ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 158/19

Kanne 17.4.2008 — Atlas Transport v. SMHV — Atlas Air (ATLAS)

(Asia T-145/08)

(2008/C 158/31)

Kannekirjelmän kieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Atlas Transport GmbH (Düsseldorf, Saksa) (edustajat: asianajajat U. Hildebrandt, K. Schmidt-Hern ja B. Weichhaus)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Atlas Air Inc. (New York, Amerikan Yhdysvallat)

Vaatimukset

— sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 24.1.2008 tekemä päätös (asia R 1023/2007-1) on kumottava

— vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on haettu: Sanamerkki ATLAS luokkiin 9, 36 ja 39 kuuluville tavaroille ja palveluille (yhteisön tavaramerkki N:o 2 970 788)

Yhteisön tavaramerkin haltija: kantaja

Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan hakemuksen tekijä: Atlas Air Inc.

Mitättömäksi julistamista koskevan hakemuksen tekijän tavaramerkki- tai merkkioikeus: erityisesti Benelux-maissa rekisteröity kuvamerkki ATLASAiR luokkaan 39 kuuluville tavaroille (N:o 555 184)

Mitättömyysosaston ratkaisu: luokkaan 39 kuuluvia palveluja koskevan yhteisön tavaramerkin osittainen mitättömäksi julistaminen

Valituslautakunnan ratkaisu: kantajan valituksen jättäminen osittain tutkimatta

Kanneperusteet: asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 59 artiklan kolmannen virkkeen rikkominen, koska valituksen perusteet liittyivät nimenomaisiin edellytyksiin eikä implisiittisiä perusteita pidetty riittävänä. Lisäksi asetuksen N:o 40/94 61 artiklan analoginen rikkominen yhdessä asetuksen (EY) N:o 2868/95 (2) 20 säännön 7 kohdan kanssa, koska menettely SMHV:ssä olisi pitänyt ehdottomasti keskeyttää.

(1) Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).

(2) Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13.12.1995 annettu komission asetus (EY) N:o 2868/95 (EYVL L 303, s. 1).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 142/31

Kanne 2.4.2008 — ERNI Electronics v. SMHV (MaxiBridge)

(Asia T-132/08)

(2008/C 142/56)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: ERNI Electronics GmbH (Adelberg, Saksa) (edustaja: Rechtsanwalt N. Breitenbach)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

Vaatimukset

— SMHV:n neljännen valituslautakunnan asiassa R 1530/2006-4 30.1.2008 tekemä ratkaisu on kumottava.

— SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut sekä valitusmenettelystä aiheutuneet kulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki MaxiBridge luokkiin 9 ja 17 kuuluville tavaroille (hakemus N:o 4 899 647)

Tutkijan päätös: Hakemus hylättiin.

Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin.

Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen siitä syystä, että haettu merkki ei ole mikään kuvaileva merkintä, joka on tarpeen pitää vapaana.

(1) Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).
—

Italian tasavalta on riitauttanut Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa seuraavat ETSK:n julkaisemat toimet: 1) avointa virkaa koskeva ilmoitus N:o 73/07, joka koski Euroopan talous- ja sosiaalikomitean pääsihteerin virkaa, ja joka julkaistiin 28.12.2007 Euroopan unionin virallisessa lehdessä C 316 A ainoastaan englanniksi, ranskaksi ja saksaksi; 2) avointa virkaa koskevan ilmoituksen oikaisu, joka julkaistiin 30.1.2008 Euroopan unionin virallisessa lehdessä C 25 A ainoastaan englanniksi, ranskaksi ja saksaksi.
—

toisen valituslautakunnan asiassa R 1515/2006-2 tekemää riidanalaista päätöstä on muutettava seuraavasti: — väiteosaston 29.9.2006 tekemä päätös väitemenettelyssä N:o B 782 351 on kumottava kokonaisuudessaan — väitteen tekijä on velvoitettava korvaamaan kantajan kulut väite- ja valitusmenettelyyn SMHV:ssä liittyen.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 92/36

Kanne 24.1.2008 — Shetland Islands Council v. komissio

(Asia T-43/08)

