ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
87

Samoin siltä osin kuin kyse on kartelliin osallistuneiden yhtiöiden ja henkilöiden nimistä, asiakirja-aineistosta käy ilmi, että muut yhtiöt olivat jo ilmoittaneet ne (ks. riidanalaisen päätöksen alaviitteet 145, 201 202, 224 ja 226) ja että siltä osin kuin kyse on niiden ExxonMobilin työntekijöiden ja muiden Shellin työntekijöiden nimistä, joita komissiolla ei vielä ollut käytettävissään, se ei ollut kyennyt vahvistamaan näitä tietoja eikä käyttänyt niitä riidanalaisessa päätöksessä. Siltä osin kuin kyse on kartelliin osallistuneista Eshan (konserni, joka valmistaa ja myy bitumia Alankomaissa ja jonka katsottiin osallistuneen kilpailusääntöjen rikkomiseen ja jolle määrättiin 11,5 miljoonan euron suuruinen sakko) työntekijöistä, on niin, että vaikka riidanalaisessa päätöksessä (alaviite 216) mainitaan Kuwait Petroleumin 9.10.2003 antama lausunto ja Eshan 30.12.2003 tietopyyntöön antama vastaus, jotka on annettu kantajien tietopyyntöön antaman vastauksen jälkeen, tämä seikka ei yksinään ole riittävä, jotta voitaisiin katsoa, että kantaja on toimittanut komissiolle todisteen, jolla on merkittävää lisäarvoa, koska komissio oli jo tietoinen Eshan osallistumisesta kartelliin Heijmansin, HGB:n, BP:n ja Kuwait Petroleumin aiempien asiakirjojen perusteella (ks. riidanalaisen päätöksen 57 ja 68 perustelukappale).
162

Alankomaiden kuningaskunta katsoo, että komissio ei ymmärrä kyseessä olevan hankkeen kuuluvan täysin komission maaseudun kehittämispolitiikan yleisiin tavoitteisiin. Se lisää, että hankkeella pyritään maatalousalan parantamiseen Alankomaiden pohjoisosassa ja erityisesti juurikkaan viljelyn korvaamiseen muulla viljelyllä. Se katsoo, että sen lisäksi, että tukea on arvioitava suuntaviivojen 4.2.5 kohdan mukaisesti, on myös tutkittava, että ”tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla”. Se viittaa edellä 63 kohdassa mainituissa yhdistetyissä asioissa Alzetta ym. vastaan komissio annettuun tuomioon ja toteaa, että tutkiessaan tukea EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan suhteen komission on tasapainotettava tuen myönteiset vaikutukset ja sen kielteiset vaikutukset kaupankäynnin edellytyksiin ja vääristymättömän kilpailun ylläpitämiseen. Se päättelee tästä, että komissiolla on velvollisuus ottaa huomioon EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohta, vaikka se onkin rajoittanut harkintavaltaansa suuntaviivoilla maatalousalan tukien osalta.
18

