Asia C-416/10

Jozef Križan ym.

vastaan

Slovenská inšpekcia životného prostredia

(Najvyšší súd Slovenskej republikyn esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

”SEUT 267 artikla — Tuomioistuimen ratkaisun kumoaminen — Palauttaminen asianomaiseen tuomioistuimeen — Velvollisuus noudattaa kumoamispäätöstä — Ennakkoratkaisupyyntö — Mahdollisuus — Ympäristö — Århusin yleissopimus — Direktiivi 85/337/ETY — Direktiivi 96/61/EY — Yleisön osallistumisoikeus päätöksentekoon — Kaatopaikan rakentaminen — Lupahakemus — Liikesalaisuus — Asiakirjan yleisölle toimittamatta jättäminen — Vaikutus kaatopaikkaa koskevan lupapäätöksen pätevyyteen — Virheen korjaaminen — Hankkeen ympäristövaikutusten arviointi — Lopullinen lausunto, joka on annettu ennen jäsenvaltion liittymistä unioniin — Direktiivin 85/337 ajallinen soveltaminen — Muutoksenhaku tuomioistuimessa — Turvaamistoimet — Täytäntöönpanon keskeyttäminen — Riidanalaisen päätöksen kumoaminen — Omaisuudensuoja — Loukkaaminen”

Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 15.1.2013

Ks. tuomion teksti. (ks. 53–56 ja 58–60 kohta)

Ks. tuomion teksti. (ks. 64–66 kohta)

SEUT 267 artiklaa on tulkittava siten, että kansallinen tuomioistuin, jonka ratkaisuihin ei kyseisen artiklan kolmannessa kohdassa tarkoitetulla tavalla saa kansallisen lainsäädännön mukaan hakea muutosta, on velvollinen omasta aloitteestaan saattamaan ennakkoratkaisupyynnön unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi silloinkin, kun asia on sen uudelleen ratkaistavana asianomaisen jäsenvaltion perustuslakituomioistuimen kumottua sen ensimmäisen ratkaisun ja kun sen on kansallisen oikeuden säännön mukaan noudatettava asian ratkaisemisessa perustuslakituomioistuimen omaksumaa oikeudellista kantaa. Kansallisen prosessioikeuden säännöksen olemassaolo ei nimittäin voi saattaa kyseenalaiseksi kansallisten tuomioistuinten mahdollisuutta esittää ennakkoratkaisupyyntö unionin tuomioistuimelle silloin, kun ne eivät ole varmoja unionin oikeuden tulkinnasta. Kansallisen oikeuden sääntö, jonka mukaan ylemmän tuomioistuimen arvioinnit ovat muita kansallisia tuomioistuimia sitovia, ei siten voi poistaa viimeksi mainituilta tuomioistuimilta mahdollisuutta saattaa unionin tuomioistuimen käsiteltäviksi unionin oikeuden, johon edellä mainitut ylemmän tuomioistuimen arvioinnit liittyvät, tulkintaa koskevia kysymyksiä. Niillä on näet oltava vapaus saattaa unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi aiheelliseksi katsomiaan kysymyksiä, jos ne katsovat, että ylemmän oikeusasteen tuomioistuimen tekemän oikeudellisen arvioinnin takia niiden olisi annettava unionin oikeuden vastainen ratkaisu. (ks. 67, 68 ja 73 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)

Se, että asianomaisen jäsenvaltion perustuslakituomioistuimessa voidaan hakea kansallisen tuomioistuimen ratkaisuun muutosta menettelyssä, jossa tutkitaan vain kansallisessa perustuslaissa tai kansainvälisellä sopimuksella taattujen oikeuksien ja vapauksien mahdollinen loukkaaminen, ei oikeuta katsomaan, ettei tämä kansallinen tuomioistuin olisi sellainen SEUT 267 artiklan kolmannessa kohdassa tarkoitettu tuomioistuin, jonka ratkaisuihin ei kansallisen lainsäädännön mukaan saa hakea muutosta. Näin ollen tällainen tuomioistuin on velvollinen esittämään unionin tuomioistuimelle ennakkoratkaisupyynnön todettuaan, että oikeusriidan asiakysymyksen yhteydessä on ratkaistava sellainen kysymys, jota SEUT 267 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitetaan. (ks. 72 kohta)

Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi annettua direktiiviä 96/61, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 166/2006, on tulkittava siten, että yleisöllä, jota asia koskee, on oltava mahdollisuus tutustua direktiivin liitteessä V tarkoitettuja asiaan liittyviä tietoja sisältävään maankäyttöpäätökseen jo kyseessä olevan laitoksen sijoittamista koskevan lupamenettelyn alusta lähtien. (ks. 79 ja 91 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)

Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi annettua direktiiviä 96/61, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 166/2006, on tulkittava siten, että siinä ei sallita, että toimivaltaiset kansalliset viranomaiset epäävät yleisöltä, jota asia koskee, mahdollisuuden tutustua edes osittain päätökseen, jolla viranomainen antaa maankäyttöä koskevien sääntöjen mukaisesti sijoitusluvan kyseisen direktiivin soveltamisalaan kuuluvaa laitosta varten, vetoamalla kansallisessa tai unionin oikeudessa säädettyyn kaupallisten tai teollisten tietojen luottamuksellisuuteen oikeutetun taloudellisen edun suojelemiseksi, kun otetaan huomioon erityisesti direktiivissä 96/61 tarkoitettujen erilaisten toimintojen sijoituspaikkojen suuri merkitys. Siinäkin tapauksessa, että jotkin maankäyttöpäätöksen perusteluihin sisältyvät seikat saattaisivat sisältää luottamuksellisia kaupallisia tai teollisia tietoja, sellaisten tietojen luottamuksellisuuden suojaa ei saada käyttää ympäristötiedon julkisesta saatavuudesta annetun direktiivin 2003/4 4 artiklan 4 kohdan vastaisesti keinona estää yleisöä, jota asia koskee, tutustumasta pääasian oikeudenkäynnin kohteena olevan laitoksen sijoittamista koskevaan maankäyttöpäätökseen tai edes sen joihinkin osiin. (ks. 82, 83 ja 91 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)

Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi annetussa direktiivissä 96/61, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 166/2006 ja tulkittuna tehokkuus- ja vastaavuusperiaatteiden sekä tiedon saantia, yleisön osallistumisoikeutta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskevan yleissopimuksen (Århusin yleissopimus) 6 artiklan valossa, ei estetä sitä, että ensimmäisen asteen hallintomenettelyssä tapahtunut perusteeton kieltäytyminen saattamasta yleisön, jota asia koskee, saataville maankäyttöpäätöstä, jonka katsotaan sisältävän direktiivin liitteessä V tarkoitettuja asiaan liittyviä tietoja, voidaan korjata hallinnollisessa muutoksenhakumenettelyssä, kunhan yhtäältä vastaavanlaiset kansallisen oikeuden soveltamisessa tapahtuneet menettelyvirheet voidaan korjata hallinnollisen muutoksenhakumenettelyn aikana ja toisaalta kaikki vaihtoehdot ja ratkaisut ovat vielä avoimia ja menettelyvirheen korjaaminen tässä vaiheessa antaa yleisölle, jota asia koskee, vielä todellisen mahdollisuuden vaikuttaa päätöksentekomenettelyn lopputulokseen. (ks. 79 ja 86–91 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)

Periaatetta, jonka mukaan hankkeista, joilla voi olla merkittäviä ympäristövaikutuksia, on tehtävä ympäristövaikutusten arviointi, ei sovelleta silloin, kun hanketta koskeva lupahakemus on virallisesti jätetty ennen tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337 täytäntöönpanon määräajan päättymistä. Jos siihen kansalliseen menettelyyn, joka oikeuttaa hankkeen toteuttajan ryhtymään hankkeen toteuttamiseen, sisältyy useita peräkkäisiä vaiheita siten, että direktiivissä 85/337 tarkoitettu lupa muodostuu useiden erillisten päätösten yhdistelmästä, hanketta koskevan lupahakemuksen virallisena tekemispäivänä on pidettävä sitä päivää, jona hankkeen toteuttaja on tehnyt hakemuksen menettelyn ensimmäisen vaiheen käynnistämiseksi. (ks. 94 ja 103 kohta)

Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi annetun direktiivin 96/61 15 a artiklaa on tulkittava siten, että yleisöön, jota asia koskee, kuuluvilla henkilöillä on oltava tässä säännöksessä säädetyssä menettelyssä oikeus pyytää tuomioistuinta tai muuta lailla perustettua riippumatonta ja puolueetonta elintä määräämään turvaamistoimista, joilla tilapäisesti keskeytetään kyseisen direktiivin 4 artiklassa tarkoitetun luvan soveltaminen ennen asiassa annettavaa lopullista ratkaisua. (ks. 110 kohta ja tuomiolauselman 3 kohta)