(2008/C 92/72)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Shetland Islands Council (edustajat: Barrister E. Whiteford, Solicitor R. Murray ja R. Thompson, QC)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

— päätöksen 3, 4 ja 5 artikla on kumottava

— komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja on viranomainen, joka suoritti kalastusalalle maksuja kahden yleisen tukitoimenpiteen osana. Nämä toimenpiteet olivat nimeltään ”Aid to the Fish Catching and Processing Industry” (tuki kalastus- ja kalanjalostusalalle) ja ”Aid to the Fish Farming Industry” (tuki kalanviljelyalalle), ja ne koostuivat useista erityyppisistä tukiohjelmista. Komissio katsoi, että Yhdistyneen kuningaskunnan ”Fish Factory Improvement Scheme” -nimisen ohjelman (kalanjalostuslaitoksen parantamisohjelma) nojalla maksama tuki oli yhteismarkkinoille soveltumaton siltä osin kuin kysymys oli 92 007 Ison-Britannian punnan suuruisesta määrästä, joka oli myönnetty 13.8.1997, 7.1.1999, 5.2.1999, 10.12.1999, 19.1.2001 ja 15.12.2004.

Kantaja vaatii kanteellaan, että komission päätös valtiontuki C 38/2006 (ex NN 93/2005) — Yhdistyneessä kuningaskunnassa täytäntöönpantu kalanjalostuslaitoksen parantamisohjelma on kumottava osittain EY 230 artiklan nojalla. Kantaja vaatii erityisesti, että riidanalaisen päätöksen 3, 4 ja 5 artikla kumotaan, koska komissio on virheellisesti todennut, että tuen takaisinperiminen olisi

1) neuvoston asetuksen N:o 659/1999 (1) 14 artiklan 1 kohdan ja

2) oikeusvarmuuden, luottamuksensuojan ja yhdenvertaisen kohtelun yleisten oikeusperiaatteiden mukaista.

(1) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) n:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 92/41

Kanne 13.2.2008 — Espanja v. komissio

(Asia T-65/08)

(2008/C 92/82)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: N. Díaz Abad)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

— Neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 21 artiklan mukaisesta yrityskeskittymien valvontaa koskevasta menettelystä 5.12.2007 tehty komission päätös (asia nro COMP/M.4685 Enel/Acciona/Endesa) on kumottava, ja

— vastaajana oleva toimielin on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Esillä oleva kanne on nostettu neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (1) 21 artiklan mukaisesta menettelystä (asia N:o COMP/M.4685 Enel/Acciona/Endesa) 5.12.2007 tehdystä komission päätöksestä K(2007) 5913 lopullinen. Riidanalaisessa päätöksessä komissio totesi, että kantaja oli rikkonut asetuksen N:o 139/2004 21 artiklaa asettamalla sille, että Enel ja Acciona hankkivat yhteisen määräysvallan Endesassa, joukon ehtoja, koska nämä ehdot ovat EY 28, EY 43 ja EY 56 artiklan vastaisia ja tästä syystä niillä loukataan epäasianmukaisesti komission yksinomaista toimivaltaa päättää yhteisönlaajuisesta keskittymästä. Lisäksi vastaaja on velvoittanut kantajan peruuttamaan ehdot, joita pidetään yhteisön oikeuden vastaisina.

Vaatimustensa tueksi kantaja esittää ensinnäkin, että komissiolla ei ole toimivaltaa tehdä riidanalaista päätöstä asetuksen N:o 139/2004 21 artiklan perusteella. Kantajan mukaan jos komissio katsoo, että jäsenvaltio on rikkonut asetuksen N:o 139/2004 21 artiklaa, asianmukainen menettelytapa on aloittaa jäsenyysvelvoitteiden rikkomista koskeva menettely EY 226 artiklan nojalla.

Toiseksi kantaja esittää, että riidanalainen päätös on perusteltu puutteellisesti sikäli kuin komissio ei ole tutkinut yleiseen turvallisuuteen liittyviä perusteluja, joihin Espanjan hallitus on vedonnut toteuttaakseen asetuksen N:o 139/2004 21 artiklan 4 kohdan nojalla toimenpiteitä Enelin ja Accionan Endesasta tekemän julkisen ostotarjouksen osalta.

