jäsenvaltio antaa määräaikaisessa työsuhteessa julkisella sektorilla työskenteleviä työntekijöitä koskevista säännöksistä annetun presidentin asetuksen 164/2004 kaltaisen kansallisen säännöstön, jolla on nimenomaisesti tarkoitus panna täytäntöön direktiivi 1999/70 sen säännösten soveltamiseksi julkiseen sektoriin ja jossa säädetään kyseisen lausekkeen 1 kohdan a–c alakohdassa lueteltujen toimenpiteiden toteuttamisesta perättäisten määräaikaisten työsopimusten tai työsuhteiden väärinkäytösten estämiseksi, kun – mistä varmistuminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävänä – kansalliseen oikeuteen sisältyy jo yksityisen sektorin työntekijöiden määräaikaisten työsopimusten pakollisesta irtisanomisesta annetun lain 2112/1920 8 §:n 3 momentin kaltainen mainitussa lausekkeessa tarkoitettu ”vastaava oikeudellinen toimenpide”, kunhan mainitulla säännöstöllä ei kuitenkaan yhtäältä vaikuteta määräaikaisten työsopimusten tai työsuhteiden väärinkäytösten ehkäisemisen tehokkuuteen, sellaisena kuin se aiheutuu kyseisestä vastaavasta oikeudellisesta toimenpiteestä, ja kunhan se toisaalta on yhteisön oikeuden ja erityisesti puitesopimuksen 8 lausekkeen 3 kohdan mukainen.
2)

Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O’Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd ja Colmcille Fishing Ltd vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Ennakkoratkaisukysymykset

–

Unionin tuomioistuimen toimivalta (SEUT 267 artikla) (ks. 15

–

17 kohta ja tuomiolauselma)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Ennakkoratkaisupyyntö – Landessozialgericht Berlin – EY 18, EY 49 ja EY 50 artiklan sekä sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä 21.3.1972 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 574/72 (EYVL L 74, s. 1) 34 artiklan 4 ja 5 kohdan tulkinta – Sellaisten sairauskulujen korvaaminen, jotka ovat aiheutuneet jäsenvaltion kansalaiselle kiireellisestä hoidosta toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevassa yksityissairaalassa sen vuoksi, että toimivaltainen julkinen sairaala on evännyt hoidon antamisen ylikuormituksen vuoksi – Toimivaltaisen jäsenvaltion kansallinen oikeussääntö, jonka mukaan kiireellisestä hoidosta toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevassa yksityissairaalassa aiheutuneita sairauskuluja ei korvata mutta jonka mukaan kansallisella alueella sijaitsevan yksityissairaalan laskuttamat vastaavat kulut korvataan

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

Landessozialgericht Berlin-Brandenburgin (Saksa) 27.6.2008 tekemällään päätöksellä esittämään ennakkoratkaisupyyntöön ei ole tarpeen vastata.
5)

Määräaikaisesta työstä tehdyn puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohtaa on pääasiassa esillä olevan kaltaisissa olosuhteissa tulkittava siten, että jos asianomaisen jäsenvaltion sisäisessä oikeusjärjestyksessä on toteutettu kyseistä sektoria koskevia muita tässä samassa 1 kohdassa tarkoitettuja tehokkaita toimenpiteitä perättäisten määräaikaisten sopimusten väärinkäytön estämiseksi ja tarvittaessa seuraamusten määräämiseksi tällaisesta väärinkäytöksestä, kyseinen lauseke ei ole esteenä sellaisen kansallisen oikeussäännön soveltamiselle, jolla ehdottomasti kielletään vain julkisella sektorilla muuttamasta toistaiseksi voimassa olevaksi työsopimukseksi perättäisiä määräaikaisia työsopimuksia, joilla on katettu työnantajan pysyviä ja jatkuvia tarpeita ja joilla on katsottava syyllistyttävän väärinkäytökseen. Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on kuitenkin arvioida, missä määrin kansallisen oikeuden merkityksellisten säännösten soveltamisedellytykset ja tosiasiallinen täytäntöönpano merkitsevät sitä, että tämä säännöstö muodostaa riittävän toimenpiteen sen ehkäisemiseksi, että julkishallinto väärinkäyttää perättäisiä määräaikaisia työsopimuksia, ja tarvittaessa seuraamusten määräämiseksi tästä väärinkäytöstä.
7

