ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Yhteisön tavaramerkki - Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen - Ehdottomat hylkäysperusteet - Tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan käyttää osoittamaan tavaran ominaisuuksia - Sanat UNIVERSALTELEFONBUCH ja UNIVERSALKOMMUNIKATIONSVERZEICHNIS

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

Tiivistelmä

$$Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetut merkit ovat sellaisia merkkejä, jotka määrittelevät ja ilmaisevat yksinomaan kyseessä olevien tavaroiden tai palveluiden lajia, ominaisuuksia, laatua tai käyttötarkoitusta eivätkä kykene täyttämään tavaramerkille asetettua perustehtävää eli eivät kykene yksilöimään tavaran tai palvelun alkuperää niin, että kuluttaja voi myöhempiä hankintoja tehdessään hankkia lisää kyseisiä tavaroita tai palveluita, jos hän on pitänyt niitä hyvinä, tai olla hankkimatta niitä, jos hän ei ole tyytyväinen niihin. Sanat UNIVERSALTELEFONBUCH ja UNIVERSALKOMMUNIKATIONSVERZEICHNIS eivät voi olla yhteisön tavaramerkkejä, kun niiden rekisteröintiä haetaan tietojenkäsittelylaitteissa ja -laitteistoissa käytettäviä tallennusvälineitä eli erityisesti CD-ROM-levyjä varten, painotuotteita, hakuteoksia ja alakohtaisia luetteloita varten, kustantamojen palveluja eli erityisesti tekstien, kirjojen, aikakauslehtien ja sanomalehtien toimittamista varten sekä toimittajan palveluja varten; näin on siksi, että ne voidaan kyseessä olevassa kohderyhmässä, joka muodostuu saksaa puhuvista, tavanomaisella tavalla valistuneista sekä kohtuullisen tarkkaavaisista ja huolellisista keskivertokuluttajista, yhdistää välittömästi ja asiaa enempää pohtimatta konkreettisesti ja suoraan riidanalaisten tavaramerkkihakemusten kohteena oleviin tavaroihin ja palveluihin.

( ks. 23 ja 25-31 kohta )
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Komissio - Toimivalta - Yhteisön budjetin toimeenpano - Päätös suorittaa kuittaus komission saatavan ja niiden avustusten välillä, jotka yhteisön on maksettava - Yhteisön oikeuden tehokkuuden ja moitteettoman varainhoidon periaatteet - Loukkaaminen

(EY:n perustamissopimuksen 205 artikla (josta on tullut EY 274 artikla))

Tiivistelmä

$$Nimenomaisten säännösten puuttuessa, jotka koskevat komission oikeutta perustamissopimuksen 205 artiklan (josta on tullut EY 274 artikla) mukaisena yhteisön talousarvion toimeenpanosta vastaavana toimielimenä suorittaa kuittaus sellaista yksikköä kohtaan, joka on toisaalta yhteisön varojen saaja ja toisaalta velallinen yhteisöä kohtaan siltä peräisin olevien summien osalta, on sen määrittämiseksi, onko komission tällaisella kuittauspäätöksellä oikeusperusta, nojauduttava yhteisön säännöksiin, jotka koskevat kyseisen toimielimen toimintaa, sekä yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöön. Tässä yhteydessä on erityisesti otettava huomioon yhteisön oikeuden tehokkuuden periaate sekä moitteettoman varainhoidon periaate. Yhteisön oikeuden tehokkuuden periaate merkitsee sitä, että yhteisön varat on annettava käyttöön ja käytettävä niiden tarkoituksen mukaisesti. Moitteettoman varainhoidon periaatetta puolestaan ei voida määritellä vain puhtaasti kirjanpidolliselta pohjalta, jolloin olisi keskeisesti kyse sen arvioinnista, onko jokin velka muodollisesti maksettu. Päinvastoin periaatteen oikea tulkinta edellyttää huolta varainhoitotoimien käytännön seurauksista, jolloin on viitattava erityisesti yhteisön oikeuden tehokkuuden periaatteeseen.

Kuittauksesta komission saatavan ja niiden avustusten välillä, jotka yhteisön on maksettava, tehty komission päätös, jonka osalta komissio ei ole varmistautunut etukäteen siitä, että päätöksestä ei aiheudu vaaraa kyseisten varojen käytölle siihen, mihin ne on tarkoitettu, ja kyseessä olevien toimien toteuttamiselle, kun komissio olisi voinut toimia toisin kantajan maksettavaksi väittämänsä velan perintää ja riidanalaisten summien asianmukaista käyttöä vaarantamatta, ei ole näiden vaatimusten mukainen, joten se on kumottava.

