VIRKAMIESTUOMIOISTUIMEN TUOMIO (ensimmäinen jaosto)

13 päivänä syyskuuta 2011

Asia F-101/09

AA

vastaan

Euroopan komissio

Henkilöstö – Nimitys – Virkamiehiksi nimitetyt väliaikaiset toimihenkilöt – Palkkaluokan määrittäminen – Lainvoimaisen tuomion täytäntöönpano – Mahdollisuuden menettäminen

Aihe: SEUT 270 artiklaan, jota sovelletaan Euratomin perustamissopimukseen sen 106 a artiklan nojalla, perustuva kanne, jossa AA vaatii virkamiestuomioistuinta kumoamaan päätöksen, jolla hänen palkkaluokakseen määritettiin AD 6, taso 2, ja toissijaisesti velvoittamaan komission maksamaan korvausta menetetystä mahdollisuudesta tulla otetuksi palvelukseen Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ennen 1.5.2004 voimassa olleen version voimassaolon aikana ja täten menetetystä mahdollisuudesta saada korkeampaa palkkaa.

Ratkaisu: Komissio velvoitetaan suorittamaan kantajalle tämän tuomion julistamista edeltävän aineellisen vahingon johdosta summa, joka vastaa erotusta yhtäältä sen sosiaaliturvamaksujen ja verojen jälkeisen nettopalkan, jonka kantaja olisi saanut, jos hänet olisi otettu palvelukseen väliaikaiseen palkkaluokkaan A*6 kuuluvana virkamiehenä 1.8.2004 ja jos hänen uransa olisi tämän jälkeen jatkunut Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavissa henkilöstösäännöissä säädetyn ikälisien kertymisen mukaisesti ja sen mukaisesti, kuinka kauan virkamies keskimääräisesti pysyy jokaisessa palkkaluokassa, kuten henkilöstösääntöjen liitteen I b alakohdasta käy ilmi, ja toisaalta sen sosiaaliturvamaksujen ja verojen jälkeisen nettopalkan välillä, jonka kantaja on saanut 1.8.2004 ja tämän tuomion julistamispäivän välisenä aikana aluksi kansallisena virkamiehenä ja sittemmin 15.3.2009 alkaen Euroopan unionin virkamiehenä, ja tähän erotukseen on sovellettava kerrointa 0,8. Komissio velvoitetaan suorittamaan kantajalle 120 000 euron suuruinen summa tämän tuomion julistamisen jälkeisen aineellisen vahingon johdosta. Komissio velvoitetaan suorittamaan kantajalle tämän tuomion täytäntöönpanoon perustuvat jo erääntyneet summat lisättyinä viivästyskoroilla, jotka on laskettu niistä päivämääristä lähtien, jolloin kyseiset summat olisi pitänyt maksaa, ja jos kyseiset päivämäärät ovat ennen 15.3.2009, viimeksi mainitusta päivämäärästä lähtien. Nämä korot on laskettava tosiasialliseen maksupäivään saakka Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioille vahvistaman ja kyseessä olevan ajanjakson aikana sovellettavan korkokannan mukaan lisättynä kahdella prosenttiyksiköllä. Komissio velvoitetaan suorittamaan kantajalle 2 000 euron suuruinen korvaus henkisestä kärsimyksestä. Kanne hylätään muilta osin. Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan kaksi kolmasosaa kantajan oikeudenkäyntikuluista. Kantaja vastaa yhdestä kolmasosasta omia oikeudenkäyntikulujaan.

Tiivistelmä

1. Virkamiehet – Kanne – Kumoamistuomio – Vaikutukset – Varallaololuetteloon merkitsemisen epäävän päätöksen kumoaminen

(EY 233 artikla; SEUT 266 artikla)

2. Virkamiehet – Kanne – Vahingonkorvauskanne, joka on nostettu ilman henkilöstösääntöjen mukaista oikeudenkäyntiä edeltävää menettelyä – Kumoamisvaatimukseen liittyvä vahingonkorvausvaatimus, jossa vaaditaan korvausta vahingosta, joka on aiheutunut kumoamistuomion täytäntöönpanotoimien osittaisesta puuttumisesta – Tutkittavaksi ottaminen

(EY 233 artikla; SEUT 266 artikla; henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artikla)