Lopuksi kantaja moittii komissiota asetuksen N:o 139/2004 21 artiklan 4 kohdan rikkomisesta, koska Espanjan viranomaisilla ei ollut velvollisuutta ilmoittaa komissiolle ehdoista, jotka se asetti Enelin ja Accionan Endesasta tekemälle julkiselle ostotarjoukselle sikäli kuin nämä ehdot perustuivat oikeutettuihin etuihin, kuten yleiseen turvallisuuteen.

(1) Yrityskeskittymien valvonnasta 20.1.2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 139/2004 (EUVL L 24, s. 1).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 92/39

Kanne 7.2.2008 — Nute Partecipazioni ja La Perla v. SMHV

(Asia T-59/08)

(2008/C 92/78)

Kannekirjelmän kieli: italia

Asianosaiset

Kantajat: Nute Partecipazioni SpA (Bologna, Italia) ja La Perla Srl (Bologna, Italia) (edustajat: asianajajat R. Morresi ja A. Dal Ferro)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Worldgem Brands Srl (Olmo di Creazzo, Italia)

Vaatimukset

— ensisijaisesti SMHV:n toisen valituslautakunnan 19.11.2007 tekemä päätös on kumottava ja sitä on muutettava, koska yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 8 artiklan 5 kohtaa on sovellettu virheellisesti ja koska kyseisen asetuksen 63 artiklan 6 kohtaa ja 73 ja 74 artiklaa on rikottu

— toissijaisesti SMHV:n toisen valituslautakunnan 19.11.2007 tekemä päätös on kumottava, koska yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 8 artiklan 5 kohtaa on sovellettu virheellisesti ja sen 63 artiklan 6 kohtaa ja 73 ja 74 artiklaa on rikottu

— vielä toissijaisesti SMHV:n toisen valituslautakunnan 19.11.2007 tekemä päätös on kumottava ja/tai sitä on muutettava, koska yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on sovellettu virheellisesti ja kyseisen asetuksen 63 artiklan 6 kohtaa ja 73 ja 74 artiklaa on rikottu

— joka tapauksessa SMHV ja Worldgem Brands Srl on velvoitettava yhteisvastuullisesti korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien SMHV:n toisessa valituslautakunnassa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Yhteisön sanamerkki ”NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC” (rekisteröintihakemus N:o 713 446) luokkaan 14 kuuluvia tavaroita varten. Tämän saman tavaramerkin mitättömäksi julistamista on vaadittu jo aikaisemmin. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi asiassa T-137/05, La Perla v. SMHV ja Worldgem Brands (1), antamallaan tuomiolla ensimmäisen valituslautakunnan päätöksen, jolla tämä ensimmäinen vaatimus hylättiin.

Yhteisön tavaramerkin haltija: Worldgem Brands Srl

Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Kantaja

Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjän tavaramerkkioikeus: Luokkiin 3, 9, 14, 16, 18, 24, 25 ja 35 kuuluvia tavaroita varten rekisteröityjen italialaisten eri kuviomerkkien ”PERLA” tunnettuus

Mitättömyysosaston ratkaisu: Kysymyksessä olevan yhteisön tavaramerkin rekisteröinnin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen hyväksyminen

Valituslautakunnan ratkaisu: Riidanalaisen päätöksen kumoaminen ja mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen hyväksyminen osittain

Kanneperusteet: On toimittu lainvastaisesti ja yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (EY) N:o 40/94 63, 73 ja 74 artiklaa on tulkittu ja sovellettu väärin. Toissijaisesti: on toimittu lainvastaisesti ja kyseisen asetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on tulkittu virheellisesti.

(1) Ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 64/45

Kanne 21.12.2007 — Notartel v. SMHV — SAT.1 Satelliten Fernsehen (R.U.N.)

(Asia T-490/07)

(2008/C 64/75)

Kannekirjelmän kieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Notartel SpA — sociétè informatica del Notariato (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat Bosshard ja Balestriero).

