ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Verotus - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Liikevaihtovero - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Veron peruste - Käsite hinnanalennukset tai hyvitykset hinnasta - Sadan prosentin suuruinen alennus, joka ei kuulu tämän käsitteen soveltamisalaan

(Neuvoston direktiivin 77/388/ETY 11 artiklan A kohdan 3 alakohdan b alakohta)

2 Verotus - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Liikevaihtovero - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Verolliset liiketoimet - Tavaroiden luovutus lahjana tiettyä tuotetta ostettaessa saatavia ostoseteleitä vastaan - Verotettavuuden edellytykset

(Neuvoston direktiivin 77/388/ETY 5 artiklan 6 kohta)

Tiivistelmä

1 Kuudennen direktiivin 77/388/ETY 11 artiklan A kohdan 3 alakohtaa, joka koskee sitä, mitä tekijöitä ei ole sisällytettävä maan alueella arvonlisäveron perusteeseen, on tulkittava siten, että sen b alakohdassa mainitut käsitteet "hinnanalennus" ja "hyvitys" eivät voi kattaa tavaroiden luovutuksen kokonaishinnan suuruista hinnanalennusta.

2 Kuudennen direktiivin 77/388/ETY 5 artiklan 6 kohdassa rinnastetaan vastikkeelliseen luovutukseen se, että verovelvollinen ottaa yrityksen liikeomaisuuteen kuuluvan tavaran, jonka hän luovuttaa vastikkeetta, kun tämän tavaran hinnasta on ollut oikeus vähentää tuotantopanoshankinnasta maksettava arvonlisävero. Tässä säännöksessä tarkoitettuna vastikkeettomana luovutuksena on pidettävä sitä, että öljy-yhtiö luovuttaa tavaroita polttoaineen ostajalle sellaisia ostoseteleitä vastaan, joita hän on saanut ostamansa polttoainemäärän perusteella maksettuaan siitä huoltoasemalla täyden vähittäishinnan, kun on kyse sellaisesta myynninedistämiskampanjasta, jossa nämä tavarat on nimetty lahjoiksi ja jossa ostajan maksamaan hintaan ei sisälly ostoseteleiden tai niiden vastineeksi saatavien tavaroiden arvoa vastaavaa osuutta. Kun nämä tavarat eivät ole vähäarvoisia, tällainen luovutus on rinnastettava vastikkeelliseen luovutukseen ja siitä on kannettava arvonlisävero.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Sijoittautumisvapaus - Kansallinen säännös, jossa kielletään sekaannusvaaran vuoksi liikenimen käyttäminen yrityksen erityisenä nimityksenä - Sallittavuuden edellytykset

(EY:n perustamissopimuksen 52 artikla (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla))

2 Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Kansallinen säännös, jossa kielletään sekaannusvaaran vuoksi liikenimen käyttäminen yrityksen erityisenä nimityksenä - Kielto, joka ei ole perustamissopimuksen 52 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla) vastainen - Sallittavuuden edellytykset

(EY:n perustamissopimuksen 30 artikla (josta on muutettuna tullut EY 28 artikla))

Tiivistelmä

1 Sellainen kansallinen säännös, jossa kielletään sekaannusvaaran vuoksi liikenimen käyttäminen yrityksen erityisenä nimityksenä, ei ole ristiriidassa perustamissopimuksen 52 artiklan kanssa (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla).

Tällainen kielto aiheuttaa haittaa erityisesti yrityksille, joiden kotipaikka on jossain muussa jäsenvaltiossa, jossa ne käyttävät lainmukaisesti tiettyä liikenimeä, ja jotka haluavat käyttää tätä liikenimeä myös tämän jäsenvaltion ulkopuolella. Sellaisesta kansallisesta säännöksestä, jolla suojataan liikenimiä sekaannusvaaralta, aiheutuva sijoittautumisvapauden rajoitus on kuitenkin perusteltu yleiseen etuun liittyvien pakottavien syiden vuoksi eli teollisoikeuksien ja kaupallisten oikeuksien suojaamiseksi. Se, että kansallisessa oikeudessa annetaan suojaa sekaannusvaaran varalta, ei voi olla yhteisön oikeuden vastaista, koska kyseisillä säännöksillä suojataan yritysten liikenimiin liittyvien oikeuksien ydinsisältöä eli liikenimen haltijan suojaamista sekaannusvaaralta.

