Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Oikeudenkäyntimenettely - Tuomioistuimen ratkaisut - Perusteet - Seikat ja asiakirjat, joista joku asianosaisista ei ole tietoinen - Kelpaamattomuus todisteiksi

2. Oikeudenkäyntimenettely - Väliintulo - Jonkun muun kuin vastaajan esittämä oikeudenkäyntiväite - Tutkittavaksi ottaminen

(EHTY:n tuomioistuimen perussäännön 34 artikla; yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 93 artiklan 5 kohta)

3. Oikeudenkäyntimenettely - Kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen - Virkavirheen toteaminen

(EHTY:n perustamissopimuksen 33, 34 ja 40 artikla; EHTY:n tuomioistuimen perussäännön 40 artikla)

4. Oikeudenkäyntimenettely - Kumoamiskanne tai laiminlyöntikanne - Tutkittavaksi ottaminen - Vahvistava toimi - Olosuhteiden muutos

(EHTY:n perustamissopimuksen 33 ja 35 artikla)

5. Oikeudenkäyntimenettely - Laiminlyöntikanne - Tutkittavaksi ottaminen - Käsite "laiminlyönti"

(EHTY:n perustamissopimuksen 35 artikla)

6. Oikeudenkäyntimenettely - Laiminlyöntikanne - Tutkittavaksi ottaminen - Oikeus ja velvollisuus tehdä vaadittu päätös

(EHTY:n perustamissopimuksen 35 artikla)

7. Oikeudenkäyntimenettely - Laiminlyöntikanne - Implisiittisen päätöksen luonne

(EHTY:n perustamissopimuksen 33 ja 35 artikla)

8. Yritys - Käsite "Yritys" - Oikeudellisesti erilliset yhtyneet yritykset

(EHTY:n perustamissopimuksen 80 artikla)

9. Rahoitusjärjestelyt - Tasausjärjestelmä, jonka tarkoituksena on varmistaa romuraudan saanti ja joka käsittää maksut "ostetusta romuraudasta" ja "omien varojen" vapauttamisen - Käsite "omat varat" - Toimitukset konsernin sisällä - Paikallinen yhtyminen - Vapautuksen lainvastaisuus

(EHTY:n perustamissopimuksen 4, 53 ja 80 artikla; korkean viranomaisen päätöksen N:o 2/57 3 ja 4 artikla)

10. Päätös, jossa perustetaan subjektiivisia oikeuksia tai samankaltaisia etuja - Takautuva peruuttaminen - Edellytykset

Tiivistelmä

1. Yhtä perustavanlaatuisista oikeusperiaatteista rikottaisiin, jos tuomioistuimen ratkaisu perustuisi seikkoihin ja asiakirjoihin, joita asianosaiset, tai joku asianosaisista, eivät ole voineet saada tietoonsa ja joihin he eivät siis ole voineet ottaa kantaa.

2. Vastaajaa tukevalla väliintulijalla on mahdollisuus esittää sellaisia oikeudenkäyntiväitteitä, joita vastaaja ei ole esittänyt, jos näillä väitteillä vastustetaan kantajan vaatimuksia.

3. Toteamusta korkean viranomaisen syyllistymisestä virkavirheeseen ei voida tehdä EHTY:n perustamissopimuksen 33 artiklassa tarkoitetulla kumoamiskanteella, vaan tällainen toteamus voidaan tehdä ainoastaan perustamissopimuksen 40 artiklan tai mahdollisesti sen 34 artiklan nojalla. Päinvastaista väitettä ei voi perustaa EHTY:n tuomioistuimen perussäännön 40 artiklan kolmanteen virkkeeseen, sillä kyseisen määräyksen tarkoituksena on ainoastaan vahvistaa vanhentumisaika ilman, että siinä muutettaisiin kyseiseen asiaan tarkoitettua kannetyyppiä.

4. Kannetta, joka on nostettu aiemman toimen vahvistavaa toimea vastaan, ei voida ottaa tutkittavaksi, jos vahvistetusta toimesta nostettavalle kanteelle asetettu määräaika on jo päättynyt.

