ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Asia T-300/02

Azienda Mediterranea Gas e Acqua SpA (AMGA)

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

”Valtiontuet — Italian viranomaisten tietyille julkisia palveluja tuottaville yrityksille verovapautuksien ja halpakorkoisten lainojen muodossa myöntämiä tukia koskeva ohjelma — Päätös, jossa tuet todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomiksi — Kumoamiskanne — Toimi ei koske kantajaa erikseen — Tutkimatta jättäminen”

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (laajennettu kahdeksas jaosto) 11.6.2009 II ‐ 1739

Tuomion tiivistelmä

Kumoamiskanne – Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt – Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet – Komission päätös toimialakohtaisen tukiohjelman kieltämisestä – Sellaisen yrityksen kanne, joka ei ole saanut kyseisen ohjelman perusteella myönnettyä yksittäistä tukea

(EY 230 artiklan neljäs kohta)

Luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, jolle päätöstä ei ole osoitettu, voi väittää, että päätös koskee sitä erikseen, ainoastaan, jos päätös vaikuttaa siihen sille tunnusomaisten erityispiirteiden tai sellaisen tosiasiallisen tilanteen takia, jonka perusteella se erottuu kaikista muista ja se voidaan yksilöidä samalla tavalla kuin se, jolle päätös on osoitettu.

Yritys ei voi pääsääntöisesti nostaa kumoamiskannetta toimialakohtaisen tukiohjelman kieltämisestä tehdystä komission päätöksestä, jos päätös koskee tätä yritystä vain sen takia, että yritys toimii kysymyksessä olevalla alalla ja on mahdollisesti kyseisen ohjelman edunsaaja. Tällainen päätös on nimittäin tällaisen yrityksen kannalta yleisesti sovellettava toimenpide, joka koskee objektiivisesti määriteltyjä tilanteita ja jonka oikeusvaikutukset kohdistuvat yleisesti ja abstraktisti määriteltyyn henkilöryhmään.

Kyseinen päätös koskee kuitenkin erikseen sellaista yritystä, jota mainittu päätös ei koske ainoastaan siksi, että se on kysymyksessä olevan alan yritys, joka voisi mahdollisesti saada etua asianomaisesta tukiohjelmasta, vaan myös siksi, että se on todellisuudessakin saanut tämän ohjelman perusteella myönnettyä yksittäistä tukea, jonka komissio on määrännyt perittäväksi takaisin, ja sen kyseisestä päätöksestä nostama kanne voidaan ottaa tutkittavaksi.

Siltä osin kuin on kyse sellaisesta komission päätöksestä nostetusta kumoamiskanteesta, jolla kielletään toimialakohtainen tukiohjelma, joka muodostuu kolmivuotisesta yhtiöverosta vapautuksesta, kyseinen päätös ei koske erikseen yritystä, jolle on aiheutunut yksinomaan tappioita ja joka ei näin ollen ole saanut etua mainitusta vapautuksesta. Tällainen kanne on jätettävä tutkimatta.

(ks. 46–48 ja 50 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kilpailu – Sakot – Sakkojen määrä – Sakkojen suuruuden määrittäminen – Enimmäismäärän laskeminen – Sakon asettamisesta tehtyä päätöstä edeltäneen tilikauden liikevaihto – Käsite – Liikevaihto, jolla ei ole merkitystä – Turvautuminen välittömästi edeltäneen tilikauden liikevaihtoon – Sallittavuus – Edellytykset – Yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ei ole loukattu suhteessa muihin rikkomiseen osallistuneisiin yrityksiin – Oikeusvarmuuden periaatetta ei ole loukattu

(Neuvoston asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

Kun kyseessä on 10 prosentin enimmäismäärän vahvistaminen edellisen tilikauden liikevaihdosta yhteisön kilpailusääntöjen rikkomisesta asetettavan sakon määrittämiseksi, asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan ”edellisellä tilikaudella” tarkoitetaan lähtökohtaisesti riidanalaisen päätöksen tekoajankohtaa edeltänyttä kyseisen yrityksen täyttä tilikautta. Sen järjestelmän tavoitteista, jonka osa tämä säännös on, ilmenee kuitenkin, että 10 prosentin enimmäismäärän soveltaminen edellyttää yhtäältä, että komissiolla on tiedossaan päätöksen tekoajankohtaa edeltäneen tilikauden liikevaihto, ja toisaalta, että nämä tiedot koskevat normaalin taloudellisen toiminnan täyttä tilikautta 12 kuukauden ajalta.

