ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Mainitun säännöksen sanamuodosta käy ilmi, että komission on tutkittava ensiksi käytettävissään olevat tiedot sen arvioimiseksi, ylittääkö ehdotettu eurooppalainen kansalaisaloite selvästi komission toimivallan, sillä täsmennyksellä, että siinä tapauksessa, että ehdotettu aloite rekisteröidään, on säädetty täydellisemmän tutkinnan suorittamisesta.

Jäsenvaltioilla on oikeus unionin oikeutta noudattaen päättää yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujensa laajuudesta ja organisaatiosta. Niillä on laaja harkintavalta, kun ne määrittelevät sen, mitä ne pitävät yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvinä palveluina, ja komissio voi asettaa kyseenalaiseksi sen, miten jäsenvaltio on määritellyt kyseiset palvelut, ainoastaan silloin, kun on kyse ilmeisestä virheestä. Tämän jäsenvaltiolla olevan etuoikeuden yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen määrittelemiseen vahvistaa niin se, ettei unionille ole erityisesti annettu tähän toimivaltaa, kuin sekin, ettei unionin oikeudessa ole tällaisten palvelujen käsitteen täsmällistä ja täydellistä määritelmää.

Kun nämä seikat otetaan huomioon, komissio on voinut perustellusti katsoa, että se ei voinut selvästi tehdä SEUT 14 artiklaan perustuvaa ehdotusta toimeksi, joka koskisi sitä, että pitkäaikaishoito luokiteltaisiin yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyväksi palveluksi.

Tällaisen hoidon jättämisestä sisämarkkinoita koskevien sääntöjen soveltamisalan ulkopuolelle on todettava, että SEUT 14 artiklasta ilmenee, että siinä säädettyjä erityisiä sääntöjä sovelletaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviin palveluihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta SEUT 106 artiklan soveltamista. Viimeksi mainitun määräyksen 2 kohdan mukaan jopa yrityksiin, jotka tuottavat tällaisia palveluja, sovelletaan tämän sopimuksen määräyksiä ja varsinkin sisämarkkinoita ja kilpailua koskevia sääntöjä; tästä periaatteesta voidaan poiketa ainoastaan tiukoin edellytyksin, joiden täyttyminen on riippuvainen kussakin jäsenvaltiossa vallitsevista oikeudellisista seikoista ja tosiseikoista ja joiden täyttyminen niihin vetoavan jäsenvaltion tai yrityksen on näytettävä toteen kussakin yksittäistapauksessa. Tästä seuraa, että komissio ei voi yleisesti ehdottaa, että palveluita, joiden luokittelu yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviksi palveluiksi on riippuvainen kunkin jäsenvaltion kansallisesta politiikasta, vapautetaan sisämarkkinoita koskevien sääntöjen soveltamisesta.

(ks. 24–26 kohta)
(SEUT 263 artikla; neuvoston päätös 2014/119/YUTP, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksillä 2015/143/YUTP ja 2015/364/YUTP; neuvoston asetus N:o 208/2014, sellaisena kuin se on muuttettuna asetuksilla 2015/138 ja 2015/357)

Tuomioistuinmenettely — Toimet, joilla menettelyn kuluessa kumotaan ja korvataan riidanalainen toimi — Menettelyn kuluessa esitetty pyyntö kumoamisvaatimusten mukauttamisesta — Toimi ei koske kantajaa suoraan tai erikseen — Tutkimatta jättäminen

(Neuvoston päätös 2014/119/YUTP, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2015/143/YUTP; neuvoston asetus N:o 208/2014, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2015/138)
6.

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Arviointiperusteet — Aikaisempi tavaramerkki, jolla on itsenäinen erottuva asema haetussa tavaramerkissä (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 34 ja 35 kohta)
3.

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 42–45 kohta)
2.

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 15–18 ja 39 kohta)
1.

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 13 ja 68 kohta)
1.

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 19–21 ja 26 kohta)
3.

Yhteisön tavaramerkki — Menettelysäännökset — Päätösten perusteleminen — Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan ensimmäisellä virkkeellä on sama ulottuvuus kuin SEUT 296 artiklalla — Valituslautakunnan käyttämät implisiittiset perustelut — Hyväksyttävyys (SEUT 296 artikla; neuvoston asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan ensimmäinen virke; komission asetuksen N:o 2868/95 1 artiklan 50 säännön 2 kohdan h alakohta) (ks. 48 ja 61 kohta)
1.

