ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten — Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä — Arviointiperusteet (Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) (ks. 15 ja 50 kohta)
13

Riidanalaisen päätöksen päätösosassa säädetään seuraavaa: ”1 artikla Valtiovarainministeriölle olevan velan perimättä jättäminen ja Kreikan [Larkolle] myöntämät takaussitoumukset lisäveron ennakkomaksun sijaan vuonna 2010 eivät ole [SEUT] 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. 2 artikla Yhteensä 135820824,35 euron valtiontuki, jonka Kreikka myönsi [SEUT] 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti [Larkolle] takaussitoumuksina vuosina 2008, 2010 ja 2011 sekä osallistumalla yrityksen pääomanlisäykseen vuonna 2009, ei sovellu sisämarkkinoille. 3 artikla 1. Kreikan on perittävä tuensaajalta takaisin 2 artiklassa tarkoitettu sisämarkkinoille soveltumaton tuki. 2. Takaisinperittävistä summista on maksettava korkoa siitä päivästä alkaen, jona tuki asetettiin tuensaajan käyttöön, sen tosiasialliseen takaisinperintään asti. 3. Korolle on laskettava korkoa komission asetuksen (EY) N:o 794/2004, sellaisena kuin se on muutettuna, V luvun mukaisesti. 4. Kreikan on ilmoitettava toimenpiteen 3 osalta tarkka päivämäärä (tarkat päivämäärät), jolloin se osallistui vuoden 2009 osakepääoman lisäykseen. 5. Kreikan on peruutettava kaikki 2 artiklassa tarkoitetun tuen jäljellä olevat maksuerät tämän päätöksen hyväksymispäivästä lukien. 4 artikla 1. Edellä 2 artiklassa tarkoitettu tuki on perittävä takaisin välittömästi ja tosiasiallisesti. 2. Kreikan on varmistettava, että tämä päätös pannaan täytäntöön neljän kuukauden kuluessa sen tiedoksi antamisesta. 5 artikla 1. Kreikan on toimitettava kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta seuraavat tiedot: a) tuensaajalta takaisin perittävä kokonaismäärä (tuki ja siitä perittävä korko); b) yksityiskohtainen kuvaus toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi; c) asiakirjat, jotka osoittavat, että tuensaaja on määrätty maksamaan tuki takaisin. 2. Kreikan on ilmoitettava komissiolle tämän päätöksen täytäntöön panemiseksi toteutettavien kansallisten toimenpiteiden edistymisestä siihen saakka, kunnes 2 artiklassa tarkoitetun tuen takaisinperintä on saatettu loppuun. Sen on annettava välittömästi komission pyynnöstä tiedot toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi. Sen on annettava myös tarkat tiedot tuensaajalta jo perityistä tukimääristä ja koroista. 6 artikla Tämä päätös on osoitettu Helleenien tasavallalle.”
57

Edellytykset, joiden täyttyessä unionin tuomioistuimen on katsottava, että sen käsiteltävänä oleva kanne on vailla kohdetta, ja näin ollen todettava, ettei lausunnon antamiseen ole aihetta, on täsmennetty tuomiossa 7.6.2007, Wunenburger v. komissio (C‑362/05 P, EU:C:2007:322, 41–45 ja 47–53 kohta). Tältä osin on muistutettava, että oikeudenkäynnin kohteen on oltava olemassa tuomioistuimen ratkaisun julistamiseen saakka sillä uhalla, että lausunnon antaminen asiassa raukeaa, mikä edellyttää sitä, että kanteen lopputulos voi tuottaa kantajalle etua (ks. tuomio 7.6.2007, Wunenburger v. komissio, C‑362/05 P, EU:C:2007:322, 42 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Vaikka Belgian kuningaskunta on oikeassa väittäessään, ettei jäsenvaltioiden tarvitse osoittaa oikeussuojan tarvetta niiden säännösten osalta, joiden kumoamista ne vaativat, unionin tuomioistuimen on siitä huolimatta silloinkin, kun jäsenvaltio on saattanut asian sen käsiteltäväksi, todettava, ettei kanteesta ole aihetta lausua, kun vaaditulla kumoamisella ei todennäköisesti ole oikeusvaikutuksia (ks. vastaavasti tuomio 24.11.2005, Italia v. komissio, C-138/03, C-324/03 ja C-431/03, EU:C:2005:714, 25 kohta).
21