Siten esimerkiksi jos tilikausi on päättynyt ennen päätöksen tekemistä, mutta kyseisen yrityksen vuotuista tilinpäätöstä ei ole vielä tehty tai vielä ilmoitettu komissiolle, sillä on oikeus ja jopa velvollisuus käyttää aikaisemman tilikauden liikevaihtoa asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan soveltamiseksi. Samoin jos yritys on kirjanpitokäytäntöjen uudelleenorganisoimiseksi tai muuttamiseksi esittänyt edellisen tilikauden osalta tilejä, jotka koskevat alle 12 kuukauden ajanjaksoa, komissiolla on oikeus käyttää aikaisemman täyden tilikauden liikevaihtoa tämän säännöksen soveltamiseksi.

Samoin jos yritys ei ole harjoittanut taloudellista toimintaa päätöksen tekopäivää edeltäneen tilikauden aikana, tätä kautta koskeva liikevaihto ei anna mitään viitteitä kyseisen yrityksen merkittävyydestä, eikä se voi näin ollen toimia perustana säädetyn enimmäismäärän määrittelylle. Tällaisessa tapauksessa komissiolla on velvollisuus vahvistaa sakon enimmäismäärä viimeisimmän täyden liiketoimintavuoden liikevaihdon perusteella, vaikka se olisikin lyhennetty, ainakin tilanteissa, joissa ei ole viitettä siitä, että yritys on lopettanut liiketoimintansa taikka vääristänyt liikevaihtoaan välttääkseen raskaat sakot.

Kun komissio on menetellyt näin kartelliin osallistuneen yhden yrityksen osalta ja käyttänyt puolestaan muiden osalta, jotka eivät ole lopettaneet liiketoimintaansa, välittömästi ennen sakon asettamista edeltäneen tilikauden liikevaihtoa, se ei loukkaa yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, koska kyseessä ovat tilanteet, jotka eivät ole rinnastettavissa keskenään.

Se ei myöskään loukkaa oikeusvarmuuden periaatetta, koska se ei ole valinnut mielivaltaisesti viitetilikautta tyytyessään ottamaan poikkeustapauksessa huomioon viimeisen täyden tilikauden, joka vastaa normaalin taloudellisen toiminnan täyttä vuotta, kuten sillä on velvollisuus.

(ks. 37–40, 42, 49, 62 ja 74 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Euroopan yhteisöt – Toimielimet – Yleisön oikeus tutustua asiakirjoihin – Asetus N:o 1049/2001 – Poikkeukset oikeudesta tutustua asiakirjoihin – Kolmansilta saadut asiakirjat ja jäsenvaltiolta saadut asiakirjat – Tietojensaantipyyntöjen erilainen kohtelu – Jäsenvaltion mahdollisuus pyytää toimielintä olemaan luovuttamatta asiakirjoja – Toimielimen velvollisuus olla luovuttamatta niitä ennen etukäteistä suostumusta

(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 4 ja 5 kohta)

2. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Perustelut – Perusteluvelvollisuuden laajuus – Päätös, jolla evätään oikeus tutustua jäsenvaltiolta saatuihin asiakirjoihin sen esittämän luovuttamatta jättämistä koskevan pyynnön perusteella

(EY 253 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 5 kohta)

Tiivistelmä

1. Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 4 kohdassa velvoitetaan toimielimet kuulemaan asiakirjan laatineita kolmansia sen ratkaisemiseksi, onko sovellettava kyseisen 4 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädettyä poikkeusta, paitsi jos on selvää, että asiakirja on luovutettava tai sitä ei tule luovuttaa. Näin ollen kyseessä olevan kolmannen kuuleminen muodostaa yleensä ennakkoedellytyksen siitä päättämiseksi, onko sovellettava kyseisen asetuksen 4 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisia poikkeuksia oikeudesta saada tutustua asiakirjaan kolmannelta saadun asiakirjan osalta.