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 20, 22 ja 45 kohta)
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 10.9.2015 – Laverana vastaan SMHV (ORGANIC PROTEIN RICH PLANT COMPLEX FROM OUR OWN PRODUCTION)

(asia T‑609/14)

”Yhteisön tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin ORGANIC PROTEIN RICH PLANT COMPLEX FROM OUR OWN PRODUCTION rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta”

1. Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Ehdottomat hylkäysperusteet — Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran ominaisuuksia — Merkin kuvailevuuden arviointi — Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 14 kohta)

2. Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Ehdottomat hylkäysperusteet — Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran ominaisuuksia — Tarkoitus — Vapaana pitämisen tarve (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 15 kohta)

3. Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Ehdottomat hylkäysperusteet — Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran ominaisuuksia — Kuviomerkki ORGANIC PROTEIN RICH PLANT COMPLEX FROM OUR OWN PRODUCTION (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) (ks. 16–18, 20 ja 24 kohta)

4. Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Ehdottomat hylkäysperusteet — Hylkäysperusteiden tutkiminen erikseen kaikkien rekisteröintihakemuksessa tarkoitettujen tavaroiden tai palvelujen osalta — Velvollisuus perustella rekisteröinnin epääminen — Perusteluvelvollisuuden laajuus (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohta ja 75 artikla) (ks. 19 kohta)

5. Kumoamiskanne — Kanneperusteet — Harkintavallan väärinkäyttö — Käsite (SEUT 263 artikla) (ks. 26 kohta)

Aihe

Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 2.6.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 123/2014-4), joka koskee hakemusta kuviomerkin ORGANIC PROTEIN RICH PLANT COMPLEX FROM OUR OWN PRODUCTION rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.

2) Laverana GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
1.

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 17, 18, 50 ja 51 kohta)
4.

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Kuviomerkit GO (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 25 ja 35 kohta)
282

Kolmanneksi ei voida katsoa, ettei vahinkoa aiheuttaneisiin toimenpiteisiin sisältynyt mitään takeita siitä, että kantajat saavat tilaisuuden esittää kantansa. Tästä on muistutettava, että Euroopan ihmisoikeussopimuksen ensimmäisen lisäpöytäkirjan 1 artiklan mukaan sovellettavilla menettelyillä on tarjottava henkilölle, jota asia koskee, asianmukainen mahdollisuus esittää asiansa toimivaltaisille viranomaisille. Jotta varmistetaan, että tätä edellytystä, joka on erottamaton osa Euroopan ihmisoikeussopimuksen ensimmäisen lisäpöytäkirjan 1 artiklaa, on noudatettu, on sovellettavia menettelyitä tarkasteltava yleiseltä kannalta (ks. vastaavasti tuomio 3.9.2008, Kadi ja Al Barakaat International Foundation v. neuvosto ja komissio, C‑402/05 P ja C‑415/05 P, EU:C:2008:461, 368 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 20.7.2004, Bäck v. Suomi, CE:ECHR:2004:0720JUD003759897, 56 kohta). Mainittua vaatimusta ei siten voida tulkita niin, että asianomaisen henkilön on kaikissa olosuhteissa voitava esittää kantansa toimivaltaiselle viranomaiselle ennen hänen omaisuudensuojaansa loukkaavien toimenpiteiden toteuttamista (ks. vastaavasti Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 19.9.2006, Maupas ym. v. Ranska, CE:ECHR:2006:0919JUD001384402, 20 ja 21 kohta). Näin on erityisesti silloin, kun – kuten käsiteltävässä asiassa – kyseessä olevat toimenpiteet eivät muodosta seuraamusta ja kun tilanne, johon ne liittyvät, on erityisen kiireellinen. Viimeksi mainitusta seikasta on todettava, että – kuten EKP istunnossa muistutti – tarkoituksena oli torjua välitön riski asianomaisten pankkien romahduksesta Kyproksen rahoitusjärjestelmän vakauden turvaamiseksi ja siten estää kriisin leviäminen muihin euroalueen jäsenvaltioihin. Sellaisen ennakkokuulemismenettelyn järjestäminen, jossa tuhannet asianomaisten pankkien tallettajat ja osakkeenomistajat olisivat voineet esittää tehokkaasti kantansa Kyproksen keskuspankille ennen vahinkoa aiheuttaneiden asetusten hyväksymistä, olisi väistämättä viivästyttänyt romahduksen estämiseksi suunniteltujen toimenpiteiden toteuttamista. Tämä olisi vaarantanut vakavasti Kyproksen rahoitusjärjestelmän vakauden turvaamista ja kriisin muihin euroalueen valtioihin leviämisen estämistä koskevan tavoitteen saavuttamisen (ks. vastaavasti ja analogisesti Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 21.7.2016, Mamatas ym. v. Kreikka, CE:ECHR:2016:0721JUD006306614, 139 kohta).
498