2 Sellainen kansallinen säännös, jossa kielletään sekaannusvaaran vuoksi liikenimen käyttäminen yrityksen erityisenä nimityksenä, ei ole ristiriidassa perustamissopimuksen 30 artiklan kanssa (josta on muutettuna tullut EY 28 artikla).

Koska tällainen kielto ei ole perustamissopimuksen 52 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla) vastainen sen vuoksi, että se on pakottavien syiden vuoksi perusteltu, se voi olla perustamissopimuksen 30 artiklan vastainen ainoastaan, jos sillä on sellaisia jäsenvaltioiden välistä tavaroiden vapaata liikkuvuutta rajoittavia vaikutuksia, jotka eivät johdu välillisesti kyseisestä sijoittautumisvapauden rajoittamisesta. Vaikka oletettaisiin, että tällainen kielto rajoittaisi tavaroiden vapaata liikkuvuutta, ei ole mitään aihetta katsoa, että nämä rajoittavat vaikutukset eivät johtuisi välillisesti sijoittautumisvapauden rajoittamisesta.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt - Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet - Banaanien tuontia koskeva tariffikiintiö - Asetus, jossa on vahvistettu vähennyskerroin toimijoille myönnettävien määrien määrittämiseksi - Toimijoiden nostama kanne - Tutkimatta jättäminen

(EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan neljäs kohta; komission asetus N:o 3190/93)

Tiivistelmä

Sellainen kumoamiskanne, jonka kohteena on yhtenäisestä vähennyskertoimesta kullekin A- ja B-luokan toimijalle vuoden 1994 tariffikiintiöstä myönnettävän banaanimäärän määrittämiseksi annettu asetus N:o 3190/93 ja jonka ovat nostaneet tietyt kyseisiin luokkiin kuuluvat toimijat, on jätettävä tutkimatta.

Asetuksen N:o 3190/93 välittömänä ja suorana vaikutuksena ei nimittäin ole se, että kukin toimija voi määrittää sille myönnettävän lopullisen määrän, koska toimivaltaiset kansalliset viranomaiset ja komissio voivat menettelyn kuluessa muuttaa useaan kertaan niitä tietoja, jotka toimijat ovat toimittaneet toimivaltaisille viranomaisille, ilman että muutoksia ilmoitettaisiin kyseisille toimijoille, minkä vuoksi toimijat eivät pysty määrittämään sitä viitemäärää, johon vähennyskerrointa sovelletaan, toimivaltaiselle kansalliselle viranomaiselle toimittamiensa lukujen tai asetuksen N:o 3190/93 säännösten perusteella.

Koska toimijat eivät voi määrittää niille myönnettäviä lopullisia määriä pelkästään kertomalla jo tietämänsä määrät kyseisessä asetuksessa vahvistetulla vähennyskertoimella, asetusta ei voida myöskään pitää joukkona yksittäisille toimijoille osoitettuja yksittäistapausta koskevia päätöksiä, joilla todellisuudessa ilmoitetaan ne tarkat määrät, jotka kullakin toimijalla on oikeus tuoda.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Määrälliset rajoitukset - Vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet - Kuluttajansuojalla perusteltava elintarvikkeiden myyntiä koskeva kielto - Rajat - Vetoaminen merkintään, joka on direktiivin 79/112/ETY vaatimusten mukainen ja jolla jo taataan kuluttajansuoja

(EY:n perustamissopimuksen 30 artikla; neuvoston direktiivi 79/112/ETY)

2 Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Elintarvikkeiden merkinnät ja esillepano - Direktiivi 79/112/ETY - Velvollisuus merkitä tuotteisiin niiden myyntinimi ja niiden ainesosaluettelo

(Neuvoston direktiivin 79/112/ETY 2 artikla, 3 artiklan 1 kohta, 5 artiklan 1 kohta ja 6 artiklan 5 kohdan a alakohta)

Tiivistelmä

3 Perustamissopimuksen 30 artiklan kanssa on ristiriidassa sellainen kansallinen sääntely, jolla kuluttajien suojaamiseksi kielletään pitämästä kaupan sellaisia elintarvikkeita, jotka on laillisesti valmistettu ja saatettu kaupan pidettäväksi toisessa jäsenvaltiossa, kun kuluttajansuoja taataan merkinnöin, jotka vastaavat kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 79/112/ETY säännöksiä ja erityisesti niitä, jotka koskevat tuotteiden nimityksiä ja ainesosaluetteloa.