Sitä vastoin saman asetuksen 4 artiklan 5 kohdasta, jossa toistetaan Amsterdamin sopimuksen päätösasiakirjan liitteenä oleva julistus nro 35, joka koskee toimielimen hallussa olevaa jäsenvaltiolta saatua asiakirjaa, seuraa sitä vastoin, että jäsenvaltiolle annetaan mahdollisuus pyytää toimielintä olemaan luovuttamatta kyseisestä jäsenvaltiosta peräisin olevaa asiakirjaa ilman jäsenvaltion etukäteen antamaa suostumusta. Näin ollen jäsenvaltion tämän säännöksen mukainen pyyntö on toimielimeen kohdistuva kielto olla luovuttamatta kyseessä olevaa asiakirjaa.

(ks. 55, 57 ja 58 kohta)

2. Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 5 kohdassa säädetyt rajoitukset, jotka koskevat oikeutta tutustua jäsenvaltiolta saatuun ja toimielimen hallussa olevaan asiakirjaan, eivät vaikuta komission velvollisuuteen perustella riittävästi päätöstä evätä tutustuminen asiakirjoihin, joita jäsenvaltio on pyytänyt olemaan luovuttamatta. Tämän toimielimen tehtävänä ei kuitenkaan ole selittää niitä syitä, joiden vuoksi jäsenvaltio on esittänyt luovuttamatta jättämistä koskevan pyynnön, koska jäsenvaltioilla itsellään ei ole velvollisuutta perustella pyyntöään.

(ks. 59 ja 72 kohta)
Näin ollen viraston valituslautakuntien päätösten lainmukaisuutta koskevassa valvonnassa, joka asetuksen N:o 40/94 63 artildan nojalla kuuluu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle, ei voida tarkastella kyseisiä oikeudellisia seikkoja ja tosiseikkoja valituslautakunnan päätöksen lainmukaisuuden arvioimiseksi, ja ne on siis jätettävä tutkimatta.

Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 74 artiklan 1 kohdan mukaan rekisteröinnin hylkäämisen suhteellisia perusteita koskevassa menettelyssä tutkimus rajataan seikkoihin, joihin osapuolet ovat vedonneet, ja osapuolten esittämiin vaatimuksiin. Tästä seuraa, että kun on kyse rekisteröinnin hylkäämisen suhteellisesta perusteesta, oikeudelliset seikat ja tosiseikat, joihin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa vedotaan ilman, että niitä on aikaisemmin esitetty sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) elimissä, eivät voi vaikuttaa viraston valituslautakunnan päätöksen lainmukaisuuteen.

Monivärisen olutpulloa esittävän kuviomerkin, joka sisältää sanaosan ”negra modelo” ja jonka rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi on haettu Nizzan sopimukseen pohjautuvan luokituksen luokkaan 32 kuuluvia ”Oluita” varten, ja kuviomerkin Modelo, joka on rekisteröity aikaisemmin Portugalissa samaan luokkaan kuuluvia ”mehutiivisteitä, oluita, virvoitusjuomia ja alkoholittomia juomia” varten, välillä on portugalilaisten keskivertokuluttajien keskuudessa sekaannusvaara siltä osin kuin se seikka, että rekisteröitäväksi haetun tavaramerkin hallitseva osa ”modelo” ja toisaalta aikaisempi tavaramerkki ovat lausuntatavan ja merkityssisällön osalta samoja, kumoaa ulkoasussa olevat eroavaisuudet, jotka johtuvat rekisteröitäväksi haetun tavaramerkin graafisista erityispiirteistä, joten kyseiset eroavaisuudet eivät voi poistaa sekaannusvaaraa. Se seikka, että tavara, johon kyseiset merkit liittyvät, on sama, ainoastaan vahvistaa merkkien samankaltaisuutta.