Vaikka oletettaisiin, että riidanalaisilla sopimuksilla olisi voitu ratkaista sovinnolla sopimuspuolten välinen oikeusriita, riittää, kun palautetaan mieleen, että SEUT 101 artiklan 1 kohdassa ei eroteta toisistaan sopimuksia, joiden tarkoituksena on oikeusriidan päättäminen, ja sopimuksia, joilla tavoitellaan muita päämääriä (edellä 430 kohdassa mainittu tuomio Bayer ja Maschinenfabrik Hennecke, EU:C:1988:448, 15 kohta). Koska näiden sopimusten kilpailua rajoittava tarkoitus on näytetty toteen riittävällä tavalla ja koska kyse on sopimuksista, joilla potentiaaliset kilpailijat suljetaan maksua vastaan pois markkinoilta, on niin, että vaikka oletettaisiin, että ne olisivat voineet hyödyttää myös kilpailua ja kuluttajia, kantajien on näytettävä toteen tällaiset kilpailua edistävät vaikutukset, ja niitä on tutkittava SEUT 101 artiklan 3 kohdan näkökulmasta (ks. jäljempänä seitsemännen kanneperusteen tarkastelu), eikä komission ole arvioitava niitä saman artiklan ensimmäisen kohdan kannalta (ks. vastaavasti tuomio 27.7.2005, Brasserie nationale ym. v. komissio, T‑49/02–T‑51/02, EU:T:2005:298, 85 kohta).
2

Kantaja ilmoitti rekisteröintimenettelyssä olevansa mikroyritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten (jäljempänä pk-yritykset) määritelmästä 6.5.2003 annetussa komission suosituksessa 2003/361/EY (EUVL 2003, L 124, s. 36) tarkoitettu ”pieni” yritys. Se sai tämän ilmoituksen perusteella alennuksen asetuksen N:o 1907/2006 6 artiklan 4 kohdan nojalla kustakin rekisteröintihakemuksesta perittävästä maksusta. Kyseisen asetuksen 74 artiklan 1 kohdan mukaisesti mainittu maksu määritettiin asetukseen N:o 1907/2006 perustuvista Euroopan kemikaalivirastolle suoritettavista maksuista 16.4.2008 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 340/2008 (EUVL 2008, L 107, s. 6). Asetuksessa N:o 340/2008 oleva liite I sisältää asetuksen N:o 1907/2006 6 artiklan nojalla toimitetuista rekisteröinneistä perittävien maksujen määrät ja mikroyrityksille sekä pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettävät alennukset. Asetuksen N:o 340/2008 13 artiklan 4 kohdan mukaan on lisäksi niin, että jos luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, joka väittää olevansa oikeutettu alennettuun maksuun tai maksusta luopumiseen, ei pysty osoittamaan olevansa oikeutettu tällaiseen alennettuun maksuun tai maksusta luopumiseen, Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) perii maksun täysimääräisenä ja tämän lisäksi hallinnollisen maksun. ECHAn hallintoneuvosto on tältä osin tehnyt 12.11.2010 päätöksen MB/D/29/2010 maksullisten palvelujen luokittelusta (jäljempänä päätös MB/D/29/2010). Kyseisen päätöksen, sellaisena kuin se on muutettuna ECHAn hallintoneuvoston 12.2.2013 tekemällä päätöksellä MB/21/2012/D, 2 artiklassa ja sen liitteessä olevassa taulukossa 1 todetaan, että asetuksen N:o 340/2008 13 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu hallinnollinen maksu on 19900 euroa suurelta yritykseltä, 13900 euroa keskisuurelta yritykseltä ja 7960 euroa pieneltä yritykseltä.
96