Valituslautakunta katsoi tältä osin seuraavaa: ”20. Pyynnön tekijä myöntää, että SMHV on ilmoittanut sille 27.3.2007, ettei se ole saanut valitusilmoitusta, joka on väitetty lähetetyksi faksitse eli valituksen toimittamisen määräajan viimeisenä päivänä. Valitusilmoitus toimitettiin uudelleen kaikkien tarpeellisten tarkistusten jälkeen. Näin ollen pyynnön tekijän on täytynyt ennen tätä päivämäärää tietää täyttämättä jääneestä toimesta. 21. Menetetyn määräajan palauttamista koskeva pyyntö toimitettiin 30.5.2006 eli kaksi kuukautta noudattamatta jättämisen perusteen lakkaamisen jälkeen (eli sen jälkeen, kun tuli tietoon, että valitusilmoitusta ei ollut lähetetty faksitse ). Se on näin ollen otettava tutkittavaksi. – – 24. Asetuksen N:o 40/94, sellaisena kuin se on muutettuna, 78 artiklan 5 kohdasta ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 422/2004 asetukseen N:o 40/94 lisätystä 78 a artiklasta ja erityisesti sen 2 kohdasta ilmenee, että määräajan palauttamista ei sovelleta, kun noudattamatta jätetty määräaika on asetuksen N:o 40/94 59 artiklassa valituksen tekemiselle asetettu määräaika. Lainsäätäjä näyttää näiden uusien säännösten avulla tahtoneen täyttää aukon, joka sisältyi ennen muutosta 78 artiklan 5 kohdan säännöksiin, joiden mukaan määräajan palauttamista ei sovellettu ainoastaan silloin, kun noudattamatta jätetty määräaika oli asetuksen N:o 40/94 42 artiklassa väitteen toimittamiselle asetettu määräaika (ks. vastaavasti yhdistetyissä asioissa R-388/2002-2 ja R-393/2002-2, CosmoOne Hellas MarketSite v. Cosmopolitan Television ym., 22.5.2003 tehdyt päätökset). Koska väitteen tekemisen määräaika (asetuksen N:o 40/94 42 artiklan nojalla) ja valituksen tekemisen määräaika (asetuksen N:o 40/94 59 artiklan nojalla) ovat lopullisia ja asetuksessa N:o 40/94 vahvistettuja, aikaisemmalta järjestelmältä, jonka mukaan menetetyn määräajan palauttamista ei sovellettu ensimmäisessä tapauksessa mutta sovellettiin toisessa tapauksessa, näytti puuttuvan sisäinen johdonmukaisuus, mikä oli herättänyt kysymyksiä lautakunnissa (ks. asia R-194/2003-2, Met-L-Chek v. Met-L-Check, päätös ja asia R-937/2002-2, Paragon v. Paragon, päätös ). Lainsäätäjä korjasi tämän epäjohdonmukaisuuden asetuksella N:o 422/3004, jossa vahvistetaan, joko suoraan 78 artiklan 5 kohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna, tai epäsuorasti viittaamalla asetuksen N:o 40/94 uuteen 78 a artiklaan, asetuksessa N:o 40/94 asetetut lopulliset määräajat, joiden osalta menetetyn määräajan palauttamista ei sovelleta, ja asetetaan samaan asemaan väitteen tekemisen lopullinen määräaika ja valituksen tekemisen määräaika. 25. Edellä mainituista säännöksistä, sellaisina kuin ne ovat muutettuina tai lisättyinä asetuksella N:o 422/2004, joka tuli voimaan 25.7.2005, johtuu, että menetetyn määräajan palauttamista ei sovelleta, kun noudattamatta jätetty määräaika on asetuksen N:o 40/94 59 artiklassa valituksen tekemiselle asetettu määräaika. 26. Tästä seuraa, että menetetyn määräajan palauttamista koskeva pyyntö on hylättävä siltä osin kuin se koskee valitusilmoituksen toimittamista myöhässä.”
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 18.12.2008 – Torres vastaan SMHV – Bodegas Cándido (TORRE DE FRIAS)

(asia T-285/06)

Yhteisön tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus sanamerkin TORRE DE FRIAS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi – Aikaisemmat kansalliset ja kansainväliset sanamerkit TORRES ja LAS TORRES – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaaran puuttuminen

Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 42 ja 69 kohta)

Aihe

Kanne sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 27.7.2006 tekemästä päätöksestä (asia R-1069/2000-2), joka koskee Miguel Torres, SA:n ja Bodegas Cándido, SA:n välistä väitemenettelyä

Asian tiedot

Yhteisön tavaramerkin hakija: Bodegas Cándido, SA Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki TORRE DE FRIAS luokkaan 33 kuuluvia tavaroita varten – hakemus nro 305151 Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Miguel Torres, SA Tavaramerkit tai merkit, joihin väitemenettelyssä on vedottu: Kansalliset sanamerkit ja kansainvälinen sanamerkki TORRES ja kansainvälinen sanamerkki LAS TORRES luokkaan 33 kuuluvia tavaroita varten Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen





Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
121

Väite siitä, että kantajia vastaan on vedottu suuntaviivoihin, joihin on tehty useita muutoksia, kuten kanteessa on esitetty, koskee ensisijaisesti suuntaviivojen luonnosta valvottavien aineiden aineenvaihduntatuotteiden merkityksellisyydestä pintavedessä, jonka marraskuussa 2001 tehdyssä versiossa on esitetty uusi merkityksellisyyttä koskeva kriteeri, nimittäin absoluuttinen arvo, joka on suurempi kuin 10μg/l pintavedessä kaikkien aineenvaihduntatuotteiden osalta niiden myrkyllisyydestä riippumatta. Nämä suuntaviivat valmistuivat vasta helmikuussa 2003. Tältä osin on todettava, että kantajat eivät selitä, miksi olisi ollut liian myöhäistä esittää vielä marraskuussa 2001 tämän kriteerin sisältäviä tutkimuksia. Joka tapauksessa on todettava, että kantajat väittävät esittäneensä tutkimuksia, joissa kriteeri otetaan huomioon, määräajassa toukokuussa 2003. Lisäksi kuten komissio esittää, on olemassa marraskuussa 2000 kasvinsuojeluaineista annettu tieteellisen komitean lausunto, joka oli saatavilla internetissä ja jossa mainitaan, että aineenvaihduntatuotteiden tunnistamista on kehitettävä niin pitkälle kuin mahdollista. Lisäksi direktiivin 91/414, sellaisena kuin se on muutettuna 14.7.1995 annetulla komission direktiivillä 95/36/EY (EYVL L 172, s. 8), liitteestä II ilmenee, että yritysten, jotka ilmoittavat tehoaineesta sen kirjaamiseksi direktiivin 91/414 liitteeseen I, ”on mahdollisuuksien mukaan tunnistettava ne yhdisteet, joita on vähemmän kuin 10 % tehoaineen määrästä”. Kantajat eivät näin ollen voi väittää, että mainittu kriteeri oli ”uusi” vuonna 2001 tai että sitä on sovellettu takautuvasti.
89

Kaikesta edellä esitetystä seuraa, että riidanalainen päätös on kumottava siltä osin kuin komissio on todennut yhteismarkkinoille soveltuviksi ja määrännyt takaisinperittäviksi tuet, jotka kantajalle on maksettu Kanadaan 15.9.2001 lennettäväksi tarkoitetun lennon peruuttamisesta aiheutuneiden vahinkojen sekä niiden vahinkojen korvaamiseksi, jotka on mainittu edellä 87 kohdassa, ja että kanne on hylättävä muilta osin.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 10.9.2008 – Tsakiris-Mallas vastaan SMHV – Late Editions (exē)

(asia T-96/06)

Yhteisön tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kuviomerkin exē rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi – Aikaisempi kansalliseksi tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki EXE – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Tavaroiden ja merkkien samankaltaisuus – Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta

Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 40 kohta)

Aihe

Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 11.1.2006 tekemästä päätöksestä (asia R 1127/2004-2), joka koskee Late Editions Ltd:n ja Tsakiris-Mallas EPE:n (josta on tullut Tsakiris-Mallas AE) välistä väitemenettelyä

Asian tiedot

Yhteisön tavaramerkin hakija: Tsakiris-Mallas AE Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki exē luokkiin 18 ja 25 kuuluvia tavaroita varten – hakemus nro 2190015 Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Late Editions Ltd Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansalliseksi tavaramerkiksi luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten rekisteröity sanamerkki EXE Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen osaa tavaroista koskevilta osin Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen





Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 16.1.2008 – Inter-Ikea vastaan SMHV – Waibel (idea)

(asia T-112/06)

Yhteisön tavaramerkki – Mitättömyysmenettely – Yhteisön kuviomerkki idea – Aikaisemmat yhteisön ja kansalliset kuvio- ja sanamerkit IKEA – Suhteellinen mitättömyysperuste – Sekaannusvaaran puuttuminen – Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 52 artiklan 1 kohdan a alakohta

Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluita varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 80, 81 ja 85 kohta)

Aihe

Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 10.2.2006 tekemästä päätöksestä (asia R 80/2005-1), joka koskee Inter-Ikea Systems BV:n ja Walter Waibelin välistä mitättömyysmenettelyä