Komission mukaan on lisäksi niin, että ehdotetulla eurooppalaisella kansalaisaloitteella kierretään sääntö, jonka mukaan komissiota ei voida kehottaa eurooppalaisella kansalaisaloitteella olemaan ehdottamatta tiettyä säädöstä tai ehdottamaan päätöstä olla toteuttamatta tiettyä säädöstä. Asetuksen N:o 211/2011 10 artiklan 1 kohdan c alakohdan sanamuoto edellyttää näet siltä osin kuin siinä viitataan ”toim[iin], jotka komissio aikoo toteuttaa”, että pelkästään sellaiset eurooppalaiset kansalaisaloitteet ovat hyväksyttävissä, joilla pyritään sisällöltään täsmällisen säädöksen antamiseen tai voimassa olevan säädöksen kumoamiseen. Jos komissio ilmoittaisi asetuksen N:o 211/2011 10 artiklan 1 kohdan c alakohdan nojalla antamassaan tiedonannossa, ettei se aio ehdottaa vastaavaa säädöstä, tämä merkitsisi sellaista poliittista rajoitusta sen aloitteenteko-oikeuteen, jota ei voida hyväksyä. Tämän lisäksi on vielä niin, että eurooppalaiselle kansalaisaloitteelle annettu tehtävä, jona on saada komissio tarkastelemaan julkisesti eurooppalaisen kansalaisaloitteen kohteena olevaa kysymystä ja saattaa siis vireille poliittinen keskustelu, voidaan täyttää täysimääräisesti vain sellaista eurooppalaista kansalaisaloitetta koskevalla ehdotuksella, jolla pyritään sisällöltään täsmällisen säädöksen antamiseen tai voimassa olevan säädöksen kumoamiseen. Eurooppalainen kansalaisaloite, jossa vaaditaan neuvoston päätöksen tekemättä jättämistä, ei voi enää täyttää tehtävää, jona on käynnistää tällainen poliittinen keskustelu ensimmäistä kertaa, ja se merkitsee sellaista puuttumista vireillä olevan lainsäädäntömenettelyn kulkuun, jota ei voida hyväksyä.
137

Näissä olosuhteissa komissio on täyttänyt perusteluvelvollisuutensa esittämällä selkeästi ja yksiselitteisesti tosiseikat ja oikeudelliset seikat, joiden johdosta se on todennut, että todennäköisyys SEUT 101 ja SEUT 102 artiklan rikkomisen olemassaolon toteennäyttämiseen oli vähäinen. Kun otetaan huomioon, että unionin yleinen tuomioistuin voi näiden täsmennysten avulla valvoa tehokkaasti sitä tapaa, jolla komissio on riidanalaisessa päätöksessä käyttänyt laajaa harkintavaltaansa, riidanalainen päätös on riittävästi perusteltu.
44

Toisin sanoen kantaja ei voi pakottaa unionin yleistä tuomioistuinta toimimaan oletusten varassa siltä osin kuin kyse on päättelyistä ja tosiseikkoihin sekä oikeudellisiin seikkoihin liittyvistä täsmällisistä perusteluista, jotka voisivat olla kantajan väitteiden perustana. 2.5.1991 tehdyn työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan tarkoituksena on välttää juuri tällainen tilanne, joka johtaa oikeudelliseen epävarmuuteen ja joka on yhteensoveltumaton hyvän oikeudenhoidon kanssa, kun siinä vaaditaan, että kannekirjelmässä on mainittava oikeudenkäynnin kohde ja vaatimukset ja että siihen on sisällytettävä yhteenveto kanneperusteista, joihin on vedottu (ks. vastaavasti määräys 19.5.2008, TFI v. komissio, T-144/04, EU:T:2008:155, 56 ja 57 kohta).
143

