Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 4.12.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-500/17, Hubei Xinyegang Special Tube v. komissio, 24.9.2019 antamasta tuomiosta

(asia C-891/19 P)

(2020/C 45/30)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: T. Maxian Rusche ja N. Kuplewatzky)

Muut osapuolet: Hubei Xinyegang Special Tube Co. Ltd, ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Válcovny trub Chomutov a.s. ja Vallourec Deutschland GmbH

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin tuomioistuin

— kumoaa valituksenalaisen tuomion

— hylkää ensimmäisen ja toisen kanneperusteen perusteettomina

— palauttaa kolmannen ja neljännen kanneperusteen yleisen tuomioistuimen uudelleen arvioitaviksi

— määrää, että ensimmäisessä oikeusasteessa ja valitusasteessa aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista määrätään yleisen tuomioistuimen tuomiossa.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Komissio vetoaa valituksensa tueksi kuuteen valitusperusteeseen.

Ensinnäkin kyseisen tuomion 59–67 kohdassa on lukuisia virheitä. Yleinen tuomioistuin on erityisesti tulkinnut virheellisesti perusasetuksen (1) 1 artiklan 2 ja 4 kohtaa, 3 artiklan 2, 3 ja 8 kohtaa ja 4 artiklaa, koska se on sisällyttänyt kahteen viimeksi mainittuun säännökseen vaatimuksen siitä, että komission on otettava huomioon kyseisen tuotteen markkinoiden segmentaatio hintavaikutuksia koskevassa arvioinnissaan. Perusasetuksen 3 artiklan 2 ja 3 kohdassa kuitenkin edellytetään saman asetuksen 1 artiklan 4 kohdassa määritellyn samankaltaisen tuotteen tasolla tehtävää vertailua, eikä yleisen tuomioistuimen edellyttämää markkinasegmenttien tasolla tehtävää yksityiskohtaista arviointia. Ne oikeuslähteet, joihin yleinen tuomioistuin vetoaa, eivät tue yleisen tuomioistuimen näkemystä, ja yleinen tuomioistuin ottaa mainittujen lähteiden taustalla olevat tosiseikat ja riidanalaisen asetuksen (2) taustalla olevat tosiseikat huomioon vääristyneellä tavalla. Lopuksi missään tapauksessa ei käsillä ole sellaisia seikkoja, joilla voitaisiin perustella markkinasegmenttikohtainen arviointi.

Toiseksi kyseisen tuomion 59–67 kohdassa yleinen tuomioistuin on tulkinnut riidanalaista asetusta virheellisesti tai ottanut vääristyneellä tavalla huomioon tosiseikat, jotka koskevat tuotevalvontakoodien (PCN) käyttöä komission hintavaikutusarvioinnissa. Tuotevalvontakoodien käyttöön sisältyy tiettyjä ominaispiirteitä, kuten markkinasegmentaatio (ja muita tekijöitä), mistä seuraa automaattisesti se, että tällaiseen tuotevalvontakoodirakenteeseen perustuvissa hintavaikutusarvioinneissa otetaan kyseiset tekijät huomioon. Näin ollen entisestään segmentoitu hintavaikutusarviointi ei ollut tarpeellinen.

Kolmanneksi kyseisen tuomion 77–79 kohdassa unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut virheellisesti SEUT 296 artiklaa ja ottanut vääristyneellä tavalla huomioon tosiseikat, jotka koskevat markkinasegmenttejä koskevaa arviointia tutkimuksessa ja riidanalaisessa asetuksessa.

Neljänneksi kyseisen tuomioistuimen 68–76 kohdassa yleinen tuomioistuin on tulkinnut virheellisesti perusasetuksen 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa, joissa edellytetään ainoastaan niiden vaikutusten huomioon ottamista, joita polkumyynnillä tuetulla tuonnilla on unionin teollisuuden kannalta. Toisin kuin yleinen tuomioistuin on esittänyt, merkitystä ei ole sellaisten tuotetyyppien myynnillä, joita otokseen otetut viejät eivät vie maasta.

Viidenneksi yleinen tuomioistuin on kyseisen tuomion 67–76 kohdassa jättänyt ottamatta huomioon perusasetuksen otoksia koskevan 17 artiklan vaikutukset ja poistanut kyseisen säännöksen tehokkaan vaikutuksen. Tuomion mainituissa kohdissa esitettyjen toteamusten osalta ei oteta huomioon sitä, että otoksen laadinnan automaattinen vaikutus on se, että komissio analysoi ainoastaan otoksen osana olevien kiinalaisten tuottaja-viejien tuontia. Näin ollen otoksen käyttö merkitsee sitä, että myyntejä voi perustella jäädä tarkastelun ulkopuolelle. Tämä sivuvaikutus ei kuitenkaan horjuta sen hintavaikutusarvioinnin legitimiteettiä, joka on tehty edustavan otoksen perusteella perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti.

Kuudenneksi kyseisen tuomion 34, 35 ja 45 kohdassa yleinen tuomioistuin on muuttanut sille esitettyjä ensimmäistä ja toista kanneperustetta ja mennyt ratkaisussaan asianosaisten esittämien vaatimusten ulkopuolelle (ultra petita). Yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen myös siltä osin kuin se on määrittänyt ensimmäisen ja toisen kanneperusteen osalta suoritettavan tuomioistuinvalvonnan laajuuden. Vaikka yleisen tuomioistuimen esittämä valvonnan taso olisikin paikkansapitävä – näin ei siis ole – yleinen tuomioistuin on kuitenkin luokitellut virheellisesti komission arvioinnin taustalla olevat tosiseikat tai peräti ottanut ne huomioon vääristyneellä tavalla.

(1) Polkumyynnillä muista kuin Euroopan unionin jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 8.6.2016 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/1036 (EUVL 2016, L 176, s. 21).

(2) Lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen raudasta (muusta kuin valuraudasta) tai teräksestä (muusta kuin ruostumattomasta teräksestä) valmistettujen poikkileikkaukseltaan ympyrän muotoisten ja ulkoläpimitaltaan yli 406,4 mm:n suuruisten saumattomien putkien tuonnissa 11.5.2017 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2017/804 (EUVL 2017, L 121, s. 3).