27.

Bundesvergabeamt on 7.11.2006 tekemällään päätöksellä, joka on lähetetty 10.11.2006 ja saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 13.11.2006, lykännyt asian käsittelyä ja esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset: ”1) Onko direktiivin 92/50 3 artiklan 1 kohdassa mainittua ilmausta ’tehdessään’ ja 8 ja 9 artiklassa mainittua ilmausta ’tehtävä’ tulkittava siten, että ne käsittävät myös sellaisen tilanteen, jossa julkisen hankintaviranomaisen tarkoituksena on hankkia tulevia palveluja sellaiselta palveluntarjoajalta, joka toimii pääomayhtiön muodossa, kun näitä palveluja tarjosi aiemmin toinen palveluntarjoaja, joka yhtäältä on tulevan palveluntarjoajan ainoa osakkeenomistaja ja toisaalta samanaikaisesti käyttää tulevassa palveluntarjoajassa määräysvaltaa? Onko tällaisessa tilanteessa oikeudellisesti merkitystä sillä, että julkisella hankintaviranomaisella ei ole takuita siitä, että alkuperäisen sopimuskauden kuluessa tulevan sopimuskumppanin osakkeita ei luovuteta kokonaan tai osittain kolmannelle osapuolelle, eikä siitä, että alun perin osuustoiminnallisena yhtiönä toimineen alkuperäisen palveluntarjoajan koostumus ei sopimuskauden kuluessa muutu? 2) Onko direktiivin 92/50 3 artiklan 1 kohdassa mainittua ilmausta ’tehdessään’ ja 8 ja 9 artiklassa mainittua ilmausta ’tehtävä’ tulkittava siten, että ne käsittävät myös sellaisen tilanteen, jossa tietyn palveluntarjoajan kanssa yhdistettyjen palvelujen tarjoamisesta määräämättömäksi ajaksi tehdyn sopimuksen voimassaoloaikana hankintaviranomainen sopii palveluntarjoajan kanssa muutoksista eräiden sopimuksen nojalla suoritettavien palvelusten korvauksiin ja indeksiehtolausekkeeseen, kun nämä muutokset johtavat korvauksen muuttumiseen ja ovat seurausta euron käyttöönotosta? 3) Onko direktiivin 92/50 3 artiklan 1 kohdassa mainittua ilmausta ’tehdessään’ ja 8 ja 9 artiklassa mainittua ilmausta ’tehtävä’ tulkittava siten, että ne käsittävät myös sellaisen tilanteen, jossa tietyn palveluntarjoajan kanssa yhdistettyjen palvelujen tarjoamisesta määräämättömäksi ajaksi tehdyn sopimuksen voimassaoloaikana hankintaviranomainen sopii palveluntarjoajan kanssa sopimuksen muuttamisesta ensin siten, että sopimuksen irtisanomiskieltoa, joka ei muutoshetkellä enää ollut voimassa, jatketaan kolmella vuodella, ja toiseksi siten, että tiettyjä palveluksia koskeviin määräperusteisiin korvauksiin sovellettavan alennuksen määrää korotetaan? 4) Mikäli johonkin kolmesta ensimmäisestä kysymyksestä vastataan myönteisesti siten, että sopimuksen tekemisen katsotaan tapahtuvan: Onko direktiivin 92/50 11 artiklan 3 kohdan b alakohtaa tai muita yhteisön oikeuden säännöksiä, kuten avoimuusperiaatetta, tulkittava siten, että niissä sallitaan julkisen hankintaviranomaisen hankkivan palvelut yhdellä palveluja koskevalla sopimuksella neuvottelumenettelyssä tekemättä ennakolta sopimusta koskevaa ilmoitusta, kun osa palveluista kuuluu yksinoikeuksien piiriin direktiivin 92/50 11 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla? Vai edellyttääkö avoimuusperiaate tai jokin muu yhteisön oikeuden säännös sellaisten palvelujen hankkimisen yhteydessä, jotka pääosaltaan eivät ole ensisijaisia palveluja, että sopimusta koskeva ilmoitus on julkaistava ennen hankintasopimuksen tekemistä, jotta asiasta kiinnostuneet yritykset voivat varmistua, kuuluvatko hankittavat palvelut todella yksinoikeuden piiriin? Vai edellyttävätkö hankintamenettelyä koskevat yhteisön säännökset sitä, että kuvatunkaltaisessa tilanteessa palveluja koskevat hankintasopimukset on tehtävä erillisissä hankintamenettelyissä sen mukaan, kuuluvatko ne yksinoikeuden piiriin vai eivät, jotta mahdollistetaan ainakin osittainen kilpailumenettely? 