ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Oikeudenkäynnin kohde

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

Yhteisön tavaramerkki

–

Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen

–

Suhteelliset hylkäysperusteet

–

Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten

–

Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 48 ja 49 kohta)

Oikeudenkäynnin kohde

Aihe

Kanteet SMHV:n toisen valituslautakunnan 5.9.2006 (yhdistetyt asiat R 196/2005-2 ja R 211/2005-2) ja 25.9.2006 (yhdistetyt asiat R 456/2005-2 ja R 502/2005-2) tekemistä päätöksistä, jotka koskevat Union Investment Privatfonds GmbH:n ja UniCredito Italiano SpA:n välisiä väitemenettelyjä

Asian tiedot

>lt>2

Päätöksen päätösosa

Ratkaisu

1) Asiat T-303/06 ja T-337/06 yhdistetään tuomion antamista varten.

2) Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan 5.9.2006 tekemä päätös (yhdistetyt asiat R 196/2005-2 ja R 211/2005-2) kumotaan siltä osin kuin siinä hylätään UniCredito Italiano SpA:n asiassa R 211/2005-2 tekemä valitus hyväksymällä väitteet, jotka oli tehty rekisteröitäväksi haettua tavaramerkkiä UNIWEB vastaan, siltä osin kuin ne koskevat luokkaan 36 kuuluvia ”pankkiliiketoimia, rahatalousasioita, raha-asioita, vakuutustoimintaa, rahatalous- ja vakuutusasioihin liittyvää tiedotusta ja konsultointia, luottokortti-/pankkikorttipalveluita, pankki- ja rahoituspalveluita internetin välityksellä”.

3) SMHV:n toisen valituslautakunnan 25.9.2006 tekemä päätös (yhdistetyt asiat R 456/2005-2 ja R 502/2005-2) kumotaan siltä osin kuin siinä hylätään UniCredito Italiano SpA:n asiassa R 456/2005-2 tekemä valitus hyväksymällä väitteet, jotka oli tehty rekisteröitäväksi haettua tavaramerkkiä UniCredit Wealth Management vastaan, siltä osin kuin ne koskevat luokkaan 36 kuuluvia ”pankkiliiketoimia, rahatalousasioita, raha-asioita, vakuutustoimintaa ja rahatalousasioihin liittyvää tiedotusta”.

4) Union Investment Privatfonds GmbH:n esittämät vaatimukset hylätään.

5) Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Komission on päätöksessä, jossa se katsoo valtion toimenpiteen perusteettomaksi toimintatueksi, jota ei voida hyväksyä, koska kannustavaa vaikutusta ei ole eikä tuki ole tarpeellinen, perusteltava selvästi tämä päätelmänsä.

EY 253 artiklassa edellytettyjen perustelujen on oltava kyseessä olevan toimenpiteen luonteen mukaisia, ja niistä on selkeästi ja yksiselitteisesti ilmettävä toimenpiteen tehneen yhteisön toimielimen päättely siten, että niille, joita toimenpide koskee, selviävät sen syyt ja että toimivaltainen tuomioistuin voi tutkia toimenpiteen laillisuuden.

Tuki, joka ei edellytä tuensaajana olevalta yritykseltä vastasuoritetta eikä panosta yhteisen edun mukaisen tavoitteen saavuttamisessa, on toimintatuki, jolla katetaan juoksevia kustannuksia, jotka se joutuu muuten itse maksamaan, ja jota ei näin ollen voida hyväksyä. Tällaisella tuella nimittäin vääristetään lähtökohtaisesti kilpailuolosuhteita.

Ei näet voida hyväksyä sitä, että tukeen kuuluu yksityiskohtia – erityisesti sen määrä –, jonka rajoittavat vaikutukset ylittävät sen, mikä on tarpeen, jotta tuella saavutettaisiin perustamissopimuksessa hyväksytyt päämäärät.

Sen jälkeen, kun jäsenvaltio on ilmoittanut valtiontukihankkeen ja komissio on hyväksynyt sen, tällä jäsenvaltiolla on mahdollisuus ilmoittaa hankkeesta, jolla myönnetään uutta tukea tuensaajana olevalle yritykselle tai muutetaan jo myönnettyä tukea. Komissio tarkastaa tämän uuden ilmoituksen ja voi tarkastettuaan EY 87 artiklan 2 ja 3 kohdassa määrättyjen edellytysten täyttymisen todeta tuen yhteismarkkinoille soveltuvaksi.