Tästä seikasta on todettava, että on kiistatonta, että edellytys, jonka mukaan toimivaltaisten viranomaisten tekemää virhettä ei ole voitu havaita, liittyy tietyssä määrin tullivelallisen vilpittömään mieleen, kuten oikeuskäytännössä on todettu. Ei kuitenkaan voida myöntää, että siitä seikasta, että virhettä pidetään tullikoodeksin 220 artiklan 2 kohdan b alakohdan toisessa alakohdassa olevan säännön, joka lisättiin siihen asetuksella N:o 2700/2000, mukaisena erehdyksenä, jota ei ole voitu kohtuudella havaita, seuraisi automaattisesti ja väistämättä, että tullivelvollisen todetaan olleen vilpittömässä mielessä, ja käsiteltävässä asiassa on näin sitä suuremmalla syyllä, kun otetaan huomioon edellä 128–130 kohdassa jo mainitut olosuhteet. Ristiriidasta, jonka Espanjan kuningaskunta väittää vallitsevan tehdyn virheen toteamisen ja viejän tosiasioista antaman virheellisen selvityksen puuttumisen välillä, on todettava, ettei tuon väitteen tueksi ole esitetty mitään argumentteja eikä sen logiikka ilmene myöskään oikeuskäytännöstä. Tilanne on samoin sen mahdollisen ristiriidan suhteen, joka vallitsee viejän tosiasioista antaman virheellisen selvityksen puuttumisen ja tullivelallisen näihin samoihin tosiasioihin liittyvän huolellisuuden puuttumisen välillä. Erityisesti on todettava, ettei voida olettaa, että tullivelallisen vilpitön mieli seuraisi välittömästi viejän toiminnasta, koska tullivelallinen ei voi saada etua viejän toiminnasta tilanteessa, jossa viejän esittämät tosiseikat eivät voi johtaa siihen, että kyseisen kolmannen maan toimivaltaiset viranomaiset myöntävät A-alkuperätodistukset. Täten on todettava, että Espanjan kuningaskunnan edellä mainittuja väitteitä on arvioitava siihen seikkaan nähden, että eräät El Salvadorin viranomaisten tekemät virheet johtuivat sellaisten alkuperäisten todistusten huomioon ottamisesta, joita ei selvästikään voitu pitää sen luontoisina, että ne olisivat oikeuttaneet etuuskohtelun myöntämiseen, ja eräät muut niiden virheet johtuivat kyseessä olevien alusten miehistöä ja lippua koskevien velvoitteiden merkittävistä rikkomisista.
57

Toimielinten tavoin on muistutettava, että perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan toista alakohtaa vastaava säännös on lisätty aikaisempaan asetukseen eli polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22.12.1995 annettuun neuvoston asetukseen (EY) N:o 384/96 (EYVL 1996, L 56, s. 1) asetuksen N:o 384/96 muuttamisesta 5.11.2002 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1972/2002 (EYVL 2002, L 305, s. 1).
20

Kuten edellä 6 kohdassa on todettu, neljäs kantaja väittää olevansa Breco Internationalin (Private) yleisseuraaja, ja se on lisätty asetuksen N:o 77/2009 1 artiklan ja sen liitteen perusteella ”Breco International” ‑nimellä asetuksen N:o 314/2004 6 artiklan liitteessä III tarkoitettujen luonnollisten henkilöiden, oikeushenkilöiden, yhteisöjen tai muiden elinten luetteloon. Tältä osin on syytä todeta, että mainitussa liitteessä olevan II osan 7 kohdassa todetaan Breco Internationalin olevan oikeushenkilö, jonka kotipaikka on Saint-Hélier (Jersey). Neuvoston istunnossa esittämien selvitysten mukaan tällaisen Jerseytä kotipaikkanaan pitävän yhteisön olemassaolo oli päätelty yrityksiä koskevia tietoja antavasta toimistosta peräisin olevan kertomuksen perusteella, joka on liitetty tämän toimielimen vastauskirjelmään. Kantajien kannekirjelmän korjaamisen yhteydessä esittämän, Zimbabwen kaupparekisteristä 29.9.2010 saadun nimen muutosta koskevan todistuksen mukaan neljäs kantaja on zimbabwelainen yhtiö Breco international (Private) Ltd, josta on tullut Fodya (Private) Ltd. Tässä yhteydessä on ensiksikin todettava, että Breco Internationalin nimen merkitseminen kyseessä oleviin luetteloihin ei ole perustunut Zimbabwen kaupparekisteristä saatuun todisteeseen kyseisen yhteisön oikeudellisesta olemassaolosta. Toiseksi ei ole mitään syytä päätellä, että Breco Internationalin nimen kyseessä oleviin luetteloihin sisällyttäessään asianomaiset toimielimet olisivat halunneet merkitä näihin luetteloihin sellaisen neljännen kantajan nimen, jonka kotipaikka on Harare (Zimbabwe) ja jonka yksilöintitiedot poikkeavat siksi merkittävästi Breco Internationalin yksilöintitiedoista. Tämän vuoksi kantajat väittävät virheellisesti, että neljännen kantajan nimi olisi ollut merkitty asianomaisiin luetteloihin.
29

