Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 19.9.2012 – Levy ja Sebbag

(asia C-540/11)

”Pääomien vapaa liikkuvuus — Välitön verotus — Osinkojen verotus — Kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehty kahdenvälinen sopimus — Toisen sopimusvaltion kansallisen lainsäädännön myöhempi muuttaminen, josta seuraa kaksinkertaisen verotuksen ottaminen uudelleen käyttöön — Jäsenvaltioille EY 10 ja EY 293 artiklan perusteella kuuluvat velvollisuudet”

1. Ennakkoratkaisukysymykset — Vastaus, joka on selvästi johdettavissa oikeuskäytännöstä — Jo ratkaistun ennakkoratkaisukysymyksen kanssa identtinen kysymys — Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan soveltaminen (Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta) (ks. 13 kohta)

2. Pääomien vapaa liikkuvuus ja maksuliikenteen vapaus — Rajoitukset — Verolainsäädäntö — Osinkoverotus — Kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehty kahdenvälinen sopimus — Toisen sopimusvaltion kansallisen lainsäädännön myöhempi muuttaminen, josta seuraa kaksinkertaisen verotuksen ottaminen uudelleen käyttöön — Hyväksyttävyys — Jäsenvaltioiden toimivaltaan kuuluvat toimet kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi (EY 10, EY 56 ja EY 293 artikla) (ks. 17–19, 21, 22 ja 26–29 kohta sekä määräysosa)

Aihe

Ennakkoratkaisupyyntö – Tribunal de première instance de Bruxelles – EY:n perustamissopimuksen 10 artiklan, 57 artiklan 2 kohdan ja 293 artiklan tulkinta – Sellaisen kansallisen lainsäädännön hyväksyttävyys, jossa sallitaan kaksinkertainen verotus kaksinkertaisen verotuksen välttämistä koskevasta kahdenvälisestä sopimuksesta huolimatta – Kansallisen lainsäädännön muuttaminen sopimuksen tekemisen jälkeen – Saavutetun oikeuden asettaminen kyseenalaiseksi – Pääomien vapaan liikkuvuuden rajoittaminen

Ratkaisu

Koska yhteisön oikeudessa, sellaisena kuin sitä sovellettiin pääasiassa kyseessä olevien tosiseikkojen tapahtumisajankohtana, ei vahvisteta jäsenvaltioiden välisen toimivallan jakoa koskevia yleisiä perusteita, kun on kyse kaksinkertaisen verotuksen poistamisesta Euroopan yhteisössä, EY 56 artiklaa, luettuna yhdessä EY 10 ja EY 293 artiklan kanssa, on tulkittava siten, ettei sen kanssa ole ristiriidassa tilanne, jossa jäsenvaltio, joka on kaksinkertaisen verotuksen välttämistä koskevassa kahdenvälisessä sopimuksessa sitoutunut ottamaan käyttöön järjestelmän, jolla pyritään poistamaan osinkojen kaksinkertainen verotus, kumoaa myöhemmin tämän järjestelmän lainsäädännön muutoksella, jonka vaikutuksesta kaksinkertainen verotus otetaan uudelleen käyttöön.

Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 19.9.2012 – Levy ja Sebbag

(asia C-540/11)

”Pääomien vapaa liikkuvuus — Välitön verotus — Osinkojen verotus — Kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehty kahdenvälinen sopimus — Toisen sopimusvaltion kansallisen lainsäädännön myöhempi muuttaminen, josta seuraa kaksinkertaisen verotuksen ottaminen uudelleen käyttöön — Jäsenvaltioille EY 10 ja EY 293 artiklan perusteella kuuluvat velvollisuudet”

1. Ennakkoratkaisukysymykset — Vastaus, joka on selvästi johdettavissa oikeuskäytännöstä — Jo ratkaistun ennakkoratkaisukysymyksen kanssa identtinen kysymys — Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan soveltaminen (Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta) (ks. 13 kohta)

2. Pääomien vapaa liikkuvuus ja maksuliikenteen vapaus — Rajoitukset — Verolainsäädäntö — Osinkoverotus — Kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehty kahdenvälinen sopimus — Toisen sopimusvaltion kansallisen lainsäädännön myöhempi muuttaminen, josta seuraa kaksinkertaisen verotuksen ottaminen uudelleen käyttöön — Hyväksyttävyys — Jäsenvaltioiden toimivaltaan kuuluvat toimet kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi (EY 10, EY 56 ja EY 293 artikla) (ks. 17–19, 21, 22 ja 26–29 kohta sekä määräysosa)

Aihe

Ennakkoratkaisupyyntö – Tribunal de première instance de Bruxelles – EY:n perustamissopimuksen 10 artiklan, 57 artiklan 2 kohdan ja 293 artiklan tulkinta – Sellaisen kansallisen lainsäädännön hyväksyttävyys, jossa sallitaan kaksinkertainen verotus kaksinkertaisen verotuksen välttämistä koskevasta kahdenvälisestä sopimuksesta huolimatta – Kansallisen lainsäädännön muuttaminen sopimuksen tekemisen jälkeen – Saavutetun oikeuden asettaminen kyseenalaiseksi – Pääomien vapaan liikkuvuuden rajoittaminen

Ratkaisu

Koska yhteisön oikeudessa, sellaisena kuin sitä sovellettiin pääasiassa kyseessä olevien tosiseikkojen tapahtumisajankohtana, ei vahvisteta jäsenvaltioiden välisen toimivallan jakoa koskevia yleisiä perusteita, kun on kyse kaksinkertaisen verotuksen poistamisesta Euroopan yhteisössä, EY 56 artiklaa, luettuna yhdessä EY 10 ja EY 293 artiklan kanssa, on tulkittava siten, ettei sen kanssa ole ristiriidassa tilanne, jossa jäsenvaltio, joka on kaksinkertaisen verotuksen välttämistä koskevassa kahdenvälisessä sopimuksessa sitoutunut ottamaan käyttöön järjestelmän, jolla pyritään poistamaan osinkojen kaksinkertainen verotus, kumoaa myöhemmin tämän järjestelmän lainsäädännön muutoksella, jonka vaikutuksesta kaksinkertainen verotus otetaan uudelleen käyttöön.