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: SAT.1 Satelliten Fernsehen GmbH (Berliini, Saksa)

Vaatimukset

— Ensisijaisesti SMHV:n neljännen valituslautakunnan asiassa R 1267/2006-4 22.10.2007 tekemä päätös on kumottava siltä osin kuin siinä hyväksytään väite

— toissijaisesti SMHV:n neljännen valituslautakunnan 22.10.2007 asiassa R 1267/2006-4 22.10.2007 tekemä päätös on kumottava siltä osin kuin siinä hyväksytään luokkaan 38 kuuluvaa haettua merkkiä koskeva väite

— joka tapauksessa kaikki mahdolliset tulevat päinvastaiset kanteet tai vaatimukset on hylättävä vahvistamalla päätös siltä osin kuin sitä ei ole riitautettu tässä menettelyssä

— SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”R.U.N.” (yhteisön tavaramerkkihakemus N:o 1.069.863 luokkiin 35, 38 ja 42 kuuluville palveluille nyt esillä olevan asian osalta)

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: SAT.1 Satelliten Fernsehen GmbH

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen ja yhteisön sanamerkki ”ran” luokkiin 9, 35, 38, 41 ja 42 kuuluville tavaroille ja palveluille

Väiteosaston ratkaisu: väitteen hylkääminen

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen osittainen hyväksyminen tiettyjen luokkiin 38 ja 42 kuuluvien palvelujen osalta.

Kanneperusteet: Riidanalainen päätös on loogisesti ristiriitainen, koska valituslautakunta on todennut joukon oikeita oikeusperiaatteita, jotka se on katsonut sitoviksi merkkien ja tavaroiden/palvelujen samankaltaisuuden arvioinnissa, jotta voidaan varmistaa yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 73 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun hylkäämisperusteen olemassaolo; se on kuitenkin tämä jälkeen soveltanut eri kriteerejä arvioidessaan nyt esillä olevaa asiaa. Tämä looginen ristiriita johtaa siis joko oikeudelliseen virheeseen, joka syntyy siitä, että sovelletaan eri oikeusperiaatteita kuin niitä (oikeita), jotka on mainittu päätöksen perusteluissa, tai ristiriitaiseen ja riittämättömään perusteluun.
—

Polkumyyntitullien käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien integroitujen elektronisten pienloistelamppujen tuonnissa asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 2 kohdan mukaisen, toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun johdosta ja toimenpiteiden laajentamisesta koskemaan Vietnamin sosialistisesta tasavallasta, Pakistanin islamilaisesta tasavallasta ja Filippiinien tasavallasta lähetettyjen samanlaisten tuotteiden tuontiin 15.10.2007 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1205/2007, joka on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä L 272/1 17.10.2007, on kumottava siltä osin kuin sitä sovelletaan kantajaan.
—

Ensisijaisesti on todettava, että menettely oli sääntöjenvastainen eikä siinä ei noudatettu kontradiktorista periaatetta, ja näin ollen komission 20.9.2007 päiväämä lasku N:o 3240908670 on kumottava, ja tämä on määrättävä palauttamaan kyseisen laskun määrä CEVA:lle.
—

4.5.2007 tehty komission päätös K(2007) 1979 lopullinen (1) on kumottava tai toissijaisesti kyseinen päätös on kumottava sikäli kuin se on osoitettu Liettuan tasavallalle
—

ne bis in idem -periaatetta on loukattu, koska komissio on jättänyt huomiotta ennen menettelyn aloittamista tehdyt Belgian kilpailuviranomaisten, Luxemburgin kilpailuviranomaisten ja Alankomaiden kilpailuviranomaisten päätökset, joilla kantaja vapautetaan sakoista
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 82/45

Kanne 16.2.2007 — Shell Petroleum ym. v. komissio

(Asia T-38/07)

(2007/C 82/96)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Shell Petroleum NV (Haag, Alankomaat), Shell Nederland BV (Haag, Alankomaat) ja Shell Nederland Chemie BV (Rotterdam, Alankomaat) (edustajat: lawyers T. Snoep ja J. Brockhoff)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

SPNV vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

— kumoaa päätöksen siltä osin kuin se on osoitettu SPNV:lle

— toissijaisesti — kumoaa päätöksen 2 d artiklan, tai — pienentää sakkoa sopivaksi harkitsemallaan määrällä, ja

— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

SNBV vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

— kumoaa päätöksen siltä osin kuin se on osoitettu SNBV:lle

— toissijaisesti — kumoaa päätöksen 2 d artiklan, tai — pienentää sakkoa sopivaksi harkitsemallaan määrällä, ja

— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

SNC vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

— kumoaa päätöksen 2 d artiklan tai pienentää sakkoa sopivaksi harkitsemallaan määrällä, ja

— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantajat vaativat kumoamaan 29.11.2006 asiassa COMP/F/38.638 — Butadiene Rubber ja Emulsion Styrene Butadiene Rubber, tehdyn komission päätöksen K(2006) 5700 lopullinen, jossa komissio on katsonut, että kantajat olivat yhdessä muiden yritysten kanssa rikkoneet EY 81 artiklaa ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 53 artiklaa sopimalla tuotteiden tavoitehinnoista, jakamalla asiakkaat ei-agressiivisilla sopimuksilla ja vaihtamalla hintoihin, kilpailijoihin ja asiakkaisiin liittyviä kaupallisia tietoja.

Kantajat väittävät kanteensa tueksi, että komissio on rikkonut EY 81 artiklaa ja neuvoston asetuksen N:o 1/2003 (1) 7 artiklaa sekä 23 artiklan 2 ja kohtaa, koska se on

a) lukenut rikkomisen myös Shell Petroleum NV:n ja Shell Nederland BV:n syyksi, vaikka komissio myöntää, että vain Shell Nederland Chemie BV osallistui suoraan rikkomiseen;

b) korottanut kantajille määrättävän sakon määrää 50 prosentilla uusimisen perusteella, suhteellisuusperiaatteen ja oikeusvarmuuden periaatteen vastaisesti;

c) soveltanut pelotekerrointa yhdenvertaista kohtelua koskevan periaatteen ja suhteellisuusperiaatteen vastaisesti; ja

d) määrittänyt kantajille määrättävän sakon perusmäärän suuntaviivojen mukaisen sakkojen määrittämismenetelmän (2) ja suhteellisuusperiaatteen sekä yhdenvertaisen kohtelun periaatteen vastaisesti.

Kantajat vetoavat toissijaisesti siihen, että EY 253 artiklassa määrättyä perusteluvelvollisuutta ei ole noudatettu.

(1) Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003, L 1, s. 1).

(2) Komission 14.1.1998 antamat suuntaviivat asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan ja EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan 5 kohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennassa (EYVL 1998, C 9, s. 3).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 117/26

Kanne 13.3.2007 — Mineral and Chemical Company ”EuroChem ”v. Euroopan unionin neuvosto

(Asia T-84/07)

(2007/C 117/40)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Open Joint Stock Company Mineral and Chemical Company ”EuroChem ”(Moskova, Venäjä) (edustajat: asianajajat P. Vander Schueren ja B. Evtimov)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

— Riidanalainen asetus ja erityisesti sen 1 artikla on kumottava siltä osin kuin se koskee kantajaa ja liittyy riidanalaisen asetuksen 14 perustelukappaleen a ja b kohdassa eriteltyihin yhtiöihin; ja

— vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja, joka on venäläinen urean ja ammoniumnitraatin tuottaja ja viejä, vaatii lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Algeriasta, Valko-Venäjältä, Venäjältä ja Ukrainasta peräisin olevan urean ja ammoniumnitraatin liuosseoksen tuonnissa asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen 19.12.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1911/2006 (1) kumoamista.

Kanteensa tueksi kantaja esittää, että yhteisön toimielimet vahvistivat väärin normaaliarvon kantajan osalta ja suorittivat väärin vertailun vientihinnan kanssa ja näin ollen totesivat virheellisesti, että oli kyse polkumyynnistä. Yhteisön toimielimet tekivät näin ollen joukon ilmeisiä arviointivirheitä ja loukkasivat yhteisön oikeuden perusperiaatteita.

