Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Oikeudenkäyntimenettely - Asian selvittämistoimet - Asiakirjan esittämispyyntö - Komission sisäiset asiakirjat - Asiakirjat, jotka esitetään ainoastaan erityisissä olosuhteissa - Kantajalla oleva todistustaakka - Sisäisiä asiakirjoja koskevan todistustaakan soveltaminen kuulemismenettelyistä vastaavan neuvonantajan kertomukseen

(EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta); yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 65 artikla ja 66 artiklan 1 kohta)

2. Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Yrityksen käsite - Taloudellinen kokonaisuus - Kilpailusääntöjen rikkomisesta vastuuseen joutuminen - Sen merkitys, että taloudellisen kokonaisuuden muodostava konserni ei itse ole oikeushenkilö - Konsernin muodostavien yhtiöiden yhteinen vastuu

(EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta))

3. Kilpailu - Yhteisön säännöt - Kilpailusääntöjen rikkomisesta vastuuseen joutuminen - Oikeushenkilö, joka vastasi yrityksen toiminnasta silloin, kun kilpailusääntöjä rikottiin - Poikkeukset - Taloudellisen seuraajan joutuminen vastuuseen joko tilanteessa, jossa rikkomisesta vastaavaa oikeushenkilöä ei enää ole olemassa, tai kilpailusääntöjen tehokkaan vaikutuksen takaamiseksi

(EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta))

4. Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Monitahoinen kilpailusääntöjen rikkominen, joka koostuu sekä sopimuksista että yhdenmukaistetuista menettelytavoista - Kilpailusääntöjen rikkomisen luokitteleminen yhdeksi kokonaisuudeksi niin, että se määritellään "sopimukseksi ja/tai yhdenmukaistetuksi menettelytavaksi" - Sallittavuus - Seuraukset hankittavan näytön kannalta

(EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta))

5. Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Yritysten väliset sopimukset - Käsite - "Herrasmiessopimus" - "Herrasmiessopimusten" kuuluminen yritysten välisten sopimusten käsitteen alaan - Perustamissopimuksen 85 artiklan 2 kohdan (josta on tullut EY 81 artiklan 2 kohta) mukaisen mitättömyysseuraamuksen soveltamatta jättämisen merkitys - Tuolla soveltamatta jättämisellä ei ole merkitystä

(EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 ja 2 kohta (joista on tullut EY 81 artiklan 1 ja 2 kohta))

6. Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Yhdenmukaistetun menettelytavan käsite - Yhteistoiminnan ja yritysten markkinakäyttäytymisen välisen syy-yhteyden välttämättömyys - Syy-yhteyden olemassaoloa koskeva olettama

(EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta))

7. Kilpailu - Kartellit tai muut yritysjärjestelyt - Osallistuminen yritysten kokouksiin, joilla on kilpailunvastainen tarkoitus - Seikka, jonka perusteella voidaan päätellä, että yritys osallistuu päätettyyn yritysten väliseen järjestelyyn, jos se ei ole vastustanut kokouksessa tehtyjä päätöksiä - Osallistuminen, jonka on väitetty tapahtuneen pakotettuna - Seikka, jolla ei voida perustella sitä, ettei yritys ole käyttänyt hyväksi mahdollisuutta tehdä ilmoitusta toimivaltaisille viranomaisille

(EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta); neuvoston asetuksen N:o 17 3 artikla)

8. Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Yrityksen vastuuseen joutuminen - Vastuu muiden yritysten toiminnasta saman rikkomisen yhteydessä - Hyväksyttävyys - Kriteerit - Rangaistuksen henkilökohtaisuuden periaatteen sekä todisteita ja puolustautumisoikeuksia koskevien säännösten rikkominen - Tuota periaatetta ja noita säännöksiä ei ole rikottu

(EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta))

9. Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Kieliä koskevat järjestelyt - Väitetiedoksiannon liitteet ja muiden rikkomiseen syyllistyneiden yritysten komission tietopyyntöihin antamien vastausten liitteet - Asiakirjojen toimittaminen alkukielisinä - Kuulluksi tulemisen oikeutta ja prosessuaalisen yhdenvertaisuuden periaatetta ei ole loukattu - Perusteet