( ks. 59-60 ja 73-75 kohta )
Päätöksen tiedoksiannon tarkoituksena on antaa asianosaiselle mahdollisuus tutustua tarkoituksenmukaisesti päätökseen ja niihin perusteluihin, joihin toimielin perustaa päätöksensä.

Valituksen hylkäävä päätös, joka on laadittu kielellä, joka ei ole virkamiehen äidinkieli eikä kieli, jolla valitus oli laadittu, on sääntöjen mukainen, jos asianosaisella on mahdollisuus tutustua siihen tarkoituksenmukaisesti. Jos sitä vastoin se, jolle päätös on osoitettu, katsoo, että hän ei voi ymmärtää päätöstä, hänen on edellytettyä huolellisuutta noudattaen vaadittava toimielimeltä käännöstä joko kielellä, jolla valitus oli laadittu, tai äidinkielellään.

Tilanteessa, jossa tällainen vaatimus on esitetty viipymättä, kanteen nostamiselle asetettu määräaika alkaa kulua vasta päivästä, jolloin tämä käännös on annettu tiedoksi asianomaiselle virkamiehelle, ellei toimielin voi epäilyksettä osoittaa, että virkamies on voinut tutustua tarkoituksenmukaisesti valituksen hylkäävän päätöksen päätösosaan ja perusteluihin sillä kielellä, jolla päätös alun perin annettiin tiedoksi. Tältä osin asianosaisen, joka vetoaa siihen, että kanne on nostettu myöhässä henkilöstösääntöjen 91 artiklan mukaisiin määräaikoihin nähden, on näytettävä, minä päivänä valituksen hylkäävä päätös on annettu tiedoksi.

(ks. 16-19 kohta)

Viittaukset: asia 5/76, Jänsch v. komissio, 15.6.1976, (Kok. 1976, s. 10, 10 kohta); asia T-94/92, X v. komissio, 9.6.1994 (Kok. H. 1994, s. I-A-149 ja II-481, 24 kohta); asia T-102/98, Papadeas v. alueiden komitea, 9.11.1999 (Kok. H. 1999, s. I-A-211 ja II-1091, 31 kohta) ja asia T-197/98, Rudolph v. komissio, 23.3.2000 (Kok. H. 2000, s. I-A-55 ja II-241, 43-45 kohta).
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Yhteisön tavaramerkki - Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen - Ehdottomat hylkäysperusteet - Tavaramerkit, joilta puuttuu erottamiskyky - Sanamerkki TRUSTEDLINK

(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

Tiivistelmä

$$Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaan sellaisia tavaramerkkejä, "joilta puuttuu erottamiskyky", ei voida rekisteröidä. Tältä osin on todettava, että kun rekisteröintiä on haettu sanamerkille TRUSTEDLINK sähköiseen kaupankäyntiin kuuluvia palveluja ja muita tähän liittyviä tavaroita ja palveluja varten, sanamerkkiä ei voida hyväksyä yhteisön tavaramerkiksi, koska siltä puuttuu erottamiskyky. Kyseinen merkki muodostuu kahdesta sanasta, joista toinen on yleisnimitys ja kuvaa ainoastaan sähköisen kaupankäynnin yhtä olennaista teknistä ominaisuutta ja joista toinen tältä ominaisuudelta toivottua laatua. Sillä, että näistä sanoista tehdään yhdyssana muuttamatta sanojen ulkoasua tai merkitystä, ei lisätä merkkiin mitään sellaista, minkä perusteella olisi katsottava, että yrityksen tavarat ja palvelut voitaisiin tämän merkin perusteella - kun sitä tarkastellaan kokonaisuutena - erottaa muiden yritysten tavaroista ja palveluista.

( ks. 36-38 kohta )
Virkamiehen aviopuoliso, jonka aiemmin harjoittamasta ammatillisesta toiminnasta hankitut vuositulot eivät ylitä sairausvakuutusjärjestelmää koskevien määräysten 3 artiklan 1 kohdan toisessa luetelmakohdassa määrättyä summaa ja jolla on oikeus liittyä jonkin jäsenvaltion sairausvakuutusjärjestelmään siitä syystä, että hänen ainoa asuinpaikkansa on kyseisessä valtiossa, voi saada etuuksia yhteisön sairausvakuutusjärjestelmästä vain täydentävästi.

