Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Kumoamiskanne - Määräaika - Alkamisajankohta - Päivän, jona säädöksestä saadaan tieto, toissijaisuus - Neuvoston päätös, jolla hyväksytään kansainvälinen sopimus yhteisön puolesta - Julkaisemispäivä

(EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan viides kohta)

2 Kumoamiskanne - Kannekelpoiset toimet - Neuvoston päätös, jolla hyväksytään kansainvälinen sopimus yhteisön puolesta

(EY:n perustamissopimuksen 173 artikla)

3 Kumoamiskanne - Kannekelpoiset toimet - Uruguayn kierroksen yhteydessä tehtyjä sopimuksia koskeva päätös 94/800/EY - Kanne, jolla pyritään kumoamaan päätös osittain - Tutkittavaksi ottaminen

(EY:n perustamissopimuksen 173 artikla; neuvoston asetus N:o 3290/94; neuvoston päätös 94/800/EY)

4 Kansainväliset sopimukset - Maailman kauppajärjestö - Vuoden 1994 Gatt-sopimus - Yhteisön ja tiettyjen kolmansien maiden välillä tehty banaanien puitesopimus - Päätös 94/800/EY - Tariffikiintiön jako kansallisiin kiintiöihin - Syrjintää ei ole - Omaisuudensuoja - Saavutetut oikeudet - Elinkeinovapaus - Suhteellisuusperiaate - Loukkaamista ei ole - Vientitodistusjärjestelmän käyttöönotto, joka vaikuttaa haitallisesti ainoastaan A- ja C-luokkiin kuuluviin toimijoihin - Syrjintäkiellon periaatteen loukkaaminen

(EY:n perustamissopimuksen 40 artiklan 3 kohta; vuoden 1994 tullitariffeja ja kauppaa koskeva yleissopimus; neuvoston asetus N:o 404/93; neuvoston päätös 94/800/EY)

Tiivistelmä

5 Kumoamiskanteen määräaikaa koskevan perustamissopimuksen 173 artiklan viidennen kohdan sanamuodosta ilmenee, että päivä, jona säädöksestä saadaan tieto, on kanteen nostoa koskevan määräajan alkamispäivän perusteena toissijainen säädöksen julkaisemispäivään tai sen tiedoksiantamispäivään verrattuna.

Koska vakiintuneen käytännön mukaan Euroopan yhteisöä sitovien kansainvälisten sopimusten tekemistä koskevat neuvoston säädökset julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, jäsenvaltio, joka nostaa kanteen päätöksestä, jolla sellainen sopimus hyväksytään Euroopan yhteisön puolesta ja jolla on varmasti tieto tästä päätöksestä sen tekemisestä lähtien, voi perustellusti olettaa, että päätös julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Silloin jos päätös todellakin on julkaistu vajaan kahden kuukauden kuluttua päätöksen tekemisestä, kanteen nostoa koskeva määräaika alkaa kulua julkaisemispäivästä, vaikka päätös on julkaistu osassa "Säädökset, joita ei tarvitse julkaista".

6 Sillä, että yhteisö on tehnyt sopimuksen tekemättä siihen varaumia ja että se sitoo toimielimiä ja jäsenvaltioita sekä yhteisön oikeuden että kansainvälisen oikeuden mukaan, ei kyseenalaisteta jäsenvaltion oikeutta nostaa kumoamiskanne neuvoston kansainvälisen sopimuksen tekemistä koskevasta päätöksestä ja sillä olevaa mahdollisuutta hakea tässä yhteydessä välitoimien määräämistä välitoimihakemuksella.

7 Se, että puitesopimus on ainoastaan näiden kaikkien sopimusten kokonaisuuden osa, ei estä ottamasta tutkittavaksi kumoamiskannetta Uruguayn kierroksen monenvälisissä kauppaneuvotteluissa laadittujen sopimusten tekemisestä yhteisön puolesta tehdystä päätöksestä 94/800/EY siltä osin kuin neuvosto on hyväksynyt siinä banaanien puitesopimuksen tekemisen tiettyjen kolmansien maiden kanssa.

