ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 21 päivänä toukokuuta 1999. - Asia Motor France SA, Jean-Michel Cesbron, Monin automobiles SA ja Europe auto services (EAS) SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Kilpailu - Kantelun käsittelyä koskevat velvoitteet - Hylkäämisperusteiden laillisuus - Yhteenveto kanneperusteista - Osittainen tutkittavaksi ottaminen. - Asia T-154/98.



Oikeustapauskokoelma 1999 sivu II-01703



Tiivistelmä



Avainsanat

1 Oikeudenkäyntimenettely - Kannekirjelmä - Muotomääräykset - Yhteenveto kanneperusteista - Hallinnollisessa menettelyssä esitettyjen huomautusten pitäminen kanneperusteina - Tutkittavaksi ottaminen

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 19 artiklan 1 kohta; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohta)

2 Oikeudenkäyntimenettely - Kannekirjelmä - Yhteenveto kanneperusteista - Termistö - Velvollisuus käyttää työjärjestyksen termistöä - Velvollisuuden puuttuminen

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 19 artiklan 1 kohta; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohta)

Tiivistelmä

1 EY:n tuomioistuimen perussäännön 19 artiklan ensimmäisen kohdan ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaan kanteessa on mainittava oikeudenkäynnin kohde ja yhteenveto kanteen oikeudellisista perusteista. Termistöstä riippumatta tämän maininnan on oltava riittävän selvä ja täsmällinen, jotta vastaaja voi valmistella puolustuksensa ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ratkaista asian tarpeen vaatiessa ilman muita tietoja. Jotta kanne voitaisiin ottaa tutkittavaksi, on oikeusvarmuuden ja hyvän oikeudenhoidon takaamiseksi tarpeen, että kanteen perustana olevat olennaiset tosiseikat ja oikeudelliset seikat käyvät ilmi ainakin pääpiirteittäin itse kannekirjelmästä, kunhan ne on esitetty johdonmukaisesti ja ymmärrettävästi. Kannekirjelmää voidaan tukea ja täydentää tietyiltä osin viittaamalla sen liitteenä olevien asiakirjojen kohtiin, mutta viittaamalla yleisluonteisesti joihinkin asiakirjoihin, vaikka ne olisivatkin kannekirjelmän liitteinä, ei korjata sitä, että kanteessa ei ole mainittu olennaisia oikeudellisia perusteita ja perusteluja, jotka siinä on edellä mainittujen säännösten mukaan mainittava.

Sitä, että kannekirjelmässä toistetaan kantajan kanteen nostamista edeltäneessä hallinnollisessa menettelyssä esittämät huomautukset kokonaisuudessaan ja mainitaan nimenomaisesti, että nämä huomautukset ovat kanteen perusta, ei voida rinnastaa siihen, että pelkästään viitataan liitteeseen, eikä siihen, että yksinkertaisesti ja pelkästään toistetaan jokin liite.

2 Kanneperusteiden esittäminen ei ole sidoksissa työjärjestyksessä käytettyyn termistöön eikä siinä esitettyyn luetteloon. Saattaa olla riittävää, että kanneperusteista esitetään pikemminkin niiden sisältö kuin oikeudellinen luonnehdinta, kunhan nämä perusteet ilmenevät kannekirjelmästä kyllin selvästi.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkääminen - Välitointen myöntämisedellytykset - Fumus boni juris - Kiireellisyys - Kumulatiiviset edellytykset - Kaikkien kysymyksessä olevien intressien vertailu

(EY 242 ja EY 243 artikla; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

2 Välitoimet - Välitoimista päättävän tuomioistuimen toimivalta - Rajat - Vaatimukset, joilla pyritään saamaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin määräämään välitoimista, kunnes yhteisöjen tuomioistuin antaa tuomion valituksesta - Tutkimatta jättäminen

(EY 242 ja EY 243 artikla; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artikla)

3 Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkääminen - Pankkitakauksen asettamisvelvollisuuden, jonka täyttäminen on edellytyksenä sille, ettei sakkoa peritä välittömästi, täytäntöönpanon lykkääminen - Myöntämisedellytykset - Poikkeukselliset olosuhteet

(EY 242 artikla; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

1 Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohdan mukaan välitoimihakemuksissa on ilmoitettava seikat, joiden vuoksi asia on kiireellinen, sekä ne tosiseikat ja oikeudelliset perusteet, joiden vuoksi vaadittujen välitoimien myöntäminen on ilmeisesti perusteltua (fumus boni juris). Nämä edellytykset ovat päällekkäisiä, joten välitoimihakemus on hylättävä, jos jokin edellytyksistä ei täyty. Välitoimista päättävä tuomioistuin punnitsee tarvittaessa käsiteltävänä olevaan asiaan liittyviä eri intressejä.