Näin ollen työjärjestyksen 86 artiklan 2 kohdassa asetettujen edellytysten täyttymiseksi kanteen tarkistaminen on tehtävä erillisellä asiakirjalla. On kuitenkin todettava, että kantaja on pyytänyt kanteen tarkistamista suullisesti istunnossa. Koska kanteen tarkistamista koskevaa pyyntöä ei näin ollen ole tehty erillisellä asiakirjalla siten kuin työjärjestyksen 86 artiklan 2 kohdan määräyksissä edellytetään, on katsottava, että kanteen tarkistamista koskeva vaatimus on jätettävä tutkimatta.
66

Tältä osin kantajan väitettä, jonka mukaan viittaus ”eritelmään” koskee ainoastaan suojattuja tuotteita eikä kyseessä olevia tuotteita ja viimeksi mainitut voivat olla tislattujen alkoholijuomien kaltaisia vastaavia tuotteita, ei voida hyväksyä. Asetuksen N:o 491/2009 118 m artiklan 2 kohdan a alakohdan i alakohdassa edellytetään nimittäin selvästi, että ”vastaavat tuotteet” ovat niitä, jotka ”eivät ole eritelmän mukaisia”, mikä on mahdollista ainoastaan viinin tai väkevän viinin osalta (ks. viinialan yhteisestä markkinajärjestelystä, asetusten (EY) N:o 1493/1999, (EY) N:o 1782/2003, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 3/2008 muuttamisesta sekä asetusten (ETY) N:o 2392/86 ja (EY) N:o 1493/1999 kumoamisesta 29.4.2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 479/2008 (EUVL L 148, s. 1) liitteessä IV oleva 1–3 kohta) eikä whiskyn kaltaisen tislatun alkoholijuoman osalta. Kuten SMHV väitti perustellusti, näin on varsinkin, kun tislattujen alkoholijuomien määritelmistä, kuvauksesta, esittelystä, merkinnöistä ja maantieteellisten merkintöjen suojaamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1576/89 kumoamisesta 15.1.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 110/2008 (EUVL L 39, s. 16) merkityksellisistä säännöksistä ilmenee, että tislatut alkoholijuomat ovat eri suojajärjestelmän alaisia kuin viinit ja niiden on täytettävä eri edellytykset voidakseen saada tällaista suojaa (ks. kyseisen asetuksen 5 artikla).
SEUT 263 artiklan neljännen kohdan mukainen edellytys siitä, että toimen pitää koskea luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä suoraan, edellyttää, että riidanalaisella unionin toimella on välittömiä vaikutuksia yksityisen oikeusasemaan ja ettei se jätä niille, joille se on osoitettu ja joiden tehtävänä on sen toimeenpano, ollenkaan harkintavaltaa, jolloin toimeenpano on puhtaasti automaattista ja perustuu yksinomaan unionin lainsäädäntöön eikä edellytä välissä olevien sääntöjen soveltamista.

Rajoittavat toimenpiteet, joilla unionin kaikkia toimijoita kielletään toteuttamasta tietyntyyppisiä rahoitusliiketoimia sellaisten Venäjälle sijoittuneiden luottolaitosten kanssa, jotka täyttävät kyseisen päätöksen 1 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja kyseisen asetuksen 5 artiklan 1 kohdan a alakohdassa vahvistetut edellytykset ja joiden nimi mainitaan kyseisissä liitteissä, koskevat suoraan rahoituslaitosta, jonka nimi mainitaan rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta annetun päätöksen 2014/512/YUTP ja asetuksen N:o 833/2014 liitteissä. Kyseisiä rajoittavia toimenpiteitä sovelletaan nimittäin siihen suoraan, mikä on välitön seuraus siitä, että se on kyseisissä säännöksissä, luettuina yhdessä asiaankuuluvien liitteiden kanssa, tarkoitettu yhteisö, eikä toimenpiteiden täytäntöönpanosta vastaaville adressaateille jää ollenkaan harkintavaltaa.

