ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 217/12

Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 15.4.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Berlin-Brandenburg – Saksa) – M-GmbH v. Finanzamt für Körperschaften

(Asia C-868/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - 9 artikla - Verovelvolliset - 11 artikla - Jäsenvaltioiden mahdollisuus käsitellä yhtenä verovelvollisena henkilöitä, jotka ovat oikeudellisesti itsenäisiä mutta joilla on läheiset rahoitukselliset, taloudelliset ja hallinnolliset suhteet toisiinsa (arvonlisäveroryhmä) - Käsite ”läheiset rahoitukselliset suhteet” - Kansallinen säännöstö, jossa evätään arvonlisäveroryhmään kuulumisen mahdollisuus henkilöyhtiöiltä, joiden yhtiömiehet eivät pääjäsenen lisäksi ole yksinomaan henkilöitä, jotka on integroitu rahoituksellisesti pääjäsenen yritykseen - Oikeusvarmuus - Toimenpiteet veropetosten ja veron kiertämisen estämiseksi - Oikeasuhteisuus - Arvonlisäveron neutraalisuus)

(2021/C 217/16)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Finanzgericht Berlin-Brandenburg

Pääasian asianosaiset

Kantaja: M-GmbH

Vastaaja: Finanzamt für Körperschaften

Tuomiolauselma

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 11 artiklaa, luettuna oikeusvarmuuden periaatteen, suhteellisuusperiaatteen ja verotuksen neutraalisuuden periaatteen valossa, on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa asetetaan sen edellytykseksi, että henkilöyhtiö voi muodostaa pääjäsenen yrityksen kanssa sellaisten henkilöiden yhteenliittymän, joita voidaan käsitellä yhtenä arvonlisäverovelvollisena, se, että henkilöyhtiön yhtiömiehet ovat pääjäsenen lisäksi yksinomaan henkilöitä, jotka on integroitu rahoituksellisesti kyseiseen yritykseen.

(1) EUVL C 77, 9.3.2020.
Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 22.4.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Naczelny Sąd Administracyjny – Puola) – J.K. v. Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Katowicach

(Asia C-703/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Direktiivi 2006/112/EY - 98 artiklan 2 kohta - Jäsenvaltioiden mahdollisuus soveltaa yhtä tai kahta alennettua arvonlisäverokantaa tiettyihin tavaroiden luovutuksiin ja palvelujen suorituksiin - Kaupallisen toiminnan luokittelu ”palvelujen suoritukseksi” - Liitteessä III oleva 12a kohta - Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 282/2011 - 6 artikla - Ravintola- ja ateriapalveluiden käsitteet - Ateriat, jotka ovat valmiita nautittavaksi välittömästi myyjän tiloissa tai ravintola-alueella - Mukaan otettavat ateriat, jotka ovat valmiita nautittavaksi välittömästi)

(2021/C 228/06)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Naczelny Sąd Administracyjny

Pääasian asianosaiset

Kantaja: J.K.

Vastaaja: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Katowicach

Muu osapuoli: Rzecznik Małych i Średnich Przedsiębiorców

Tuomiolauselma

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 5.5.2009 annetulla neuvoston direktiivillä 2009/47/EY, 98 artiklan 2 kohtaa, luettuna yhdessä kyseisen direktiivin liitteessä III olevan 12a kohdan ja direktiivin 2006/112 täytäntöönpanotoimenpiteistä 15.3.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 282/2011 6 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että ravintola- ja ateriapalvelujen käsitteen alaan kuuluu sellainen ruokien luovuttaminen, johon liittyy riittävästi tukipalveluja, joiden tarkoituksena on mahdollistaa se, että loppuasiakas voi nauttia ne välittömästi, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tutkittava. Jos loppuasiakas päättää olla käyttämättä niitä aineellisia voimavaroja tai henkilöstövoimavaroja, jotka verovelvollinen antaa hänen käyttöönsä tukipalveluina luovutettujen ruokien nauttimiseksi, on katsottava, ettei niiden luovutukseen liity mitään tukipalveluja.

