ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1)

Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18.12.1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että tässä säännöksessä säädettyä määräaikaa sovelletaan pääasiassa kyseessä olevien kaltaisten sellaisten korkosaatavien perimiseen, jotka perustuvat maataloustuotteiden vientitukien järjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 27.11.1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3665/87, sellaisena kuin se on muutettuna 18.3.1997 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 495/97, 11 artiklan 3 kohtaan ja interventiosta peräisin olevien tuotteiden käytön ja/tai määräpaikan tarkastamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 16.10.1992 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3002/92, sellaisena kuin se on muutettuna 26.4.1996 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 770/96, 5 a artiklaan.
3)

Asetuksen N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1791/2006, 32 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja asetuksen N:o 2454/93, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1875/2006, 158 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että kyseisissä säännöksissä tarkoitetut tarkistus- ja erittelytoimenpiteet voidaan toteuttaa, jos kyseessä olevien tavaroiden tullausarvo on määritetty mainitun asetuksen N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna, 29 artiklan soveltamisen sijasta sen 31 artiklassa säädetyllä toissijaisella menetelmällä.
2)

Ensimmäiseen kysymykseen annetusta vastauksesta ilmenevä kielto koskee kaikkia työskentelyjäsenvaltioita, joiden alueelta itsenäinen ammatinharjoittaja saa tuloja, joiden perusteella hän voi vedota oikeuteensa vastaavaan vähennykseen, siinä suhteessa, kuinka suuri osa mainituista tuloista on saatu kunkin työskentelyjäsenvaltion alueelta. Tässä yhteydessä ”työskentelyjäsenvaltiona” pidetään kaikkia jäsenvaltioita, joilla on toimivalta verottaa ulkomailla asuvan henkilön niitä työskentelystään saamia tuloja, jotka on saatu kyseisen jäsenvaltion alueelta, riippumatta siitä, missä tätä toimintaa on tosiasiallisesti harjoitettu.
2)

Asetuksen N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 648/2005, 96 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että sellainen alihankkijana toimiva kuljettaja, josta on kyse pääasiassa ja joka on yhtäältä luovuttanut tavarat passitusasiakirjoineen kuljetuksesta ensisijaisesti vastuussa olevalle määrätullitoimipaikan pysäköintialueella ja toisaalta ottanut kyseiset tavarat uudelleen haltuunsa kuljetuksen seuraavaa osuutta varten, oli velvollinen varmistautumaan siitä, että tavarat oli esitetty tullille määrätullitoimipaikassa, ja hänen voidaan katsoa olevan vastuussa siitä, ettei tavaroita ole esitetty tullille, vain siinä tapauksessa, että hän ottaessaan mainitut tavarat uudelleen haltuunsa oli tietoinen siitä, ettei passitusmenettely ollut päättynyt sääntöjenmukaisesti, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava.
2)

Direktiivin 2001/42 3 artiklan 3 kohtaa, luettuna yhdessä direktiivin johdanto-osan kymmenennen perustelukappaleen kanssa, on tulkittava siten, että kyseiseen 3 kohtaan sisältyvä käsite ”pien[et] alue[et] paikallisella tasolla” on määriteltävä viittaamalla asianomaisen alueen pinta-alaan seuraavin edellytyksin: — suunnitelma tai ohjelma on paikallisen viranomaisen, eikä alueellisen tai kansallisen viranomaisen, valmistelema ja/tai hyväksymä ja — tällainen paikallisen viranomaisen toimivalta-alueeseen sisältyvä alue on kooltaan vähäinen suhteessa kyseiseen toimivalta-alueeseen.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 30/7

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 23.11.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesgerichtshof – Saksa) – Nelsons GmbH v. Ayonnax Nutripharm GmbH ja Bachblütentreff Ltd

(Asia C-177/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Tietojen antaminen kuluttajille ja kuluttajansuoja - Asetus (EY) nro 1924/2006 - Elintarvikkeita koskevat ravitsemus- ja terveysväitteet - Siirtymätoimenpiteet - 28 artiklan 2 kohta - Tuotteet, joihin liittyy ennen 1.1.2005 olemassa olleita tavaramerkkejä tai tuotenimiä - Bach-kukkauutevalmisteet - EU-tavaramerkki RESCUE - Tuotteet, joita on markkinoitu ennen 1.1.2005 lääkkeinä ja tämän päivämäärän jälkeen elintarvikkeina))