Se, että jäsenvaltion lainsäädännössä säädetään, että hanke on toteutettava tietyssä määräajassa, ei merkitse automaattisesti sitä, että menetetään mahdollisuus hakea mainittua hanketta varten jo myönnetyn tuen korottamista ja saada korotus hyväksytyksi mainitun määräajan päättymisen jälkeen.

(ks. 85–87 kohta)
Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 73 artiklan mukaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) perustelee päätöksensä ja ne voivat perustua ainoastaan sellaisiin syihin, joihin osapuolet ovat voineet ottaa kantaa. Asetuksen N:o 40/94 täytäntöönpanosta annetun asetuksen N:o 2868/95 54 säännön mukaan on niin, että jos virasto toteaa jonkin oikeuden menetetyksi mainittujen asetusten perusteella ilman, että mitään päätöstä on tehty, se ilmoittaa tästä asianomaiselle henkilölle ja huomauttaa hänelle mahdollisuudesta pyytää kahden kuukauden kuluessa tästä tiedottamisesta asiasta viraston päätöstä.

Vaikka oletetaan, että valituslautakunta saattaa katsoa, että menettelyllisiin toimenpiteisiin ryhtymättä jättäminen viraston sisällä käydyissä väite- ja valitusmenettelyissä on seikka, joka on omiaan osoittamaan, että yhteisön tavaramerkin hakijalla ei ole enää mitään intressiä saada kyseinen merkki rekisteröidyksi ja se on siis peruuttanut implisiittisesti hakemuksensa, on todettava, että valituslautakunnan päätös katsoa, että hakija on peruuttanut implisiittisesti hakemuksensa siitä syystä, ettei se ole ryhtynyt menettelyllisiin toimenpiteisiin, on joka tapauksessa tehty asetuksen N:o 40/94 73 artiklan ja asetuksen N:o 2868/95 54 säännön vastaisesti ja se on tästä syystä kumottava, jos valituslautakunta ei ole missään vaiheessa ilmoittanut hakijalle aikomuksestaan tehdä tällainen päätös.

(ks. 33–35 kohta)
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 17.12.2008 – Italia vastaan komissio

(asia T-154/06)

”Euroopan sosiaalirahasto (ESR) — Taloudellisen tuen vähentäminen — Asetuksen (ETY) N:o 4253/88 24 artikla — Komission suorittama tapauksen asianmukainen tutkinta — Kumoamiskanne”

Taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus — Rakennerahastojen interventio — Yhteisön myöntämä rahoitus — Kansallisten viranomaisten suorittama perusteellinen tutkimus, joka koskee tuensaajien taloudellisten velvoitteiden noudattamista — Laajuus — Täytäntöönpanoyksiköstä riippumattoman yksikön lausunto, jonka mukaan menot ovat sääntöjenmukaisia — Lausunto on keskeinen ja luotettava todiste — Komissiolla ei ole velvollisuutta suorittaa uutta tutkimusta (Neuvoston asetuksen N:o 4253/88 23 ja 24 artikla; komission asetuksen N:o 2064/97 8 artikla) (ks. 38–43, 50–52, 66–69, 77–78 ja 91 kohta)

Aihe

Vaatimus 23.3.2006 tehdyn komission päätöksen C(2006) 1171, jolla vähennettiin Euroopan sosiaalirahastosta (ESR) Sisilian alueen toimintaohjelmalle myönnettyä tukea, joka on osa yhteisön rakenteellisia tukitoimia koskevaa yhteisön tukikehystä tavoitteen nro 1 osalta Italiassa (ajanjakso 1994–1999), kumoamiseksi

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.

2) Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 17.12.2008 – Italia vastaan komissio

(asia T-154/06)

”Euroopan sosiaalirahasto (ESR) — Taloudellisen tuen vähentäminen — Asetuksen (ETY) N:o 4253/88 24 artikla — Komission suorittama tapauksen asianmukainen tutkinta — Kumoamiskanne”

Taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus — Rakennerahastojen interventio — Yhteisön myöntämä rahoitus — Kansallisten viranomaisten suorittama perusteellinen tutkimus, joka koskee tuensaajien taloudellisten velvoitteiden noudattamista — Laajuus — Täytäntöönpanoyksiköstä riippumattoman yksikön lausunto, jonka mukaan menot ovat sääntöjenmukaisia — Lausunto on keskeinen ja luotettava todiste — Komissiolla ei ole velvollisuutta suorittaa uutta tutkimusta (Neuvoston asetuksen N:o 4253/88 23 ja 24 artikla; komission asetuksen N:o 2064/97 8 artikla) (ks. 38–43, 50–52, 66–69, 77–78 ja 91 kohta)

Aihe

Vaatimus 23.3.2006 tehdyn komission päätöksen C(2006) 1171, jolla vähennettiin Euroopan sosiaalirahastosta (ESR) Sisilian alueen toimintaohjelmalle myönnettyä tukea, joka on osa yhteisön rakenteellisia tukitoimia koskevaa yhteisön tukikehystä tavoitteen nro 1 osalta Italiassa (ajanjakso 1994–1999), kumoamiseksi

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
Komission antamat keskittymien valvontaa koskevat suuntaviivat sitovat sitä, edellyttäen, ettei niillä poiketa perustamissopimuksen määräyksistä ja sulautuma-asetuksen säännöksistä.

Suuntaviivoissa ei edellytetä kaikissa tapauksissa kaikkien niissä mainittujen seikkojen tarkastelua, koska komissiolla on harkintavaltaa ottaa tai olla ottamatta huomioon tiettyjä seikkoja ja koska sillä ei ole velvollisuutta esittää täsmällisiä perusteluita arvioidessaan yrityskeskittymän sellaisia piirteitä, jotka eivät sen mielestä selvästi mitenkään liity asiaan tai ovat merkityksettömiä tai selvästi toissijaisia yrityskeskittymää koskevan arvioinnin kannalta.

Yhteisöjen tuomioistuinten valvoessa sulautuma-asetuksella komissiolle annetun harkintavallan käyttöä monitahoisessa taloudellisessa kysymyksenasettelussa tämä valvonta kohdistuu välttämättä ainoastaan siihen, että menettelyä ja perusteluvelvollisuutta koskevia sääntöjä on noudatettu, että tosiseikat pitävät asiallisesti paikkansa, että näitä tosiseikkoja ei ole arvioitu ilmeisen virheellisesti ja ettei harkintavaltaa ole käytetty väärin. Yhteisöjen tuomioistuinten on tässä suhteessa paitsi tutkittava esitettyjen todisteiden aineellinen paikkansapitävyys, luotettavuus ja johdonmukaisuus, myös tarkistettava, muodostavatko nämä todisteet merkityksellisten seikkojen kokonaisuuden, joka on otettava huomioon monitahoisen tilanteen arvioinnissa, ja voivatko kyseiset todisteet tukea päätelmiä, jotka niistä on tehty. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen riidanalaiseen päätökseen kohdistama tuomioistuinvalvonta ei näin voi rajoittua pelkästään sen tutkimiseen, onko komissio ottanut huomioon vai jättänyt huomiotta tekijät, jotka ovat suuntaviivojen mukaan merkityksellisiä keskittymän kilpailuvaikutusten arvioinnissa. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on myös tarkasteltava tämän valvonnan yhteydessä, voivatko komission mahdolliset laiminlyönnit saattaa kyseenalaiseksi sen päätelmän.

(ks. 55, 57, 58, 60 ja 61 kohta)
72

Samoin on hylättävä tehottomana myös komission väite, jonka mukaan Kvaerner hyväksyi – THA:n kanssa käymissään yksinomaisissa neuvotteluissa, jotka koskivat sitä, että KWW ostaisi Warnow Werftin laivanrakennustelakan –, että KWW sai vain 450000000 DEM tukea sopimuksiin liittyvien tappioiden osalta eikä 569600000 DEM niin kuin oli alun perin sovittu, vain jos KWW saisi lisäksi kilpailukykytukea. Kuten näet on todettu edellä 68 kohdassa, koska komissio on nimenomaisesti hyväksynyt sen, että KWW:lle voitiin myöntää kilpailukykytuki, kyseistä tukea ei voida rinnastaa KWW:lle pelkästään sopimuksiin liittyvien tappioiden kattamista varten myönnettyyn tukeen, joka olisi perittävä takaisin, mikäli tukea olisi maksettu liikaa.
Asetuksen N:o 1227/2000 muuttamisesta 24.7.2002 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1342/2002 (EYVL L 196, s. 23) asetukseen N:o 1227/2000 otetussa 15 a artiklassa säädetään seuraavaa:

”1. Jäsenvaltiot voivat 15 artiklasta poiketen säätää, että tuki maksetaan, kun on varmistettu kaikkien tukihakemukseen sisältyvien toimenpiteiden toteuttaminen. Jos varmistamisen yhteydessä todetaan, että kaikkia tukihakemukseen sisältyviä toimenpiteitä ei ole toteutettu kokonaisuudessaan mutta ne on toteutettu yli 80-prosenttisesti asianomaisten viljelyalojen osalta säädetyssä määräajassa, tuki maksetaan sen jälkeen, kun siitä on vähennetty kaksinkertaisena se tuen loppuosuus, joka olisi myönnetty, jos toimenpiteet olisi toteutettu kokonaisuudessaan kaikkien viljelyalueiden osalta.

2. Jäsenvaltiot voivat 1 kohdasta poiketen säätää, että tuki maksetaan tuottajille kaikkien tukihakemukseen sisältyvien viinitilaa koskevien toimenpiteiden osalta ennen kuin toimenpiteet on kokonaisuudessaan toteutettu edellyttäen, että mainittu toteuttaminen on aloitettu ja että tuottaja on asettanut vakuuden, joka on suuruudeltaan 120 prosenttia tuesta. Asetuksen (ETY) N:o 2220/85 mukainen velvoite on kaikkien toimenpiteiden toteuttaminen kahden vuoden kuluessa ennakon maksamisesta.

Jäsenvaltio voi mukauttaa tätä määräaikaa, jos:

a) asianomaiset viljelyalat sisältyvät alueisiin, jotka ovat kärsineet asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten oikeaksi todistamasta luonnononnettomuudesta;

b) kasviaineksen terveyteen liittyvät ongelmat estävät asianomaisen jäsenvaltion hyväksymän viranomaisen ilmoituksen mukaan toteuttamasta säädettyä toimenpidettä.

Jos varmistamisen yhteydessä todetaan, että kaikkia tukihakemukseen sisältyviä toimenpiteitä, joista on maksettu ennakko, ei ole toteutettu kokonaisuudessaan mutta kyseiset toimenpiteet on toteutettu yli 80-prosenttisesti asianomaisten viljelyalojen osalta säädetyssä määräajassa, vakuus vapautetaan sen jälkeen, kun siitä on vähennetty kaksinkertaisena se tuen loppuosuus, joka olisi myönnetty, jos toimenpiteet olisi toteutettu kokonaisuudessaan kaikkien viljelyalojen osalta.

Jos tuottaja luopuu ennakosta asianomaisen jäsenvaltion vahvistaman määräajan kuluessa, vakuus vapautetaan 95-prosenttisesti. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tämän alakohdan mukaisesti vahvistamastaan määräajasta.

Jos tuottaja luopuu kaikkien tukihakemukseen sisältyvien toimenpiteiden toteuttamisesta asianomaisen jäsenvaltion vahvistaman määräajan kuluessa, tuottajan on maksettava ennakko takaisin, jos se on jo maksettu, minkä jälkeen vakuus vapautetaan 90-prosenttisesti. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tämän alakohdan mukaisesti vahvistamastaan määräajasta.

3. Tätä artiklaa sovellettaessa kyseisten viljelyalojen tarkastamisen yhteydessä sovelletaan viiden prosentin suuruista sallittua poikkeamaa.”
Edellä mainitussa asiassa SMHV vastaan Kaul annetun tuomion 44 kohdassa yhteisöjen tuomioistuin esitti SMHV:n mukaan tavalla, joka ei ole tyhjentävä, tiettyjä seikkoja, jotka, kun on kyse harkintavallan käytöstä asetuksen N:o 40/94 74 artiklan 2 kohdan yhteydessä, SMHV:n on otettava huomioon, eli muun muassa se, missä menettelyn vaiheessa myöhästynyt esittäminen on tapahtunut. SMHV:n mukaan on aiheellista ottaa huomioon myös se seikka, että asetuksen N:o 2868/95 22 säännön 1 kohta, sellaisena kuin sitä sovelletaan nyt esillä olevan asian tosiseikkoihin, on laadittu preklusiiviseksi määräajaksi. SMHV:n mukaan on niin, että mitä tiukemmin säännöksiä, joihin 74 artiklan 2 kohta liittyy, sovelletaan, sitä suppeammin tätä säännöstä on tulkittava. SMHV:n mukaan yhteisöjen tuomioistuin katsoi edellä mainitussa asiassa SMHV vastaan Kaul annetussa tuomiossa myös, että määräaikoja koskevien säännösten tehokas vaikutus on suojattava. Näin ollen nyt esillä olevassa asiassa 74 artiklan 2 kohtaa on tulkittava suppeasti 22 säännön 1 kohdan suojaamiseksi.
6