(ks. 22-23 kohta)

2 Sellaiset kantajan vaatimukset välitoimimenettelyssä, jotka koskevat välitoimien määräämistä siihen saakka, kunnes yhteisöjen tuomioistuin on antanut lopullisen ratkaisun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antamasta tuomiosta tehdystä valituksesta, on hylättävä, koska vaatimuksen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat. Välitoimista päättävä tuomari ei ole toimivaltainen määräämään välitoimista, joilla olisi oikeudellisia vaikutuksia siihen saakka, kunnes yhteisöjen tuomioistuin on antanut tuomion valituksesta, joka mahdollisesti tehdään pääasian oikeudenkäynnin päätteeksi annettavasta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiosta.

(ks. 41 kohta)

3 Jotta EY 242 artiklan mukaista periaatetta, jonka mukaan kanteella ei ole lykkäävää vaikutusta, ei tehtäisi tyhjäksi, täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus, jonka kohteena on vapautuksen saaminen velvoitteesta asettaa pankkitakaus, joka on asetettu ehdoksi sille, että yritykselle määrättyä sakkoa ei välittömästi peritä, voidaan hyväksyä vain poikkeuksellisten seikkojen perusteella.

(ks. 42 kohta)
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen puheenjohtajan määräys 15 päivänä heinäkuuta 1998. - Société chimique Prayon-Rupel SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Valtion tuet - Välitoimimenettely - Väliintulo - Välitoimet - Välitoimien kiireellisyyttä koskeva edellytys ei täyty. - Asia T-73/98 R.



Oikeustapauskokoelma 1998 sivu II-02769



Tiivistelmä



Avainsanat

Välitoimet - Täytäntöönpanon lykkääminen - Myöntämisedellytykset - Vakava ja korjaamaton vahinko - Todistustaakka - Kantajan intressi saada täytäntöönpano lykätyksi

(EY:n perustamissopimuksen 185 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

Harkittaessa mahdollisten välitointen myöntämistä on arvioitava sitä, onko välitoimien hakijalla vaadittujen välitoimien toteuttamista koskeva intressi.

Välitoimihakemuksen kiireellisyys on lisäksi arvioitava sen perusteella, onko asiassa tarpeen antaa väliaikainen ratkaisu, jotta vältyttäisiin siltä, että välitoimia pyytäneelle asianosaiselle aiheutuu vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa. Kanteen kohteena olevan päätöksen täytäntöönpanon lykkäämistä vaatineen asianosaisen kuuluu näyttää, että se ei voi odottaa pääasiassa annettavaa päätöstä kärsimättä seurauksiltaan vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa. Tältä osin vahingon toteutuminen, joka riippuu tiettyjen tekijöiden kokonaisuuden toteutumisesta, on oltava ennustettavissa riittävällä todennäköisyydellä.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - Oikeussuojan tarve - Nimityksen rekisteröintiä asetuksen N:o 2081/92 mukaisena suojattuna maantieteellisenä merkintänä koskeva asetus - Muuta kuin rekisteröityä nimitystä käyttävien tuottajien ja näitä tuottajia edustavien yhdistysten nostama kanne - Tutkimatta jättäminen

(EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan neljäs kohta; neuvoston asetuksen N:o 2081/92 13 artikla; komission asetus N:o 644/98)

Tiivistelmä

Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön nostaman kumoamiskanteen tutkittavaksi ottamisen edellytyksenä on, että kantajalla on oikeussuojan tarve. Hänen on erityisesti osoitettava, että riidanalaisen toimenpiteen kumoaminen on hänen henkilökohtaisten etujensa mukaista.