(Neuvoston asetuksen N:o 1 3 artikla ja neuvoston asetuksen N:o 17 19 artiklan 1 kohta; komission asetuksen N:o 99/63/ETY 2 artiklan 1 ja 4 kohta)

10. Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Salassapitovelvollisuus - Salassapitovelvollisuuden lieventämiseen sovellettavat rajoitukset - Liikesalaisuuksien suojeleminen

(Neuvoston asetuksen N:o 17 19 artiklan 2 kohta, 20 artiklan 2 kohta ja 21 artikla)

11. Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Salassapitovelvollisuus - Luottamuksellisten tietojen paljastaminen komission toimesta - Tietovuodolla ei ole vaikutusta kilpailusääntöjen rikkomisesta tehdyn langettavan päätöksen laillisuuteen

(EY:n perustamissopimuksen 214 artikla (josta on tullut EY 287 artikla); neuvoston asetuksen N:o 17 20 artiklan 2 kohta)

12. Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklaa ei sovelleta - Yhteisön oikeuden yleisten periaatteiden merkitys komission oikeuksiin ja velvollisuuksiin kutsua todistajia, joiden lausumat tukevat näkemystä kilpailusääntöjen rikkomisesta tai puhuvat sitä vastaan

(Neuvoston asetuksen N:o 17 19 artiklan 2 kohta; komission asetuksen N:o 99/63/ETY 3 artiklan 3 kohta ja 7 artikla)

13. Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Kuulemiset - Kuulemismenettelyistä vastaavan neuvonantajan velvollisuus saada kuulemista koskevalle pöytäkirjalle hyväksyntä ennen kertomuksen toimittamista - Tuollaista velvollisuutta ei ole

(Komission asetuksen N:o 99/63/ETY 9 artiklan 4 kohta; komission päätöksen 94/810/EHTY, EY 7 artiklan 4 kohta ja 8 artikla)

14. Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Kuulemiset - Neuvoa-antavalle komitealle ja komissiolle toimitetun kuulemista koskevan pöytäkirjan väliaikaisuus - Menettelyvirheen puuttuminen

(Komission asetus N:o 99/63/ETY)

15. Kilpailu - Sakot - Sakkojen suuruuden määrittäminen - Enimmäismäärän laskeminen - Huomioon otettava liikevaihto - Sellaisten yhtiöiden yhteenlaskettu liikevaihto, jotka muodostavat yrityksenä toimivan taloudellisen yksikön

(Neuvoston asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohta)

16. Kilpailu - Sakot - Sakkojen suuruuden laskentamenetelmät - Yrityksen viitevuonna saaman liikevaihdon muuntaminen ecuiksi saman vuoden keskimääräisellä vaihtokurssilla - Laskentamenetelmän hyväksyttävyys

(Neuvoston asetuksen N:o 17 15 artikla)

17. Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Tietojensaantipyyntö - Yritysten vapaus vastata tai olla vastaamatta niille asetuksen N:o 17 11 artiklan 1 kohdan nojalla esitettyihin kysymyksiin - Vastaamaan suostumisen seuraamukset - Velvollisuus antaa paikkansapitäviä tietoja

(Neuvoston asetuksen N:o 17 11 artiklan 1 kohta ja 15 artiklan 1 kohdan b alakohta)

18. Kilpailu - Sakot - Sakkojen suuruuden määrittäminen - Määrittämisperusteet - Kilpailusääntöjen rikkomisten vakavuus - Lieventävät asianhaarat - Asianomaisen yrityksen taloudellinen tilanne ei ole lieventävä asianhaara

