VIRKAMIESTUOMIOISTUIMEN TUOMIO (toinen jaosto)

15 päivänä huhtikuuta 2010

Asia F-2/07

José Carlos Matos Martins

vastaan

Euroopan komissio

Henkilöstö – Sopimussuhteiset toimihenkilöt – Kiinnostuksenilmaisupyyntö – Valintamenettely – Esivalintakokeet – Oikeus tutustua asiakirjoihin

Aihe: EY 236 ja EA 152 artiklaan perustuva kanne, jossa José Matos Martins vaatii kumoamaan Euroopan henkilöstövalintatoimiston (EPSO) 27.2.2006 tekemän päätöksen, jolla vahvistettiin kantajan tulokset kielellistä ja matemaattista päättelykykyä koskevissa kokeissa, jotka kantaja suoritti sellaisen kiinnostuksenilmaisupyynnön yhteydessä, jonka EPSO oli julkaissut Euroopan unionin toimielinten, erityisesti Euroopan komission ja Euroopan unionin neuvoston, nimissä sellaisista hakijoista kostuvan tietokannan perustamiseksi, jotka voidaan ottaa palvelukseen sopimussuhteisina toimihenkilöinä hoitamaan erilaisia tehtäviä kyseisissä toimielimissä.

Ratkaisu: Kanne hylätään. Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan lukuun ottamatta niitä oleskelu- ja matkakustannuksia, jotka ovat aiheutuneet siitä, että hänen asianajajansa on 30.3.2009, 1.4.2009 ja 21.7.2009 tutustunut asiakirjoihin virkamiestuomioistuimen kirjaamon tiloissa. Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kantajalle aiheutuneet edellä tarkoitetut kulut.

Tiivistelmä

1. Virkamiehet – Kilpailu – Tutkintoihin ja kokeisiin perustuva kilpailu – Kokeiden sisältö

(Henkilöstösääntöjen liite III)

2. Virkamiehet – Kilpailu – Tutkintotodistuksiin ja kokeisiin perustuva kilpailu – Kokeiden järjestämistavat ja sisältö – Monivalintakysymykset

(Henkilöstösääntöjen liite III)

1. Kilpailun valintalautakunnalla tai valintakomitealla on laaja harkintavalta kilpailun tai valintamenettelyn yhteydessä pidettävien kokeiden järjestämistavan ja yksityiskohtaisen sisällön suhteen. Unionin tuomioistuinten on kumottava kokeiden sisältö vain, jos se poikkeaa kilpailuilmoituksessa ilmoitetusta tai jos se ei liity millään tavoin kilpailun kokeen tai valintamenettelyn tarkoitukseen.

Tämä periaate pätee myös monivalintakysymyksistä koostuviin kokeisiin, joten unionin tuomioistuinten tehtävänä ei ole korjata kyseisiä kokeita eikä varsinkaan arvioida valintalautakunnan sijaan kokeiden vaikeusastetta. Se, että kysymys on erittäin vaikea, ei nimittäin voi olla osoitus siitä, että kysymys olisi epäasianmukainen. Valintalautakunnalla on toimivalta valita kysymyksiä useilta eri vaikeustasoilta turvatakseen kilpailun ensisijaisen tavoitteen toteutumisen eli pätevimpien virkamiesten tai toimihenkilöiden palvelukseen ottamisen varmistamisen. Kilpailun valintalautakunnalla on laaja harkintavalta myös sen suhteen, ilmeneekö osallistujamäärältään suuren avoimen kilpailun kuluessa sääntöjenvastaisuuksia tai virheitä muun muassa monivalintakysymysten laadinnassa. Näin ollen unionin tuomioistuinten harjoittaman valvonnan on oltava rajoitettua myös kyseisten kysymysten ymmärrettävyyden osalta.

Kun otetaan sitä vastoin huomioon yhdenvertaisuusperiaatteen merkitys kilpailu- tai valintamenettelyssä, valintalautakunnan on valvottava, että kokeet ovat tasoltaan havaittavasti yhtä vaikeita kaikille hakijoille.