Asian tiedot

Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Kuviomerkki idea luokkiin 16, 20 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten – hakemus nro 283 952 Yhteisön tavaramerkin haltija: Walter Waibel Tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Inter-Ikea Systems BV Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjän tavaramerkit: Useita yhteisön ja kansallisia kuvio- ja sanamerkkejä luokkiin 16, 20 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten Mitättömyysosaston ratkaisu: Tavaramerkin idea mitättömyys Valituslautakunnan ratkaisu: Vaatimuksen hylkääminen





Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 22.4.2008 – Casa Editorial El Tiempo vastaan SMHV – Instituto Nacional de Meteorología (EL TIEMPO)

(asia T-233/06)

Yhteisön tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus sanamerkin EL TIEMPO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi – Aikaisemmat kansalliset sanamerkit TELETIEMPO – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta

Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 49, 50, 52 ja 57 kohta)

Aihe

Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 22.6.2006 tekemästä päätöksestä (asia R 760/2005-4), joka koskee Instituto Nacional de Meteorologían ja Casa Editorial El Tiempo, SA:n välistä väitemenettelyä

Asian tiedot

Yhteisön tavaramerkin hakija: Casa Editorial El Tiempo, SA Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki EL TIEMPO luokkiin 16, 35, 38 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten – hakemus nro 1685056 Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Instituto Nacional de Meteorología Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansalliset sanamerkit EL TIEMPO julkaisuille (ei rekisteröity, mutta yleisesti tunnettu), TELETIEMPO luokkaan 16 kuuluvia tavaroita varten (nro 1902923) ja luokkaan 38 kuuluvia palveluja varten (nro 2217494), ja TELETIEMPO INSTITUTO NACIONAL DE METEOROLOGÍA luokkaan 35 (nro 2217493) ja 41 (nro 2217492) kuuluvia tavaroita varten Väiteosaston ratkaisu: Väitteen perustelluksi toteaminen ja rekisteröinnin epääminen Valituslautakunnan ratkaisu: Väitteen hylkääminen luokkiin 35 ja 41 kuuluvien palvelujen osalta

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
145

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa kuitenkin, että ainoa seikka, jonka komissio on esittänyt sen väitteen tueksi, jonka mukaan Alrosan mahdollisuus toimittaa suuria timanttivalikoimia heikkenisi, jos yritys jatkaisi vuotuisen 275 miljoonan USD:n suuruisen enimmäismäärän myymistä De Beersille, on viittaus EY 81 artiklan nojalla esitetyn väitetiedoksiannon 70 kohtaan. Mainitun kohdan mukaan ”De Beers – – on huomattavan edullisessa asemassa kilpailijoihinsa nähden, eikä ainoastaan kokonsa vuoksi, vaan myös koska se voi taata asiakkailleen toimittamiensa [raakatimanttien] yhtenäisen laadun. Tämä selittyy sillä, että De Beersillä on pääsy monien eri timanttikaivosten tuotantoon, joilla on laaja raakatimanttivalikoima, ja yritys on ainoa tuottaja, joka ylläpitää suuria varastoja”. Mainitusta perustelukappaleesta ei kuitenkaan ilmene, miksi Alrosa ei pystyisi takaamaan merkittävien raakatimanttimäärien säännöllisiä toimituksia, jos se jatkaisi rajallisen määrän toimittamista De Beersille.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 14.11.2007 – Castell del Remei vastaan SMHV – Bodegas Roda (Castell del Remei ODA)

(asia T-101/06)

Yhteisön tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kuviomerkin Castell del Remei ODA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi – Aikaisempi kansainvälinen sanamerkki RODA ja aikaisemmat kansalliset sanamerkit RODA, RODA I, RODA II ja BODEGAS RODA – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta

Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten (Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 71, 72 ja 82 kohta)

Aihe

Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 17.1.2006 tekemästä päätöksestä (asia R 263/2005-1), joka koskee Bodegas Roda, SA:n ja Castell del Remei, SL:n välistä väitemenettelyä