(Neuvoston asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

1. Yhteisöjen tuomioistuimessa vireillä olevan oikeudenkäynnin aikana komission sisäisiä asiakirjoja ei anneta kantajien tietoon, elleivät poikkeukselliset seikat kyseisessä tapauksessa sitä edellytä painavien syiden vuoksi, jotka kantajien on tuotava esiin. Tällainen asiakirja on muun muassa kuulemismenettelyistä vastaavan neuvonantajan kertomus, joka on puhtaasti komission sisäinen asiakirja ja jolla on komissiolle vain vastaavaa merkitystä kuin lausunnolla, eikä tällaisella asiakirjalla pyritä uusien väitteiden tai todisteiden esittämiseen yrityksiä vastaan perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta) soveltamista koskevassa menettelyssä eikä sillä ole mitään sellaista ratkaisevaa merkitystä, jonka yhteisöjen tuomioistuin ottaisi huomioon valvontavaltaansa harjoittaessaan. Rajoitus, joka koskee oikeutta tutustua sisäisiin asiakirjoihin, on perusteltu asianomaisen toimielimen hyvän toiminnan varmistamiseksi perustamissopimuksen kilpailusääntöjen rikkomisen estämisessä. Niin ikään selvittämistoimipyyntö, jolla pyydettiin esitettäväksi kuulemismenettelyistä vastaavan neuvonantajan laatima kertomus, tulee hylätä, koska kantajat eivät ole näyttäneet, missä määrin tuolla kertomuksella voisi olla merkitystä puolustautumisoikeuksien kannalta.

( ks. 40 kohta )

2. Kun perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdassa (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta) kielletään yrityksiä erityisesti tekemästä sellaisia sopimuksia tai osallistumasta sellaisiin yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin, jotka ovat omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja joiden tarkoituksena on estää, rajoittaa tai vääristää kilpailua yhteismarkkinoilla tai joista seuraa, että kilpailu estyy, rajoittuu tai vääristyy yhteismarkkinoilla, tämä määräys koskee taloudellisia yksiköitä, joista kullakin on erillinen organisaatio, joka muodostuu henkilöistä sekä aineellisista ja aineettomista tekijöistä ja jolla pysyvästi pyritään tiettyyn taloudelliseen päämäärään, eli tällainen on sellainen organisaatio, joka voi osallistua tämän määräyksen rikkomiseen.

Tältä osin ei ole tarpeen, että "konsernina" pidetyllä taloudellisella kokonaisuudella olisi oikeushenkilön asema. Käsitteellä "yritys" on katsottava tarkoitettavan kilpailuoikeuden alalla taloudellista kokonaisuutta kysymyksessä olevan sopimuksen kohteen kannalta arvioiden, vaikkakin oikeudellisesti katsoen tämän taloudellisen kokonaisuuden muodostaa useampi kuin yksi luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö. Kun ei ole konsernia johtavaa oikeushenkilöä, jonka voidaan konsernin toiminnan yhteensovittamisesta vastaavana tahona katsoa olevan vastuussa siihen kuuluvien eri yhtiöiden tekemistä rikkomisista, komissiolla on oikeus katsoa konsernin muodostavien yhtiöiden olevan yhteisesti vastuussa konsernin koko menettelystä, jottei näiden yhtiöiden eri oikeushenkilöllisyydestä johtuva muodollinen ero estäisi toteamasta niiden markkinakäyttäytymisen yhteneväisyyttä kilpailusääntöjen soveltamisessa.

( ks. 54 ja 66 kohta )

3. Kyseistä yritystä yhteisön kilpailusääntöjen rikkomishetkellä johtaneen luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön on lähtökohtaisesti vastattava noiden kilpailusääntöjen rikkomisesta, vaikka kilpailusääntöjen rikkomisesta tehdyn langettavan päätöksen tekemispäivänä yrityksen toiminnan harjoittaminen olisi toisen henkilön vastuulla. Toisenlainen tulkinta on mahdollinen ainoastaan tilanteessa, jossa yrityksen toiminnasta vastuussa oleva oikeushenkilö on oikeudellisesti lakannut olemasta kilpailusääntöjen rikkomisen jälkeen. On kuitenkin totta, että kilpailusääntöjä rikkoneen oikeushenkilön taloudellista seuraajaa voidaan joissakin tapauksissa pitää vastuullisena kilpailusääntöjen rikkomisesta, vaikka kyseinen oikeushenkilö olisikin edelleen olemassa rikkomisen toteamista koskevan päätöksen hyväksymisajankohtana, jotteivät muun muassa asianomaisten yritysten oikeudelliseen muotoon tehdyt muutokset vaarantaisi näiden sääntöjen tehokasta vaikutusta.