Asetuksen N:o 1663/95 8 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa: ”Jos komissio tutkimuksen perusteella katsoo, että menoja ei ole toteutettu yhteisön sääntöjen mukaisesti, se antaa kyseiselle jäsenvaltiolle tiedoksi tarkastustensa tulokset ja korjaustoimenpiteet, jotka on toteutettava edellä mainittujen sääntöjen noudattamisen varmistamiseksi tulevaisuudessa. Tiedonannossa on viitattava tähän asetukseen. Jäsenvaltion on annettava vastaus kahden kuukauden kuluessa, ja komissio voi muuttaa kantaansa vastaavasti. Perustelluissa tapauksissa komissio voi suostua tämän vastaukselle varatun määräajan pidentämiseen. Vastaukselle varatun määräajan päätyttyä komissio aloittaa kahdenväliset neuvottelut, ja molempien osapuolten on pyrittävä sopimukseen toteutettavista toimenpiteistä sekä rikkomisen vakavuuden arvioinnissa ja Euroopan yhteisölle aiheutuneesta taloudellisesta haitasta. Näiden neuvottelujen sekä niiden määräaikojen päätyttyä, jotka komissio on asettanut jäsenvaltioita kuultuaan lisätietojen toimittamiselle kahdenvälisten neuvottelujen jälkeen, tai, jos jäsenvaltio ei hyväksy neuvottelukutsua komission asettamassa määräajassa, komissio antaa tämän määräajan päätyttyä päätelmänsä virallisesti tiedoksi jäsenvaltioille viitaten komission päätökseen 94/442/EY. Tiedonannossa on oltava arvio niistä menoista, jotka komissio aikoo ehdottaa jätettäviksi yhteisörahoituksen ulkopuolelle asetuksen – – N:o 729/70 5 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti, sanotun kuitenkaan estämättä tämän kohdan neljännen alakohdan soveltamista. Jäsenvaltioiden on niin pian kuin mahdollista annettava komissiolle tiedoksi yhteisön sääntöjen noudattamisen varmistamiseksi toteutettavat korjaustoimenpiteet sekä niiden voimaantulopäivä. Komissio tekee tarvittaessa asetuksen (ETY) N:o 729/70 5 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti yhden tai useamman päätöksen niiden menojen, joita yhteisön sääntöjen noudattamatta jättäminen koskee, jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle korjaustoimenpiteiden tosiasialliseen toteuttamispäivään asti.”
EY 238 artiklan mukaisen välityslausekkeen perusteella esitetty vaatimus siitä, että Impetus Symvouloi Michanikoi – Kainotomia kai Technologia EPE velvoitetaan palauttamaan osa summista, jotka Euroopan yhteisö oli maksanut Invite-sopimuksen (Inland Navigation Telematics), viitenumero COP 493, ja Ausias-sopimuksen (Att in Urban Sites with Integration and Standardisation), viitenumero TR 1006, nojalla – kyseiset sopimukset tehtiin Euroopan yhteisön neljännestä puiteohjelmasta tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevien toimien osalta (1994–1998) 26.4.1994 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1110/94/EY (EYVL L 126, s. 1) yhteydessä –, ja osa summista, jotka oli maksettu Artis-sopimuksen (Advanced Road Transport Informatics in Spain), viitenumero V 2034, nojalla – kyseinen sopimus tehtiin yhteisön puiteohjelmasta tutkimusta ja teknologista kehittämistä koskevien toimien osalta (1990–1994) 23.4.1990 tehdyn neuvoston päätöksen 90/221/Euraton, ETY (EYVL L 117, s. 28) yhteydessä
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 16.5.2007 – Trek Bicycle vastaan SMHV – Audi (ALLTREK)