4 Kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 79/112/ETY 3 artiklan 1 kohdassa edellytetään, että elintarvikkeisiin on pakollisesti merkittävä nimi, jolla tuotetta myydään, ja luettelo ainesosista. Sellaisen myyntinimityksen käyttö, jonka perusteella ostaja ei myyntivaltiossa pysty määrittämään sitä, mikä on elintarvikkeen todellinen luonne, on ristiriidassa direktiivin 79/112/ETY 2 artiklan ja 5 artiklan 1 kohdan kanssa.

Jos lisätyn veden määrä ylittää 5 prosenttia valmiin tuotteen painosta, direktiivin 79/112/ETY 3 artiklan 1 kohtaa luettuna yhdessä 6 artiklan 5 kohdan a alakohdan kanssa on rikottu, mikäli ainesosaluettelosta puuttuu merkintä vedestä.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kansainväliset sopimukset - ETY:n ja Turkin välinen assosiaatiosopimus - Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Työntekijät - Turkin kansalaisten oikeus saada oleskelulupansa uudistetuksi - Edellytykset - Laillisilla työmarkkinoilla säännönmukaisesti työskentelevä työntekijä - Työntekijä, joka tekee sellaista työtä, jolla pyritään helpottamaan asianomaisten henkilöiden työelämään sopeutumista ja joka rahoitetaan julkisista varoista, kuuluu soveltamisalaan

(ETY-Turkki-assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 6 artiklan 1 kohta)

Tiivistelmä

ETY-Turkki-assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 6 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että Turkin kansalainen, joka on tehnyt jäsenvaltiossa laillisesti keskeytyksettä tosiasiallista ja todellista työtä yli vuoden ajan yhden ja saman työnantajan palveluksessa ja sellaisen työluvan perusteella, johon ei ole liitetty mitään ehtoja, tavanomaista palkkaa vastaan, on tämän jäsenvaltion laillisilla työmarkkinoilla työskentelevä työntekijä ja työskentelee siellä säännönmukaisesti kyseisessä määräyksessä tarkoitetulla tavalla.

Niin kauan kuin tällaisella Turkin kansalaisella on työpaikka saman työnantajan palveluksessa, hän voi vaatia oleskelulupansa uudistamista vastaanottavassa jäsenvaltiossa, vaikka jäsenvaltion lainsäädännön mukaan hänen tekemänsä työ on tarkoitettu tietylle rajoitetulle henkilöryhmälle, vaikka sen avulla pyritään helpottamaan näiden henkilöiden työelämään sopeutumista ja vaikka se rahoitetaan julkisista varoista.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Yhteinen tullitariffi - Tariffinimikkeet - C-vitamiinivalmisteet - Terapeuttiseen ja ennalta ehkäisevään tarkoitukseen käytettävä tuote - Luokitteleminen yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 3004

Tiivistelmä

Yhdistettyä nimikkeistöä on tulkittava siten, että Taxofit Vitamin C + Ca Brausetablettenin ja Taxofit Vitamin C Kautablettenin kaltaiset tuotteet on luokiteltava nimikkeeseen 3004.

Näillä tuotteilla, joiden vaikutus keskittyy erityisesti ihmisen elimistön immuunijärjestelmän toimintaan ja joilla on selkeästi määritelty terapeuttinen tai ennaltaehkäisevä tehtävä, on siten sellaisia olennaisia ominaispiirteitä, joiden perusteella ne voidaan luokitella nimikkeeseen 3004.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Ennakkoratkaisukysymykset - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta - Rajat - Kansallisen oikeusjärjestelmän sisäinen toimivaltaongelma - Ratkaisu, joka riippuu oikeudellisen tilanteen luonnehdinnasta yhteisön oikeuteen nähden - Ennakkoratkaisupäätöksen hyödyllisyys

(EY:n perustamissopimuksen 177 artikla)

2 Yhteisön oikeus - Ensisijaisuus - Yhteisön oikeuden kanssa ristiriitainen kansallinen lainsäädäntö - Sellaisten normien soveltamatta jättäminen, joista ei tule mitättömiä

3 Yhteisön oikeus - Välitön oikeusvaikutus - Yhteisön oikeuden vastaiset kansalliset verot ja maksut - Palauttaminen - Yksityiskohtaiset säännöt - Kansallisen oikeuden soveltaminen - Veroviranomaisten ja verovelvollisen välisten oikeussuhteiden luonnehdinta

Tiivistelmä

1 Kunkin jäsenvaltion oikeusjärjestyksessä on osoitettava toimivaltainen tuomioistuin ratkaisemaan oikeusriitoja, jotka koskevat yhteisön oikeusjärjestykseen perustuvia yksilön oikeuksia, ottaen kuitenkin huomioon, että jäsenvaltioilla on velvollisuus taata kussakin yksittäistapauksessa näiden oikeuksien tehokas suoja. Tällä varauksella yhteisöjen tuomioistuimen tehtävänä ei ole puuttua niiden toimivaltaongelmien ratkaisemiseen, jotka tiettyjen yhteisön oikeuteen perustuvien oikeudellisten tilanteiden luonnehdinta saattaa aiheuttaa kansallisessa lainkäyttöjärjestelmässä.