Komissio on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että yritys, joka ei vielä rikkomisajankohtana ollut olemassa, on yhteisesti vastuussa sakosta, joka konsernille on määrätty, vaikka luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt, jotka osallistuivat tuohon rikkomiseen, jatkoivat normaalisti liiketoimintaansa ja kun mitään näyttöä ei ole esitetty sellaisten toimenpiteiden olemassaolosta, jotka on toteutettu nimenomaisessa tarkoituksessa välttää kilpailusääntöjen rikkomisesta määrättäviä seuraamuksia.

( ks. 103, 104, 106 ja 108 kohta )

4. Silloin, kun rikkominen on monimuotoinen ja siihen on osallistunut useiden vuosien ajan useita tuottajia, joiden yhteisenä tavoitteena on ollut markkinoiden sääntely, ei voida edellyttää, että komissio luokittelee yritys- ja tapauskohtaisesti kunkin rikkomisen sopimukseksi tai yhdenmukaistetuksi menettelytavaksi, koska näistä molemmista rikkomismuodoista määrätään joka tapauksessa perustamissopimuksen 85 artiklassa (josta on tullut EY 81 artikla). Komissiolla on näin ollen oikeus luonnehtia tällainen rikkominen yhdeksi kokonaisuudeksi niin, että se määritellään "sopimukseksi ja yhdenmukaistetuksi menettelytavaksi" tai "sopimukseksi ja/tai yhdenmukaistetuksi menettelytavaksi", koska rikkomiseen sisältyi osatekijöitä, jotka on määriteltävä "sopimukseksi", sekä tekijöitä, jotka on määriteltävä "yhdenmukaistetuksi menettelytavaksi". Olisi epämielekästä jakaa osiin jatkuvaa käyttäytymistä, jolla oli vain yksi tavoite, ja käsitellä sitä erillisten rikkomisten sarjana.

Tällaisessa tilanteessa kaksinkertainen oikeudellinen luonnehdinta on ymmärrettävä siten, ettei luonnehdinnassa edellytetä samanaikaisesti ja kumulatiivisesti näyttöä siitä, että kaikki tosiseikat täyttävät sopimuksen ja yhdenmukaistetun menettelytavan tunnusmerkit, vaan siinä kuvataan monimutkaista kokonaisuutta, johon liittyvistä tosiseikoista osa täyttää perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdassa (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta) - jossa ei määrätä erityisestä tunnusmerkistöstä tällaisia monimutkaisia kilpailunrajoituksia varten - tarkoitetun sopimuksen ja osa puolestaan siinä tarkoitetun yhdenmukaistetun menettelytavan tunnusmerkit.

( ks. 186 ja 187 kohta )

5. Riittää, että asianomaiset yritykset ovat ilmaisseet yhteisen tahtonsa toimia markkinoilla tietyllä tavalla, jotta voitaisiin katsoa kyseessä olevan perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdassa (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta) tarkoitettu sopimus. Tällainen tilanne on kyseessä, kun useiden yritysten kesken on olemassa "herrasmiessopimus", joka on tällaisen yhteisen tahdon täsmällinen ilmaus ja joka koskee kilpailun rajoittamista. Näin ollen on tarpeetonta tutkia, ovatko nämä yritykset katsoneet olleensa - oikeudellisesti, tosiasiallisesti tai moraalisesti - velvollisia toimimaan sovitulla tavalla.

Tämän suhteen perustamissopimuksen 85 artiklan 2 kohdan (josta on tullut EY 81 artiklan 2 kohta) tarkoitetusta mitättömyysseuraamuksesta, joka on laadittu koskemaan tapauksia, joissa on tosiasiassa kyse oikeudellisesta velvoitteesta, ei voida tehdä vastakohtaispäätelmää. Se seikka, että tämä seuraamus voi sen laadun vuoksi soveltua ainoastaan sitoviin sopimuksiin, ei tarkoita, etteikö muunlaisiin sopimuksiin sovellettaisi perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdassa (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta) tarkoitettua kieltoa.