(ks. 40, 43 ja 46 kohta)
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Ehdottomat hylkäysperusteet – Tavaramerkit, joilta puuttuu erottamiskyky – Kolmiulotteinen tavaramerkki – Juomapakkauksen muoto

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

2. Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Ehdottomat hylkäysperusteet – Tavaramerkit, joilta puuttuu erottamiskyky, jotka ovat kuvailevia tai jotka ovat tavallisia – Poikkeus – Käytön perusteella syntyvä erottamiskyky – Arviointiperusteet

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 3 kohta)

Tiivistelmä

1. Keltaisella nesteellä täytetystä läpinäkyvästä pullosta, jossa on pitkä kaula, jonka suuhun on asetettu vihreäkuorinen sitruunanviipale, muodostuva kolmiulotteinen tavaramerkki, jonka rekisteröintiä haetaan Nizzan sopimukseen pohjautuvan luokitukseen luokkaan 32 kuluvia oluita, hiilihappovesiä ja hedelmätuoremehuja sekä tämän luokituksen luokkaan 42 kuuluvia ravintoloita, baareja ja pikaruokaloita varten, ei ole erottamiskykyinen yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla, koska tavaramerkki muodostuu sellaisten elementtien yhdistelmästä, joista kultakin puuttuu erottamiskyky tavaramerkkihakemuksessa tarkoitettujen tavaroiden ja palvelujen osalta, koska näitä elementtejä voidaan käyttää tavanomaisesti elinkeinotoiminnassa näiden tavaroiden ja palvelujen esittämiseen, ja koska tapa, jolla nämä elementit on yhdistetty, ei myöskään kykene tekemään tavaramerkkiä erottamiskykyiseksi.

(ks. 30, 32, 35 ja 36 kohta)

2. Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu yhteisön tavaramerkin käytön perusteella syntyvä erottamiskyky edellyttää ensinnäkin, että ainakin merkittävä osa kohderyhmästä tunnistaa tavaramerkin ansiosta kyseessä olevat tavarat tai palvelut tietystä yrityksestä peräisin oleviksi. Tilannetta, jossa edellytyksen, joka koskee käytön perusteella syntyvää erottamiskykyä, voidaan katsoa täyttyneen, ei kuitenkaan voida näyttää toteen pelkästään tiettyjen prosenttiosuuksien kaltaisten yleisten ja abstraktien tietojen perusteella.

Tavaramerkin rekisteröinti asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 3 kohdan perusteella edellyttää toiseksi sen osoittamista, että kyseinen tavaramerkki on käytön perusteella tullut erottamiskykyiseksi siinä merkittävässä osassa yhteisöä, jonka osalta tämä ominaisuus tämän saman asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b, c ja d alakohta huomioon ottaen puuttui.

Arvioitaessa yksittäistapauksessa käytön perusteella syntyvää erottamiskykyä on kolmanneksi otettava huomioon sellaiset tekijät kuin muun muassa tällä tavaramerkillä markkinoitujen tavaroiden markkinaosuus, tavaramerkin käyttämisen intensiivisyys, maantieteellinen laajuus ja kesto ja se, missä määrin yritys on käyttänyt varoja tavaramerkin tunnetuksi tekemiseen. Tämän osalta asianmukaisia todisteita ovat muun muassa kauppakamarien ja muiden liike-elämän yhteenliittymien antamat lausunnot sekä kyselytutkimukset.

Erottamiskyvyn on neljänneksi pitänyt syntyä käytön perusteella ennen tavaramerkkihakemuksen jättämistä.

(ks. 42−45 kohta)
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (viides jaosto)

30 päivänä syyskuuta 2003

Asia T-214/02

Maria-Angeles Martinez Valls

vastaan

Euroopan parlamentti

”Henkilöstö — Kilpailu — Päätös olla hyväksymättä hakijaa suullisiin kokeisiin — Oikeus tutustua asiakirjoihin”

Täydellinen teksti ranskankielellä II-1117

Aihe:

Kanne, jossa vaaditaan yhtäältä 3.4. ja 31.5.2002 päivättyjen niiden kirjeiden kumoamista, joissa valintalautakunta totesi, että kantaja ei ollut suorittanut hyväksytysti avoimen kilpailun PE/90/A kirjallisia kokeita ja, kun on kyse 31.5.2002 päivätystä kirjeestä, siltä osin kuin valintalautakunta eväsi oikeuden tutustua tiettyihin asiakirjoihin, ja toisaalta korvausta vahingosta, joka kantajalle on aiheutunut näiden kirjeiden vuoksi.