Ensinnäkin nimittäin ei ole ilmeistä, että jos kyseinen päätös kumotaan ainoastaan siltä osin kuin se koskee puitesopimuksen tekemistä, Uruguayn kierroksen neuvotteluissa neuvotellut muut vastavuoroiset myönnytykset ja sitoumukset menettävät merkityksensä. Toiseksi kun asetuksella N:o 3290/94 pantiin sisäisesti täytäntöön maatalouden alalla näitä sopimuksia, tämä täytäntöönpano tapahtui mukautuksilla, jotka tehtiin erillään yhteisön yhteisiä maatalouden markkinajärjestelyjä koskevista eri asetuksista, joten kyseisen päätöksen mahdollinen kumoaminen edellä mainituin osin ei vaikuta muilla kuin banaanialalla tehtyihin mukautuksiin.

8 Yhteisön ja tiettyjen kolmansien maiden välillä tehdyllä banaanien puitesopimuksella käyttöön otettu järjestelmä on otettu vuoden 1994 Gatt-sopimuksen liitteeseen, joka puolestaan on liitteenä Maailman kauppajärjestön perustamissopimukseen, joka on hyväksytty yhteisön nimissä päätöksellä 94/800/EY. Puitesopimuksen 2 artiklassa määrätään, että kolmansista maista peräisin olevien ja muiden kuin perinteisten AKT-banaanien tuontia koskeva tariffikiintiö jaetaan erityisiin, tietyille kolmansille maille tai maaryhmille tarkoitettuihin osuuksiin siten, että siitä varataan tietty prosenttiosuus puitesopimuksen sopimuspuolille, ja sen 6 kohdassa määrätään, että ainoastaan A- ja C-luokkiin kuuluvat taloudelliset toimijat - sulkien siten pois B-luokkaan kuuluvat toimijat (eli toimijat, jotka ovat pitäneet kaupan yhteisön banaaneja ja/tai perinteisiä AKT-banaaneja) - ovat velvollisia hankkimaan sopimuspuolena olevien valtioiden toimivaltaisilta viranomaisilta vientitodistukset näistä maista tapahtuvaa banaanien tuontia varten.

Tariffikiintiön jakamisella kansallisiin kiintiöihin, jolla suositaan tiettyjä kolmansia maita ja rajoitetaan A- ja C-luokkiin kuuluvien toimijoiden mahdollisuuksia tuoda muista kolmansista maista peräisin olevia banaaneja, ei loukata yleistä syrjintäkiellon periaatetta.

Yhteisön oikeudessa ei ole nimittäin olemassa yleistä periaatetta, joka velvoittaisi yhteisön ulkosuhteissaan kohtelemaan eri kolmansia maita yhdenvertaisesti, ja jos kolmansien maiden erilainen kohtelu ei ole yhteisön oikeuden vastaista, yhteisön oikeuden vastaisena ei voida pitää myöskään sellaista yhteisön taloudellisten toimijoiden erilaista kohtelua, joka ainoastaan seuraa automaattisesti sellaisten kolmansien maiden erilaisesta kohtelusta, joiden kanssa näillä toimijoilla on liikesuhteita. Tuontimahdollisuuksien rajoittaminen, joka saattaa aiheutua A- ja C-luokkiin kuuluville taloudellisille toimijoille kansallisten kiintiöiden käyttöönotosta, on automaattinen seuraus siitä, että kolmansia maita kohdellaan eri tavoin sen mukaan, ovatko ne puitesopimuksen sopimuspuolia vai eivät, ja sen mukaan, kuinka suuri kiintiö niille on annettu tässä sopimuksessa.

Tullikiintiön jakamisella kansallisiin kiintiöihin ei ole myöskään loukattu perusoikeuksia tai yleisiä oikeusperiaatteita.

Omaisuudensuojan osalta on niin, että yksikään taloudellinen toimija ei voi vaatia sellaista oikeutta markkinaosuudelle, joka sillä oli ennen kyseisen järjestelyn käyttöönottoa, eikä vedota saavutettuun oikeuteen tai perusteltuun luottamukseen siihen, että ennen järjestelyn käyttöönottoa vallinneet olosuhteet säilyvät. Tariffikiintiön jakoon sisältyvät rajoitukset, jotka koskevat mahdollisuuksia tuoda banaaneja tietyistä kolmansista maista, kuuluvat erottamattomana osana yhteisön yleisen edun mukaiseen päämäärään, johon banaanialan yhteisen markkinajärjestelyn käyttöön ottamisella pyritään, eikä niillä siten aiheettomasti loukata kyseisten toimijoiden ammatinharjoittamisen vapautta. Suhteellisuusperiaatteen osalta on todettava, että kolmansien maiden kokonaiskiintiön jako tietyille kolmansille maille annettaviin kansallisiin kiintiöihin ei näytä olevan ilmeisen epätarkoituksenmukaista asetettujen päämäärien saavuttamiseksi, joita ovat yhteisön tuotannon ja perinteisen AKT-banaanien tuotannon myynti ja aiemmin jakautuneiden kansallisten markkinoiden yhdentäminen.