( ks. 199-201 kohta )

6. Perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdasta (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta) ilmenee, että yhdenmukaistetun menettelytavan käsite edellyttää paitsi yritysten välistä yhteistoimintaa, myös tätä yhteistoimintaa seuraavaa markkinakäyttäytymistä ja näiden kahden seikan välistä syy-yhteyttä. Tältä osin on syytä olettaa, elleivät asianomaiset toimijat esitä niille kuuluvan näyttövelvollisuuden mukaisesti vastakkaista näyttöä, että yhteistoimintaan osallistuvat ja edelleen markkinoilla toimivat yritykset ottavat markkinakäyttäytymisessään huomioon kilpailijoidensa kanssa vaihdetut tiedot.

( ks. 213 ja 216 kohta )

7. Jos yritys osallistuu vaikka vain passiivisestikin kilpailun rajoittamiseen tähtääviin yritysten välisiin kokouksiin eikä esitä julkisesti eriävää kantaansa kokouksessa sovitusta vaan saattaa muut kokoukseen osallistujat siihen käsitykseen, että se aikoo toimia kokouksen tulosten mukaisesti, voidaan pitää toteen näytettynä, että yritys osallistuu näiden kokousten seurauksena syntyvään kartelliin. Tässä yhteydessä merkitystä ei ole sillä, kokoontuuko kyseinen yritys määräävässä asemassa tai vähintäänkin taloudellisesti erittäin vahvassa asemassa olevien yritysten kanssa. Yrityksellä, joka osallistuu kilpailun rajoittamiseen tähtäävään kokoukseen muiden, sitä merkittävämmässä taloudellisessa asemassa olevien osallistujien pakottamanakin, on aina mahdollisuus tehdä komissiolle kantelu paljastaakseen kyseiset kilpailua rajoittavat toimet sen sijaan, että se jatkaisi osallistumista näihin kokouksiin.

( ks. 223, 224 ja 226 kohta )

8. Yritys, joka on osallistunut sille ominaisella käyttäytymisellään yhtenä kokonaisuutena pidettävään monitahoiseen kilpailusääntöjen rikkomiseen perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdassa (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta) tarkoitetulla kilpailua rajoittavalla sopimuksella tai yhdenmukaistetulla menettelytavalla, jolla pyritään myötävaikuttamaan kilpailusääntöjen rikkomisen toteuttamiseen kokonaisuudessaan, voi olla vastuussa myös muiden yritysten käyttäytymisestä saman kilpailusääntöjen rikkomisen osalta koko siltä ajalta, jolloin se osallistui kyseiseen rikkomiseen. Näin on siinä tapauksessa, että kyseisen yrityksen näytetään tienneen muiden osallistujien lainvastaisesta käyttäytymisestä tai voineen kohtuudella ennakoida sen ja olleen valmis hyväksymään siihen sisältyvän riskin. Tällainen johtopäätös ei ole ristiriidassa sen periaatteen kanssa, jonka mukaan vastuu tällaisesta toiminnasta on yrityskohtaista, eikä sillä sivuuteta yrityksille vastaisten todisteiden yksilöllistä arviointia todisteluun sovellettavien sääntöjen vastaisesti eikä myöskään loukata kyseisten yritysten puolustautumisoikeuksia.

( ks. 231 kohta )

9. Yhteisön kilpailulainsäädännön nojalla vireille pannuissa menettelyissä väitetiedoksiannon liitteet, jotka eivät ole komission laatimia, eivät ole Euroopan talousyhteisössä käytettäviä kieliä koskevista järjestelyistä annetun asetuksen N:o 1 3 artiklassa tarkoitettuja "asiakirjoja" vaan niitä on pidettävä todistusaineistona, johon komissio tukeutuu, minkä vuoksi ne on saatettava päätöksen adressaatin tietoon sellaisina kuin ne ovat, jotta se kykenee ymmärtämään niitä koskevan komission tulkinnan, johon myös komission väitetiedoksianto ja päätös tältä osin perustuvat. Näin ollen komissio ei ole loukannut yritysten oikeutta tulla kuulluksi, kun se on toimittanut kyseiset liitteet alkuperäiskielisinä.

Samat toteamukset koskevat myös vastauksia, joita muut yritykset ovat antaneet komission tietopyyntöihin, eikä tällaisessa tilanteessa loukata asianosaisten prosessuaalista yhdenvertaisuutta, koska näiden asiakirjojen alkuperäinen versio on ainoa merkityksellinen todiste niin komissiolle kuin yrityksille, joita asia koskee.