Kantaja esittää kanteensa tueksi kahdeksan kanneperustetta, joista viidessä ensimmäisessä vaaditaan riidanalaisen päätöksen kumoamista ja kolmessa viimeisessä vaaditaan sille määrätyn sakon määrän alentamista. Ensimmäisen kanneperusteen mukaan SEUT 101 artiklaa on rikottu, koska lausekkeeseen on sovellettu virheellisesti oikeuskäytäntöä, joka koskee tarkoitukseen perustuvia kilpailunrajoituksia, ja loukataan syyttömyysolettaman periaatetta, todistustaakkaa koskevaa periaatetta sekä in dubio pro reo ‑periaatetta. Toisen kanneperusteen mukaan SEUT 101 artiklaa on rikottu, koska tosiseikkoja on arvioitu ilmeisen virheellisesti sekä asiayhteyteen, osapuolten käyttäytymiseen ja lausekkeen tarkoitukseen liittyvien todisteiden arviointia kokonaisuutena koskevaa periaatetta on loukattu. Kolmannen kanneperusteen mukaan todistustaakkaa, hyvää hallintotapaa, puolustautumisoikeuksia ja syyttömyysolettamaa koskevia periaatteita on loukattu, kun on kyse Portugalin hallituksen liiketoimea ja erityisesti lauseketta koskeviin neuvotteluihin puuttumista koskevista todisteista. Neljännen kanneperusteen mukaan SEUT 101 artiklaa on rikottu, perustelut olivat riittämättömät ja sitä, voitiinko käytännöllä rajoittaa kilpailua, arvioitiin virheellisesti. Viidennen kanneperusteen mukaan SEUT 101 artiklaa on rikottu siltä osin kuin lauseke ei ole vaikutukseen perustuva rajoitus, todistustaakan jakoa koskevia sääntöjä on rikottu ja in dubio pro reo ‑periaatetta on loukattu. Kuudennen kanneperusteen mukaan laskettaessa Telefónican myynnin alkuperäistä arvoa sakon perusmäärän vahvistamiseksi on tehty ilmeinen virhe ja suhteellisuusperiaatetta ja perusteluperiaatetta on loukattu. Seitsemännen kanneperusteen mukaan sakon perusmäärää rikkomisen vakavuuteen nähden laskettaessa on tehty ilmeinen virhe ja suhteellisuusperiaatetta on loukattu. Kahdeksannen kanneperusteen mukaan SEUT 101 artiklaa on rikottu ja suhteellisuusperiaatetta on loukattu ja on tehty ilmeinen virhe, kun muita lieventäviä seikkoja ei ole hyväksytty.
83

Nimittäin ainoat kantajan valituslautakunnalle esittämät todisteet, joissa on edellä olevassa 77 kohdassa mainittuun merkitykselliseen ajanjaksoon sisältyvä päivämäärä, ovat seuraavat: 15.10.2009 päivätty 26:sta MOTOBI-tavaramerkin skootterista tehty tilaus, johon on liitetty 25.11.2009 päivätty vastaus. Tilauksen johdosta on olemassa yksi ainoa lasku, joka on päivätty 20.7.2010 eli siten merkityksellisen ajanjakson jälkeen ja joka koskee ainoastaan yhtä eikä 26:tta skootteria.
102

On lisäksi todettava, että toimenpiteiden pysyttämistä koskeva päätös ei ole pelkästään toteava toimi vaan itsenäinen päätös, jonka neuvosto antoi päätöksen 2010/413 26 artiklan 3 kohdassa ja asetuksen N:o 267/2012 46 artiklan 6 kohdassa tarkoitetun uudelleentarkastelun päätteeksi. Näissä olosuhteissa on niin, että vaikka päätöksen 2012/829 ja täytäntöönpanoasetuksen N:o 1264/2012 kumoaminen sisältää sen, että kantajan nimen merkitseminen päätöksen 2010/413 liitteeseen II ja asetuksen N:o 267/2012 liitteeseen IX kumotaan toimenpiteiden pysyttämistä koskevan päätöksen antamista edeltävän ajanjakson osalta, se ei sen sijaan saata kyseenalaiseksi tämän merkitsemisen lainmukaisuutta toimenpiteiden pysyttämistä koskevan päätöksen antamisen jälkeiseltä ajalta.
167

Tässä yhteydessä on muistutettava, että vuoden 2006 suuntaviivojen 15 kohdan mukaan komission on käytettävä yrityksen myynnin arvon määrittämiseksi tarkimpia saatavilla olevia tietoja kyseisestä yrityksestä. Koska komission saatavilla oli tietoja, jotka kuvastivat täsmällisemmin Euroopan talousalueella muutettujen tuotteiden muodossa toteutuneen suoran myynnin arvoa, minkä komissio on lisäksi istunnossa myöntänyt, on riittävää todeta, että komissio on esittämättä mitään perustelua poikennut näistä suuntaviivoista siltä osin kuin on kyse kantajille määrättyjen sakkojen perusmäärän laskemisesta.
184

