ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Liikenne - Lentoliikenne - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Rajoitukset - Kansallinen lainsäädäntö, jossa vahvistetaan erisuuruiset lentokenttäverot kotimaan lennoille ja yhteisön sisäisille lennoille - Hyväksymisedellytykset

(Neuvoston asetuksen N:o 2408/92 3 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

$$Jäsenvaltion toteuttama toimi, jossa asetetaan olennaiselle osalle lennoista, joiden määränpää on muissa jäsenvaltiossa, lentokenttävero, joka on korkeampi kuin tämän jäsenvaltion sisäisiin lentoihin sovellettava lentokenttävero, on ristiriidassa yhteisön lentoliikenteen harjoittajien pääsystä yhteisön sisäisen lentoliikenteen reiteille annetun asetuksen N:o 2408/92, jolla määritetään lentoliikenteen alalla palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisedellytykset, 3 artiklan 1 kohdan kanssa, ellei osoiteta, että lentokenttäverot ovat palkkio niistä lentokenttäpalveluista, jotka ovat tarpeen matkustajien käsittelemiseksi, ja että matkustajille, joiden määränpäänä on jokin muu jäsenvaltio, suoritettujen kyseisten palvelujen kustannukset ovat samassa suhteessa korkeampia kuin niiden palvelujen kustannukset, jotka ovat tarpeen kotimaan lentojen matkustajien käsittelemiseksi.

( ks. 29 kohta ja tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Viini - Viinien kuvaus ja esittely - Maantieteellisen maininnan sisältävän tavaramerkin käyttö - Rajat

(Neuvoston asetuksen N:o 2392/89 40 artikla)

Tiivistelmä

$$Viinien ja rypäleen puristemehun kuvausta ja esittelyä koskevista yleisistä säännöistä annetun asetuksen N:o 2392/89, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 3897/91, 40 artiklaa on tulkittava siten, että se ei estä sellaisen tavaramerkin käyttöä, joka sisältää maantieteellisen maininnan ja joka on tarkoitettu käytettäväksi viinin kaupassa ja jonka perusteella saatetaan virheellisesti olettaa, että kyseessä oleva maantieteellinen maininta on suojattu, ellei ole olemassa todellista vaaraa siitä, että tällaisen tavaramerkin käyttäminen johtaa harhaan kyseessä olevia kuluttajia ja vaikuttaa tällä tavoin heidän taloudelliseen käyttäytymiseensä. Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on arvioida, onko näin asianlaita.

( ks. 29 kohta ja tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Tavaramerkit - Direktiivi 89/104/ETY - Tavaramerkkiin perustuvan oikeuden sammuminen - Sääntö, jonka mukaan todistustaakka on tavaramerkkiin perustuvan oikeuden sammumiseen vetoavilla kolmansilla - Sallittavuus - Rajat

(EY 28 ja EY 30 artikla; neuvoston direktiivin 89/104/ETY 7 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

$$Todistelusääntö, jonka mukaan kolmas, jota vastaan tavaramerkin haltija on nostanut kanteen, voi puolustuksekseen vedota tavaramerkkiin perustuvan oikeuden sammumiseen, joten lähtökohtaisesti hänen on sammumiseen näin vedotessaan näytettävä toteen sammumisedellytysten täyttyminen, on sopusoinnussa yhteisön oikeuden ja erityisesti jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä annetun ensimmäisen direktiivin 89/104/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan talousalueesta tehdyllä sopimuksella, 5 ja 7 artiklan kanssa.

Tämän todistelusäännön muuttaminen voi kuitenkin olla tarpeen, jotta turvattaisiin tavaroiden vapaa liikkuvuus, josta määrätään erityisesti EY 28 ja EY 30 artiklassa.

Niinpä jos kolmas onnistuu näyttämään toteen, että jos todistustaakka tästä olisi hänellä, on olemassa todellinen vaara kansallisten markkinoiden eristämisestä erityisesti silloin, kun tavaramerkin haltija myy tavaroitaan Euroopan talousalueella yksinmyyntijärjestelmää käyttäen, tavaramerkin haltijan tehtävänä on osoittaa, että hän itse tai hänen suostumuksellaan joku muu on saattanut tavarat alun perin markkinoille Euroopan talousalueen ulkopuolella. Jos tästä esitetään näyttö, kolmannen on tällöin osoitettava, että tavaramerkin haltija on antanut suostumuksensa tavaroiden myöhemmälle Euroopan talousalueella tapahtuvalle myynnille.