Vaikka on totta, että kyseisissä säännöksissä asetettuja kieltoja sovelletaan ensisijaisesti luottolaitoksiin ja muihin rahalaitoksiin, jotka ovat sijoittautuneet unioniin, niiden tavoitteena on vaikuttaa ja ne myös vaikuttavat suoraan yhteisöihin, joiden nimi mainitaan kyseisten toimien liitteissä ja joiden taloudellista toimintaa kyseisten toimenpiteiden soveltaminen niihin rajoittaa. On selvää, että kyseisten toimenpiteiden soveltaminen on unioniin sijoittautuneiden toimijoiden tehtävä, sillä unionin toimielinten antamia toimia ei ole lähtökohtaisesti tarkoitettu sovellettaviksi unionin ulkopuolella. Tämä ei tarkoita kuitenkaan sitä, etteivät niiden yhteisöjen, joihin pääomamarkkinoille pääsyä koskevat säännökset vaikuttavat, osalta sovelletut rajoittavat toimenpiteet koskisi suoraan näitä yhteisöjä.

(ks. 57–60 ja 62 kohta)
Jos väitetiedoksiantoon annetun toisen osapuolen vastauksen ote tai tällaiseen vastaukseen liitetty asiakirja voi olla yrityksen puolustuksen kannalta merkityksellinen siten, että yritys voi vedota sen johdosta seikkoihin, jotka eivät ole yhtäpitäviä komission tuossa vaiheessa tekemien päätelmien kanssa, se on kuitenkin puolesta puhuva seikka. Asianomaisen yrityksen on tällöin voitava tutkia kyseinen ote tai asiakirja ja lausua siitä. Kyseisen yrityksen on kuitenkin esitettävä alustava näyttö väitetiedoksiannon muiden adressaattien vastausten hyödyllisyydestä sen puolustuksen kannalta.

SEUT 101 artiklan soveltaminen on perusteltua yhtäältä, kun siinä tarkoitetut menettelytavat pannaan täytäntöön sisämarkkinoiden alueella riippumatta siitä, missä ne on luotu, ja toisaalta, kun on ennakoitavissa, että tällaisilla menettelytavoilla on välitön ja merkittävä vaikutus sisämarkkinoihin. Kyseiset SEUT 101 artiklan soveltamisedellytykset ovat vaihtoehtoisia eivätkä kumulatiivisia tapoja osoittaa komission toimivalta todeta kyseisen määräyksen rikkominen ja määrätä siitä seuraamuksia.

SEUT 101 artiklaa voidaan siten soveltaa menettelytapoihin ja sopimuksiin, joilla on sama kilpailun rajoittamista koskeva tavoite ja jotka on toteutettu unionin alueen ulkopuolella, jos on ennakoitavissa, että näillä menettelytavoilla ja sopimuksilla yhdessä on välittömiä ja merkittäviä vaikutuksia sisämarkkinoihin. Yritysten ei tältä osin voida antaa laistaa unionin kilpailusääntöjen soveltamisesta yhdistämällä useita menettelytapoja, joilla on sama tavoite ja joista yhdelläkään ei erikseen tarkasteltuna voi olla välitöntä ja merkittävää vaikutusta kyseisiin markkinoihin mutta joilla yhdessä tarkasteltuina voi olla tällainen vaikutus.

(ks. 96–98 ja 106 kohta)
1)

Lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tietyn Thaimaasta peräisin olevan jyvinä tuotavan valmistetun tai säilötyn sokerimaissin tuonnissa annetun täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 875/2013 muuttamisesta asetuksen (EY) N:o 1225/2009 11 artiklan 3 kohdan mukaisen välivaiheen tarkastelun jälkeen 24.3.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 307/2014 kumotaan.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 7.3.2017 – Neka Novin vastaan neuvosto

(asia T-436/14)

(Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen - Varojen jäädyttäminen - Kantajan nimen pysyttäminen varojen jäädyttämisen kohteena olevien henkilöiden luettelossa - Oikeudellinen virhe - Ilmeinen arviointivirhe - Oikeasuhteisuus)

1. Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka-Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet-Sellaisten henkilöiden, yhteisöjen ja elinten varojen jäädyttäminen, jotka osallistuvat ydinaseiden levittämiseen tai tukevat sitä-Unionin toimissa asetetut vaihtoehtoiset arviointiperusteet tietyn yhteisön merkitsemiseksi rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevia henkilöitä ja yhteisöjä koskevaan luetteloon-Soveltamisala (Neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP 20 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta; neuvoston asetuksen N:o 267/2012 23 artiklan 2 kohdan a, b ja d alakohta) (ks. 23, 28, 29 ja 34 kohta)

2. Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka-Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet-Sellaisten henkilöiden, yhteisöjen ja elinten varojen jäädyttäminen, jotka osallistuvat ydinaseiden levittämiseen tai tukevat sitä-Omaisuudensuojan ja maineen loukkaaminen-Suhteellisuusperiaatetta ei ole loukattu (Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artikla; neuvoston päätös 2010/413/YUTP; neuvoston asetus N:o 267/2012) (ks. 50–52, 56 ja 57 kohta)

Aihe

SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota neuvoston päätös, jolla kantajan nimi pysytetään merkittynä Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP (EUVL 2010, L 195, s. 39), jota on muutettu 23.5.2011 annetulla neuvoston päätöksellä 2011/299/YUTP (EUVL 2011, L 136, s. 65), liitteessä II olevassa luettelossa ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 (EUVL 2012, L 88, s. 1) liitteessä IX olevassa luettelossa, sellaisena kuin kyseinen päätös on annettu tiedoksi 15.3.2014 päivätyllä ilmoituksella

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.

2) Neka Novin Co., Private Joint Stock vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan puolet Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikuluista.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 15.9.2016 – U4U ym. vastaan parlamentti ja neuvosto

(asia T‑17/14)

”Erityismääräykset ja poikkeukset, joita sovelletaan kolmansissa maissa työskenteleviin virkamiehiin — Hallintovirkamiesten urakehitys — Unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen muuttaminen — Asetus (EU, Euratom) N:o 1023/2013 — Sääntöjenvastaisuudet toimien antamismenettelyssä — Henkilöstösääntökomiteaa ja ammattijärjestöjä ei ole kuultu”

1. Kumoamiskanne — Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt — Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet — Henkilöstösääntöjen muuttamisesta annettu asetus — Ammattijärjestöjen tai ammattialajärjestöjen nostama kanne — Neuvottelumenettelyn väitetty rikkominen — Tutkittavaksi ottaminen (SEUT 263 artiklan neljäs kohta) (ks. 76 ja 88–90 kohta)

2. Virkamiehet — Henkilöstösäännöt — Henkilöstösääntöjen muuttamisesta annettu asetus — Valmistelumenettely — Henkilöstösääntökomitean kuuleminen — Kuuleminen uudelleen, jos alkuperäiseen ehdotukseen on tehty olennaisia muutoksia — Velvollisuuden laajuus (Henkilöstösääntöjen 10 artiklan toinen kohta) (ks. 129, 130, 135, 138 ja 140 kohta)

3. Virkamiehet — Henkilöstösäännöt — Henkilöstösääntöjen muuttamisesta annettu asetus — Valmistelumenettely — Neuvottelumenettelyn soveltaminen — Parlamentin kieltäytyminen osallistumasta mainittuun menettelyyn — Työntekijöiden tietojen saamista ja kuulluksi tulemista koskevaa oikeutta ei ole loukattu (Euroopan unionin perusoikeuskirjan 27 artikla) (ks. 144–146, 148 ja 149 kohta)

4. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet — Perustelut — Perusteluvelvollisuuden laajuus (SEUT 296 artikla) (ks. 181 kohta)

Aihe

SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen muuttamisesta 22.10.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, EURATOM) N:o 1023/2013 (EUVL 2013, L 287, s. 15) – joka on liitetty Euroopan talousyhteisön ja Euroopan atomienergiayhteisön virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen sekä muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen vahvistamisesta annettuun asetukseen N:o 31 (ETY) / 11 (Euratom) (EYVL 1962, 45, s. 1385) – 1 artiklan 27, 61 ja 70 kohta sekä 73 kohdan k alakohta siltä osin kuin näissä säännöksissä muutetaan henkilöstösääntöjen 45 artiklaa ja sen liitteitä I, X ja XIII

Ratkaisu

1) Kanne hylätään.

2) Union pour l’Unité (U4U), Unité & solidarité – Hors Union (USHU), Regroupement Syndical (RS) ja Georges Vlandas velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.