Nyt käsiteltävässä asiassa on todettava, että komissio on riidanalaisessa päätöksessä soveltanut vain hyvin vakiintunutta oikeuskäytäntöä, jonka mukaan komission on sovellettava yksityisen sijoittajan kriteeriä ja pyydettävä kyseessä olevaa jäsenvaltiota toimittamaan sille tätä varten kaikki merkitykselliset tiedot, mutta kyseessä olevan jäsenvaltion – tai nyt käsiteltävässä asiassa – kyseessä olevan julkisen yrityksen tehtävänä on toimittaa tiedot, joista ilmenee, että se on suorittanut kyseessä olevan toimenpiteen kannattavuudesta sellaisen taloudellisen ennakkoarvion, joka on verrattavissa siihen, jonka samanlaisessa tilanteessa oleva yksityinen sijoittaja olisi tehnyt (ks. edellä 96, 97 ja 112 kohta).
41

Lisäksi tavanomaisesti tarkkaavaisen ja huolellisen yhteisön tavaramerkin hakijan, joka on kantajan tavoin valinnut englannin yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksensa toiseksi kieleksi, olisi ainakin pitänyt kyetä tarkistamaan asetuksen N:o 207/2009 60 artiklan englanninkielisen version sanamuoto, jonka mukaan ”valitusilmoitus katsotaan jätetyksi vasta, kun valitusmaksu on suoritettu” (the notice shall be deemed to have been filed only when the fee for appeal has been paid). Tässä englanninkielisen version sanamuodossa liitetään siis selkeästi valitusmaksun (fee for appeal) maksaminen valitusilmoituksen (notice of appeal) jättämiseen, jolle on asetettu kahden kuukauden määräaika, eikä valituksen perusteet sisältävän kirjelmän jättämiseen (statement setting out the grounds of appeal), jolle on asetettu neljän kuukauden määräaika.
Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun asetuksen N:o 1107/2009 merkityksellisten säännösten sanamuodosta ja systematiikasta ilmenee, että hyväksymistä koskevan hakemuksen tekijän velvollisuus on lähtökohtaisesti näyttää toteen, että kyseisen asetuksen 4 artiklassa määritellyt hyväksymisedellytykset täyttyvät, kuten myös kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetussa direktiivissä 91/414 nimenomaisesti säädettiin.

Silloin, kun kyse on ennen hyväksynnän voimassaoloajan päättymistä suoritettavasta uudelleentarkastelusta, on kuitenkin komission asia osoittaa, etteivät hyväksymisedellytykset enää täyty. Asianosainen, joka kyseiseen oikeusääntöön – tässä tapauksessa asetuksen N:o 1107/2009 21 artiklan 3 kohtaan – vetoaa, on näet velvollinen näyttämään toteen, että sen soveltamisedellytykset täyttyvät. Sitä, että tieteellisen epävarmuuden tapauksessa myönnetään, että unionin tasolla hyväksytyn tehoaineen vaarattomuutta koskevat perustellut epäilykset voivat oikeuttaa suojatoimenpiteen, ei voida rinnastaa todistustaakan kääntämiseen. Komissio kuitenkin täyttää todistustaakan, jos se osoittaa, että myöhempi lainsäädännöllinen tai tekninen kehitys on kumonnut sen ensimmäisen hyväksynnän yhteydessä tehdyn päätelmän, jonka mukaan asetuksen N:o 1107/2009 4 artiklassa säädetyt hyväksymiskriteerit täyttyvät.

Näin ollen komissio täyttää oikeudellisesti riittävällä tavalla sille asetuksen N:o 1107/2009 21 artiklan 3 kohtaan nähden kuuluvan todistustaakan, jos se onnistuu näyttämään toteen, että koska hyväksymisedellytykset ovat sääntelykehyksen muuttumisen johdosta tiukentuneet, ensimmäistä hyväksyntää varten tehdyissä tutkimuksissa tuotetut tiedot eivät riitä kattamaan kaikkia kyseisestä tehoaineesta mehiläisille aiheutuvia riskejä esimerkiksi tiettyjen altistumisreittien osalta. Ennalta varautumisen periaate nimittäin edellyttää, että tehoaineen hyväksyntä peruutetaan tai että sitä muutetaan, jos on olemassa uusia tietoja, jotka kumoavat aiemman päätelmän, jonka mukaan tehoaine täyttää asetuksen N:o 1107/2009 4 artiklassa säädetyt hyväksymiskriteerit. Tässä yhteydessä komissio voi tyytyä esittämään todistelua koskevan yhteisen järjestelmän mukaisesti painavia ja vakuuttavia syitä, jotka tieteellistä epävarmuutta poistamatta saattavat kohtuudella kyseenalaistaa sen, täyttääkö kyseinen tehoaine mainitut hyväksymiskriteerit.

(ks. 86 ja 89–91 kohta)