Asian tiedot

Yhteisön tavaramerkin hakija: Castell del Remei, SL Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki Castell del Remei ODA luokkiin 29, 30 ja 33 kuuluvia tavaroita varten – hakemus nro 2325256 Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Bodegas Roda, SA Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansainvälinen sanamerkki RODA, espanjalaiset sanamerkit RODA (nro 1757553), RODA I (nro 2006616), RODA II (nro 2006615) ja BODEGAS RODA (nro 137050) luokkaan 33 kuuluvia tavaroita varten ja liikenimi BODEGAS RODA, SA viininvalmistusta ja -viljelyä varten Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen ja rekisteröintihakemuksen hylkääminen Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen





Ratkaisu

1) Kanne hylätään.
Asia T-234/06

Giampietro Torresan

vastaan

sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

”Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki CANNABIS — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 51 artiklan 1 kohdan a alakohta (joista on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 52 artiklan 1 kohdan a alakohta)”

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 19.11.2009 II ‐ 4187

Tuomion tiivistelmä

Yhteisön tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Ehdottomat mitättömyysperustelut – Rekisteröiminen asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan vastaisesti

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 51 artiklan 1 kohdan a alakohta)

Tavaramerkkiä CANNABIS ei olisi pitänyt rekisteröidä yhteisön tavaramerkiksi ”oluille”, jotka kuuluvat Nizzan sopimukseen pohjautuvan luokituksen luokkaan 32, ja ”viineille, väkeville alkoholijuomille, likööreille, kuohuviineille, helmeileville viineille, shampanjalle”, jotka kuuluvat tämän luokituksen luokkaan 33, yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun ehdottoman hylkäysperusteen olemassaolon vuoksi.

Sanamerkki CANNABIS on sellaisenaan kuluttajille yksinkertainen ja suora viittaus sellaisissa tuotteissa mahdollisesti esiintyvään aineeseen, joita varten tavaramerkki on rekisteröity. Tällä tavoin sanamerkki CANNABIS ylittää selvästi pelkän vihjauksen ja on luonteeltaan kuvaileva. Näin ollen kyseistä merkkiä on pidettävä kuvailevana eikä vihjailevana tai viitteellisenä.

Pelkkää termiä kannabis voidaan tavaramerkkinä käytettynä pitää kuvailevana, jos sillä viitataan joko tosiasiallisesti tai mahdollisesti johonkin tuotteen ominaisuuksista eli johonkin ainesosaan, jota voidaan käyttää kyseisten juomien valmistuksessa. Kun otetaan huomioon, että markkinoilla jo tarjotaan hamppua sisältäviä juomia, on katsottava, että merkki CANNABIS voi viitata jo nyt johonkin ainesosaan, jota käytetään niiden tuotteiden valmistuksessa, joita varten tavaramerkki on rekisteröity.

Lisäksi sillä seikalla, että termillä on useita merkityksiä, ei ole merkitystä arvioitaessa termin kuvailevaa luonnetta. Sillä seikalla, että termillä kannabis voi olla kolme erilaista merkitystä, ei näin ollen ole merkitystä arvioitaessa termin kuvailevaa luonnetta. Riittää, että yhden merkityksen ja kyseisten tuotteiden välillä on suora ja konkreettinen yhteys, jotta asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa voidaan soveltaa.

Tämän perusteella merkillä CANNABIS viitataan kannabis-kasviin, jonka suuri yleisö tuntee median kautta ja jota käytetään tiettyjen elintarvikkeiden ja tiettyjen juomien valmistusprosessissa. Keskivertokuluttaja ymmärtää siten heti ja ilman lisäpohdintoja kyseessä olevan merkin ja niiden tuotteiden ominaisuuksien välisen yhteyden, joita varten tavaramerkki on rekisteröity, mikä tekee merkistä kuvailevan.