( ks. 42 kohta ja tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvät muutoksenhakumenettelyt - Direktiivi 89/665/ETY - Tarjouksentekijän muutoksenhaku hankintaviranomaisen päätökseen sulkea tarjouksentekijä tarjouskilpailun ulkopuolelle - Tarjouskilpailuilmoituksen yhteisön oikeuden vastaisuutta koskeva kanneperuste - Tutkittavaksi ottaminen tarjouskilpailuilmoituksen johdosta nostettavan kanteen määräajan umpeutumisesta huolimatta - Edellytys - Yhteisön oikeusjärjestyksen suomat oikeudet tarjouksentekijältä epäävä hankintaviranomaisen menettely

(Neuvoston direktiivi 89/665/ETY)

Tiivistelmä

$$Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta annetulla direktiivillä 92/50/ETY muutettua, julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annettua direktiiviä 89/665/ETY on tulkittava niin, että kun hankintaviranomaisen menettely on tehnyt unionin kansalaiselle, jota hankintaviranomaisen päätös sulkea hänet tarjouspyyntömenettelyn ulkopuolelle haittaa, mahdottomaksi tai suhteettoman vaikeaksi yhteisön oikeuden suomien oikeuksien käyttämisen, direktiivissä asetetaan toimivaltaiselle kansalliselle tuomioistuimelle velvollisuus tutkia oikeudelliset perusteet, jotka koskevat tarjouskilpailuilmoituksen yhteisön oikeuden vastaisuutta ja jotka on esitetty kyseistä päätöstä koskevan muutoksenhaun tueksi, käyttämällä tarvittaessa kansallisen oikeuden suomaa mahdollisuutta jättää soveltamatta kansalliset prekluusiosäännökset, joiden mukaan muutoksenhakua tarjouskilpailuilmoitukseen koskevan määräajan umpeuduttua ei enää ole mahdollista vedota tällaiseen säännöstenvastaisuuteen.

( ks. 66 kohta ja tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Yhteinen tullitariffi - Tullausarvo - Kauppa-arvon määrittäminen - Ostoprovisio, jota ei ole vähennetty ilmoitetusta arvosta ja jota ei ole erotettu tavaroiden myyntihinnasta tuonti-ilmoituksessa, on osa kauppa-arvoa

(Neuvoston asetuksen N:o 2913/92 29, 32 ja 33 artikla)

2. Tulliliitto - Tulli-ilmoitukset - Jälkitodentaminen - Tavaranhaltijan tahattomasta virheestä aiheutuva tuonti-ilmoituksen epätäydellisyys - Tulliviranomaisten suorittama oikaisu - Lopullisuus

(Neuvoston asetuksen N:o 2913/92 78 artiklan 3 kohta)

Tiivistelmä

1. Yhteisön tullikoodeksista annetun asetuksen N:o 2913/92 29, 32 ja 33 artiklaa on tulkittava siten, että ostoprovisiota, joka sisältyy ilmoitettuun tullausarvoon ja jota ei tuonti-ilmoituksessa ole erotettu tavaroiden myyntihinnasta, on pidettävä saman asetuksen 29 artiklassa tarkoitetun kauppa-arvon osana ja näin ollen tullinalaisena.

( ks. 17 ja 25 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta )

2. Tilanteessa, jossa tulliviranomaiset ovat suostuneet oikaisemaan tuonti-ilmoitusta ja tehneet yhteisön tullikoodeksista annetun asetuksen N:o 2913/92 78 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun "tilanteen korjaamiseksi tarvittavan" päätöksen ottaen huomioon sen, että ilmoitukset olivat epätäydellisiä tavaranhaltijan tahattoman virheen takia, näillä viranomaisilla ei ole lupaa perua tätä päätöstä.