Direktiivin 7 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetään seuraavaa: ”1. Unionin kansalaisilla on oikeus oleskella toisen jäsenvaltion alueella yli kolmen kuukauden ajan, a) jos he ovat työntekijöitä tai itsenäisiä ammatinharjoittajia vastaanottavassa jäsenvaltiossa; tai b) jos heillä on itseään ja perheenjäseniään varten riittävät varat niin, että he eivät oleskelunsa aikana muodostu rasitteeksi vastaanottavan jäsenvaltion sosiaalihuoltojärjestelmälle, ja kattava sairausvakuutusturva vastaanottavassa jäsenvaltiossa; tai c) — jos he ovat kirjoittautuneet yksityiseen tai julkiseen laitokseen, jonka vastaanottava jäsenvaltio on hyväksynyt tai jota se rahoittaa lainsäädäntönsä tai hallinnollisen käytäntönsä mukaisesti, pääasiallisena tarkoituksenaan osallistua koulutukseen, ammattikoulutus mukaan lukien, ja — jos heillä on kattava sairausvakuutusturva vastaanottavassa jäsenvaltiossa ja he osoittavat asiaankuuluvalle kansalliselle viranomaiselle vakuutuksella tai muulla vastaavalla valitsemallaan tavalla, että heillä on itseään ja perheenjäseniään varten riittävät varat niin, että he eivät oleskelunsa aikana muodostu rasitteeksi vastaanottavan jäsenvaltion sosiaalihuoltojärjestelmälle; tai d) jos he ovat a, b tai c alakohdassa tarkoitetut edellytykset täyttävän unionin kansalaisen mukana matkustavia tai häntä myöhemmin seuraavia perheenjäseniä. 2. Edellä 1 kohdassa säädetty oleskeluoikeus koskee myös perheenjäseniä, jotka eivät ole minkään jäsenvaltion kansalaisia ja jotka tulevat unionin kansalaisen mukana vastaanottavaan jäsenvaltioon tai seuraavat häntä sinne myöhemmin, edellyttäen, että kyseinen unionin kansalainen täyttää 1 kohdan a, b tai c alakohdassa tarkoitetut edellytykset.”
18

Näin ollen prud’homie de pêche de Martigues päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset: ”1) Onko [asetuksen N:o 894/97] 11 a artiklaa – – tulkittava siten, että siinä kielletään myös sellaiset verkot, jotka eivät ajelehdi tai ajelehtivat hyvin vähän, koska ne on kiinnitetty ajoankkuriin? 2) Onko [asetuksen N:o 894/97] 11 a artiklan 1 ja 2 kohta – – pätevä siltä osin kuin a) sen tavoite vaikuttaa olevan puhtaasti ympäristöä koskeva, vaikka sen oikeudellinen perusta on [EY:n perustamissopimuksen 43 artikla, josta on muutettuna tullut EY 37 artikla], b) siinä ei määritellä ajoverkkoa eikä siis määritellä selkeästi sen soveltamisalaa, c) sen perustelut eivät ole selkeät, d) siinä ei oteta huomioon saatavilla olevia tieteellisiä ja teknisiä tietoja, yhteisön eri alueiden ympäristöolosuhteita eikä siinä säädettävästä kiellosta johtuvia etuja ja kustannuksia, e) se on suhteeton asetettuun tavoitteeseen nähden, f) se on syrjivä, koska siinä kohdellaan samalla tavoin maantieteellisesti, taloudellisesti ja sosiaalisesti hyvin erilaisia tilanteita, g) siinä ei säädetä minkäänlaista poikkeusta sellaisia kalastajia varten, jotka harjoittavat pienimuotoista kalastusta, kuten thonaille-tyyppisellä verkolla tapahtuvaa kalastusta, joka sen lisäksi, että se on Välimerellä perinteisesti käytetty kalastusmuoto, on myös elintärkeä väestölle, joka sitä harjoittaa, ja on tämän lisäksi erittäin valikoiva[?]”
5)

Direktiivin 89/105 4 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että — jäsenvaltioiden on kaikissa tapauksissa säädettävä sellaisen yrityksen, jota kaikkia lääkkeitä tai tiettyjä lääkeryhmiä koskeva hintasulku tai hintojen alentaminen koskee, mahdollisuudesta hakea poikkeusta tällaisten toimenpiteiden nojalla määrätystä hinnasta, — niiden on huolehdittava siitä, että tällaisesta hakemuksesta tehdään perusteltu päätös, ja — kyseessä olevan yrityksen konkreettinen osallistuminen mainittuja toimenpiteitä koskevaan päätöksentekoon ilmenee yhtäältä siinä, että sen on perusteltava riittävästi poikkeushakemuksensa perusteena olevat erityiset syyt, ja toisaalta siinä, että sen on esitettävä yksityiskohtaisia täydentäviä tietoja, mikäli hakemukseen liitetyt tiedot ovat riittämättömät.