( ks. 327, 329 ja 330 kohta )

10. Kilpailuoikeuden soveltamista koskevien menettelyjen yhteydessä asetuksen N:o 17 20 artiklan 2 kohdassa määrätty salassapitovelvollisuus on lievempi suhteessa kolmansiin osapuoliin, joille asetuksen 19 artiklan 2 kohdassa annetaan oikeus tulla kuulluiksi, eli erityisesti suhteessa kantelun tehneeseen kolmanteen osapuoleen. Komissio saa antaa kyseiselle osapuolelle tiettyjä salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvia tietoja, jos kyseisten tietojen antaminen on välttämätöntä sen varmistamiseksi, että asia selvitetään asianmukaisesti. Tämä mahdollisuus ei kuitenkaan koske kaikkia asiakirjoja, jotka kuuluvat luonteensa vuoksi salassapitovelvollisuuden piiriin. Asetuksen 21 artiklassa, jossa säädetään tiettyjen päätösten julkaisemisesta, komissio velvoitetaan ottamaan huomioon yritysten oikeutetut edut sen suhteen, ettei niiden liikesalaisuuksia paljasteta. Vaikka kyseiset säännökset koskevat erityistilanteita, niitä on pidettävä sellaisen yleisen periaatteen ilmaisuna, jota sovelletaan hallinnollisessa menettelyssä.

( ks. 364 kohta )

11. Vaikka komissio olisikin salassapitovelvollisuutta koskevien säännösten rikkomisen johdosta vastuussa sellaisten luottamuksellisten tietojen paljastamisesta, jotka ovat tulleet esille yhteisön kilpailulainsäädännön rikkomisen johdosta käynnistetyssä hallinnollisessa menettelyssä, tällä seikalla ei kuitenkaan olisi vaikutusta päätöksen lainmukaisuuteen, kun ei ole näytetty toteen, ettei päätöstä olisi tehty tai että se olisi ollut sisällöltään toisenlainen, mikäli riidanalaisia tapahtumia ei olisi ollut.

( ks. 370 kohta )

12. Vaikka komissio ei ole Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklassa tarkoitettu tuomioistuin ja vaikka komission määräämät sakot eivät ole rikosoikeudellisia, komission on noudatettava yhteisön yleisiä oikeusperiaatteita hallinnollisessa menettelyssä.

Se seikka, että yhteisön kilpailulainsäädännössä ei säädetä komission velvollisuudesta kutsua "puolustuksen" todistajia, joiden todistelua on pyydetty, vaan myönnetään komissiolle kohtuullisessa määrin harkintavalta päättää siitä, onko tällaisia henkilöitä tarpeen kuulla, ei ole edellä mainittujen periaatteiden vastaista. Vaikka komissio voi kuulla luonnollisia henkilöitä ja oikeushenkilöitä silloin, kun se pitää sitä tarpeellisena, sillä ei ole oikeutta kutsua myöskään sellaisia todistajia, joiden lausumat tukevat näkemystä kilpailusääntöjen rikkomisesta, ilman näiden suostumusta.

( ks. 383, 391 ja 392 kohta )

13. Asetuksen N:o 99/63/ETY tai komissiossa kilpailun alalla pidettävistä kuulemismenettelyistä vastaavan neuvonantajan toimivaltuuksista tehdyn päätöksen 94/810/EHTY, EY vastaista ei ole se, että kuulemismenettelyistä vastaava neuvonantaja toimittaa kilpailuasioiden pääjohtajalle päätöksen 94/810/EHTY, EY 8 artiklan mukaisen kertomuksen ennen kuin kaikki kuullut henkilöt ovat asetuksen N:o 99/63/ETY 9 artiklan 4 kohdan ja päätöksen 94/810/EHTY, EY 7 artiklan 4 kohdan mukaisesti hyväksyneet kuulemista koskevan pöytäkirjan. Asetuksen N:o 99/63/ETY 9 artiklan 4 kohdan tarkoituksena on taata kuulluille henkilöille pöytäkirjan yhtäpitävyys heidän lausuntojensa olennaisen sisällön kanssa. Näin ollen pöytäkirja on toimitettu osapuolten hyväksyttäväksi kuulemistilaisuudessa lausuttujen seikkojen tarkistamiseksi eikä sellaisten uusien seikkojen lisäämiseksi, jotka kuulemismenettelyistä vastaavan neuvonantajan olisi otettava huomioon.