5) Mikäli neljänteen kysymykseen vastataan siten, että julkinen hankintaviranomainen voi tehdä hankintasopimuksen yksinoikeuden piiriin kuulumattomista palveluista samassa hankintamenettelyssä sellaisten palvelujen kanssa, jotka kuuluvat yksinoikeuden piiriin: Voiko yritys, jolla ei ole oikeutta saada yksinoikeuden piiriin kuuluvia tietoja, joita hallitsee määräävässä markkina-asemassa oleva yritys, osoittaa, että se on hankintamenettelyä koskevissa säännöksissä tarkoitetulla tavalla kykenevä toimittamaan hankintaviranomaisen pyytämän palvelun kokonaisuudessaan vetoamalla EY 82 artiklaan ja mainittuun määräykseen perustuvaan velvollisuuteen, jonka mukaan määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen, jonka kotipaikka on jossain jäsenvaltiossa, on myönnettävä käyttöoikeus kyseisiin tietoihin kohtuullisin edellytyksin? 6) Mikäli ensimmäiseen, toiseen ja kolmanteen kysymykseen vastataan siten, että vuonna 2000 toteutettu osittainen sopimuksen luovutus ja/tai yksi tai molemmat sopimusmuutokset muodostivat uuden hankinnan, ja lisäksi, mikäli neljänteen kysymykseen vastataan siten, että kun julkinen hankintaviranomainen tekee hankintasopimuksen yksinoikeuden piiriin kuulumattomien palvelujen osalta erillisessä hankintamenettelyssä tai kun se tekee yhdistetyn sopimuksen (nyt esillä olevassa asiassa lehdistötiedotteiden, peruspalvelun ja APADok:n käyttöoikeuden osalta), sen on ensin julkaistava sopimusta koskeva ilmoitus suunnitellun hankintasopimuksen avoimuuden ja valvottavuuden varmistamiseksi: Onko direktiivin 89/665 1 artiklan 3 kohdassa mainittua käsitettä ’loukata’ ja saman direktiivin 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa mainittua käsitettä ’vahinkoa kärsinyt’ tulkittava siten, että nyt esillä olevan asian kaltaisessa tilanteessa yritykselle on syntynyt edellä mainittujen säännösten mukaista vahinkoa, kun siltä on evätty mahdollisuus osallistua hankintamenettelyyn, koska hankintaviranomainen ei julkaissut ennen hankintapäätöksen tekemistä sopimusta koskevaa ilmoitusta, jonka perusteella yritys olisi voinut osallistua tarjouskilpailuun tai tehdä tarjouksen hankinnan kohteena olevista palveluista taikka olisi voinut saattaa hankintamenettelyjä valvovan toimivaltaisen viranomaisen ratkaistavaksi väitteen yksinoikeuden olemassaolosta? 7) Kun huomioon otetaan muut mahdolliset yhteisön oikeuden merkitykselliset säännökset ja määräykset, onko yhteisön oikeuden mukaista vastaavuusperiaatetta ja tehokkaan oikeussuojan vaatimusta taikka tehokkuusperiaatetta tulkittava siten, että niillä myönnetään yrityksille sellainen subjektiivinen ja ehdoton oikeus, johon ne voivat vedota jäsenvaltiota vastaan ja jonka mukaan yrityksellä on oltava siitä hetkestä lähtien, jolloin se olisi voinut saada tiedon siitä, että hankintasopimus oli hankintamenettelyä koskevien säännösten vastainen, vähintään kuuden kuukauden aika ryhtyä toimenpiteisiin korvauksen saamiseksi hankintasopimuksen johdosta sillä perusteella, että yhteisön hankintamenettelyä koskevia säännöksiä on rikottu, ja että yritykselle on myönnettävä lisäaikaa siltä osin kuin se ei ole voinut pätevästi vedota oikeuksiinsa, koska kansallisessa lainsäädännössä ei ole ollut tätä koskevaa oikeudellista perustaa, jos kansallisen lainsäädännön mukaan kansallisten säännösten rikkomiseen perustuviin vahingonkorvausvaateisiin sovelletaan normaalisti kolmen vuoden vanhentumisaikaa alkaen siitä hetkestä, kun vahingontekijä ja syntynyt vahinko tulivat ilmi, ja jos tiettyä oikeudenalaa koskevien oikeussuojakeinojen puuttumisen johdosta vanhentumisaika ei kulu (edelleen)?”