3. Virkamiehet – Kanne – Kumoamistuomio – Vaikutukset – Velvollisuus ryhtyä täytäntöönpanotoimiin – Erityiset vaikeudet – Kohtuullinen korvaus haitasta, jota kantajalle on aiheutunut kumotusta toimenpiteestä

(EY 233 artikla; SEUT 266 artikla; henkilöstösääntöjen 91 artiklan 1 kohta)

4. Virkamiehet – Sopimussuhteen ulkopuolinen toimielinten vastuu – Kumoamistuomion täytäntöönpanoa koskevan velvoitteen noudattamatta jättäminen – Virkavirhe, joka sellaisenaan on aiheuttanut henkistä kärsimystä

1. EY 233 artiklan (josta on muutettuna tullut SEUT 266 artikla) mukaan unionin tuomioistuinten kumoaman toimenpiteen toteuttaneen toimielimen on toteutettava kumoamistuomion täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet korvatakseen tekemänsä lainvastaisuuden seuraukset. Täten hallinnon on lähtökohtaisesti saatettava asianomainen virkamies tilanteeseen, jossa hän tällä hetkellä olisi jos todettua lainvastaisuutta ei olisi tapahtunut. Hallinto voi tätä varten toteuttaa taannehtivan toimenpiteen kyseisestä lainvastaisuudesta aiheutuneiden seurausten oikaisemiseksi sillä edellytyksellä, että asianosaisten perusteltua luottamusta otetaan huomioon asianmukaisella tavalla.

Kun on kyse sellaisen tuomion täytäntöönpanosta, jolla on kumottu kilpailun varallaololuetteloon merkitsemisen epäävä päätös, tästä merkitsemisestä seuraa, että asianomainen henkilö saa mahdollisuuden, mutta ei oikeutta tulla nimitetyksi virkamieheksi, eikä tämän etenkään tule tapahtua tietyssä määräajassa, vaikka asianomaisen henkilön kyvyt vastaavat yksikön tarpeita. Näin ollen, vaikka asianomainen olisi merkitty alun perin varallaololuetteloon, häntä ei välttämättä olisi otettu palvelukseen ennen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen muuttamisesta annetun asetuksen N:o 723/2004 voimaantuloa.

(ks. 41 ja 44 kohta)

Viittaukset:

Yhteisöjen tuomioistuin: asia C-443/07 P, Centeno Mediavilla ym. v. komissio, 22.12.2008, 112 kohta

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T-10/02, Girardot v. komissio, 31.3.2004, 49 kohta ja asia T-58/05, Centeno Mediavilla ym. v. komissio, 11.7.2007, 52 kohta

Virkamiestuomioistuin: asia F-135/07, Smadja v. komissio, 11.9.2008, 48 kohta

2. Kun on kyse lainvoimaisen tuomion täytäntöönpanoon liittyvistä vahingonkorvausvaatimuksista, jotka eivät perustu siihen, että hallinnon kumoamistuomion noudattamiseksi tekemät päätökset olisivat ristiriidassa tämän tuomion kanssa, vaan siihen, että päätöksillä korvataan vain osittain tapahtuneen lainvastaisuuden seuraukset, mikä kuitenkin vastaa lainvoimaisen tuomion täytäntöönpanon laiminlyöntiä, on katsottava, että tällaisissa vaatimuksissa arvostellaan nimittävää viranomaista siitä, ettei se ole toteuttanut EY 233 artiklan (josta on muutettuna tullut SEUT 266 artikla) mukaisesti toimenpidettä, joka vastaa henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua, henkilöstösäännöissä edellytettyä toimenpidettä. Henkilöstösäännöissä edellytetyn toimenpiteen toteuttamatta jättämisestä muodostuu asianomaiselle vastainen toimi, ja virkamiehen siitä kolmen kuukauden kuluessa esittämä kanne on otettava tutkittavaksi ilman, että kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytyksenä on henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohdan mukaisesti esitetyn valituksen tekeminen. Samaa ratkaisua on sovellettava vahingonkorvausvaatimuksiin, koska kantaja arvostelee niiden yhteydessä hallintoa siitä, ettei se ole toteuttanut kaikkia EY 233 artiklan (josta on muutettuna tullut SEUT 266 artikla) mukaisia toimenpiteitä.