(asia T-158/05)

Yhteisön tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus sanamerkin ALLTREK rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi – Aikaisempi kansallinen sanamerkki TREK – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaaran puuttuminen – Tavarat eivät ole samankaltaisia – Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta

Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 83 ja 84 kohta)

Aihe

Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 2.2.2005 tekemästä, Trek Bicycle Corp:n ja Audi AG:n välistä väitemenettelyä koskevasta päätöksestä (asianumero R 587/2004-4)

Asiaa koskevat tiedot

Yhteisön tavaramerkin hakija: Audi AG Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ALLTREK luokkiin 9, 12 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten – hakemus nro 1910256 Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Trek Bicycle Corp. Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Saksalainen sanamerkki TREK luokkiin 6, 9, 11, 12 ja 21 kuuluvia tavaroita varten – hakemus nro 2092896 Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen osittain Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen





Ratkaisu

Kanne hylätään.

Kantaja velvoitetaan korvaamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) oikeudenkäyntikulut.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 25.10.2006 – Castell del Remei vastaan SMHV – Bodegas Roda (ODA)

(asia T-13/05)

Yhteisön tavaramerkki – Väitemenettely – Aikaisempi kansainvälinen sanamerkki RODA ja aikaisemmat kansalliset sanamerkit BODEGAS RODA, RODA I ja RODA II – Hakemus sanamerkin ODA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi – Sekaannusvaara – Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta

Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 56, 61 ja 63 kohta)

Aihe

SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 27.10.2004 tekemän päätöksen (asia R 691/2003-1), joka koski Bodegas Roda, SA:n ja Castell del Remei, SL:n välistä väitemenettelyä, kumoamisvaatimus

Asian tiedot

Yhteisön tavaramerkin hakija: Castell del Remei, SL Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ODA luokkaan 33 kuuluvia tavaroita varten − hakemus nro 1655786 Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Bodegas Roda, SA Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansainvälinen sanamerkki RODA (nro 703486), espanjalainen sanamerkki BODEGAS RODA luokkaan 33 kuuluvia viinejä ja liköörejä varten, espanjalaiset sanamerkit RODA (nro 1757553), RODA I (nro 2006616), RODA II (nro 2006615) ja kansallinen kreikkalainen tavaramerkki RODA (nro 137050) luokkaan 33 kuuluvia viinejä ja liköörejä varten, sekä toiminimi BODEGAS RIOJA ”viininviljelyä ja -tuotantoa harjoittavaa yritystä” varten Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen ja rekisteröintihakemuksen hylkääminen Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen





Ratkaisu

1) Kanne hylätään.

2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Avainsanat



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely – Asian saattaminen yleisen tuomioistuimen käsiteltäväksi välityslausekkeen perusteella – Humanitaarisen avun toimiston (ECHO) ja humanitaaristen järjestöjen välinen kumppanuutta koskeva puitesopimus – Sovittelumenettely ennen kanteen nostamista – Osapuolet eivät ole aloittaneet kyseistä menettelyä – Erimielisyys, jota ei voitu ratkaista sovintoteitse – Tutkittavaksi ottaminen (SEUT 272 artikla) (ks. 17 ja 18 kohta)

2. Komissio – Toimivalta – Yhteisön budjetin toimeenpano – Päätös perinnän suorittamisesta kuittaamalla – Määrät, jotka unionin on maksettava humanitaarisen avun toimiston (ECHO) ja humanitaaristen järjestöjen välisen puitesopimuksen perusteella tehtyjen avustussopimusten nojalla – Kuittaamisella on takautuva vaikutus sen suorittamista koskevien edellytysten täyttymisestä alkaen – Seuraukset (Neuvoston asetuksen N:o 1605/2002 73 artikla; komission asetuksen N:o 2342/2002 83 artikla) (ks. 40 kohta)

3. Kumoamiskanne – Kanne, joka tosiasiassa koskee luonteeltaan sopimusoikeudellista oikeusriitaa – Unionin tuomioistuinten toimivallan puuttuminen – Tutkimatta jättäminen (SEUT 263, SEUT 272 ja SEUT 288 artikla) (ks. 44 ja 45 kohta)