Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221, 68/360, 72/194, 73/148, 75/34, 75/35, 90/364, 90/365 ja 93/96 kumoamisesta annetun direktiivin 2004/38 3 artiklan 1 kohtaa, 6 artiklan 2 kohtaa ja 7 artiklan 1 kohdan d alakohtaa ja 2 kohtaa on tulkittava siten, että ne kattavat myös perheenjäsenet, jotka ovat saapuneet unionin kansalaisesta riippumatta vastaanottavaan jäsenvaltioon ja joista on vasta siellä tullut unionin kansalaisen perheenjäseniä tai jotka ovat vasta siellä aloittaneet perhe-elämän hänen kanssaan. Tämän osalta on merkityksetöntä, että perheenjäseneksi tullessaan tai perhe-elämän aloittaessaan perheenjäsen oleskelee väliaikaisesti vastaanottavassa jäsenvaltiossa tämän valtion turvapaikkalainsäädännön nojalla.

Missään näistä säännöksistä nimittäin ei edellytetä, että unionin kansalainen olisi jo perustanut perheen silloin, kun hän siirtyy vastaanottavaan jäsenvaltioon, jotta hänen perheenjäseniinsä, jotka ovat kolmannen maan kansalaisia, voitaisiin soveltaa direktiivissä 2004/38 vahvistettuja oikeuksia, ja kun yhteisön lainsäätäjä on säätänyt, että unionin kansalaisen perheenjäsenet voivat seurata viimeksi mainittua myöhemmin vastaanottavaan jäsenvaltioon, se on päinvastoin hyväksynyt sen mahdollisuuden, että unionin kansalainen perustaa perheen vasta käytettyään oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen.

Mainitun direktiivin 3 artiklan 1 kohtaan sisältyvällä ilmauksella ”[unionin kansalaisten] perheenjäseniin – –, jotka tulevat heidän mukanaan” tarkoitetaan samalla sekä niitä unionin kansalaisen perheenjäseniä, jotka ovat tulleet vastaanottavaan jäsenvaltioon hänen kanssaan, että niitä, jotka oleskelevat hänen kanssaan tässä jäsenvaltiossa, eikä tässä toisessa tapauksessa ole tarpeen tehdä eroa sen mukaan, ovatko kolmannen maan kansalaiset tulleet kyseiseen jäsenvaltioon ennen unionin kansalaista vai hänen jälkeensä tai ennen kuin heistä on tullut hänen perheenjäseniään vai sen jälkeen.

Siitä hetkestä lähtien, jolloin kolmannen maan kansalainen, joka on unionin kansalaisen perheenjäsen, saa direktiivin 2004/38 perusteella oikeuden tulla vastaanottavaan jäsenvaltioon ja oikeuden oleskella siellä, jäsenvaltio voi rajoittaa tätä oikeutta vain tämän direktiivin 27 ja 35 artiklaa noudattaen. Kyseisen direktiivin 27 artiklaa on noudatettava erityisesti silloin, kun jäsenvaltio haluaa määrätä kolmannen maan kansalaiselle seuraamuksia sen vuoksi, että tämä on tullut maahan ja/tai oleskellut siellä kansallisten maahanmuuttosäännösten vastaisesti ennen kuin hänestä on tullut unionin kansalaisen perheenjäsen. Sellaista henkilöä vastaan, jolla ennen unionin kansalaisen perheenjäseneksi tulemistaan oli oikeus oleskella väliaikaisesti jäsenvaltion alueella tämän jäsenvaltion lainsäädännön nojalla turvapaikkahakemuksen ratkaisemiseen saakka, ei voida pelkästään tällä perusteella soveltaa mainittua 27 artiklaa.

Kolmannen maan kansalaiseen, joka on sellaisen unionin kansalaisen aviopuoliso, joka oleskelee jäsenvaltiossa mutta ei ole sen kansalainen, ja joka tulee maahan kyseisen unionin kansalaisen mukana tai seuraa häntä sinne myöhemmin, sovelletaan mainitun direktiivin säännöksiä riippumatta siitä, missä ja milloin heidän avioliittonsa on solmittu, ja riippumatta siitä, millä tavoin tämä kolmannen maan kansalainen on tullut vastaanottavaan jäsenvaltioon.

(ks. 27–33 kohta ja tuomiolauselman 1 kohta)