Näin ollen on jätettävä tutkimatta oliiviöljyn tuottajien nostama kumoamiskanne asetuksesta N:o 644/98, jolla rekisteröidään suojattuna maantieteellisenä merkintänä "Toscano"-nimitys, koska nämä tuottajat käyttävät tuotteidensa markkinoimiseksi muita nimityksiä kuin rekisteröinnin kohteena ollutta. Tältä osin ei ole merkitystä sillä, että nämä nimitykset mainitaan "maantieteellisinä alavyöhykkeinä" taikka "muunnelmina" nimityksen rekisteröintiä varten vahvistetussa eritelmässä, koska viimeksi mainitut nimitykset eivät ole asetuksen N:o 2081/92 13 artiklassa tarkoitettuja rekisteröityjä nimityksiä ja koska tästä seuraa, että kyseisellä asetuksella niille ei ole myönnetty minkäänlaista yhteisön suojaa. Koska riidanalainen asetus ei estä kantajia tai kantajina olevien yhdistysten jäsenten kaltaisia oliiviöljyn tuottajia käyttämästä näitä nimityksiä kaupallisesti eikä se rajoita kantajien mahdollisuutta tehdä kyseisiä nimityksiä koskeva rekisteröintihakemus suojatuksi alkuperänimitykseksi tai suojatuksi maantieteelliseksi merkinnäksi, asetuksen N:o 644/98 voimassaolo ei voi mitenkään vaikuttaa kantajien etuihin.

Samoin on jätettävä tutkimatta tätä samaa asetusta koskeva kumoamiskanne, jonka ovat nostaneet yhdistykset, jotka vetoavat ainoastaan siihen, että ne edustavat kyseisiä nimityksiä käyttävien oliiviöljyn tuottajien etuja ilman, että olisi mainittu muita yksittäisiä tuottajia kuin ne kantajat, joiden nostama kumoamiskanne jätetään tutkimatta. Tällainen yhdistys ei voi nostaa kumoamiskannetta, jos sen jäsenet eivät voi tehdä samaa erikseen, elleivät kyseessä ole erityiset seikat kuten tehtävä, joka yhdistyksellä on voinut olla menettelyssä, jonka päätteeksi kyseinen toimi on toteutettu.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 14 päivänä toukokuuta 1998. - Anthony Goldstein vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Vahingonkorvauskanne - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen. - Asia T-262/97.



Oikeustapauskokoelma 1998 sivu II-02175



Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely - Kannekirjelmä - Muotovaatimukset - Oikeudenkäynnin kohteen yksilöinti - Yhteenveto kanteen oikeudellisista perusteista - Yhteisön toimielimen aiheuttamien vahinkojen korvaamista koskeva kanne

(EY:n tuomioistuimen perussäännön 19 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohta)

Tiivistelmä

EY:n tuomioistuimen perussäännön 19 artiklan ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaan kaikissa kanteissa on mainittava oikeudenkäynnin kohde ja niiden on sisällettävä yhteenveto seikoista, joihin kanne perustuu. Tämän maininnan on oltava riittävän selvä ja täsmällinen, jotta vastaaja voi valmistautua esittämään puolustuksensa ja jotta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi tarvittaessa antaa asiassa ratkaisun ilman täydentäviä tietoja. Jotta oikeusvarmuuden ja hyvän oikeudenkäytön vaatimusten toteutuminen taattaisiin, kanne voidaan ottaa tutkittavaksi vain, jos olennaiset tosiseikat ja oikeudelliset seikat, joihin kanne perustuu, käyvät ainakin yhteenvedonomaisesti mutta samalla johdonmukaisesti ja ymmärrettävästi ilmi itse kannekirjelmästä.

Jotta kannekirjelmä täyttäisi nämä edellytykset, siinä on niissä tapauksissa, joissa vaaditaan korvausta yhteisön toimielimen aiheuttamista vahingoista, mainittava ne seikat, joiden perusteella voidaan yksilöidä kantajan moitearvioinnin kohteena oleva toiminta, syyt, joiden perusteella kantaja katsoo, että toiminnan ja väitetyn vahingon välillä on syy-yhteys, sekä tämän vahingon laatu ja laajuus.