(1) EUVL C 27, 27.1.2020.
C 217/3

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 15.4.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Högsta domstolen – Ruotsi) – Diskrimineringsombudsmannen v. Braathens Regional Aviation AB

(Asia C-30/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumaton yhdenvertainen kohtelu - Direktiivi 2000/43/EY - 7 artikla - Oikeuksien puolustaminen - 15 artikla - Seuraamukset - Syrjintäväitteeseen perustuva vahingonkorvauskanne - Se, että vastaaja suostuu korvausvaatimukseen tunnustamatta väitettyä syrjintää - Suoritetun korvauksen ja väitetyn syrjinnän välinen yhteys - Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla - Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan - Kansalliset menettelysäännöt, joiden mukaan tuomioistuin, jossa kanne on nostettu, ei voi lausua väitetystä syrjinnästä kantajan nimenomaisesta vaatimuksesta huolimatta)

(2021/C 217/03)

Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Högsta domstolen

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Diskrimineringsombudsmannen

Vastapuoli: Braathens Regional Aviation AB

Tuomiolauselma

Rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumattoman yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta 29.6.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/43/EY 7 ja 15 artiklaa, luettuina Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan valossa, on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan tuomioistuin, jonka käsiteltäväksi saatetaan vahingonkorvauskanne, joka perustuu väitettyyn kyseisessä direktiivissä kiellettyyn syrjintään, ei voi tutkia vaatimusta sen toteamisesta, että syrjintää on tapahtunut, kun vastaaja suostuu maksamaan vaaditun korvauksen tunnustamatta kuitenkaan syrjintää. Kansallisen tuomioistuimen, jonka käsiteltäväksi saatetaan yksityisten välinen riita-asia, on toimivaltansa rajoissa varmistettava yksityisille perusoikeuskirjan 47 artiklasta johtuva oikeussuoja jättämällä tarvittaessa soveltamatta sen kanssa ristiriidassa olevia kansallisen lainsäädännön säännöksiä.

(1) EUVL C 103, 18.3.2019.
1)

Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2002/584/YOS, sellaisena kuin se on muutettuna 26.2.2009 tehdyllä neuvoston puitepäätöksellä 2009/299/YOS, 1 artiklan 1 kohtaa ja 8 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että eurooppalainen pidätysmääräys voidaan antaa pidätysmääräyksen antavan jäsenvaltion sellaisen oikeudellisen päätöksen perusteella, jolla määrätään tässä jäsenvaltiossa täytäntöön pantavaksi kolmannen valtion tuomioistuimen määräämä rangaistus, kun kyseessä oleva tuomio on näiden valtioiden kahdenvälisen sopimuksen mukaisesti tunnustettu pidätysmääräyksen antavan jäsenvaltion tuomioistuimen päätöksellä. Eurooppalaisen pidätysmääräyksen antamisen edellytyksenä on kuitenkin yhtäältä se, että etsitty henkilö on tuomittu vähintään neljän kuukauden vapausrangaistukseen, ja toisaalta se, että menettelyssä, jonka päätteeksi on kolmannessa valtiossa annettu tuomio, joka on pidätysmääräyksen antavassa jäsenvaltiossa sittemmin tunnustettu, on kunnioitettu perusoikeuksia ja on erityisesti noudatettu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 ja 48 artiklasta johtuvia velvoitteita.
C 182/4

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 18.3.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugali) – MK v. Autoridade Tributária e Aduaneira

(Asia C-388/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Välitön verotus - Kiinteistön luovutusvoitosta kannettava vero - Pääomien vapaa liikkuvuus - Veroperuste - Syrjintä - Mahdollisuus valita maassa asuviin sovellettavien säännösten mukainen verotus - Yhteensoveltuvuus unionin oikeuden kanssa)

