Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne – Oikeudenkäynnin kohde – Vaatimus, jolla pyritään velvoittamaan jäsenvaltio ryhtymään tiettyihin toimenpiteisiin – Tutkimatta jättäminen

(EY 226 artikla)

2. Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne – Oikeudenkäynnin kohde – Määrittäminen oikeudenkäyntiä edeltävässä menettelyssä

(EÝ 226 artikla)

3. Euroopan yhteisöjen omat varat – Omien varojen toteaminen ja käyttöön asettaminen jäsenvaltioiden toimesta

(EY 10 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1552/89 6 artiklan 2 kohdan b alakohta ja 17 artikla)

4. Jäsenvaltiot – Velvollisuudet – Komissiolle annettu valvontatehtävä – Jäsenvaltioiden velvollisuus – Myötävaikuttaminen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeviin tutkimuksiin

(EY 10 ja EY 226 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1552/89 18 artikla)

Tiivistelmä

1. EY 226 artiklan nojalla nostetun kanteen tarkoituksena on todeta jäsenvaltion laiminlyönti noudattaa jäsenyysvelvoitteitaan. Tällaisen laiminlyönnin toteaminen velvoittaa EY 228 artiklan mukaan asianomaisen jäsenvaltion toteuttamaan toimenpiteet yhteisöjen tuomioistuimen tuomion täytäntöön panemiseksi. Sitä vastoin tämä ei voi määrätä jäsenvaltiota ryhtymään tiettyihin toimiin. Tästä syystä yhteisöjen tuomioistuin ei voi jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaa kannetta käsitellessään lausua vaatimuskohtiin sisältyvistä argumenteista, joilla pyritään siihen, että se määräisi jäsenvaltion kirjaamaan tilille tiettyjä määriä, antamaan tiettyjä määriä ja tilisiirtoja koskevia tietoja ja maksamaan viivästyskorkoja.

(ks. 44 ja 45 kohta)

2. Komission jäsenvaltiolle esittämässä virallisessa huomautuksessa ja sittemmin komission EY 226 artiklan nojalla antamassa perustellussa lausunnossa rajataan oikeudenkäynnin kohde, jota ei sen jälkeen voida enää laajentaa. Se, että asianomaisella jäsenvaltiolla on mahdollisuus esittää huomautuksensa, muodostaa perustamissopimuksella tavoitellun olennaisen takeen, vaikka jäsenvaltio päättäisikin olla käyttämättä tätä mahdollisuutta, ja tämän takeen noudattaminen on olennainen menettelymääräys jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen toteamista koskevassa menettelyssä. Kaikissa tilanteissa ei kuitenkaan voida vaatia, että virallisessa huomautuksessa esitettyjen väitteiden, perustellun lausunnon lausunto-osan ja kannekirjelmässä esitettyjen vaatimusten pitäisi aina olla täysin yhteneviä, kunhan oikeudenkäynnin kohdetta ei ole laajennettu tai muutettu vaan sitä vastoin ainoastaan rajattu.

(ks. 47 ja 48 kohta)

3. Jäsenvaltio laiminlyö noudattaa jäsenvaltioille yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376 soveltamisesta annetun asetuksen N:o 1552/89 17 artiklan 1 kohdan perusteella kuuluvaa velvollisuutta toteuttaa kaikki tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että omat varat asetetaan komission käytettäviksi tässä asetuksessa säädettyjen edellytysten mukaisesti, kun se päättää yksipuolisesti pidättäytyä perimästä TIR-carnet’isiin merkittyjen tavaroiden kansainvälistä kuljetusta koskevan tulliyleissopimuksen 8 artiklassa tarkoitetuilta takaajayhdistyksiltä oikeusteitse TIR-carnet’isiin liittyviä todettuja saatavia, tehdä viimeksi mainittujen kanssa sopimuksia maksujen lykkäämisestä ja tästä syystä kirjata kyseiset maksut, jotka oli lopullisesti todettu, mainitun asetuksen 6 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettuun erilliseen kirjanpitoon (B-kirjanpitoon) A-kirjanpitoon kirjaamisen sijasta TIR-järjestelmässä sovittuun taattuun enimmäismäärään asti silloin, kun takaajayhdistykset eivät ole riitauttaneet kyseisiä maksuja määräajassa, kun maksuihin ei voi riita-asian käsittelyn vuoksi kohdistua vaihteluja ja kun komissio on tätä vastustanut.

(ks. 76, 83, 86, 87, 89 ja 99 kohta sekä tuomiolauselma)

4. EY 10 artiklasta seuraa, että jäsenvaltioiden on toimittava vilpittömässä mielessä yhteistyössä komission kanssa tämän EY 226 artiklan perusteella aloittaman tutkinnan yhteydessä ja toimitettava komissiolle kaikki sen tätä tarkoitusta varten pyytämät tiedot.

Jäsenvaltioiden velvollisuudesta ryhtyä lojaalissa yhteistyössä komission kanssa toimiin, joilla voidaan taata mahdollisten omien varojen toteamista koskevien yhteisön säännösten soveltaminen, on todettu, että tuosta velvollisuudesta, joka on tarkastusten osalta vahvistettu tarkemmin yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376 soveltamisesta annetun asetuksen N:o 1552/89 18 artiklassa, seuraa erityisesti, että kun komissio on laajalti riippuvainen asianomaisen jäsenvaltion antamista tiedoista, tämän on annettava komissiolle tositteet ja muut tarpeelliset asiakirjat asianmukaisella tavalla, jotta tämä voi tarkastaa, kuuluvatko kyseiset määrät – ja jos kuuluvat, missä määrin – yhteisön varoihin.

(ks. 93 ja 94 kohta)