Yhteisöjen tuomioistuin on kuitenkin toimivaltainen osoittamaan kansalliselle tuomioistuimelle ne yhteisön oikeuden seikat, jotka voivat myötävaikuttaa ratkaisun löytämiseen kansallisessa tuomioistuimessa esille tulevaan toimivaltaongelmaan.

2 Myöhemmin annetun kansallisen oikeuden säännöksen ristiriitaisuus yhteisön oikeuden kanssa ei tee siitä mitätöntä. Tällaisessa tilanteessa kansallisella tuomioistuimella on sitä vastoin velvollisuus jättää soveltamatta tätä säännöstä, ottaen huomioon, että tämä velvollisuus ei rajoita toimivaltaisten kansallisten tuomioistuinten toimivaltaa soveltaa sisäiseen oikeusjärjestykseen kuuluvissa eri menettelyissä niitä säännöksiä, jotka ovat asianmukaisia yhteisön oikeudessa taattujen yksilön oikeuksien suojaamiseksi.

3 Kansallisen tuomioistuimen velvollisuuden jättää soveltamatta sellaista kansallista säännöstä, jolla on otettu käyttöön yhteisön oikeuden kanssa ristiriidassa oleva maksu, on periaatteessa johdettava siihen, että tämän maksun palauttamista koskevat vaatimukset on hyväksyttävä. Tämä palauttaminen on varmistettava kansallisen lainsäädännön mukaisia edellytyksiä noudattaen, ottaen huomioon, että nämä edellytykset eivät kuitenkaan saa olla epäedullisempia kuin edellytykset, jotka koskevat samankaltaisia jäsenvaltion sisäiseen oikeuteen perustuvia vaatimuksia, eikä niillä saa tehdä yhteisön oikeuteen perustuvien oikeuksien käyttämistä käytännössä mahdottomaksi tai suhteettoman vaikeaksi. Jäsenvaltion verohallinnon ja tämän valtion yhtiöiden välisten oikeussuhteiden mahdolliseen uudelleenluonnehdintaan tapauksessa, jossa on kannettu myöhemmin yhteisön oikeuden kanssa ristiriitaiseksi todettua kansallista maksua, sovelletaan näin ollen kansallista lainsäädäntöä.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Poikkeukset - Yleiseen järjestykseen liittyvät syyt - Rikostuomio huumausaineiden käytöstä - Yhteisön kansalaisille automaattisesti määrättävä elinikäinen maahantulokielto - Tällainen kielto ei ole hyväksyttävissä

(EY:n perustamissopimuksen 48, 52, 56 ja 59 artikla; neuvoston direktiivin 64/221/ETY 3 artikla)

Tiivistelmä

Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään, että kansallisen tuomioistuimen on muutamia erityisesti perhesyistä tehtäviä poikkeuksia lukuun ottamatta määrättävä toisen jäsenvaltion kansalainen karkotettavaksi eliniäksi maasta, jos hän on syyllistynyt pelkästään omaan käyttöön tarkoitettujen huumausaineiden hankkimisesta ja hallussapidosta muodostuvaan rikokseen, on vastoin perustamissopimuksen 48, 52 ja 59 artiklaa sekä ulkomaalaisten liikkumista ja oleskelua koskevien, yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteen sekä kansanterveyteen perustuvien erityistoimenpiteiden yhteensovittamisesta annetun direktiivin 64/221/ETY 3 artiklaa.