(2021/C 182/05)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

Pääasian asianosaiset

Kantaja: MK

Vastaaja: Autoridade Tributária e Aduaneira

Tuomiolauselma

SEUT 63 artiklaa, luettuna yhdessä SEUT 65 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että se on esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan sen mahdollistamiseksi, ettei toisessa jäsenvaltiossa asuvan verovelvollisen ensimmäisessä jäsenvaltiossa sijaitsevien kiinteistöjen luovutuksesta saamista luovutusvoitoista kanneta suurempaa veroa kuin ensimmäisessä jäsenvaltiossa asuvan verovelvollisen samantyyppisestä luovutuksesta saamista luovutusvoitoista, edellytyksenä on, että mainittu verovelvollinen valitsee tätä koskevan sovellettavan verojärjestelmän.

(1) EUVL C 270, 12.8.2019.
Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 3.3.2021 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Corte suprema di cassazione – Italia) – Poste Italiane SpA v. Riscossione Sicilia SpA agente riscossione per la provincia di Palermo e delle altre provincie siciliane (C-434/19) ja Agenzia delle entrate – Riscossione v. Poste Italiane SpA (C-435/19)

(Yhdistetyt asiat C-434/19 ja C-435/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Valtiontuet - Kilpailu - SEUT 107 artiklan 1 kohta - Soveltamisen edellytykset - SEUT 106 artiklan 2 kohta - Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvät palvelut - Kunnallisen kiinteistöveron keräämiseen tarkoitettua postisiirtotiliä koskevan palvelun hallinnointi - Yritykset, joille jäsenvaltiot ovat myöntäneet erityisoikeuksia tai yksinoikeuksia - Edunsaajayrityksen yksipuolisesti määrittämät provisiot - Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö - SEUT 102 artikla - Tutkimatta jättäminen)

(2021/C 163/06)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Corte suprema di cassazione

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Poste Italiane SpA (C-434/19) ja Agenzia delle entrate – Riscossione (C-435/19)

Vastapuolet: Riscossione Sicilia SpA agente riscossione per la provincia di Palermo e delle altre provincie siciliane (C-434/19) ja Poste Italiane SpA (C-435/19)

Muu osapuoli asiassa C-435/19: Poste italiane SpA – Bancoposta

Tuomiolauselma

SEUT 107 artiklaa on tulkittava siten, että kansallinen toimenpide, jossa asetetaan velvollisuus, jonka mukaan kunnallisen kiinteistöveron (imposta comunale sugli immobili) keräämisestä vastaavilla konsessionsaajilla on oltava Poste Italiane SpA:ssa omissa nimissään avattu käyttötili, jotta verovelvolliset voivat maksaa kyseisen veron, ja konsessionsaajien on maksettava provisio näiden tilien hallinnoinnista, on tässä määräyksessä tarkoitettu valtiontuki, jos kyseessä on valtion toimenpide, jos sillä annetaan valikoivaa etua Poste Italianelle valtion varoista ja jos se on omiaan vääristämään kilpailua ja jäsenvaltioiden välistä kauppaa, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkastettava.

(1) EUVL C 328, 30.9.2019.
Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 4.2.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Yhdistynyt kuningaskunta) – JCM Europe (UK) Ltd v. Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

(Asia C-760/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Tulliliitto - Yhteinen tullitariffi - Yhdistetty nimikkeistö - Tariffiluokittelu - Nimikkeet 8472 ja 9031 - Setelintunnistimen ja rahalippaiden yhdistelmä - Laite, jotka on tarkoitettu asennettavaksi isäntälaitteeseen ja kytkettäväksi pääohjausyksikköön - Täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/1760 - Pätevyys)

(2021/C 110/09)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Pääasian asianosaiset

Kantaja: JCM Europe (UK) Ltd

Vastaaja: Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

Tuomiolauselma

Esitettyjä kysymyksiä tutkittaessa ei ole tullut esille tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön 28.9.2016 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/1760 pätevyyteen vaikuttavia seikkoja.