Henkilöstösääntöjen 72 artiklan 1 kohdassa ja Euroopan yhteisöjen virkamiesten sairausvakuutusjärjestelmää koskevien määräysten 3 artiklan 1 kohdassa ei edellytetä, että vakuutetun aviopuoliso voi kuulua yhteiseen sairausvakuutusjärjestelmään muiden säännösten tai määräysten mukaan ainoastaan silloin, kun hän on harjoittanut ammatillista toimintaa. Ei siten voida pitää perusteltuna väitettä, jonka mukaan virkamiehen puolisolla on harjoittamansa ammatillisen toiminnan seurauksena joko velvollisuus vakuuttaa itsensä sairauden varalta tai oikeus saada sairauden varalta etuuksia vapaaehtoisesta vakuutuksesta.

Lainvastaisuusväitteen ulottuvuus on rajattava koskemaan sitä, mikä on välttämätöntä asian ratkaisemisen kannalta. Perustamissopimuksen 184 artiklan (josta on tullut EY 241 artikla) tarkoituksena ei ole antaa asianosaiselle mahdollisuutta riitauttaa minkä tahansa yleisen säännöksen sovellettavuutta minkä tahansa kanteen menestymisen edistämiseksi. Yleinen säännös, jonka lainvastaisuuteen on vedottu, on oltava sovellettavissa suoraan tai välillisesti kanteessa esillä olevaan tilanteeseen, ja kanteen kohteena olevan päätöksen ja kyseisen yleisen säännöksen välillä on oltava oikeudellinen yhteys.

(ks. 53 kohta)

Viittaukset: asia 21/64, Macchiorlati Dalmas e Figli v. Euroopan hiili- ja teräsyhteisön korkea viranomainen, 31.3.1965 (Kok. 1965, s. 227 ja 245); asia 32/65, Italia v. neuvostoja komissio, 13.7.1966 (Kok. 1966, s. 563 ja 594; Kok. Ep. I, s. 299) ja asia T-6/92, Reinarzv. komissio, 26.10.1993 (Kok. 1993, s. II-1047, 57 kohta).
Henkilöstösääntöjen 24 artiklasta seuraa, että yhteisöjen toimielimet ovat velvollisia avustamaan virkamiehiään ainoastaan, jos on kyse ulkopuolisen sellaisesta toiminnasta virkamiestä kohtaan, joka perustuu virkamiehen asemaan tai tehtäviin.

Pelkästään sillä perusteella, että lapsi, jonka vanhemmista toinen on yhteisöjen virkamies, on yhteisöjen lastentarhassa, jossa häntä on kohdeltu erittäin raskauttavalla tavalla, ei voida katsoa, että kyseessä olevien ulkopuolisten toiminnan ja tämän vanhemman virkamiesaseman välillä olisi henkilöstösääntöjen 24 artiklassa tarkoitettu side.

On kiistatonta, että henkilöstösääntöjen 24 artiklan tavoitteena on virkamiesten työskentelyedellytysten suojaaminen ja että yhteisöjen lastentarhojen ja koulujen perustamisella pyritään tämän tavoitteen toteuttamiseen, mutta ei voida katsoa, että ulkopuolisten toiminnan syynä näissä laitoksissa olisi välttämättä vanhempien virkamiesasema ja heille tällä perusteella kuuluvat tehtävät.

(ks. 32, 36, 38 ja 40 kohta)

Viittaukset: asia 180/87, Hamill v. komissio, 5.10.1998(Kok. 1998, s. 6141, 15 kohta).
Euroopan yhteisöjen virkamiesten tapaturma- ja ammattitautivakuutusta koskevien määräysten 23 artiklassa tarkoitetun lääketieteellisen lautakunnan varsinaisia lääketieteellisiä arviointeja on pidettävä lopullisina, kun ne on annettu sääntöjenmukaisesti. Tuomioistuin voi selvittää ainoastaan sen, onko lääketieteellisen lautakunnan kokoonpano ja toiminta ollut sääntöjenmukaista, ja sen, onko sen antama lausunto ollut sääntöjenmukainen. Lausunnon osalta on selvitettävä erityisesti, onko se perusteltu sillä tavoin, että on mahdollista arvioida seikkoja, joihin lausunto perustuu, ja onko lääketieteellisten toteamusten ja niistä johtuvien päätelmien välillä ymmärrettävä yhteys.