Asia on sitä suuremmalla syyllä näin, koska kohtuullisen määräajan noudattamisen periaatteen edellyttämiä prosessiekonomian vaatimuksia laiminlyötäisiin, jos virkamiehen, joka vaatii etujensa mukaisen kumoamistuomion täytäntöönpanoa, olisi yhtäältä tehtävä valitus nimittävän viranomaisen päätöksestä, jolla hänen mukaansa pannaan kumoamistuomio virheellisesti täytäntöön, ja toisaalta esitettävä erillinen, henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohdan mukainen korvausvaatimus, josta siinä tapauksessa, että hallinto hylkää sen, olisi myöhemmin myös tehtävä valitus.

(ks. 75 ja 76 kohta)

Viittaukset:

Virkamiestuomioistuin: yhdistetyt asiat F-44/06 ja F-94/06, C ja F v. komissio, 17.4.2007, 57 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja 58 kohta

3. Kun kumoamistuomion täytäntöönpanoon liittyy erityisiä vaikeuksia, jotka koskevat esimerkiksi sitä, että on mahdotonta määritellä, olisiko kantaja otettu palvelukseen ennen jotakin tiettyä päivää, asianomainen toimielin voi täyttää EY 233 artiklan (josta on muutettuna tullut SEUT 266 artikla) mukaiset velvollisuutensa tekemällä päätöksen, jolla korvataan kohtuullisella tavalla asianomaiselle kumotusta päätöksestä aiheutunut haitta. Tästä seuraa, että koska hallinnolla on mahdollisuus myöntää kantajalle korvaus, sen olisi pitänyt käyttää tätä mahdollisuutta korvatakseen rahalliset seuraukset, joita kantajalle on aiheutunut siitä, että hän menetti mahdollisuuden tulla otetuksi palvelukseen aikaisemmin, ja siitä, että hän menetti mahdollisuuden saada myöhemmin korkeampaa palkkaa, olla tällä hetkellä urakehityksessään pidemmällä, nauttia paremmista urakehityksen mahdollisuuksista ja saada korkeampaa eläkettä. Menetetty mahdollisuus, kuten muun muassa mahdollisuus tulla otetuksi palvelukseen aikaisemmin ja näin ollen tulla ylennetyksi aikaisemmin, on nimittäin todellinen ja varma ja täten siis korvattavissa oleva vahinko.

Sen korvaussumman määrittelemiseksi, joka kantajalle olisi pitänyt maksaa sillä perusteella, että kun hallinto vain tyytyi merkitsemään kantajan varallaololuetteloon, se pani kumoamistuomion täytäntöön vain osittain ja korvasi kilpailun valintalautakunnan lainvastaisen toiminnan seuraukset vain osittain, on aiheellista yksilöidä kantajan menettämän mahdollisuuden luonne ja päivä, josta alkaen kantaja olisi voinut saada tämän mahdollisuuden, ja tämän jälkeen määritellä tämä mahdollisuus ja lopuksi täsmentää, mitä taloudellisia seurauksia kantajalle aiheutui tästä menetetystä mahdollisuudesta.

Kantaja menetti mahdollisuuden tulla otetuksi palvelukseen aikaisemmin ja saada näin ollen, kun otetaan huomioon säännöt, joita sovelletaan ikälisien kertymiseen ja keskimääräiseen aikaan palkkaluokassa, korkeampaa palkkaa kuin mitä hän tosiasiallisesti sai, ja mahdollisuuden olla tällä hetkellä urakehityksessä pidemmällä, hyötyä paremmista urakehityksen mahdollisuuksista ja saada korkeampaa eläkettä. Tästä seuraa, että tämän menetetyn mahdollisuuden taloudellisia seurauksia on arvioitava sen palkan ja eläkkeen, jota kantaja olisi voinut saada, ja sen palkan ja eläkkeen välisen erotuksen kannalta, jota hän on saanut ja tulee myöhemmin saamaan.

Kaikkien kilpailujen läpäisseiden hakijoiden, jotka on merkitty varallaololuetteloon, palvelukseenottamiskelpoisuus muuttuu mahdollisuudeksi tulla otetuksi palvelukseen vasta sinä päivänä, jona virka, johon kyseistä kilpailun läpäissyttä hakijaa voidaan kohtuudella ajatella otettavaksi palvelukseen, tulee avoimeksi. Jos kantaja olisi alun perin merkitty varallaololuetteloon, on erittäin todennäköistä, että hänet olisi otettu palvelukseen tehtävään, jossa hän aikaisemmin toimi väliaikaisena toimihenkilönä, koska hän oli hoitanut tehtävää täysin tyydyttävällä tavalla ja koska hän oli tästä syystä saavuttanut siinä työkokemusta. On nimittäin selvää, että tehtävän hoitaminen onnistuneesti on tärkeä seikka, joka on otettava huomioon päätettäessä, kuka hakija on valittava palvelukseen.