( ks. 24 ja 25 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Sosiaalipolitiikka - Miespuoliset ja naispuoliset työntekijät - Samapalkkaisuus - Palkan käsite - Virkamiesten eläkejärjestelmä, jossa eläke maksetaan virkamiehille palvelussuhteen perusteella, kuuluu palkan käsitteeseen

(EY:n perustamissopimuksen 119 artikla (EY:n perustamissopimuksen 117-120 artikla on korvattu EY 136-143 artiklalla)

2. Sosiaalipolitiikka - Miespuoliset ja naispuoliset työntekijät - Samapalkkaisuus - Perustamissopimuksen 119 artikla (EY:n perustamissopimuksen 117-120 artikla on korvattu EY 136-143 artiklalla) - Soveltaminen Suomessa - Ajallinen rajoittaminen - Vain päivämäärän 1.1.1994 jälkeisten työskentelykausien huomioon ottaminen

(EY:n perustamissopimuksen 119 artikla (EY:n perustamissopimuksen 117-120 artikla on korvattu EY 136-143 artiklalla); ETA-sopimuksen 6 ja 69 artikla)

Tiivistelmä

1. Suomessa voimassa olevalla valtion eläkelailla luodun eläkejärjestelmän kaltaisesta järjestelmästä maksettu eläke kuuluu EY:n perustamissopimuksen 119 artiklan (EY:n perustamissopimuksen 117-120 artikla on korvattu EY 136-143 artiklalla) soveltamisalaan.

Sen vuoksi, että tästä järjestelmästä maksettu eläke koskee ainoastaan erityistä työntekijäryhmää, että se myönnetään suoraan palveluksessaoloajan perusteella ja että sen suuruus lasketaan virkamiehen viimeisen palkan perusteella, se täyttää ne kolme palvelussuhteen edellytystä, joita yhteisöjen tuomioistuin piti asiassa C-7/93, Beune, 28.9.1994 antamassaan tuomiossa ja asiassa C-366/99, Griesmar, 29.11.2001 antamassaan tuomiossa ratkaisevana luokiteltaessa virkamiesten eläkejärjestelmästä myönnettäviä etuuksia perustamissopimuksen 119 artiklan kannalta.

( ks. 47 ja 52 kohta sekä tuomiolauselma )

2. Perustamissopimuksen 119 artiklassa (EY:n perustamissopimuksen 117-120 artikla on korvattu EY 136-143 artiklalla) asetettu periaate, jonka mukaan miesten ja naisten on saatava samaa palkkaa samasta työstä, on soveltunut Suomen tasavaltaan 1.1.1994 lähtien Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 69 artiklan nojalla. Kyseisen sopimuksen 6 artiklan nojalla 69 artiklaa on tulkittava asiassa C-262/88, Barber, 17.5.1990 annetun tuomion valossa siltä osin kuin kyse on kyseisen artiklan ajallisesta sovellettavuudesta Suomessa voimassa olevalla valtion eläkelailla luodun eläkejärjestelmän kaltaiseen eläkejärjestelmään.

Tästä seuraa, että kun kyse on Suomen tasavallasta, miesten ja naisten samapalkkaisuuden periaatteeseen ei voida vedota päivämäärää 1.1.1994 edeltäviin työskentelykausiin liittyvien eläke-etuuksien saamiseksi.

( ks. 54 ja 55 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Maatalous - EMOTR - Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen - Päätösten valmistelu - Komission kirjallinen tiedoksianto jäsenvaltioille sen suorittamien tarkastusten tuloksista - Sisältö - Edellytykset - Noudattamatta jättämisen vaikutus

(Neuvoston asetuksen N:o 729/70 5 artiklan 2 kohdan c alakohta; komission asetuksen N:o 1663/95 8 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta)

Tiivistelmä

$$Asetuksen N:o 729/70 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä EMOTR:n tukiosaston tilien tarkastamisen ja hyväksymisen osalta annetun asetuksen N:o 1663/95 8 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan silloin, kun komissio katsoo, ettei interventioita ole toteutettu yhteisön säännösten mukaisesti, sen on annettava kyseiselle jäsenvaltiolle tiedoksi havaintonsa. Mainitussa tiedoksiannossa on ilmoitettava tulevan sääntöjenmukaisuuden varmistamiseksi toteutettavat korjaustoimenpiteet sekä arvio menoista, jotka komissio mahdollisesti ehdottaa jätettäviksi asetuksen soveltamisen ulkopuolelle, ja viitattava asetukseen N:o 1663/95. Jäsenvaltiolla on oltava kaksi kuukautta aikaa vastauksen antamista varten. Tältä osin komission on suhteissaan jäsenvaltioihin noudatettava soveltamisasetuksissa itselleen asettamiaan edellytyksiä. Näiden edellytysten noudattamatta jättäminen voi nimittäin merkityksestään riippuen poistaa sisällön jäsenvaltioille asetuksen N:o 729/70 5 artiklan 2 kohdan c alakohdassa myönnetyltä menettelylliseltä takeelta, jolla rajoitetaan ajallisesti niitä menoja, joita EMOTR:n rahoitusta koskeva kieltäytyminen voi koskea.