Ratkaisu:

Lausunnon antaminen 31.5.2002 päivätystä kirjeestä nostetusta kumoamisvaatimuksesta, siltä osin kuin tässä kirjeessä hylätään pyyntö saada tutustua asiakirjoihin, raukeaa. Parlamentti velvoitetaan maksamaan kantajalle yksi euro korvauksena hänelle aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä. Kanne hylätään muilta osin. Parlamentti vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja puolesta kantajan oikeudenkäyntikuluista. Kantaja vastaa puolesta omista oikeudenkäyntikuluistaan.

Tiivistelmä

Korjausperusteet ovat olennainen osa sitä luonteeltaan vertailevaa arviointia, jolla valintalautakunta käy läpi hakijoiden ansiot. Näiden korjausperusteiden tarkoitus on taata hakijoiden edun mukaisesti tietty yhtenäisyys valintalautakunnan arvioinneissa. Näitä perusteita koskee siten päätöksentekoa koskeva salaisuus. (ks. 37 kohta) Viittaukset: asia C-254/95 P, parlamentti v. Innamorati, 4.7.1996 (Kok. 1996, s. I-3423, 29 kohta).

Henkilöstökanteissa esitetyt vahingonkorvausvaatimukset on hylättävä siltä osin kuin ne ovat läheisessä yhteydessä niihin kumoamisvaatimuksiin, jotka on joko jätetty tutkimatta tai hylätty perusteettomina. (ks. 43 kohta) Viittaukset: asia T-273/94, N v. komissio, 15.5.1997 (Kok. H. 1997, s. I-A-97 ja s. II-289, 159 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
113

Tältä osin on todettava, että sekä välituomion tuomiolauselmasta sekä sen perustana olevista tuomion perusteluista käy ilmi, että kantajien vaatimukset on hyväksytty olennaisin osin. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tunnustanut kantajien oikeuden saada korvausta siitä taloudellisesta vahingosta, joka heille on aiheutunut siitä, ettei heitä ole otettu palvelukseen yhteisöjen väliaikaisina toimihenkilöinä työskentelemään JET-yhteisyrityksessä. Siten se vastaajan esiin tuoma seikka, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rajoittanut korvausajanjaksoa, ei millään tavoin lievennä sitä, että on todettu yhteisön täysi vastuu lainvastaisesta menettelystä, jonka on todettu jatkuneen koko sen ajan, jona kantajat ovat työskennelleet JET:ssä.
1)