Henkilön menettämä mahdollisuus on määriteltävä objektiivisesti matemaattisen korjauskertoimen muodossa. Kun on kyse menetetystä mahdollisuudesta saada korkeampaa palkkaa, mikä riippuu henkilöllä olleesta mahdollisuudesta saada työpaikka, josta hänelle saatettiin maksaa korkeampaa palkkaa, voidaan tällainen korjauskerroin laskea sellaisten eri tekijöiden perusteella kuten muun muassa hakijan aikaisempi työkokemus toimielimessä ja hänen pätevyytensä ja kyseessä olevan tehtävän kuvauksen välisen soveltuvuuden aste. Kun kantajan menettämää mahdollisuutta ei kuitenkaan voida määritellä matemaattisen korjauskertoimen muodossa, voidaan aiheutunutta vahinkoa arvioida kohtuuden mukaan. Tästä on siis katsottava, että kantajalle aiheutuneen vahingon arvioimiseksi virkamiestuomioistuin voi vahvistaa kohtuuden mukaan käytettävän matemaattisen korjauskertoimen, joka kuvastaa menetettyä mahdollisuutta.

Menetetyn mahdollisuuden rahallisten seurausten arvioimiseksi on aluksi määritettävä taloudellinen etu, jonka mahdollisuuden menettänyt henkilö olisi saavuttanut jos mahdollisuus olisi toteutunut. Tämän jälkeen tätä tilannekuvaa on verrattava kyseisen henkilön nykyiseen taloudelliseen tilanteeseen ja lopuksi näiden kahden taloudellisen tilanteen väliseen erotukseen on sovellettava matemaattista korjauskerrointa, joka kuvastaa kyseisen henkilön menettämää mahdollisuutta.

Sen aineellisen vahingon arvioimisen osalta, joka kantajalle aiheutuu sen tuomion julistamisen jälkeen, jossa todetaan, että hän on menettänyt mahdollisuuden tulla otetuksi palvelukseen ja näin ollen tulla ylennetyksi aikaisemmin, merkityksellisin menetelmä on suorittaa sellainen kiinteämääräinen kohtuullinen arvio vahingosta, jossa otetaan huomioon paitsi kantajan senhetkinen palkkaluokka, henkilöstösäännöissä säädetty palkkatasolla eteneminen, virkamiesten jokaisessa palkkaluokassa viettämä keskimääräinen aika, sellaisena kuin henkilöstösääntöjen liitteessä I olevasta b kohdasta käy ilmi, Euroopan unionin kansalaisen elinajanodote ja valittu matemaattinen korjauskerroin, mutta myös se seikka, että tämän tuomion täytäntöönpanotoimenpiteena kantajalle maksetaan summa, jonka hän saa välittömästi käyttöönsä.

(ks. 81, 83–85, 91, 93, 94, 96 ja 105 kohta)

Viittaukset:

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: em. asia Girardot v. komissio, 53, 58 ja sitä seuraavat kohdat sekä 96 ja 119 kohta

Unionin yleinen tuomioistuin: asia T-260/09 P, SMHV v. Simões Dos Santos, 10.11.2010, 104 kohta

Virkamiestuomioistuin: asia F-6/07, Suvikas v. neuvosto, 8.5.2008, 141–144 kohta ja asia F-15/05, Andres ym. v. EKP, 24.6.2008, 132 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen

4. Unionin toimielimen kieltäytyminen unionin tuomioistuinten tuomion täytäntöönpanosta loukkaa luottamusta, joka jokaisella yksityisellä on oltava unionin oikeusjärjestelmään, jonka perustana on muun muassa unionin tuomioistuinten tekemien päätösten noudattaminen. Näin ollen riippumatta aineellisista vahingoista, joita tuomion täytäntöönpanon laiminlyönnistä saattaa seurata, tuomion osittaisesta täytäntöönpanosta aiheutuu sellaisenaan kantajalle henkistä kärsimystä.

(ks. 107 kohta)

Viittaukset:

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T-11/00, Hautem v. EIP, 12.12.2000, 51 kohta