Vaikka erityisten seikkojen vallitessa kanteessa ei ole välttämätöntä ilmoittaa vahingon tarkkaa laajuutta ja yksilöidä vaaditun korvauksen määrää, kantajan on kuitenkin näytettävä kanteessaan näiden seikkojen olemassaolo tai ainakin vedottava niihin.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettuensimmäinen jaosto) määräys 30 päivänä kesäkuuta 1998. - British Shoe Corporation Footwear Supplies Ltd, Clark International Ltd, Deichmann-Schuhe GmbH & Co. Vertriebs KG, Groupe André SA, Reno Versandhandel GmbH ja Leder & Schuh AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Polkumyynti - Kiinan kansantasavallasta ja Indonesiasta peräisin olevat kangasjalkineet - Komission asetus väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta - Kumoamiskanne - Myöhemmin annettu asetus lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta - Lausunnon antamisen raukeaminen. - Asia T-73/97.



Oikeustapauskokoelma 1998 sivu II-02619



Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - Väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta annetusta asetuksesta nostettu kanne - Myöhemmin annettu asetus lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta - Vaikutukset oikeussuojaintressiin

(EY:n perustamissopimuksen 173 artikla)

Tiivistelmä

Maahantuoja ei voi vedota mihinkään väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta annetun asetuksen oikeusvaikutukseen perustellakseen intressinsä riitauttaa asetus yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, kun maahantuojan kyseisen väliaikaisen polkumyyntiasetuksen nojalla maksamat määrät on kannettu lopullisesti lopullisella asetuksella käyttöön otetun tullin määrän mukaisesti ja kun tämän tullin määrän ylittäneet määrät tai sellaisiin tuotteisiin liittyvät määrät, joista ei kanneta polkumyyntitullia, on lopullisesti vapautettu.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettutoinen jaosto) määräys 18 päivänä helmikuuta 1998. - Comité d'entreprise de la Société française de production, Syndicat national de radiodiffusion et de télévision CGT (SNRT-CGT), Syndicat unifié de radio et de télévision CFDT (SURT-CFDT), Syndicat national Force ouvrière de radiodiffusion et de télévision ja Syndicat national de l'encadrement audiovisuel CFE-CGC (SNEA-CFE-CGC) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Valtion tuet - Päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattmaksi - Kumoamiskanne - Ammattijärjestöt ja yritysneuvostot - Tutkimatta jättäminen. - Asia T-189/97.



Oikeustapauskokoelma 1998 sivu II-00335



Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt - Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet - Komission päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi - Tuensaajayrityksen työntekijöiden edunvalvontaelinten nostamat kanteet - Tutkimatta jättäminen

(EY:n perustamissopimuksen 92 artikla, 93 artiklan 2 kohta ja 173 artiklan neljäs kohta)

Tiivistelmä

Tuensaajayrityksen työntekijöiden edunvalvontaelimet eivät voi menestyksellisesti vedota siihen, että ne ovat työntekijöiden hyväksyttyjä edustajia, väittääkseen, että komission päätös, jolla tuki on todettu yhteismarkkinoille soveltumattomaksi, koskee niitä perustamissopimuksen 173 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetulla tavalla erikseen. Toisin kuin keskittymiä koskevan yhteisön valvonnan osalta, siltä osin kuin neuvosto ei ole vielä käyttänyt perustamissopimuksen 94 artiklan mukaista mahdollisuuttaan säätää 92 ja 93 artiklan soveltamisasetuksia, ei ole olemassa sellaisia valtiontukia koskevia yhteisön säännöksiä, jotka vastaisivat niitä asetukseen N:o 4064/89 sisältyviä säännöksiä, joissa työntekijöiden hyväksytyille edustajille myönnetään nimenomaisesti menettelyllisiä oikeuksia.

Vaikka ei olekaan poissuljettua, että nämä edunvalvontaelimet voisivat perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuina kolmansina, joita asia koskee, esittää komissiolle huomautuksensa sosiaalisista seikoista, jotka se voi tarvittaessa ottaa huomioon, kyseisen päätöksen ei voida katsoa koskevan niitä erikseen silloin kun sen vuoksi, että niiden kilpailuasemaan ei ole vaikutettu huomattavalla tavalla eikä todellisuudessa ole loukattu mahdollisuutta, joka niillä saattaisi olla perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuina kolmansina, joita asia koskee, esittää komissiolle huomautuksia hallinnollisen menettelyn aikana, kyseiset edunvalvontaelimet eivät voi vedota minkäänlaiseen loukkaamiseen osoittaakseen, että riidanalainen päätös on vaikuttanut huomattavasti niiden oikeudelliseen asemaan.