Komission kirje, jossa ei ole mitään viittausta mainittuun asetukseen eikä mitään arviota rahoituksesta kieltäytymisen kohteena mahdollisesti olevista menoista ja jossa annetaan kuuden viikon vastausmääräaika, ei vastaa asetuksen N:o 1663/95 8 artiklan 1 kohdassa esitettyjä edellytyksiä. Komissio on näillä kolmella sääntöjenvastaisuudella rikkonut merkittävällä tavalla edellä mainitun 8 artiklan 1 kohdan mukaisia sääntöjä ja loukannut asetuksen N:o 729/70 5 artiklan 2 kohdan c alakohdan viidennessä alakohdassa jäsenvaltioille myönnettyä menettelyllistä taetta. Näin ollen tällainen kirje ei voi olla mainitun 8 artiklan mukainen kirje eikä se voi olla lähtökohta asetuksessa N:o 729/70 tarkoitetulle 24 kuukauden määräajalle.

( ks. 23, 24, 26 ja 27 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Maatalous - Yhtenäinen lainsäädäntö - Eläinlääkejäämien enimmäismäärät eläinperäisissä elintarvikkeissa - Enimmäismäärien vahvistamismenettely - Asetus N:o 2377/90 - Komission mahdollisuus sisällyttää asetukseen mainintoja klenbuterolille hyväksytyistä hoitotarkoituksista

(Neuvoston asetuksen N:o 2377/90 liite III; komission asetus N:o 1312/96; neuvoston direktiivi 96/22/EY)

Tiivistelmä

$$Yhteisön menettelystä eläinlääkejäämien enimmäismäärien vahvistamiseksi eläinperäisissä elintarvikkeissa annetun asetuksen N:o 2377/90 liitteessä III, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1312/96, olevia klenbuterolille hyväksyttyjä hoitotarkoituksia koskevia mainintoja on pidettävä pelkästään toteavina eikä niillä voida katsoa olevan itsenäistä normatiivista sisältöä. Näiden mainintojen tarkoituksena tai vaikutuksena ei voida ymmärtää olevan direktiivissä 96/22/EY säädettyyn kieltoon nähden itsenäisen klenbuterolin markkinoille saattamista ja käyttöä koskevan kiellon laatiminen kyseisissä maininnoissa tarkoitettuja hoitotarkoituksia lukuun ottamatta. Näiden mainintojen tarkoituksena tai vaikutuksena ei voida myöskään ajatella olevan klenbuterolijäämän enimmäismäärän pätevyyden rajoittaminen asetuksen N:o 2377/90 puitteissa. Asetuksessa N:o 2377/90 ei siis ollut tarpeen antaa komissiolle toimivaltaa merkitä asetuksen liitteeseen III, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1312/96, mainintoja klenbuterolille hyväksytyistä hoitotarkoituksista direktiivin 96/22/EY asiaa koskevista säännöksistä muistuttamiseksi.

Tästä seuraa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on katsonut, että komissio ei voinut laillisesti perustella klenbuterolijäämän enimmäismäärän pätevyyden rajoittamista direktiivin 96/22/EY säännöksillä, kun klenbuterolille hyväksyttyjä hoitotarkoituksia koskevien mainintojen tarkoituksena tai vaikutuksena ei ollut asetuksella N:o 1312/96 vahvistetun jäämän enimmäismäärän pätevyyden rajoittaminen ja kun toisaalta missään säännöksessä ei kielletty komissiota sisällyttämästä asetuksen N:o 2377/90 liitteeseen III, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1312/96, muistutusta direktiivin 96/22/EY säännöksistä, jotka koskevat klenbuterolin hyväksyttyjä hoitotarkoituksia.