(ks. 30 kohta)

Viittaukset: asia C-76/95, komissio v. Royale beige, 24.10.1996 (Kok. 1996, s. I-5501, 67 kohta) ja asia T-187/95, R v. komissio, 15.7.1997 (Kok. H. 1997, s. II-729, 35 kohta).
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Laiminlyöntikanne - Komissiolla oleva toimimisvelvollisuus - Päätöksen tekeminen siitä, mihin jatkotoimiin ryhdytään kilpailusääntöjen rikkomisesta tehdyn kantelun johdosta - Päätöksen tekeminen kohtuullisessa ajassa

(EY:n perustamissopimuksen 175 artikla (josta on tullut EY 232 artikla))

2 Laiminlyöntikanne - Yhteisöjen tuomioistuinten toimivalta - Määräyksen antaminen toimielimelle - Toimivallan puuttuminen

(EY:n perustamissopimuksen 175 artiklan toinen kohta ja 176 artikla (joista on tullut EY 232 artiklan toinen kohta ja EY 233 artikla))

Tiivistelmä

1 Laiminlyöntikannetta käsiteltäessä on tutkittava, oliko komissiolla perustamissopimuksen 175 artiklassa (josta on tullut EY 232 artikla) tarkoitetun vaatimuskirjeen saadessaan toimimisvelvollisuus.

Kun kilpailusääntöjen rikkomista koskevan kantelun kolmas käsittelyvaihe alkaa siten, että kantelija on antanut vastineensa asetuksen N:o 99/63/ETY 6 artiklan mukaiseen ilmoitukseen, komission on kohtuullisessa ajassa joko käynnistettävä menettely sitä vastaan, jota kantelu koskee, tai tehtävä lopullinen päätös kantelun hylkäämisestä.

Hallinnollisen menettelyn keston kohtuullisuutta on arvioitava tapauskohtaisesti ja arvioinnissa on otettava huomioon muun muassa asiayhteys, ne eri menettelyvaiheet, joita komission on noudatettava, asianosaisten toiminta menettelyn aikana, asian vaikeusaste sekä asian merkitys eri osapuolille. Arvioitaessa erityisesti kilpailusääntöjen rikkomisesta tehtyä kantelua seurannutta tutkimismenettelyä on näin ollen, ottaen huomioon että menettely on jo edennyt kolmanteen vaiheeseensa, syytä ottaa huomioon tutkimukseen jo kuluneet vuodet, asian tutkimisen nykyinen vaihe sekä asianosaisten toiminta kokonaisuudessaan.

2 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimella ei ole toimivaltaa antaa määräyksiä yhteisöjen toimielimille. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimella on siten perustamissopimuksen 175 artiklan (josta on tullut EY 232 artikla) mukaisesti ainoastaan mahdollisuus todeta lainvastaisen laiminlyönnin olemassaolo. Kyseisen toimielimen on tämän jälkeen perustamissopimuksen 176 artiklan (josta on tullut EY 233 artikla) mukaisesti toteutettava ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet.
58

Kantajan väitteestä, jonka mukaan kilpailun valintalautakunnan olisi tullut pyytää häntä täydentämään hakemustaan, on todettava, että kantaja ei ole esittänyt mitään sen väitteensä tueksi, jonka mukaan jotkut hakijat olisivat voineet käyttää tätä mahdollisuutta. Väite on siis hylättävä. Joka tapauksessa valintalautakunta, joka on sidottu kilpailuilmoituksen sanamuotoon sellaisena kuin se on julkaistu (asia T-158/89, Van Hecken v. TSK, tuomio 28.11.1991, Kok. 1991, s. II-1341, 23 kohta ja asia T-54/91, Almeida Antunes v. parlamentti, tuomio 21.5.1992, Kok. 1992, s. II-1739, 39 kohta), on velvollinen ainoastaan ottamaan huomioon ne todistukset, jotka hakijoiden on toimitettava ennen hakemusten jättämiselle kilpailuilmoituksessa asetettua määräaikaa. Se ei ole millään tavoin velvollinen tarvittaessa pyytämään hakijoita toimittamaan täydentäviä asiakirjoja (em. asia Almeida Antunes v. parlamentti, tuomion 40 kohta).
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Edellytykset - Toimielinten lainvastainen toiminta - Maidontuottajilta on evätty viitemäärät lisämaksujärjestelmän soveltamisen yhteydessä sen jälkeen, kun tuottajat ovat keskeyttäneet toimituksensa maidon myynnistä luopumista koskevan palkkiojärjestelmän yhteydessä - Tuottaja, joka on vapaaehtoisesti luopunut tuotannon jatkamisesta maidon kaupan pitämisestä luopumisesta annetun sitoumuksen päätyttyä - Perusteltua luottamusta ei ole loukattu