Tällainen seuraamus on perustamissopimuksen edellä mainittuihin määräyksiin sisältyvien perusvapauksien este. Vaikka jäsenvaltiolla onkin oikeus pitää huumausaineiden käyttöä sellaisena vaarana yhteiskunnalle, että sen vuoksi voidaan ryhtyä erityisiin toimenpiteisiin kansallista huumausainelainsäädäntöä rikkovia ulkomaalaisia kohtaan yleisen järjestyksen turvaamiseksi, perustamissopimuksen 56 artiklassa olevaan, yleisen järjestyksen vuoksi määrättyyn poikkeukseen perustuva yhteisön kansalaisen maastakarkotus saattaa olla perusteltavissa ainoastaan, jos sen lisäksi, että hän on syyllistynyt huumausainelaissa rangaistavaksi säädettyyn tekoon, hänen oma käyttäytymisensä muodostaa yhteiskunnan perustavanlaatuista etua uhkaavan todellisen ja riittävän vakavan vaaran. Näin ei ole silloin, kun elinikäinen maastakarkotus määrätään automaattisesti rikostuomion johdosta, jolloin rikoksentekijän omaa käyttäytymistä ja siitä yleiselle järjestykselle aiheutuvaa vaaraa ei oteta huomioon.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Ympäristö - Tiettyjen hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi - Direktiivi 85/337/ETY - Hanke, jolla myönnettiin lupa ennen täytäntöönpanolle asetetun määräajan päättymistä - Uuden lupamenettelyn aloittaminen tämän ajankohdan jälkeen - Hankkeet, joita ympäristövaikutusten arviointivelvollisuus koskee

(Neuvoston direktiivi 85/337/ETY)

Tiivistelmä

Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annettua neuvoston direktiiviä 85/337/ETY on tulkittava siten, että sen mukaan ei ole mahdollista, että jäsenvaltio vapauttaa ympäristövaikutusten arviointivelvollisuudesta direktiivin liitteessä I mainittuja hankkeita,

- kun näille hankkeille on myönnetty lupa ennen 3.7.1988, jolloin määräaika direktiivin täytäntöönpanolle päättyi,

- kun lupapäätöksen valmistelun aikana ei ollut suoritettu direktiivin mukaista ympäristövaikutusten arviointia eikä lupaa ole käytetty ja

- kun uusi lupamenettely on varsinaisesti aloitettu 3.7.1988 jälkeen.

On tietenkin totta, että direktiivin mukaan pakollista ympäristövaikutusten arviointivelvollisuutta ei voida soveltaa silloin kun lupamenettely on aloitettu ennen 3.7.1988 ja oli tuona päivänä vielä kesken. Tällä pyritään estämään se, että menettelyt, jotka jo kansallisestikin ovat monitahoisia ja jotka on varsinaisesti aloitettu ennen direktiivin täytäntöönpanoa, eivät vaikeutuisi ja viivästyisi direktiivissä asetettujen erityisten edellytysten vuoksi. Näillä perusteilla ei kuitenkaan ole merkitystä edellä mainituissa olosuhteissa senkään vuoksi, että uuden lupamenettelyn osalta on mahdollista käyttää kansallisessa oikeudessa säädettyjä oikeussuojakeinoja.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Kumoamiskanne - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta - Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan 2 kohdan nojalla toteutetut toimenpiteet - Rajat

(EY:n perustamissopimuksen 100 c artikla ja 173 artikla; Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan 2 kohta sekä L ja M artikla)

2 Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - EY:n perustamissopimuksen 100 c artikla - Soveltamisala - Lentokenttien kauttakulkulupajärjestelmä ei kuulu soveltamisalaan - Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun yhteiseen toimintaan kuuluva asia

(EY:n perustamissopimuksen 3 artiklan d alakohta ja 100 c artiklan 1 kohta; Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

1 Euroopan unionista tehdyn sopimuksen M artiklasta ilmenee, että K.3 artiklan 2 kohdan kaltainen määräys, jossa määrätään Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.1 artiklassa tarkoitetuilla aloilla neuvoston hyväksymistä yhteisistä toiminnoista, ei vaikuta EY:n perustamissopimukseen. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen L artiklan mukaan yhteisöjen tuomioistuimen toimivaltaa tai tämän toimivallan käyttämistä koskevia määräyksiä sovelletaan tämän sopimuksen M artiklaan. Näin ollen yhteisöjen tuomioistuimen tehtävänä on valvoa, että toimenpiteet, joiden neuvosto väittää kuuluvan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan 2 kohdan soveltamisalaan, eivät ulotu sen toimivallan alueelle, joka EY:n perustamissopimuksen määräyksillä annetaan yhteisölle.