( ks. 407 ja 408 kohta )

14. Kartelleja ja määräävää markkina-asemaa käsittelevälle neuvoa-antavalle komitealle ja komissiolle toimitetun kuulemista koskevan pöytäkirjan väliaikaisuus voi olla hallinnolliseen menettelyyn liittyvä virhe, joka voi aiheuttaa menettelyn seurauksena tehdyn päätöksen laittomuuden, ainoastaan siinä tapauksessa, että kyseinen teksti on laadittu tavalla, joka johtaa tietyn olennaisen seikan osalta harhaan niitä, joille päätös on osoitettu.

( ks. 410 kohta )

15. Tilanne, jossa useiden yhtiöiden katsotaan olevan yhteisesti vastuussa sakosta, ei tarkoita asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan mukaisen 10 prosentin osuuden liikevaihdosta soveltamisen yhteydessä, että sakon määrä rajattaisiin yhteisvastuullisten yhtiöiden osalta 10 prosenttiin siitä liikevaihdosta, joka niillä kullakin oli ollut edellisenä tilikautena. Kyseisessä säännöksessä tarkoitettu enimmäismäärä, joka on 10 prosenttia liikevaihdosta, on laskettava kaikkien niiden yhtiöiden yhteenlasketun liikevaihdon perusteella, jotka muodostavat sen taloudellisen kokonaisuuden, joka toimii perustamissopimuksen 85 artiklassa (josta on tullut EY 81 artikla) tarkoitetun "yrityksen" ominaisuudessa. Näin ollen sellaisen "yrityksen" osalta, jonka muodostaa yhtenä taloudellisena kokonaisuutena toimivien yhtiöiden konserni, ainoastaan näiden konserniyhtiöiden yhteenlaskettu liikevaihto voi kuvastaa yrityksen kokoa ja markkinavoimaa. Komissio voi asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdassa asetetuissa rajoissa määrittää sakon suuruuden itse valitsemansa liikevaihdon perusteella käyttäen perusteena maantieteellistä aluetta ja kyseisiä tuotteita.

( ks. 528, 529 ja 541 kohta )

16. Kun komissio laskee yhteisön kilpailusääntöjen rikkomisen johdosta määrättävän sakon suuruutta tietyn viitevuoden kansallisessa valuutassa ilmoitetun liikevaihdon perusteella, se saa muuntaa kyseisen liikevaihdon ecuiksi kyseisen viitevuoden keskimääräisen muuntokurssin eikä päätöksen hyväksymishetkenä sovelletun muuntokurssin mukaisesti.

( ks. 543 kohta )

17. Asetuksella N:o 17 asetetaan tutkinnan kohteena olevalle yritykselle aktiivinen myötävaikutusvelvollisuus, joka tarkoittaa sitä, että sen tulee saattaa komission tietoon kaikki tutkinnan kohteeseen liittyvät tiedot. Vaikka yritykset ovat vapaita vastaamaan tai olemaan vastaamatta niille asetuksen N:o 17 11 artiklan 1 kohdan nojalla esitettyihin kysymyksiin, tuon saman asetuksen 15 artiklan 1 kohdan b alakohtaan otetun virkkeen alkuosasta käy ilmi, että yritysten, jotka ovat myöntyneet vastaamaan, on annettava paikkansapitäviä tietoja.

( ks. 561 kohta )

18. Komissio ei ole velvollinen ottamaan yhteisön kilpailulainsäädännön rikkomisen johdosta määrättävän sakon suuruutta määrittäessään huomioon kyseessä olevan yrityksen tappiollista taloudellista tilannetta lieventävänä seikkana, sillä se merkitsisi perusteettoman kilpailuedun antamista niille yrityksille, jotka ovat vähiten sopeutuneita markkinatilanteeseen.

( ks. 596 ja 597 kohta )