(1) EUVL C 19, 20.1.2020.
2)

Direktiivin 2011/95 12 artiklan 1 kohdan a alakohdan toista virkettä on tulkittava siten, että UNRWA:n suojelun tai avun ei voida katsoa lakanneen silloin, kun Palestiinasta lähtöisin oleva kansalaisuudeton henkilö on lähtenyt UNRWA:n toimialueelta poistumalla kyseiseen toimialueeseen kuuluvalta toiminta-alueelta, jossa hänen henkilökohtainen turvallisuutensa on ollut vakavasti uhattuna ja jossa kyseinen järjestö ei kyennyt tarjoamaan tälle kansalaisuudettomalle henkilölle suojeluaan tai apuaan, kun hän yhtäältä on siirtynyt vapaaehtoisesti kyseiselle toiminta-alueelle mainittuun toimialueeseen kuuluvalta toiselta toiminta-alueelta, jossa hänen henkilökohtainen turvallisuutensa ei ollut vakavasti uhattuna ja jossa hän saattoi saada kyseisen järjestön suojelua tai apua, ja kun hän ei toisaalta käytettävissään olleiden konkreettisten tietojen perusteella voinut kohtuudella odottaa saavansa UNRWA:n suojelua tai apua toiminta-alueella, jonne hän siirtyi, tai voivansa palata lähitulevaisuudessa toiminta-alueelle, josta hän oli lähtenyt, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava.
3)

Direktiivin 2006/112 146 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 147 artiklaa sekä verotuksen neutraalisuuden periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle käytännölle, jonka mukaan veroviranomainen epää verovelvolliselta automaattisesti näissä molemmissa säännöksissä säädetyn arvonlisäverovapautuksen, kun se toteaa, että tämä verovelvollinen on antanut vilpillisessä mielessä lomakkeen, jonka perusteella ostaja on vaatinut 147 artiklan mukaista vapautusta, vaikka on osoitettu, että kyseessä olevat tavarat ovat poistuneet Euroopan unionin alueelta. Tällaisissa olosuhteissa tämän 146 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetty vapautus on evättävä, mikäli muodollisen vaatimuksen laiminlyönti estää luotettavan näytön esittämisen siitä, että tämän vapautuksen myöntämisen edellyttämiä aineellisia vaatimuksia on noudatettu, tai mikäli on osoitettu, että mainittu verovelvollinen tiesi tai sen olisi pitänyt tietää, että kyseessä oleva liiketoimi liittyi yhteisen arvonlisäverojärjestelmän toiminnan vaarantavaan petokseen.
Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 19.11.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Amtsgericht Heilbronn – Saksa) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on ZW

(Asia C-454/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin kansalaisuus - SEUT 21 artikla - Oikeus vapaasti liikkua ja oleskella jäsenvaltioiden alueella - Erityisesti kansainvälisen lapsikaappauksen rikosoikeudellinen rangaistavuus - Rajoitus - Oikeuttamisperuste - Lapsen suojelu - Oikeasuhteisuus)

(2021/C 28/09)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Amtsgericht Heilbronn

Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

ZW

Staatsanwaltschaft Heilbronnin osallistuessa asian käsittelyyn

Tuomiolauselma

SEUT 21 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä jäsenvaltion sellaisen lainsäädännön soveltamiselle, jonka mukaan siitä, että vanhempi jättää toisessa jäsenvaltiossa olevan lapsensa palauttamatta nimetylle huoltajalle, voidaan määrätä rikosoikeudellisia seuraamuksia, vaikka ei ole käytetty väkivaltaa, uhkailtu tuntuvalla haitalla tai menetelty vilpillisesti, kun taas silloin, kun lapsi on ensin mainitun jäsenvaltion alueella, tämä sama teko on rangaistava vain, jos on käytetty väkivaltaa, uhkailtu tuntuvalla haitalla tai menetelty vilpillisesti.