Tästä seuraa, että kun yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saatetaan kanne, jossa vaaditaan sen toteamista, että neuvoston Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla toteuttaman toimenpiteen kohde kuuluu EY:n perustamissopimuksen 100 c artiklan soveltamisalaan niin, että se olisi pitänyt hyväksyä tämän määräyksen nojalla, yhteisöjen tuomioistuimella on toimivalta tutkia toimenpiteen sisältö perustamissopimuksen 100 c artiklan suhteen sen varmistamiseksi, että toimenpide ei vaikuta yhteisölle tämän määräyksen nojalla kuuluvaan toimivaltaan.

2 EY:n perustamissopimuksen 3 artiklan d alakohdan - jossa mainitaan 2 artiklassa mainittujen tavoitteiden toteuttamiseksi yhteisön toimintaan sisältyvän "jäljempänä 100 c artiklassa määrätyt henkilöiden tuloa sisämarkkinoille ja liikkumista siellä koskevat toimenpiteet" - valossa tulkitulla 100 c artiklan 1 kohdan ilmaisulla "ylittäessään jäsenvaltioiden rajat" tarkoitetaan lentokentän ollessa kyseessä näiden rajojen ylittämistä rajavalvontapisteen kautta, mikä antaa viisumin haltijalle oikeuden tulla sisämarkkinoille ja liikkua siellä.

Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan 2 kohdan perusteella neuvoston hyväksymällä lentokenttien kauttakulkujärjestelyä koskevalla yhteisellä toiminnalla käyttöön otetun lentokentän kauttakulkuviisumin haltijalla ei ole oikeutta ylittää jäsenvaltioiden ulkorajaa EY:n perustamissopimuksen 100 c artiklassa tarkoitetulla tavalla. Näin ollen on todettava, että toimenpide ei kuulu tämän määräyksen soveltamisalaan.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Euroopan laajuiset verkot - Suuntaviivojen vahvistaminen - Verkkojen yhteentoimivuuden turvaamiseksi tarpeelliset toimenpiteet - Taloudellinen tuki - Yhteisön panoksesta hallintojen välisessä telemaattisessa tietojenvaihdossa yhteisössä tehty neuvoston päätös - Oikeudellinen perusta - Perustamissopimuksen 129 d artikla - Päätöksen kumoaminen sen vuoksi, että se oli tehty käyttämällä oikeudellisena perustana perustamissopimuksen 235 artiklaa - Ajalliset vaikutukset

(EY:n perustamissopimuksen 129 b, 129 c, 129 d, 174 ja 235 artikla; neuvoston päätös 95/468/EY)

Tiivistelmä

Yhteisön panoksesta hallintojen välisessä telemaattisessa tietojenvaihdossa (HVT) yhteisössä tehdyn neuvoston päätöksen 95/468/EY tarkoitus ei pelkästään vastaa Euroopan laajuisten verkkojen toteuttamista ja kehittämistä koskevan perustamissopimuksen 129 b artiklan tavoitetta, vaan sen sisältö itsessään kuuluu tämän kehityksen yhteyteen. Kun otetaan lisäksi huomioon, että päätöksessä säädetyt toimenpiteet kuuluvat 129 c artiklan 1 kohdan ensimmäisen, toisen ja kolmannen luetelmakohdan soveltamisalaan, jotka koskevat suuntaviivojen vahvistamista kyseisellä alalla, verkkojen yhteentoimivuutta ja yhteisön taloudellista tukea, päätös olisi tullut tehdä 129 d artiklan mukaan. Koska päätös 95/468/EY tehtiin väärin perustein 235 artiklan nojalla, jonka käyttäminen toimenpiteen oikeudellisena perustana on perusteltua ainoastaan silloin, kun missään muussa perustamissopimuksen määräyksessä ei anneta yhteisön toimielimille kyseisen toimenpiteen toteuttamiseksi tarpeellista toimivaltaa, päätös on kumottava.

Jotta voitaisiin kuitenkin välttää se, että jo aloitetut toimet keskeytyisivät, ja jotta otettaisiin huomioon tärkeät oikeusvarmuutta koskevat syyt, jotka ovat samoja kuin kumottaessa tiettyjä asetuksia, on perusteltua, että yhteisöjen tuomioistuin käyttää sitä toimivaltaansa, joka sille on nimenomaisesti annettu EY:n perustamissopimuksen 174 artiklan toisessa kohdassa asetusten kumoamisen osalta, ja että se päättää niiden täytäntöönpanotoimenpiteiden vaikutusten voimassa pysyttämisestä, joihin komissio on jo ryhtynyt kumotun päätöksen nojalla.