(2017/C 030/06)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Nelsons GmbH

Vastapuolet: Ayonnax Nutripharm GmbH ja Bachblütentreff Ltd

Tuomiolauselma

Elintarvikkeita koskevista ravitsemus- ja terveysväitteistä 20.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1924/2006, sellaisena kuin se on muutettuna 15.1.2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 107/2008, 28 artiklan 2 kohdan alkuosaa on tulkittava siten, että tätä säännöstä sovelletaan tilanteessa, jossa elintarviketta, johon on liitetty tavaramerkki tai tuotenimi, on markkinoitu ennen 1.1.2005 lääkkeenä ja tämän päivämäärän jälkeen elintarvikkeena, vaikka sillä on samat aineelliset ominaisuudet ja siihen on liitetty sama tavaramerkki tai tuotenimi.

(1) EUVL C 213, 29.6.2015.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 14/12

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 16.11.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supreme Court of the United Kingdom – Yhdistynyt kuningaskunta) – The Queen, Timothy Martin Hemmingin, joka toimii nimellä ”Simply Pleasure Ltd”, ym:iden hakemuksesta v. Westminster City Council

(Asia C-316/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Direktiivi 2006/123/EY - 13 artiklan 2 kohta - Lupamenettelyt - Lupamenettelyistä mahdollisesti aiheutuvien kulujen käsite))

(2017/C 014/15)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Supreme Court of the United Kingdom

Pääasian asianosaiset

Kantajat: The Queen, Timothy Martin Hemmingin, joka toimii nimellä ”Simply Pleasure Ltd”, James Alan Poultonin, Harmony Ltd:n, Gatisle Ltd:n, joka toimii nimellä ”Janus”, Winart Publications Ltd:n, Darker Enterprises Ltd:n ja Swish Publications Ltd:n hakemuksesta

Vastaaja: Westminster City Council

Muut osapuolet: The Architects’ Registration Board, The Solicitors’ Regulation Authority, The Bar Standards Board, The Care Quality Commission, The Farriers’ Registration Council, The Law Society, The Bar Council, The Local Government Association, Her Majesty’s Treasury

Tuomiolauselma

Palveluista sisämarkkinoilla 12.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/123/EY 13 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että se on pääasiassa kyseessä olevien kaltaisissa olosuhteissa esteenä sille, että luvan myöntämistä ja uudistamista koskevaa hakemusta jätettäessä vaaditaan maksamaan maksu, jonka yksi osa vastaa kyseisen lupajärjestelmän hallinnoinnista ja täytäntöönpanosta aiheutuvia kustannuksia, vaikka tämä osa voidaan palauttaa siinä tapauksessa, että hakemus hylätään.

(1) EUVL C 311, 21.9.2015.
2)

Unionin oikeutta, erityisesti direktiivin 2006/115 6 artiklaa, on tulkittava siten, ettei se ole esteenä sille, että jäsenvaltio asettaa direktiivin 2006/115 6 artiklan 1 kohdan soveltamisen edellytykseksi sen, että yleisen kirjaston saataville saattama kirjan digitaalinen kappale on saatettu markkinoille kyseisen kappaleen sellaisen unionissa tapahtuneen ensimmäisen myynnin tai muun omistusoikeuden siirron kautta, jonka on suorittanut yleisölle levitystä koskevan oikeuden haltija tai joka on suoritettu hänen suostumuksellaan tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 6/12

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 8.11.2016 – Valittajana BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH sekä muina osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja LG Electronics Inc.

(Asia C-43/15 P) (1)

((Muutoksenhaku - EU-tavaramerkki - Kuviomerkin, joka sisältää sanaosat ”compressor technology”, rekisteröintihakemus - Sanamerkkien KOMPRESSOR PLUS ja KOMPRESSOR haltijan väite - Rekisteröinnin hylkääminen osittain - Asetus (EY) N:o 207/2009 - 60 artikla - Asetus (EY) N:o 216/96 - 8 artiklan 3 kohta - ”Liitännäinen” valitus - Asetus (EY) N:o 40/94 - 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Aikaisempien kansallisten tavaramerkkien heikko erottamiskyky - Sekaannusvaara))

(2017/C 006/13)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (edustajat: S. Biagosch ja R. Kunz-Hallstein, Rechtsanwälte)

Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: M. Fischer) ja LG Electronics Inc.

Tuomiolauselma

1) Valitus hylätään.

2) BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

(1) EUVL C 146, 4.5.2015.
2)

Asetuksen N:o 469/2009, sellaisena kuin se on muutettuna, 21 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että sitä sovelletaan tiettyä lääkettä koskevaan lisäsuojatodistukseen, jonka jäsenvaltio on myöntänyt ennen liittymistään Euroopan unioniin. Jos Euroopan talousalueella on myönnetty tämän lääkkeen osalta markkinoille saattamista koskeva lupa ennen kyseisessä jäsenvaltiossa myönnettyä markkinoille saattamista koskevaa lupaa ja mahdollisesti ennen kyseisen jäsenvaltion liittymistä unioniin, vain mainittu ensimmäinen markkinoille saattamista koskeva lupa on otettava huomioon määritettäessä mainitun lisäsuojatodistuksen voimassaoloaikaa.
2)

National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC), National Iranian Oil Company International Affairs Ltd (NIOC International Affairs), Iran Fuel Conservation Organization (IFCO), Karoon Oil & Gas Production Co., Petroleum Engineering & Development Co. (PEDEC), Khazar Exploration and Production Co. (KEPCO), National Iranian Drilling Co. (NIDC), South Zagros Oil & Gas Production Co., Maroun Oil & Gas Co., Masjed-Soleyman Oil & Gas Co. (MOGC), Gachsaran Oil & Gas Co., Aghajari Oil & Gas Production Co. (AOGPC), Arvandan Oil & Gas Co. (AOGC), West Oil & Gas Production Co., East Oil & Gas Production Co. (EOGPC), Iranian Oil Terminals Co. (IOTC) ja Pars Special Economic Energy Zone (PSEEZ) vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 350/5

Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 28.7.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Baden-Württemberg – Saksa) – Robert Fuchs AG v. Hauptzollamt Lörrach

(Asia C-80/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Tulliliitto - Yhteinen tullitariffi - Tuontitulleitta sovellettava väliaikaisen maahantuonnin menettely - Asetus (ETY) N:o 2454/93 - Täydelliselle tuontitullittomuudelle vahvistetut edellytykset - Ilmaliikenteen kuljetusvälineet, jotka on rekisteröity unionin tullialueen ulkopuolella ja joita käyttää kyseisen tullialueen ulkopuolelle sijoittautunut henkilö - 555 artiklan 1 kohdan a alakohta - Kaupallinen käyttö - Käsite - Se, että lentokoulu käyttää helikoptereita maksullisiin koulutuslentoihin, joilla ohjaajina toimivat lennonopettaja ja lento-oppilas, ei kuulu siihen))

(2016/C 350/06)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Finanzgericht Baden-Württemberg

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Robert Fuchs AG

Vastaaja: Hauptzollamt Lörrach

Tuomiolauselma

Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93, sellaisena kuin se on muutettuna 18.12.2003 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2286/2003, 555 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että helikopterilla lentäjän koulutusta varten vastiketta vastaan tehtyjä lentoja, jolloin helikopterissa ovat lento-oppilas ja lennonopettaja, ei ole katsottava tässä säännöksessä tarkoitetuksi kuljetusvälineen kaupalliseksi käytöksi.

(1) EUVL C 155, 11.5.2015.
2)

Direktiivin 2009/73 3 artiklan 2 kohtaa, luettuna SEUT 14 ja SEUT 16 artiklan sekä EU-sopimukseen, sellaisena kuin se on Lissabonin sopimukseen perustuvassa muodossa, ja EUT-sopimukseen liitetyn yleistä etua koskevista palveluista tehdyn pöytäkirjan (N:o 26) valossa, on tulkittava siten, että jäsenvaltiot voivat sen nojalla arvioida, onko kaasualalla toimiville yrityksille yleisen taloudellisen edun nimissä asetettava maakaasun toimitushintoja koskevia julkisen palvelun velvoitteita muun muassa toimitusvarmuuden ja alueellisen yhteenkuuluvuuden varmistamiseksi, edellyttäen yhtäältä, että kaikki kyseisen direktiivin 3 artiklan 2 kohdassa mainitut edellytykset ja erityisesti tällaisten velvoitteiden syrjimättömyyttä koskeva edellytys täyttyvät, ja toisaalta, että näiden velvoitteiden asettamisessa noudatetaan suhteellisuusperiaatetta. Direktiivin 2009/73 3 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä hinnan määrittämisessä käytettävälle menetelmälle, joka perustuu kustannusten huomioon ottamiseen, edellyttäen, ettei tällaisen menetelmän soveltamisesta ole seurauksena se, että valtion toimenpide ylittää sen, mikä on tarpeen sillä tavoitellun yleisen taloudellisen edun mukaisen tavoitteen saavuttamiseksi.
1)

Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 10 artiklan 2 kohtaa ja 2 artiklan f alakohtaa yhdessä tarkasteltuina on tulkittava siten, että kun matkustajan matkustusluokkaa alennetaan lennolla, hinta, joka otetaan huomioon määritettäessä kyseiselle matkustajalle maksettavaa palautusta, on sen lennon, jolla matkustajan matkustusluokkaa on alennettu, hinta, paitsi jos tätä hintaa ei ole merkitty hänen kuljetukseensa tällä lennolla oikeuttavaan lippuun, jolloin perusteeksi on otettava se osa tämän lipun hinnasta, joka vastaa kyseisen lennon pituuden suhdetta sen kuljetuksen kokonaispituuteen, johon matkustajalla on oikeus.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 335/10

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 14.7.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht München I) – Verband Sozialer Wettbewerb eV v. Innova Vital GmbH

(Asia C-19/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Kuluttajansuoja - Asetus (EY) N:o 1924/2006 - Elintarvikkeita koskevat ravitsemus- ja terveysväitteet - 1 artiklan 2 kohta - Soveltamisala - Lopulliselle kuluttajalle sellaisenaan toimitettavat elintarvikkeet - Väitteet, jotka on esitetty ei-kaupallisessa viestinnässä, joka on suunnattu yksinomaan terveydenhoidon ammattilaisille))

(2016/C 335/13)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landgericht München I

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Verband Sozialer Wettbewerb eV

Vastaaja: Innova Vital GmbH

Tuomiolauselma

Elintarvikkeita koskevista ravitsemus- ja terveysväitteistä 20.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1924/2006, sellaisena kuin se on muutettuna 9.2.2010 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 116/2010, 1 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että kyseisen asetuksen soveltamisalaan kuuluvat ravitsemus- ja terveysväitteet, jotka on esitetty kaupallisessa viestissä, joka koskee lopulliselle kuluttajalle sellaisenaan toimitettavaa elintarviketta, silloin, kun kyseistä viestiä ei ole suunnattu lopulliselle kuluttajalle vaan yksinomaan terveydenhoidon ammattilaisille.

(1) EUVL C 127, 20.4.2015.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 287/10

Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 2.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Symvoulio tis Epikrateias – Kreikka) – Kapnoviomichania Karelia ΑΕ v. Ypourgos Oikonomikon

(Asia C-81/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Valmisteveroja koskeva yleinen järjestelmä - Direktiivi 92/12/ETY - Väliaikaisen valmisteverottomuuden järjestelmässä liikkuva valmistettu tupakka - Valtuutetun varastonpitäjän vastuu - Jäsenvaltioiden mahdollisuus määrätä valtuutettu varastonpitäjä maksamaan yhteisvastuullisesti salakuljetusrikoksen tekijöille määrättyjä taloudellisia seuraamuksia vastaavat summat - Suhteellisuusperiaate ja oikeusvarmuuden periaate))

(2016/C 287/12)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Symvoulio tis Epikrateias

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Kapnoviomichania Karelia ΑΕ

Vastaaja: Ypourgos Oikonomikon

Tuomiolauselma

Valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnasta 25.2.1992 annettua neuvoston direktiiviä 92/12/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 14.12.1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/108/ETY, kun sitä luetaan Euroopan unionin yleisten oikeusperiaatteiden, erityisesti oikeusvarmuuden periaatteen ja suhteellisuusperiaatteen valossa, on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa mahdollistetaan se, että muun muassa tavaroiden omistajat määrätään maksamaan yhteisvastuullisesti rikoksesta, joka on tapahtunut tavaroiden liikkuessa väliaikaisesti valmisteverottomina, määrättyjä taloudellisia seuraamuksia vastaavat summat, kun kyseisten omistajien ja rikoksentekijöiden välillä on sopimussuhde, jonka perusteella rikoksentekijät ovat kyseisten omistajien valtuuttamia, ja jonka nojalla valtuutettu varastonpitäjä määrätään maksamaan mainitut summat yhteisvastuullisesti, vaikka kyseinen varastonpitäjä ei ollut kansallisen oikeuden mukaan mainittujen tavaroiden omistaja rikoksen tekohetkellä eikä sen ja rikoksentekijöiden välillä ollut sopimussuhdetta, jonka perusteella rikoksentekijät olisivat olleet sen valtuuttamia, ilman, että kyseinen varastonpitäjä voi vapautua tästä vastuusta osoittamalla, että sillä ei ole mitään tekemistä rikoksentekijöiden menettelyn kanssa.