Tällaisen päätöksen ei myöskään voida katsoa koskevan näitä edunvalvontaelimiä suoraan. Päätöksellä sinänsä ei voida vaikuttaa välittömästi tuensaajayrityksen työntekijöiden etuihin. Tällaiset vaikutukset edellyttävät välttämättä, että yritys itse tai työmarkkinaosapuolet toteuttavat komission päätökseen nähden itsenäisiä toimenpiteitä.
Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Kumoamiskanne - Määräajat - Määräajan kulumisen aloittavan tapahtuman päivämäärä - Todistustaakka

(EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan viides kohta (josta on muutettuna tullut EY 230 artiklan viides kohta); ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 102 artiklan 2 kohta)

2 Kumoamiskanne - Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt - Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet - Komission päätös, joka on osoitettu jäsenvaltiolle ja jossa myönnetään rahoitustukea tietyille Leader II -ohjelmaan ehdotetuille hankkeille - Kanne, jonka on nostanut paikallinen toimintaryhmä, jonka hanketta ei hyväksytty - Tutkimatta jättäminen

(EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan neljäs kohta (josta on muutettuna tullut EY 230 artiklan neljäs kohta))

Tiivistelmä

1 Sen asianosaisen, joka vetoaa siihen, että kanne on nostettu liian myöhään, kun otetaan huomioon perustamissopimuksen 173 artiklan viimeisen kohdan (josta on muutettuna tullut EY 230 artiklan viimeinen kohta) ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 102 artiklan 2 kohdan mukaiset määräajat, on esitettävä määräajan kulumisen aloittavan tapahtuman päivämäärää koskeva näyttö. (ks. 47 kohta)

2 Jotta päätöksen voidaan katsoa koskevan perustamissopimuksen 173 artiklan neljännessä kohdassa (josta on muutettuna tullut EY 230 artiklan neljäs kohta) tarkoitetulla tavalla erikseen muita kuin niitä, joille se on osoitettu, sillä on vaikutettava niiden oikeudelliseen asemaan niille ominaisten tiettyjen erityisten ominaisuuksien tai sellaisen tosiasiallisen tilanteen takia, jonka perusteella nämä erottuvat kaikista muista ja yksilöityvät samalla tavalla kuin se, jolle päätös on osoitettu.

Tilanne ei ole tällainen silloin, kun komissio päätöksellään jättää tiettyjen hallinnollisten yksiköiden alueet niiden toimenpidealueiden ulkopuolelle, joiden osalta paikalliset toimintaryhmät tai muut kollektiiviset toimijat voivat saada yhteisön rahoitustukea Leader II -ohjelman toisessa vaiheessa rakenteellisten toimenpiteiden osalta. Riidanalainen päätös ei näet koske kantajaa eri tavoin kuin muita paikallisia toimintaryhmiä tai muita edellä mainittuja kollektiivisia toimijoita, vaan se on sen osalta toimenpide, jonka vaikutukset voivat vaikuttaa eri oikeussubjektien ryhmiin objektiivisesti, yleisesti ja abstraktisti. (ks. 63-64 kohta)
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 9 päivänä kesäkuuta 1997. - Elf Atochem SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Tutkimukset - Pöytäkirjan laatiminen tutkimusten johdosta - Kumoamiskanne - Päätökset, jotka voivat olla kanteen kohteena - Tutkimatta jättäminen. - Asia T-9/97.