Lior GEIE velvoitetaan maksamaan komissiolle — Biogaz-sopimuksen, Biomasse-sopimuksen ja Maxibrochure bioclimatique -sopimuksen osalta 6156,75 euroa ja sille 28.2.2002 lukien Euroopan keskuspankin euromääräisiin perusrahoitusoperaatioihinsa soveltaman korkokannan, joka oli voimassa vuoden 2002 helmikuussa, mukaista korkoa korotettuna yhdellä ja puolella prosenttiyksiköllä 31.12.2002 saakka ja kolmella ja puolella prosenttiyksiköllä 1.1.2003 lukien siihen saakka, kunnes maksu on suorittu kokonaisuudessaan — Biomasse-sopimuksen osalta 16325,11 euroa ja sille 30.6.2002 lukien Euroopan keskuspankin euromääräisiin perusrahoitusoperaatioihinsa soveltaman korkokannan, joka oli voimassa vuoden 2002 kesäkuussa, mukaista korkoa korotettuna yhdellä ja puolella prosenttiyksiköllä 31.12.2002 saakka ja kolmella ja puolella prosenttiyksiköllä 1.1.2003 lukien siihen saakka, kunnes maksu on suorittu kokonaisuudessaan — Wind Energy -sopimuksen osalta 3980 euroa ja sille 15.1.2002 lukien Euroopan keskuspankin euromääräisiin perusrahoitusoperaatioihinsa soveltaman korkokannan, joka oli voimassa vuoden 2002 tammikuussa, mukaista korkoa korotettuna yhdellä ja puolella prosenttiyksiköllä 31.12.2002 saakka ja kolmella ja puolella prosenttiyksiköllä 1.1.2003 lukien siihen saakka, kunnes maksu on suorittu kokonaisuudessaan — Transport-sopimuksen osalta 36000 euroa ja sille 31.8.2001 lukien Euroopan keskuspankin euromääräisiin perusrahoitusoperaatioihinsa soveltaman korkokannan, joka oli voimassa vuoden 2001 elokuussa, mukaista korkoa korotettuna yhdellä ja puolella prosenttiyksiköllä 31.12.2002 saakka ja kolmella ja puolella prosenttiyksiköllä 1.1.2003 lukien siihen saakka, kunnes maksu on suorittu kokonaisuudessaan — Photovoltaïque-sopimuksen osalta 36000 euroa ja sille 31.8.2001 lukien Euroopan keskuspankin euromääräisiin perusrahoitusoperaatioihinsa soveltaman korkokannan, joka oli voimassa vuoden 2001 elokuussa, mukaista korkoa korotettuna yhdellä ja puolella prosenttiyksiköllä 31.12.2002 saakka ja kolmella ja puolella prosenttiyksiköllä 1.1.2003 lukien siihen saakka, kunnes maksu on suorittu kokonaisuudessaan.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Maatalous – Yhteinen markkinajärjestely – Säännökset – Aukko säännöksissä – Ratkaisu

2. Kalastus – Yhteinen markkinajärjestely – Jalostusteollisuuteen tarkoitetun tonnikalan tuottajajärjestöille maksettava hyvitys – Hyvityksen jakaminen tuottajajärjestöjen kesken – Tuottajan siirtyminen yhdestä tuottajajärjestöstä toiseen – Siirtymisen vaikutus hyvityksen jakamiseen

(Neuvoston asetuksen N:o 3759/92 18 artiklan 4 ja 5 kohta)

3. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Sellaisesta toimesta päättäminen, jonka huolellinen ja asiantunteva taloudellinen toimija voi ennakoida – Luottamuksensuojan periaatetta ei tällöin sovelleta – Kyseiseen periaatteeseen ei voida vedota vaadittaessa toimen virheellisen tulkinnan toistamista

Tiivistelmä

1. Kun yhteistä markkinajärjestelyä koskevissa säännöksissä on oikeudellinen aukko, ratkaisua on etsittävä yhteisen markkinajärjestelyn päämäärien ja tavoitteiden valossa ottaen huomioon käytännölliset ja hallinnolliset asiaan vaikuttavat seikat.

(ks. 77 kohta)

2. Määritettäessä yhteisestä kalastus- ja vesiviljelytuotealan markkinajärjestelystä annetun asetuksen N:o 3759/92, sellaisena kuin se on muutettuna, 18 artiklassa säädettyä hyvitystä, joka kyseisen artiklan 4 kohdan mukaisesti suoritetaan tuottajajärjestölle tietyltä vuosineljännekseltä, tuottajajärjestölle on osoitettava kaikkien niiden tuottajien aiempi keskimääräinen tuotantomäärä, jotka kyseisen vuosineljänneksen aikana kuuluivat tähän tuottajajärjestöön.

Mikäli asia ratkaistaisiin toisin, perusteettomia ja kohtuuttomia vääristymiä syntyisi hyvitysten todellisten edunsaajien keskuudessa, eli tuottajien joukossa, joiden tulotasoon – jota näillä hyvityksillä pyritään suojelemaan – tuottajajärjestön vaihtaminen voisi vakavasti vaikuttaa.

(ks. 89 ja 90 kohta)

3. Kaikilla taloudellisilla toimijoilla, joille toimielimen toiminnan vuoksi on syntynyt perusteltuja odotuksia, on oikeus vedota luottamuksensuojan periaatteeseen. Lisäksi, jos huolellinen ja harkitseva taloudellinen toimija voi ennakoida sellaisen yhteisön toimenpiteen toteuttamisen, joka voi vaikuttaa sen etuihin, se ei voi vedota luottamuksensuojan periaatteeseen, kun tällainen toimenpide toteutetaan.