(1) EUVL C 138, 27.4.2015.
2)

Direktiiviä 2008/115 on tulkittava siten, että se on esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka perusteella kolmannen maan kansalainen, jonka osalta direktiivissä säädettyä palauttamismenettelyä ei ole vielä saatu päätökseen, voidaan tuomita vankeusrangaistukseen yksinomaan sen vuoksi, että hän on tullut kyseiseen jäsenvaltioon laittomasti sisärajan ylittämällä, mikä johtaa hänen oleskelunsa laittomuuteen. Tämä tulkinta pätee silloinkin, kun toinen jäsenvaltio voi ottaa tällaisen kolmannen valtion kansalaisen takaisin direktiivin 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun sopimuksen tai järjestelyn mukaisesti.
1)

Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97, sellaisena kuin se on muutettuna 17.6.2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 592/2008, 67 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä sille, että jäsenvaltio kieltäytyy sellaisten työskentelykausien yhteenlaskemisesta, jotka ovat kelpoisuusedellytyksenä oikeudelle saada osa-aikatyöstä saatavien tulojen täydentämiseen tarkoitettua työttömyyskorvausta, silloin, kun henkilölle ei ole kertynyt ennen tätä osa-aikatyötä ollenkaan vakuutus- tai työskentelykausia kyseisessä jäsenvaltiossa.
2)

Direktiivin 2004/18 44 artiklaa, luettuna yhdessä kyseisen direktiivin 48 artiklan 2 kohdan a alakohdan sekä kyseisen direktiivin 2 artiklassa vahvistetun taloudellisten toimijoiden yhdenvertaisen kohtelun periaatteen kanssa, on tulkittava siten, että siinä ei sallita sitä, että taloudellinen toimija turvautuu 48 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla muun yksikön voimavaroihin niin, että lasketaan yhteen kahden sellaisen yksikön tietämys ja kokemus, joilla ei erikseen ole tietyn hankintasopimuksen täyttämiseksi vaadittavia voimavaroja, mikäli kyseessä oleva hankintasopimus on hankintaviranomaisen mukaan jakamaton ja mikäli tällainen useiden taloudellisten toimijoiden kokemukseen turvautumisen mahdollisuuden poissulkeminen liittyy suoraan kyseessä olevan hankintasopimuksen, joka yhden ainoan toimijan on täten täytettävä, kohteeseen ja on oikeassa suhteessa siihen nähden.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 335/6

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 14.7.2016 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia ja Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna – Italia) – Promoimpresa srl (C-458/14) v. Consorzio dei comuni della Sponda Bresciana del Lago di Garda e del Lago di Idro ja Regione Lombardia sekä Mario Melis ym. (C-67/15) v. Comune di Loiri Porto San Paolo ja Provincia di Olbia Tempio

(Yhdistetyt asiat C-458/14 ja C-67/15) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Julkiset hankinnat ja sijoittautumisvapaus - SEUT 49 artikla - Direktiivi 2006/123/EY - 12 artikla - Taloudellisesti merkittävät meri-, järvi- ja jokialueiden konsessiot - Automaattinen jatkaminen - Tarjouskilpailumenettelyn puuttuminen))

(2016/C 335/06)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytäneet tuomioistuimet

Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia ja Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna

Pääasioiden asianosaiset

Kantajat: Promoimpresa srl (C-458/14) ja Mario Melis ym. (C-67/15)

Vastaajat: Consorzio dei comuni della Sponda Bresciana del Lago di Garda e del Lago di Idro ja Regione Lombardia (C-458/14) ja Comune di Loiri Porto San Paolo ja Provincia di Olbia Tempio (C-67/15)

Muut osapuolet: Alessandro Piredda ym.

Tuomiolauselma

1) Palveluista sisämarkkinoilla 12.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/123/EY 12 artiklan 1 ja 2 kohtaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle toimenpiteelle, jossa säädetään voimassa olevien meri- ja järvialueita koskevien, matkailu- ja virkistystoimintojen harjoittamiseen tarkoitettujen lupien automaattisesta jatkamisesta ilman mahdollisten ehdokkaiden valintamenettelyä.

2) SEUT 49 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa sallitaan voimassa olevien julkisomisteisia alueita koskevien, matkailu- ja virkistystoimintojen harjoittamiseen tarkoitettujen konsessioiden automaattinen jatkaminen, jos kyseisiin konsessioihin liittyy rajat ylittävä intressi.

(1) EUVL C 448, 15.12.2014. EUVL C 146, 4.5.2015.
1)

Maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 992/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) 17:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 7 artikla kumotaan.