Sitä vastoin se erilainen kohtelu, joka muodostuu siitä, että B-luokkaan kuuluvat toimijat on vapautettu vientitodistusjärjestelmästä, mikä tarkoittaa, että ainoastaan A- ja C-luokkiin kuuluvien toimijoiden kyseisistä kolmansista maista peräisin olevien banaanien hankintahinta nousee noin 33 prosentilla, on ristiriidassa perustamissopimuksen 40 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa olevan syrjintäkiellon kanssa, joka on ainoastaan erityinen ilmaus yhteisön oikeuden perusperiaatteisiin kuuluvasta yleisestä yhdenvertaisuusperiaatteesta. Tämä erilainen kohtelu johtaa päätöksen N:o 94/800/EY kumoamiseen siltä osin kuin puitesopimuksessa on vapautettu B-luokkaan kuuluvat toimijat puitesopimuksessa määrätystä vientitodistusjärjestelmästä.

Banaanialan yhteinen markkinajärjestely, sellaisena kuin se on otettu käyttöön asetuksella N:o 404/93, ja erityisesti sen tariffikiintiön jakoa koskeva järjestelmä sisältävät tiettyjä sellaisia rajoituksia tai sellaista toimijoiden erilaista kohtelua A- ja C-luokkiin kuuluvien toimijoiden vahingoksi, jotka eivät ole yleisen syrjintäkiellon periaatteen vastaisia, koska nämä rajoitukset ja kohtelu kuuluvat erottamattomasti aiemmin jakautuneiden markkinoiden yhdentämistavoitteeseen, kun otetaan huomioon, että kyseisten taloudellisten toimijoiden luokkien olosuhteet olivat erilaiset ennen yhteisen markkinajärjestelyn käyttöönottoa. Samaten yhteisen markkinajärjestelyn päämäärä, joka on yhteisön tuotannon ja perinteisen AKT-valtioiden tuotannon myynnin takaaminen, edellyttää tietyn tasapainon saavuttamista kyseisten toimijaluokkien välillä.

Kuitenkaan ei ole näytetty, että myös B-luokkaan kuuluvia toimijoita hyödyttäneiden, tässä puitesopimuksessa määrättyjen tariffikiintiön korottamisen ja samanaikaisesti toteutetun tullin alentamisen horjuttamaa tasapainoa ei ole voitu palauttaa ennalleen muutoin kuin siten, että B-luokkaan kuuluville toimijoille myönnettiin merkittävä etu, ja siis siten, että toisiin luokkiin kuuluvia toimijoita, joihin on jo tariffikiintiötä ja sitä koskevaa jakojärjestelmää käyttöön otettaessa kohdistunut samanlaisia rajoituksia ja erilaista kohtelua, kohdeltiin uudelleen eri tavalla.

Lisäksi sen ohella, että vientitodistusjärjestelmän käyttöönotolla pyritään tämän tasapainon palauttamiseen, sillä pyritään antamaan taloudellista tukea puitesopimuksen sopimuspuolina oleville kolmansille maille ja korvaamaan siten niitä rajoituksia, joita asetuksessa N:o 404/93 on asetettu näistä maista peräisin olevien banaanien kaupan pitämiselle yhteisön banaanien ja AKT-maiden banaanien eduksi. Kuitenkaan ei ole ilmeistä, että tariffikiintiön korottaminen ja sen jako kansallisiin kiintiöihin sekä samanaikaisesti toteutettu tullin alentaminen eivät riittäneet korvaamaan näitä rajoituksia, ja että tämä päämäärä täytyi siten toteuttaa asettamalla taloudellinen rasitus ainoastaan osalle näistä maista tuontia harjoittavista toimijoista.