Tämä sääntö ei kuitenkaan päde, mikäli aiemman ja myöhemmän toimen välisenä aikana olennaiset olosuhteet ja edellytykset, jotka ovat vaikuttaneet aiemmin toteutettuun toimeen, ovat muuttuneet etenkin sen vuoksi, että yhteisöjen tuomioistuimen tuomiossa on velvoitettu toimen toteuttaja tarkastelemaan uudelleen kantaansa.

5. Perustamissopimuksen 35 artiklassa tarkoitetulle laiminlyönnille on ominaista nimenomaisen päätöksen puuttuminen. Ei voida siis katsoa, että tällaisen päätöksen valmistelemiseksi tarkoitetut toimenpiteet tai se, että korkea viranomainen on vastannut asianosaiselle aloittaneensa tämän esittämien kysymysten tarkastelun, voisivat lakkauttaa laiminlyönnin.

6. Kysymys siitä, oliko korkealla viranomaisella oikeus tehdä vaadittu päätös ja siitä, oliko se velvollinen tekemään päätöksen kahden kuukauden kuluessa kehotuksen saatuaan, kuuluu pääasian tarkastelun piiriin. Se, että korkea viranomainen ei ole tehnyt päätöstä asetetussa määräajassa, riittää laiminlyöntikanteen tutkittavaksi ottamiseen.

7. Kielteisen implisiittisen päätöksen yleinen tai yksittäinen luonne voidaan päätellä kantajan korkealle viranomaiselle esittämän vaatimuksen sanamuodosta ja siitä luonteesta, joka olisi ollut päätöksellä, jonka komissio on kieltäytynyt tekemästä.

8. Perustamissopimuksessa tarkoitettu käsite "yritys" vastaa luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön käsitteitä. Näin ollen erillisinä oikeushenkilöinä toimivat yritykset eivät voi muodostaa perustamissopimuksessa tarkoitettua yhtä yritystä siitä huolimatta, että nämä yritykset olisivat taloudellisesti äärimmäisen pitkälle yhtyneitä.

9. Vaikka korkea viranomainen perustaa rahoitusjärjestelmän, jonka tarkoituksena on varmistaa romuraudan säännöllinen saanti yhteismarkkinoille, ja vaikka se näin tehdessään säätää, että yritykset ovat velvollisia maksamaan tasausmaksua "ostetusta romuraudasta" ja että "omat varat" ovat maksusta vapautettuja, periaatetta, jonka mukaan toimituksia, joita yritys vastaanottaa toiselta yritykseltä, jonka kanssa se muodostaa konsernin, ei voida pitää "omina varoina", sovelletaan myös silloin, kun kyseiset yritykset ovat paikallisesti jopa äärimmäisen pitkälle yhtyneitä.

Katso yhdistetyissä asioissa 32/58 ja 33/58 annetun tuomion tiivistelmän 6 kohta, Kok. V, 1958-1959, s. 280.

10. a) Lainmukaista päätöstä, jolla perustetaan asianosaisille subjektiivisia oikeuksia tai samankaltaisia etuuksia, ei voida peruuttaa taannehtivasti.

b) Jos tällainen päätös on sitä vastoin lainvastainen, se voidaan peruuttaa taannehtivasti:

- jos, tapauksen olosuhteet huomioon ottaen, yleinen intressi varmistaa laillisuusperiaate on tärkeämpää kuin edunsaajien intressi säilyttää tilanne, jota he olivat voineet pitää pysyvänä. Tämä voi tulla kysymykseen erityisesti silloin, kun lainvastaisella päätöksellä on ollut vahingollisia vaikutuksia edun saaneiden yritysten kanssa kilpaileville yrityksille;

ja

- jos lainvastainen päätös on tehty edunsaajina olevien yritysten antamien virheellisten tai epätäydellisten tietojen perusteella.

Asiaa koskevien intressien tärkeyden arviointi ja tämän seurauksena myös päätös siitä, peruutetaanko lainvastainen päätös taannehtivasti, kuuluu ensisijaisesti tämän päätöksen tekijälle.

Katso yhdistetyissä asioissa 7/56 ja 3-7/57 annetun tuomion tiivistelmän 2 kohta, Kok. III, 1957, s. 85.