Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Kumoamiskanne — Kanne sellaisesta päätöksestä, jolla vahvistetaan päätös, josta ei ole nostettu ajoissa kannetta — Tutkimatta jättäminen — Aikaisemman päätöksen vahvistavan päätöksen käsite — Päätös, joka koskee kehitysyhteistyössä toimivan kansalaisjärjestön hakemusta yhteisön yhteisrahoituksen saamiseksi, ei kuulu kyseisen käsitteen soveltamisalaan — (EY 230 artikla)

2. Euroopan yhteisöjen talousarvio — Varainhoitoasetus — Yhteisön yhteisrahoitus, jota myönnetään kansalaisjärjestöjen kehitysmaissa toteuttamille toimille — Komission päätös, jolla kansalaisjärjestö todetaan kelvottomaksi saamaan yhteisön yhteisrahoitusta — Uudet perustelut, jotka kansalaisjärjestö esittää tukikelpoisuutensa puolesta — Komission velvollisuus tutkia kansalaisjärjestön tukikelpoisuus uudelleen ennen myöhemmin esitettyjen hankkeiden hylkäystä

3. Oikeudenkäyntimenettely — Oikeudenkäyntikulut — Korvattavien oikeudenkäyntikulujen käsite — Euroopan oikeusasiamiehen suorittamasta asian käsittelystä aiheutuneet kulut eivät kuulu kyseisen käsitteen soveltamisalaan — (Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 91 artiklan b alakohta)

Tiivistelmä

1. Kanne sellaisen päätöksen kumoamiseksi, jolla pelkästään vahvistetaan aikaisempi päätös, jota ei ole riitautettu määräajassa, on jätettävä tutkimatta. Päätöksellä pelkästään vahvistetaan aikaisempi päätös, jos siinä ei ole mitään uutta verrattuna aiempaan toimeen ja jos sitä ei ole edeltänyt tämän aiemman toimen adressaatin tilanteen uudelleenarviointi.

Kukin hakemus, joka jätetään yhteisön yhteisrahoituksen saamiseksi kansalaisjärjestöjen kehitysmaissa toteuttamille toimille, on itsenäinen, ja se on tutkittava kokonaisuudessaan omien ansioidensa perusteella. Komission on näin ollen tutkittava kunkin hakemuksen osalta, täyttääkö hakija tukikelpoisuuden edellytykset, ennen kuin se päättää, myönnetäänkö yhteisrahoitushakemuksessa ehdotetulle toimelle rahoitustukea. Vaikka komissio voikin riidanalaisessa päätöksessä viitata muihin, aiemmin tehtyihin päätöksiin, riidanalainen päätös on itsenäinen päätös, joka on sellaisenaan riittävä ja josta voidaan näin ollen nostaa kanne.

ks. 31─33 kohta

2. Komission päätös, jolla hylätään kehitysyhteistyössä toimivan kansalaisjärjestön kaksi hakemusta yhteisön yhteisrahoituksen saamiseksi, on kumottava silloin, kun kyseisen järjestön esitettyä uusia perusteluja osoittaakseen mahdollisen kelpoisuutensa yhteisön yhteisrahoitukseen komissio ei kyseistä päätöstä tehdessään tutki kyseisen järjestön tukikelpoisuutta näiden uusien tietojen perusteella.

Tämän osalta on todettava, että sellaista komission käytäntöä, että kun sen yksiköt toteavat kansalaisjärjestön kelvottomaksi saamaan yhteisön yhteisrahoitusta, tällainen päätös johtaa automaattisesti tämän kansalaisjärjestön myöhemmin esittämien hankkeiden hylkäämiseen, kunnes se täyttää tukikelpoisuuden perusteet, voidaan soveltaa ainoastaan, mikäli kansalaisjärjestö, jonka komissio on todennut kelvottomaksi saamaan yhteisön yhteisrahoitusta, ei ole esittänyt uusia perusteluja tukikelpoisuutensa puolesta. Jos nimittäin tämä sama kansalaisjärjestö esittää erityisesti uutta yhteisrahoitushakemusta jättäessään uusia perusteluja tukikelpoisuutensa puolesta, komission on näiden uusien perustelujen valossa tutkittava kansalaisjärjestön tukikelpoisuus uudelleen, eikä se siis voi vedota automaattisen hylkäämisen menettelyyn.

ks. 62, 64, 70 ja 71 kohta

3. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 91 artiklan b alakohdasta ilmenee, että korvattavia oikeudenkäyntikuluja ovat ne kustannukset, joita on aiheutunut asian käsittelystä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa ja jotka ovat olleet tätä käsittelyä varten välttämättömiä. Lisäksi on todettava, että vaikka huomattavaa oikeudellista työtä yleensä tehdäänkin oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn aikana, " asian käsittelyllä" tarkoitetaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 91 artiklassa ainoastaan käsittelyä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa eikä tätä käsittelyä edeltävää menettelyä. Tästä seuraa, että Euroopan oikeusasiamiehen suorittamasta asian käsittelystä aiheutuneita kuluja ei voida pitää ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 91 artiklan b alakohdassa tarkoitettuina välttämättöminä kustannuksina.

ks. 78─81 kohta