Lisäksi kantaja väittää, että yhteisön toimielimet rikkoivat perusasetuksen (2) 11 artiklan 1 ja 3 kohtaa jättämällä suorittamatta välivaiheen tarkastelun toimenpiteiden voimassaolon päättymisen tarkastelun yhteydessä perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan nojalla ja antamalla riidanalaisen asetuksen laajentamalla tulleja niiden alkuperäisellä tasolla, vaikka niillä oli velvollisuus ja mahdollisuus aloittaa välivaiheen tarkastelu joko viran puolesta tai kantajan toimittamien riittävien todisteiden nojalla.

(1) EUVL 2006, L 365, s. 26.

(2) Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22.12.1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 384/96 (EYVL 1996, L 56, s. 1).
—

Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21.4.1970 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/70 (2) 8 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 17.5.1999 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1258/1999 (3) on rikottu tai niitä on sovellettu virheellisesti.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 20/23

Kanne 5.12.2006 — Koninklijke BAM Groep v. komissio

(Asia T-355/06)

(2007/C 20/34)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Asianosaiset

Kantaja: Koninklijke BAM Groep NV (edustajat: asianajajat B.W.Biesheuvel ja J.K. de Pree)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

— EY 81 artiklan mukaisesta menettelystä 13.9.2006 tehty komission päätös (asia nro COMP/38.456 — Bitumi — Alankomaat — K(2006) 4090 lopull.) on kumottava, ainakin siltä osin kuin siinä todetaan, että BAM on syyllistynyt EY 81 artiklan rikkomiseen, ja siltä osin kuin siinä määrätään BAM:lle tämän johdosta sakko ja siltä osin kuin siinä velvoitetaan BAM lopettamaan kyseinen lainsäädännön rikkominen ja pidättäytymään tulevaisuudessa kaikesta 1 artiklassa tarkoitetusta toiminnasta tai menettelytavasta samoin kuin kaikesta sellaisesta toiminnasta tai menettelytavasta, jolla on sama tai samankaltainen tavoite tai seuraus, ja siltä osin kuin tämä päätös on osoitettu BAM:lle.

— Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja riitauttaa EY 81 artiklan mukaisesta menettelystä 13.9.2006 tehdyn komission päätöksen (asia nro COMP/38.456 — Bitumi — Alankomaat), jossa kantajalle määrätään sakko EY 81 artiklan rikkomisesta.

Kannekirjelmänsä tueksi kantaja vetoaa siihen, että komissio on rikkonut EY 81 artiklaa sekä asetuksen 1/2003 7 artiklaa ja 23 artiklan 2 kohtaa, koska se on todennut kantajan syyllistyneen EY 81 artiklan rikkomiseen. Kantajan mukaan komissio on perusteettomasti lukenut kantajan, joka on emoyhtiö, syyksi tytäryhtiön suorittamaksi väitetyn lainsäädännön rikkomisen.

Toissijaisesti kantaja vetoaa siihen, että komissio on määrittänyt kantajalle määrätyn sakon suuruuden virheellisellä tavalla. Komissio on määrännyt sakon, joka perustuu kahden vuoden viiden kuukauden pituiseen ajanjaksoon, jona aikana kantaja on komission mukaan omistanut 100 prosenttia BAM NBM:n osakkeista, vaikka tämä ajanjakso itse asiassa on vain yhden vuoden viiden kuukauden pituinen.
—

Toissijaisesti EY 81 artiklan 1 kohtaa on rikottu ja oikeusvarmuuden ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteita on loukattu, kun kantajan osalta rikkominen on virheellisesti luokiteltu ”yhdeksi jatketuksi” rikkomiseksi, kun sen yksilöllinen vastuu on määritelty virheellisesti ja kun sitä syrjitään Stempher B.V. -yritykseen nähden; viimeksi mainittu yritys on komission mukaan myös osallistunut kyseessä olevaan rikkomiseen.
—

Ainoa väitetystä rikkomuksesta vastuussa oleva yhtiö on ICC (nyttemmin Caffaro S.r.l.), joka lisäksi ei ole lakannut olemassa oikeudellisesti olemassa vaan on yksinkertaisesti vaihtanut nimeään. Toisaalta, vaikka katsottaisiin Caffaro S.p.A:n olevan vastuussa väitetystä rikkomuksesta, tämän oikeudellinen seuraaja on Caffaro S.r.l. eikä SNIA.