(Neuvoston asetukset N:o 1078/77 ja 857/84)

Tiivistelmä

Asetuksen N:o 857/84, jossa vahvistetaan maidon lisämaksujärjestelmän mukaisesti kullekin tuottajalle viitemäärä viitevuonna toimitetun tuotannon mukaan, soveltamisen perusteella ei synny yhteisön vahingonkorvausvastuuta sellaista tuottajaa kohtaan, joka asetuksen N:o 1078/77 mukaisesti maidon kaupan pitämisestä luopumisesta antamansa ja viitevuoden aikana päättyneen sitoumuksensa voimassaolon jälkeen ei ole jatkanut maidon tuotantoa muista kuin sitoumuksen antamiseen liittyvistä syistä ja joka on osoittanut aikomuksensa jatkaa tuotantoa vasta usean vuoden kuluttua.

Tällainen tuottaja, jota ei ole lainvastaisesti estetty jatkamasta toimintaansa kaupan pitämisestä luopumista koskeneen ajanjakson päätyttyä, ei voi väittää, että hän olisi perustellusti luottanut siihen, että hän voi jatkaa maidontuotantoa milloin tahansa tulevaisuudessa. Taloudelliset toimijat eivät nimittäin voi perustaa perusteltua luottamustaan siihen, etteivät markkinapolitiikan tai rakennepolitiikan alaan kuuluvista säännöistä mahdollisesti johtuvat rajoitukset koskisi niitä yhteisten markkinajärjestelyjen alalla, sillä näiden järjestelyjen tavoitteena on jatkuva sopeutuminen muuttuviin taloudellisiin tilanteisiin.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Yhteinen kauppapolitiikka - Polkumyynniltä suojautuminen - Uudelleentarkastelumenettely - Polkumyyntitullien soveltamisaika - Neuvoston harkintavalta

(Neuvoston asetuksen N:o 2423/88 15 artiklan 1, 2, 3 ja 4 kohta ja neuvoston asetukset N:o 535/87 ja N:o 3283/94)

Tiivistelmä

Polkumyyntiä koskevan perusasetuksen N:o 2423/88 15 artiklan 1 kohtaa on sen sanamuoto ja esityöt sekä systematiikka ja tarkoitus huomioon ottaen tulkittava siten, että neuvostolla on valta harkintansa mukaan vahvistaa aikaisemman polkumyynnin vastaista toimea koskevan uudelleentarkastelumenettelyn johdosta annetun lopullisen polkumyyntitullin soveltamisaika viittä vuotta lyhemmäksi, jos rajoittaminen on erityisten olosuhteiden vuoksi paras tapa ottaa huomioon menettelyn osapuolten erisuuntaiset intressit ja ylläpitää näiden intressien välistä tasapainoa perusasetuksessa tarkoitetulla tavalla.

Uudelleentarkastelumenettelyn epätavallisen pitkä kesto, silloin kun se vaikuttaa osapuolten oikeudelliseen asemaan polkumyyntitullien alaisten yritysten vahingoksi, oikeuttaa menettelyn tuloksena annettujen polkumyynnin vastaisten toimien soveltamisajan rajoittamisen.

Uudelleentarkastelumenettelyn kesto huomioon ottaen neuvosto ei ylittänyt harkintavaltansa rajoja, kun se arvioi, että lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Japanista peräisin olevien tavallista paperia käyttävien valokopiolaitteiden tuonnissa annetussa asetuksessa N:o 2380/95 säädetty kahden vuoden soveltamisaika oli kohtuullinen.

Asetuksen N:o 2380/95 soveltamisajan rajoittaminen kahdeksi vuodeksi ei ole loukannut yhteisön teollisuuden oikeuksia polkumyyntitullin vaikutuksen häviämisen tai sen kiertämisen torjumiseksi.

Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annetun asetuksen N:o 3283/94 nojalla ei ole mahdollista säätää yli viiden vuoden ajan sovellettavista polkumyynnin vastaisista lopullisista toimenpiteistä ja on siten selvää, että kolmen vuoden ajanjakson jälkeen polkumyynnin vastaiset toimenpiteet raukeavat viimeistään kahden vuoden määräajassa, ellei uudelleentarkastelupyyntöä esitetä. Tästä seuraa, että vaikka yhteisön teollisuuden on vaikea käytännössä vedota polkumyyntitullin vaikutuksen häviämiseltä ja/tai sen kiertämiseltä suojaaviin menettelyihin polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden rauetessa kahden vuoden määräajassa, tämä tilanne on osa perusasetuksella säädettyä oikeudellista järjestelmää.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely - Kannekirjelmä - Muotovaatimukset - Oikeudenkäynnin kohteen yksilöinti - Yhteenveto kanteen oikeudellisista perusteista - Yhteisön toimielimen aiheuttamien vahinkojen korvaamista koskeva kanne

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 19 artikla; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohta)

Tiivistelmä

EY:n tuomioistuimen perussäännön 19 artiklan ja yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaan kanteessa on mainittava oikeudenkäynnin kohde ja yhteenveto seikoista, joihin kanne perustuu. Tämän maininnan on oltava riittävän selvä ja täsmällinen, jotta vastaaja voi valmistautua esittämään puolustuksensa ja jotta yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi tarvittaessa antaa asiassa ratkaisun ilman täydentäviä tietoja. Jotta oikeusvarmuuden ja hyvän oikeudenkäytön vaatimusten toteutuminen taattaisiin, kanne voidaan tutkia vain, jos olennaiset tosiseikat ja oikeudelliset seikat, joihin kanne perustuu, käyvät ainakin yhteenvedonomaisesti mutta samalla johdonmukaisesti ja ymmärrettävästi ilmi itse kannekirjelmästä.

Jotta kannekirjelmä täyttäisi nämä edellytykset, siinä on niissä tapauksissa, joissa vaaditaan korvausta yhteisön toimielimen aiheuttamista vahingoista, mainittava ne seikat, joiden perusteella voidaan yksilöidä kantajan moitearvioinnin kohteena oleva toimielimen toiminta, syyt, joiden perusteella kantaja katsoo, että toiminnan ja väitetyn vahingon välillä on syy-yhteys, sekä tämän vahingon laatu ja laajuus.
121

On syytä uudelleen korostaa sitä, että ammattiyhdistyksen tai ammatillisen järjestön virkamiesjäsenellä on aina oikeus asettua ehdokkaaksi riippumattomalla listalla, jos häntä ei ole valittu sen ammattiyhdistyksen tai ammatillisen järjestön listalle, jonka jäsen hän on, ja hänellä on oikeus julkisesti viitata jäsenyyteensä ja tukea tämän järjestön ohjelmia. Virkamies, joka on ammattiyhdistyksen tai ammatillisen yhdistyksen jäsen, saa jatkaa jäsenyyttään ammattiyhdistyksessä ja ammatillisessa järjestössä ja asettua ehdokkaaksi muulla kuin tämän ammattiyhdistyksen tai ammatillisen järjestön listalla.
87

Liikesalaisuuksia ovat tiedot, joiden osalta ei ainoastaan niiden pelkkä ilmaiseminen yleisölle vaan myös jo niiden antaminen muulle oikeussubjektille kuin sille, joka on tiedon antanut, voi vakavasti vahingoittaa tiedon antaneen oikeussubjektin etuja. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan sen yleisen periaatteen mukaisesti, joka vaikuttaa kilpailuoikeuden menettelysääntöihin, Hikes alaisuuksille on turvattava ”erityinen suojelu” ja näihin liikesalaisuuksiin viitataan nimenomaisesti asetuksen N:o 17 19 artiklan 3 kohdassa ja 21 artiklan 2 kohdassa (ks. erityisesti em. asia Akzo Chemie ν. komissio, tuomion 28 ja 29 kohta). Siten silloin, kun komission on todettava konkreettisissa tapauksissa, että kolmansille annettavissa asiakirjoissa on kysymys liikesalaisuuksista, komission on asiakirjojen toimittamisessa noudatettava asianmukaista menettelyä, jolla pyritään takaamaan kyseisten yritysten oikeutetut intressit siltä osin, ettei niiden liikesalaisuuksia ilmaista.