( ks. 53-57 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Kilpailu - Yritykset, jotka tuottavat yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja - Perustamissopimuksen määräykset - Välitön oikeusvaikutus

(EY:n perustamissopimuksen 90 artiklan 2 kohta (josta on tullut EY 86 artiklan 2 kohta))

2. Kilpailu - Yhteisön säännöt - Yritys - Käsite - Laitos, jolle on lailla annettu tehtäväksi hallinnoida pakollista vakuutusjärjestelmää työtapaturmien ja ammattitautien osalta, ei kuulu käsitteen piiriin - Edellytykset

(EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artikla (joista on tullut EY 81 ja EY 82 artikla))

Tiivistelmä

1. Yksityiset oikeussubjektit voivat vedota kansallisissa tuomioistuimissa perustamissopimuksen 90 artiklan 2 kohdan (josta on tullut EY 86 artiklan 2 kohta) määräyksiin näissä määrättyjen edellytysten noudattamisen valvomiseksi.

( ks. 19 kohta )

2. Perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklassa (joista on tullut EY 81 ja EY 82 artikla) tarkoitetun yrityksen käsite ei koske laitosta, jolle on lailla annettu tehtäväksi hallinnoida pakollista vakuutusjärjestelmää työtapaturmien ja ammattitautien osalta, kun valtio valvoo etuuksien ja vakuutusmaksujen määrää ja kun tällaiselle vakuutusjärjestelmälle luonteenomainen pakollinen kuuluminen järjestelmään on välttämätön järjestelmän rahoitukselliselle tasapainolle ja yhteisvastuuperiaatteen toteuttamiselle, sillä yhteisvastuuperiaate edellyttää, ettei vakuutetulle maksettuja etuuksia suhteuteta hänen suorittamiinsa vakuutusmaksuihin.

Tällainen vakuutuslaitos täyttää luonteeltaan yksinomaan sosiaalisen tehtävän. Tämän vuoksi sen toiminta ei ole kilpailuoikeudessa tarkoitettua taloudellista toimintaa.

( ks. 44-46 kohta ja tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Yhteinen tullitariffi - Tariffinimikkeet - Mustepatruunat, joissa ei ole integroitua kirjoituspäätä ja joita voidaan käyttää vain tietyntyyppisissä kirjoittimissa - Luokittelu yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 3215 90 80

Tiivistelmä

$$Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun asetuksen N:o 2658/87 liitettä I, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1734/96, on tulkittava siten, että mustepatruuna, jossa ei ole integroitua kirjoituspäätä ja joka koostuu muovikotelosta, vaahtomuovista, metalliläviköstä, tiivisteistä, sinettifoliosta, tarrasta, musteesta ja pakkausmateriaalista, on luokiteltava yhdistetyn nimikkeistön yleisten tulkintasääntöjen 3 säännön b alakohdan mukaan yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 3215 90 80. Osa, joka antaa tälle patruunalle sen olennaisen luonteen, on nimittäin patruunaan sisältyvä muste.

Se seikka, että kyseistä tavaraa voidaan sekä patruunan että musteen osalta käyttää ainoastaan tietyntyyppisissä kirjoittimissa, ei merkitse sitä, että se olisi yhdistetyn nimikkeistön nimikkeessä 8473 tarkoitettu kirjoittimen "osa" tai "tarvike", koska patruunalla ei ole mitään erityistä tehtävää kirjoittimen varsinaisen mekaanisen toiminnan kannalta vaan se mahdollistaa ainoastaan sen, että kirjoitin voi täyttää normaalin tehtävänsä.

( ks. 27, 31, 32 ja 35 kohta sekä tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Työttömyys - Lainsäädäntöä, jonka mukaan korotetun työttömyyskorvauksen saamisedellytykseksi asetetaan se, että työtön asuu yhdessä perheenjäsentensä kanssa toimivaltaisen jäsenvaltion alueella, ei voida hyväksyä

(Neuvoston asetuksen N:o 1408/71 1 artiklan f alakohdan i alakohta ja 68 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

$$Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan korotetun työttömyyskorvauksen saamisedellytykseksi asetetaan se, että työtön asuu yhdessä perheenjäsentensä kanssa toimivaltaisen jäsenvaltion alueella, on ristiriidassa asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 118/97, 1 artiklan f alakohdan i alakohdan kanssa tulkittavan asetuksen 68 artiklan 2 kohdan kanssa.