Edellä mainittuja periaatteita voidaan soveltaa kokeisiin, joita Euroopan henkilöstövalintatoimisto on järjestänyt sopimussuhteisten toimihenkilöiden palvelukseen ottamista varten.

(ks. 161 ja 170–172 kohta)

Viittaukset:

Yhteisöjen tuomioistuin: asia 268/80, Guglielmi v. parlamentti, 1.10.1981 (Kok., s. 2295, 8 kohta); yhdistetyt asiat 64/86, 71/86–73/86 ja 78/86, Sergio ym. v. komissio, 8.3.1988 (Kok., s. 1399, 22 kohta) ja asia 228/86, Goossens ym. v. komissio, 24.3.1988 (Kok., s. 1819, 14 kohta)

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T-132/89, Gallone v. neuvosto, 16.10.1990 (Kok., s. II-549, 27 kohta); asia T-156/89, Valverde Mordt v. yhteisöjen tuomioistuin, 27.6.1991 (Kok., s. II-407, 121 ja 123 kohta); asia T-170/95, Carrer v. yhteisöjen tuomioistuin, 11.7.1996 (Kok. H., s. I-A-363 ja II-1071, 37 kohta); asia T-217/95, Passera v. komissio, 17.12.1997 (Kok. H., s. I-A-413 ja II-1109, 45 kohta); asia T-173/99, Elkaïm ja Mazuel v. komissio, 25.5.2000 (Kok. H., s. I-A-101 ja II-433, 35 kohta); asia T-146/99, Teixeira Neves v. yhteisöjen tuomioistuin, 14.7.2000 (Kok. H., s. I-A-159 ja II-731, 37 kohta); yhdistetyt asiat T-167/99 ja T-174/99, Giulietti ym. v. komissio, 2.5.2001 (Kok. H., s. I-A-93 ja II-441, 61 kohta); yhdistetyt asiat T-285/02 ja T-395/02, Vega Rodríguez v. komissio, 9.11.2004 (Kok. H., s. I-A-333 ja II-1527, 35 ja 36 kohta); asia T-5/04, Scano v. komissio, 13.7.2005 (Kok. H., s. I-A-205 ja II-931, 45 kohta) ja asia T-92/04, Moren Abat v. komissio, 8.12.2005 (Kok. H., s. I-A-399 ja II-1817, 44 ja 45 kohta)

2. Se, että hakijoille kilpailussa tai valintamenettelyssä esitetyt monivalintakysymykset on valittu sattumanvaraisesti tietoteknisen välineen avulla, palvelee hakijoiden välistä yhdenvertaista kohtelua ja mahdollistaa samalla sen, että kokeita järjestetään hakijoiden edun mukaisesti useampana päivänä. Sitä ei tietenkään voida sulkea pois, että tietylle hakijalle esitetty tietty yksittäinen kysymys voi olla vaikeampi kuin jokin toinen saman vaikeustason kysymys, joka on esitetty toiselle hakijalle. Tämä ero kompensoituu kuitenkin esitettyjen kysymysten suurella määrällä, sillä kaikkien valittujen kysymysten on oltava tasoltaan havaittavasti yhtä vaikeita kaikille hakijoille.

Ainoastaan se, että hakija arvioi saaneensa vastattavakseen vaikeita tai erittäin vaikeita kysymyksiä, ei riitä osoittamaan, että tietyt hakijat valintamenettelyssä olisivat saaneet epäoikeudenmukaista etua häneen verrattuna. Väitteellä, joka siis perustuu yleisiin ja abstrakteihin toteamuksiin, ei voida osoittaa epäyhdenvertaista kohtelua eikä edes vaikutelmaa epäyhdenvertaisesta kohtelusta. Hakijoiden yhteen kysymykseen vastaamiseen käyttämä aika, joka vaihtelee hakijoittain, on subjektiivinen tosiseikka, joka ainoastaan korostaa sitä, että kilpailuun osallistuvien hakijoiden välillä on eroja.

(ks. 178–180 kohta)

Viittaukset:

Yhteisöjen tuomioistuin: em. asia Goossens ym. v. komissio, 15 kohta

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: em. asia Giulietti ym. v. komissio, 59 kohta