(1) EUVL C 280, 19.8.2019.
C 433/10

Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 22.10.2020 – Valittajana Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) ja muuna osapuolena Euroopan komissio

(Asia C-273/19 P) (1)

(Muutoksenhaku - Välityslauseke - Asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 - 52 artikla - Asetus (EY) N:o 2321/2002 - Päätös N:o 1513/2002/EY - Avustussopimus - Sensation-hanke - Kuudes puiteohjelma - Tukikelpoiset kustannukset - Eturistiriita - Todistustaakka - Työaikaluettelot - Tarkastuskertomus - Todistusarvo - Moitteettoman varainhoidon periaate - Suhteellisuusperiaate)

(2020/C 433/09)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Asianosaiset

Valittaja: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (edustajat: V. Christianos ja D. Karagkounis, dikigoroi)

Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: O. Verheecke ja A Katsimerou)

Tuomiolauselma

1) Valitus hylätään.

2) Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

(1) EUVL C 182, 27.5.2019.
C 423/13

Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 21.10.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgericht Düsseldorf – Saksa) – GR v. Stadt Duisburg

(Asia C-720/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - ETY – Turkki-assosiaatiosopimus - Päätös N:o 1/80 - 7 artiklan ensimmäinen kohta - Jäsenvaltion laillisille työmarkkinoille kuuluvan turkkilaisen työntekijän perheenjäsenten oleskeluoikeus - Kansalaisuuden myöntäminen kyseiselle perheenjäsenelle vastaanottavassa jäsenvaltiossa - Oleskeluoikeuden säilyminen - Saavutetut oikeudet)

(2020/C 423/20)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Verwaltungsgericht Düsseldorf

Pääasian asianosaiset

Kantaja: GR

Vastaaja: Stadt Duisburg

Tuomiolauselma

Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisen assosiaation kehittämisestä 19.9.1980 tehdyn assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 7 artiklan ensimmäistä kohtaa on tulkittava siten, että turkkilaisen työntekijän perheenjäsen, joka on saanut tämän säännöksen mukaisia oikeuksia, ei menetä kyseisiä oikeuksia siinä tapauksessa, että hän menettää aikaisemman kansalaisuutensa vastaanottavan jäsenvaltion kansalaisuuden saadessaan.

(1) EUVL C 19, 20.1.2020.
Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 16.9.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Liettua) – Skonis ir kvapas UAB v. Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

(Asia C-674/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Valmistettuun tupakkaan sovellettavan valmisteveron rakenne ja verokannat - Direktiivi 2011/64/EU - 2 artiklan 2 kohta - 5 artiklan 1 kohta - Käsite ”tuotteet, jotka koostuvat kokonaan tai osittain muista aineksista kuin tupakasta” - Piippu- ja savuketupakan käsite - Vesipiipputupakka)

(2020/C 390/21)

Oikeudenkäyntikieli: liettua

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Skonis ir kvapas UAB

Vastapuoli: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

Muu osapuoli: Vilniaus teritorinė muitinė

Tuomiolauselma

Valmistettuun tupakkaan sovellettavan valmisteveron rakenteesta ja verokannoista 21.6.2011 annetun neuvoston direktiivin 2011/64/EU 2 ja 5 artiklaa on tulkittava siten, että vesipiipputupakka, joka koostuu tupakasta, jonka osuus seoksessa on korkeintaan 24 prosenttia, ja muista aineksista, kuten sokerisiirapista, glyseriinistä, aromaattisista aineista ja säilöntäaineesta, on luokiteltava näissä säännöksissä tarkoitetuksi ”tuotteeksi, joka koostuu osittain muista aineksista kuin tupakasta” ja ”piippu- ja savuketupakaksi” ja sitä on näin ollen pidettävä kokonaisuudessaan ja riippumatta siihen sisältyvistä muista aineksista, jotka eivät ole tupakkaa, piippu- ja savuketupakkana, josta on suoritettava tupakan valmisteveroa.