Oikeustapauskokoelma 1997 sivu II-00909



Tiivistelmä



Avainsanat

Kumoamiskanne - Kannekelpoiset toimet - Käsite - Toimet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia - Komission virkamiesten tutkimusten yhteydessä laatimat asiakirjat - Valmistelevat toimet

(EY:n perustamissopimuksen 173 artikla; neuvoston asetuksen N:o 17 3 artiklan 1 kohta sekä 11 ja 14 artikla)

Tiivistelmä

Perustamissopimuksen 173 artiklassa tarkoitettuja, kannekelpoisia toimia tai päätöksiä ovat sellaiset toimenpiteet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia, jotka voivat vaikuttaa kantajan etuihin muuttaen tämän oikeusasemaa selvästi. Silloin kun on kyse toimista tai päätöksistä, jotka tehdään monivaiheisessa menettelyssä, kannekelpoisia toimia ovat pääsääntöisesti yleensä ainoastaan sellaiset toimenpiteet, joissa lopullisesti vahvistetaan toimielimen kanta kyseisen menettelyn päätteeksi; sen sijaan menettelyn kuluessa tehdyt toimenpiteet, joilla valmistellaan lopullista päätöstä, eivät ole kannekelpoisia.

Komission virkamiesten yrityksessä asetuksen N:o 17 14 artiklan 2 kohdan nojalla suorittamien tutkimusten yhteydessä laatimia, tutkimuspöytäkirjoiksi nimettyjä asiakirjoja, jotka sisältävät tämän yrityksen edustajien tutkimuksen kuluessa esittämistä suullisista selvityksistä laaditun kertomuksen, ei tässä suhteessa voida pitää sellaisina toimenpiteinä, jotka voisivat olla kanteen kohteena, koska niiden ei voida katsoa vaikuttavan välittömästi ja peruuttamattomasti tämän yrityksen oikeusasemaan.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu viides jaosto) määräys 3 päivänä kesäkuuta 1997. - Gencor Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. - Väliintulo - Luottamuksellisuus. - Asia T-102/96.



Oikeustapauskokoelma 1997 sivu II-00879



Tiivistelmä



Avainsanat

Oikeudenkäyntimenettely - Väliintulo - Oikeudenkäyntiasiakirjojen toimittaminen väliintulijoille - Poikkeus - Luottamuksellinen käsittely - Edellytykset - Kantajan ja kolmannen osapuolen välisessä luottamuksellisuutta koskevassa sopimuksessa tarkoitettujen tietojen tutkiminen

(Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 116 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 116 artiklan 2 kohdassa asetetaan pääsäännöksi, että kaikki asianosaisille tiedoksi annetut asiakirjat on toimitettava väliintulijoillekin. Ainoastaan poikkeuksena tästä pääsäännöstä määräyksen toinen virke sallii joidenkin asiakirjojen luottamuksellisen käsittelyn ja täten niiden sulkemisen pois tämän tiedoksiantovelvollisuuden piiristä.

Jotta voitaisiin arvioida asiakirjojen luottamuksellisen käsittelyn edellytysten olemassaoloa, on kunkin asiakirjan osalta punnittava asianosaisen perusteltua tarvetta varmistautua siitä, ettei sen kaupallisille eduille aiheudu olennaista vahinkoa, sekä toisaalta väliintulijoiden yhtä perusteltua tarvetta saada käyttöönsä tiedot, jotka ovat niille välttämättömiä oikeuksiensa valvomiseen ja perustellun kantansa esittämiseen yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa.

Vaikka tältä osin muilla luonnollisilla henkilöillä sekä oikeushenkilöillä kuin asianosaisilla onkin oikeus niitä koskevien luottamuksellisten tietojen suojaan, tämä ei siinäkään tapauksessa, että asianosainen ja kolmas osapuoli ovat solmineet luottamuksellisuutta koskevan sopimuksen, riitä yksinomaiseksi perusteeksi luottamuksellisen käsittelyn myöntämiselle sopimuksessa tarkoitetuille tiedoille. Tällaisen sopimuksen olemassaolo ei nimittäin itsessään oikeuta poikkeamaan työjärjestyksen 116 artiklan 2 kohdan pääsäännöstä.

Vasta sen jälkeen, kun on harkittu kunkin sellaisen asiakirjan luottamuksellisuutta, jonka osalta on esitetty asianmukaisesti perusteltu luottamuksellista käsittelyä koskeva vaatimus, sekä tarvittaessa punnittu muiden kuin asianosaisten ja väliintulijoiden edut, yhteisöjen tuomioistuimet voivat ottaa kantaa siihen, onko vaatimus perusteltu, eikä luottamuksellisuutta koskevan sopimuksen olemassaolo asianosaisen ja kyseisen kolmannen osapuolen kesken voi olla tällaisen harkinnan esteenä.