( ks. 23 kohta sekä tuomiolauselma )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Direktiivit - Täytäntöönpano jäsenvaltioissa - Täydellisen täytäntöönpanon vaatimus - Se, että direktiivin liitteenä oleva luettelo toistetaan kokonaisuudessaan direktiivin täytäntöönpanoa varten annetun lain valmisteluasiakirjoissa, on hyväksyttävää

(Neuvoston direktiivin 93/13/ETY 3 artiklan 3 kohta)

Tiivistelmä

$$Jokaisella jäsenvaltiolla, jolle direktiivi on osoitettu, on velvollisuus toteuttaa osana kansallista oikeusjärjestystä ja direktiivissä asetettujen tavoitteiden mukaisesti kaikki direktiivin täyden vaikutuksen varmistamiseksi tarvittavat toimenpiteet. On välttämätöntä, että kansallisista täytäntöönpanotoimista johtuva oikeudellinen tilanne on riittävän täsmällinen ja selvä ja että oikeudensaajat ovat tietoisia kaikista oikeuksistaan ja voivat tarpeen vaatiessa toteuttaa ne kansallisessa tuomioistuimessa.

Tämä viimeksi mainittu edellytys on erityisen tärkeä silloin, kun kyseisen direktiivin tarkoituksena on oikeuksien myöntäminen toisten jäsenvaltioiden kansalaisille, kuten kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista annetussa direktiivissä 93/13/ETY. Siltä osin kuin on kyse direktiivin 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitetusta liitteestä, tämän säännöksen sanamuodon mukaan kyseessä oleva liite sisältää ohjeellisen luettelon, joka ei ole tyhjentävä, niistä ehdoista, joita voidaan pitää kohtuuttomina. On selvää, että luettelossa olevaa ehtoa ei välttämättä ole pidettävä kohtuuttomana ja että päinvastoin sellainen ehto, joka ei ole luettelossa, voidaan todeta kohtuuttomaksi. Koska direktiivin liitteenä olevassa luettelossa ei rajoiteta sitä harkintavaltaa, joka kansallisilla viranomaisilla on ehdon kohtuuttoman luonteen arvioinnissa, luettelolla ei pyritä myöntämään kuluttajille enempää oikeuksia kuin direktiivin 3-7 artiklasta seuraa. Luettelolla ei muuteta lainkaan direktiivissä säädettyä tavoitetta, joka sellaisenaan velvoittaa jäsenvaltioita.

Tästä seuraa, että direktiivin täysi vaikutus voidaan taata riittävän täsmällisillä ja selkeillä oikeudellisilla puitteilla ilman, että direktiivin liitteenä olevaa luetteloa sisällytetään niihin säännöksiin, joilla direktiivi saatetaan osaksi kansallista oikeutta. Koska direktiivin liitteenä oleva luettelo on ohjeellinen ja selventävä, se on tiedonlähde direktiivin täytäntöönpanotoimia soveltaville kansallisille viranomaisille ja yksityisille, joita kyseiset täytäntöönpanotoimet koskevat. Näin ollen jäsenvaltioiden on direktiivissä säädettyyn tavoitteeseen päästäkseen valittava täytäntöönpanolle sellainen muoto ja sellaiset keinot, jotka tarjoavat riittävästi takuita siitä, että yleisöllä on mahdollisuus saada liitteestä tieto.

( ks. 15, 18 ja 20-22 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Liikenne - Meriliikenne - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Rajoitukset - Sellaisen kansallisen lainsäädännön sallittavuuden edellytykset, jossa säädetään, että vain yli 41 metriä pitkien alusten on maksettava tietty maksu

(EY:n perustamissopimuksen 56 ja 59 artikla (joista on muutettuina tullut EY 46 ja EY 49 artikla); neuvoston asetus N:o 4055/86)

Tiivistelmä

$$Palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta jäsenvaltioiden väliseen meriliikenteeseen sekä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden väliseen meriliikenteeseen annetun asetuksen N:o 4055/86 soveltamisalaan kuuluvissa tilanteissa sellainen kansallisessa lainsäädännössä säädetty meriliikenteen ohjausjärjestelmä, joka edellyttää maksun kantamista yli 41 metrin pituisilta valtamerialuksilta, joiden on pakko osallistua tähän järjestelmään, vaikka muut alukset, kuten esimerkiksi sisävesialukset, on vapautettu tästä maksusta, ei ole ristiriidassa asetuksen N:o 4055/86 kanssa, kun viimeksi mainittua tulkitaan yhdessä EY:n perustamissopimuksen 56 ja 59 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 46 ja EY 49 artikla) kanssa, siltä osin kuin näille valtamerialuksille suoritetun palvelun aiheuttama kustannus ja kyseisen maksun määrä korreloivat todellisuudessa keskenään.

( ks. 44 kohta ja tuomiolauselma )