(ks. 34 ja 36–38 kohta)
Komission suorittaman valtiontukien valvonnan yhteydessä sen arvioimiseksi, onko kantelijalle vastauksena tämän esittämään kanteluun lähetetty kirje kannekelpoinen toimi, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on riidanalaisen toimen asiasisällön perusteella määritettävä, merkitseekö se EY 88 artiklan soveltamisesta annetun asetuksen N:o 659/1999 4 artiklassa tarkoitettua päätöstä vai onko siinä kyse ainoastaan saman asetuksen 20 artiklan 2 kohdan toisessa virkkeessä säädetyn kaltaisesta epämuodollisesta ilmoituksesta. Valtiontukien alalla kanteluihin sovellettavasta menettelystä, sellaisena kuin siitä säädetään asetuksessa N:o 659/1999 ja erityisesti sen 20 artiklan 2 kohdassa, ilmenee, että vaikka komissio on velvollinen tutkimaan viipymättä sellaiset tiedot oletetusta sääntöjenvastaisesta tuesta, jotka sille on toimittanut kolmas kantelun välityksin, se ei sitä vastoin ole velvollinen tekemään kyseisen asetuksen 4 artiklassa tarkoitettua päätöstä vastauksena kuhunkin kanteluun. Komission velvollisuus tehdä päätös vastauksena kanteluun koskee vain asetuksen N:o 659/1999 13 artiklassa tarkoitettua tilannetta. Saman asetuksen 20 artiklan 2 kohdan toisessa virkkeessä säädetään, että jos komissio katsoo, että sillä ei ole riittävää syytä ottaa kantaa asiaan, se voi tyytyä ilmoittamaan tästä kirjeitse kantelijalle. Tilanne on tällainen erityisesti silloin, kun asetuksen N:o 659/1999 13 artiklaa ei voida soveltaa sen vuoksi, että kantelu ei koske sääntöjenvastaista tukea vaan tosiasiallisesti olemassa olevaa tukea.

Komission kirjeellä, jossa luokitellaan tukea saavan yrityksen kanssa kilpailevan yrityksen tekemässä kantelussa ilmoitetut tuet olemassa oleviksi tuiksi, ei ole sitovia oikeusvaikutuksia, jotka voivat vaikuttaa kyseisen kantelijan etuihin. Sitä on pidettävä asetuksen N:o 659/1999 20 artiklan 2 kohdan toisessa virkkeessä tarkoitettuna epämuodollisena ilmoituksena, jonka sisältö ei heijasta saman asetuksen 4 artiklassa tarkoitettua päätöstä, eikä se siis muodosta EY 230 artiklassa tarkoitettua kannekelpoista tointa.

(ks. 42–44, 68 ja 70 kohta)
2.

Yhteinen kauppapolitiikka — Polkumyynniltä suojautuminen — Polkumyyntimarginaali — Normaaliarvon määrittäminen — Tuonnit, jotka ovat peräisin maasta, jolla ei ole asetuksen N:o 384/96 2 artiklan 7 kohdan b alakohdassa tarkoitettua markkinataloutta — Markkinatalousmaita koskevien sääntöjen soveltaminen — Soveltaminen, joka on varattu tuottajille, jotka täyttävät asetuksen N:o 384/96 2 artiklan 7 kohdan b alakohdassa mainitut edellytykset (Neuvoston asetuksen N:o 384/96 2 artiklan 1–6 kohta ja 7 kohdan b ja c alakohta; neuvoston asetus N:o 1136/2006) (ks. 47–50 kohta)
Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun asetuksen N:o 1605/2002 88 artiklasta ja varainhoitoasetuksen soveltamissäännöistä annetun asetuksen N:o 2342/2002 116 artiklan 7 kohdasta seuraa, että palvelujen tarjoaminen jää julkisia hankintoja koskevien sääntöjen soveltamisalan ulkopuolelle silloin, kun kyseinen palvelun tarjoaminen on yhteisön toimielinten yksiköiden välisen hallinnollisen järjestelyn kohteena. Infrastruktuuri- ja logistiikkatoimisto (OIB) on soveltamisasetuksen 116 artiklan 7 kohdassa tarkoitettu yhteisön toimielinten yksikkö. Tästä seuraa, ettei neuvosto ollut velvollinen noudattamaan julkisia hankintoja koskevia sääntöjä silloin, kun se päätti käyttää OIB:n palveluja.

(ks. 46–48 kohta)