30

Tässä tilanteessa Østre Landsret (Itä-Tanskan ylioikeus) on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset: ”1) Onko päätöksen N:o 1/80 13 artiklassa olevaa standstill-lauseketta ja/tai lisäpöytäkirjan 41 artiklan 1 kohdassa olevaa standstill-lauseketta tulkittava siten, että uudet ja rajoittavammat edellytykset mahdollisuudelle perheenyhdistämiseen taloudellisesti aktiivisten Turkin kansalaisten, jotka asuvat ja joilla on oleskelulupa jäsenvaltiossa, sellaisten perheenjäsenten osalta, jotka eivät ole taloudellisesti aktiivisia, alaikäiset lapset mukaan lukien, kuuluvat standstill-vaatimuksen piiriin, kun otetaan huomioon a) unionin tuomioistuimen standstill-lausekkeista omaksuma tulkinta erityisesti tuomiossa Derin (C-325/05, EU:C:2007:442), tuomiossa Ziebell (C-371/08, EU:C:2011:809), tuomiossa Dülger (C-451/11, EU:C:2012:504) ja tuomiossa Demirkan (C-221/11, EU:C:2013:583) b) assosiaatiosopimuksen tavoite ja sisältö, sellaisina kuin niitä on tulkittu erityisesti tuomiossa Ziebell (C-371/08, EU:C:2011:809) ja tuomiossa Demirkan (C-221/11, EU:C:2013:583), ja kun huomioon otetaan myös — se, että kyseisessä sopimuksessa ja siihen liitetyissä pöytäkirjoissa, päätöksissä yms. ei ole perheenyhdistämistä koskevia määräyksiä, ja — se, että perheenyhdistämistä silloisessa Euroopan yhteisössä ja nykyisessä Euroopan unionissa on aina säännelty johdetun oikeuden toimilla, tällä hetkellä [29.4.2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2004/38/EY Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta (EUVL L 158, s. 77)]? 2) Ensimmäiseen kysymykseen vastattaessa unionin tuomioistuinta pyydetään toteamaan, sovelletaanko Turkin kansalaisten perheenjäseniin päätöksen N:o 1/80 13 artiklan nojalla jotakin johdettua oikeutta perheenyhdistämiseen sellaisten taloudellisesti aktiivisten Turkin kansalaisten, jotka asuvat ja joilla on oleskelulupa jäsenvaltiossa, perheenjäsenten osalta vai sovelletaanko tällaista oikeutta lisäpöytäkirjan 41 artiklan 1 kohdan nojalla pelkästään sellaisten turkkilaisten henkilöiden, jotka ovat itsenäisiä ammatinharjoittajia, perheenjäseniin? 3) Jos ensimmäiseen kysymykseen, kun sitä luetaan yhdessä toisen kysymyksen kanssa, vastataan myöntävästi, unionin tuomioistuinta pyydetään toteamaan, onko päätöksen N:o 1/80 13 artiklan 1 kohtaan sisältyvää standstill-lauseketta tulkittava siten, että uudet rajoitukset, jotka ovat ”perusteltavissa yleistä etua koskevalla pakottavalla syyllä[, joilla] voidaan taata laillisesti tavoitellun päämäärän toteutuminen [ja joilla ei] ylitetä sitä, mikä on tarpeen kyseisen päämäärän saavuttamiseksi”, ovat (sen lisäksi, mitä päätöksen N:o 1/80 14 artiklassa määrätään) laillisia? 4) Jos kolmanteen kysymykseen vastataan myöntävästi, unionin tuomioistuinta pyydetään toteamaan seuraavaa: a) Mitä suuntaviivoja on noudatettava rajoitusta koskevassa arvioinnissa ja oikeasuhteisuusarvioinnissa? Unionin tuomioistuinta pyydetään muun muassa toteamaan, onko noudatettava samoja periaatteita, jotka unionin tuomioistuin on vahvistanut perheenyhdistämistä koskevassa oikeuskäytännössään unionin kansalaisten vapaan liikkuvuuden yhteydessä ja jotka perustuvat direktiiviin 2004/38 ja EUT-sopimuksen määräyksiin, vai onko sovellettava jotain muuta arviointia? b) Jos on sovellettava jotain muuta arviointia kuin perheenyhdistämistä koskevassa unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä unionin kansalaisten vapaan liikkuvuuden yhteydessä vahvistettua arviointia, unionin tuomioistuinta pyydetään toteamaan, olisiko lähtökohtana pidettävä oikeasuhteisuusarviointia, joka on toteutettu Roomassa 4.11.1950 allekirjoitetun ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen [(jäljempänä Euroopan ihmisoikeussopimus)] 8 artiklan, joka koskee oikeutta perhe-elämän kunnioitukseen, yhteydessä Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännössä; jos näin ei ole, mitä periaatteita on noudatettava? c) Siitä riippumatta, mitä arviointimenetelmää on sovellettava: Voidaanko Tanskan ulkomaalaislain, sellaisena kuin se on muutettuna, 9 §:n 16 momentin (aiempi 9 §:n 13 momentti) kaltaisesta säännöstä – jonka mukaan sellaisen henkilön, joka on kolmannen maan kansalainen, jolla on oleskelulupa ja joka asuu Tanskassa, ja hänen alaikäisen lapsensa välinen perheenyhdistäminen edellyttää silloin, kun lapsi ja lapsen toinen vanhempi asuvat alkuperämaassa tai muussa maassa, että lapsella on tai voi olla Tanskaan sellainen liityntä, joka mahdollistaa onnistuneen kotoutumisen tähän maahan – katsoa, että se on ’perusteltavissa yleistä etua koskevalla pakottavalla syyllä[,] sillä voidaan taata laillisesti tavoitellun päämäärän toteutuminen eikä sillä ylitetä sitä, mikä on tarpeen kyseisen päämäärän saavuttamiseksi’?”