(1) EUVL C 413, 9.12.2019.
1)

Oikeudesta perheenyhdistämiseen 22.9.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/86/EY 4 artiklan 1 kohdan ensimmäisen kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että ajankohta, joka on otettava huomioon ratkaistaessa sitä, onko naimaton kolmannen maan kansalainen tai kansalaisuudeton henkilö tässä säännöksessä tarkoitettu alaikäinen lapsi, on ajankohta, jolloin maahantuloa ja maassaoleskelua perheenyhdistämistä varten koskeva hakemus on alaikäisten lasten puolesta tehty, eikä ajankohta, jolloin kyseisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat ratkaisseet tämän hakemuksen mahdollisesti tällaisen hakemuksen hylkäämispäätöksestä tehdyn valituksen jälkeen.
Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 9.7.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Varhoven administrativen sad – Bulgarie) – Direktor na Teritorialna direktsiya Yugozapadna Agentsiya ”Mitnitsi”, aiemmin Nachalnik na Mitnitsa Aerogara Sofia v. ”Curtis Balkan” EOOD

(Asia C-76/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Tulliliitto - Yhteisön tullikoodeksi - 32 artiklan 1 kohdan c alakohta - Asetus (ETY) N:o 2454/93 - 157 artiklan 2 kohta, 158 artiklan 3 kohta ja 160 artikla - Tullausarvon määrittäminen - Tarkistus - Rojaltit, jotka liittyvät arvonmäärityksen kohteena olevaan tavaraan - Rojaltit, jotka muodostavat arvonmäärityksen kohteena olevien tavaroiden ”myyntiehdon” - Rojaltit, jotka ostaja on maksanut emoyhtiölleen vastikkeeksi lopputuotteiden valmistamiseen tarvittavan taitotiedon toimittamisesta - Kolmansilta osapuolilta hankitut tavarat, jotka ovat lisenssinalaisiin tuotteisiin liitettäviä osia)

(2020/C 287/08)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Varhoven administrativen sad

Pääasioiden asianosaiset

Valittaja: Direktor na Teritorialna direktsiya Yugozapadna Agentsiya ”Mitnitsi”, aiemmin Nachalnik na Mitnitsa Aerogara Sofia

Vastapuoli:”Curtis Balkan” EOOD

Tuomiolauselma

Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 32 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, luettuna yhdessä tietyistä asetuksen N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 157 artiklan 2 kohdan, 158 artiklan 3 kohdan ja 160 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että niiden rojaltien suhteellinen osuus, jotka yhtiö on maksanut emoyhtiölleen vastikkeeksi taitotiedon toimittamisesta lopputuotteiden valmistusta varten, on lisättävä tuoduista tavaroista tosiasiallisesti maksettuun tai maksettavaan hintaan tilanteessa, jossa näiden tavaroiden on tarkoitus kuulua muiden ainesosien lisäksi mainittujen lopputuotteiden koostumukseen ja ensin mainittu yhtiö on hankkinut ne emoyhtiöstä erillisiltä myyjiltä, kun

— rojaltit eivät sisälly kyseisistä tavaroista tosiasiallisesti maksettuun tai maksettavaan hintaan,

— ne liittyvät tuotuihin tavaroihin, mikä edellyttää sitä, että rojaltien ja tavaroiden välinen yhteys on riittävän läheinen,

— rojaltien maksaminen on mainittujen tavaroiden myyntiehto, joten silloin, kun tätä maksua ei suoritettaisi, tuotuja tavaroita koskevaa myyntisopimusta ei olisi tehty eikä niitä näin ollen olisi toimitettu, ja

— voidaan tehdä rojaltien asianmukainen erittely objektiivisten ja laskettavissa olevien tietojen perusteella, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tutkittava siten, että se ottaa huomioon kaikki asian kannalta merkitykselliset seikat, erityisesti ostajan, myyjien ja lisenssinantajan väliset oikeudelliset ja tosiasialliset suhteet.

(1) EUVL C 155, 6.5.2019.