Luottamuksensuojan periaatteeseen ei voida vedota eikä sillä voida perustella tai vaatia sitä, että tointa tulkitaan uudestaan virheellisesti.

(ks. 100 ja 103 kohta)
Arvioijilla on hyvin laaja harkintavalta niiden henkilöiden työhön liittyvissä ratkaisuissa, joita niiden on arvioitava. Tosiseikkoja koskevia ilmeisiä virheitä ja harkintavallan väärinkäyttöä lukuun ottamatta yhteisöjen tuomioistuinten tehtävänä ei ole sen valvominen, onko virkamiehen ammatillisesta pätevyydestä suoritettu arviointi perusteltu, kun se sisältää monitahoisia arvoarvostelmia, joita ei niiden luonteen vuoksi voida tarkistaa objektiivisella tavalla.

Siitä, että virkamiehen henkilökansiosta puuttuu hallintoviranomaisen tekemän virheen takia arviointikertomus, voi aiheutua henkistä kärsimystä, jonka vuoksi virkamiehellä on oikeus saada vahingonkorvauksia, jos tämä on vaikuttanut hänen urakehitykseensä tai jos tästä puutteesta on aiheutunut hänelle epävarmuutta tai hänen ammatilliseen tulevaisuuteensa liittyvää huolta.

Arviointikertomus on ehdottomasti huomioon otettava seikka aina kun virkamiehen esimiehet arvioivat hänen urakehitystään. Vaikka arviointikertomuksen puuttuminen voidaan poikkeuksellisissa olosuhteissa korvata virkamiehen ansioita koskevilla muilla tiedoilla, näiden muiden tietojen on täytettävä tietyt edellytykset, joiden täyttyminen vastaajana olevan toimielimen on näytettävä toteen; joka tapauksessa arviointikertomus, joka ei ole lopullinen ja jonka asianomainen on lisäksi riitauttanut, ei sellaisenaan voi toimia mainittujen muiden tietojen lähteenä.

(ks. 95 kohta)

Viittaukset: asia T-202/99, Rappe v. komissio, 5.10.2000 (Kok. H. 2000, s. I-A-201 ja s. II-911,38, 40, 52 ja 56 kohta).
Nimittävällä viranomaisella on laaja harkintavalta arvioidessaan huomioon otettavia ansioita henkilöstösääntöjen 45 artiklassa tarkoitetun ylennyspäätöksen yhteydessä ja yhteisöjen tuomioistuinten laillisuusvalvonnan on rajoituttava ainoastaan sen selvittämiseen, onko hallintoviranomainen, ottaen huomioonne keinot ja perusteet, joihin se on voinut perustaa arvionsa, pitäytynyt sallituissa rajoissa, ja ettei se ole käyttänyt harkintavaltaansa ilmeisen väärin. Yhteisön tuomioistuin ei siten arvioi hakijoiden ansioita ja pätevyyttä nimittävän viranomaisen asemesta. Hallintoviranomaiselle näin myönnettyä harkintavaltaa rajoittaa kuitenkin velvollisuus vertailla hakemuksia huolella ja puolueettomasti osaston edun mukaisesti ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta noudattaen. Käytännössä tämä vertailu tulee suorittaa yhdenvertaisin perustein, ja siinä on käytettävä toisiinsa verrannollisia tietolähteitä ja tietoja.

(ks. 28 kohta)

Viittaukset: asia T-76/92, Tsirimokos v. parlamentti, 30.11.1993 (Kok. 1993, s. II-1281,20 ja 21 kohta); asia T-262/94, Baiwir v. komissio, 6.6.1996 (Kok. H. 1996, s. I-A-257 ja s. II-739, 66 kohta); asia T-221/96, Manzo-Tafaro v. komissio, 5.3.1998 (Kok. H. 1998, s. I-A-115 ja s. II-307, 16 kohta) ja asia T-157/98, Oliveira v. parlamentti, 21.9.1999 (Kok. H. 1999, s. I-A-163 ja s. II-851,35 kohta).