FI Euroopan unionin virallinen lehti C 44/62

Kanne 16.12.2008 — Repsol YPF Lubricantes y especialidades ym. v. komissio

(Asia T-562/08)

(2009/C 44/106)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantajat: Repsol YPF Lubricantes y especialidades ym. (Madrid, Espanja), Repsol Petróleo, SA (Madrid, Espanja), Repsol YPF, SA (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat J. Jiménez-Laiglesia Oñate, J. Jiménez-Laiglesia Oñate ja S. Rivero Mena)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

— Päätöksen 1 ja 2 artikla on kumottava

— komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Päätös, joka on nyt esillä olevan asian kohteena, on sama kuin asiassa T-540/08, Esso ym. v. komissio.

Vaatimustensa perusteluina kantajat esittävät ensinnäkin, että Repsol YPF Lubricantes y especialidade, S.A.:n (Rylesa) osallisuutta tiettyihin menettelyihin, joita on tutkittu yksittäisesti seuraamuksen määräämistä varten, ei ole osoitettu uskottavasti. Päätöksessä ei erityisesti ole riittävää näyttöä siitä, että Rylesa olisi osallistunut asiakkaiden ja markkinoiden jakamista koskevaan sopimukseen.

Päätöksessä ei myöskään oteta huomioon, että teknisten kokousten kohteena ei ole ollut asiakkaiden ja markkinoiden jakaminen. Näistä käytännöistä on sovittu kahden- ja monenvälisissä yhteyksissä teknisten kokousten ulkopuolella, kuten jotkut päätöksen adressaateista ovat myöntäneet. Riidanalaisessa päätöksessä todetaan kuitenkin, että näiden kahden- ja monenvälisten yhteyksien tutkiminen olisi tarpeetonta; tämän vuoksi kantajien osallistuminen päätöksessä todettuun rikkomiseen ei tule kyseeseen. Päätöksessä ei missään tapauksessa todeta, miksi Rylesa olisi vastuussa mainitusta menettelystä, mutta eivät kuitenkaan muut yritykset, jotka ovat osallistuneet tästä menettelystä todisteena mainittuihin teknisiin kokouksiin.

Kantajat riitauttavat lisäksi kriteerin, jonka avulla komissio on tutkinut kyseessä olevilla tuotteilla saavutettua liikevaihtoa ja vahvistanut sitten vastaavan seuraamuksen. Ensinnäkään päätöksessä rikkomisen kohteena olevia tuotteita ei ole selvästi määritelty ja toiseksi sakko olisi laskettava tässä asiassa sovellettavan sakkojen laskemisesta vuonna 2006 annetun tiedonannon mukaan myytyjen tavaroiden arvon perusteella sinä viimeisenä täydellisenä liiketoimintavuotena, jona yritys on osallistunut rikkomiseen. Nyt esillä olevassa asiassa komissio on kuitenkin poikennut tästä yleisestä säännöstä ja se on vahvistanut sakon määrän Rylesan keskimääräisen liikevaihdon perusteella vuosina 2001–2003. Komissio ei ole milloinkaan esittänyt mitään perustelua sille, miksi olisi perusteltua poiketa Rylesan tapauksessa sen itsensä tiedonannossa asettamasta säännöstä ja soveltaa kriteeriä (vuosien 2001–2003 keskimääräistä liikevaihtoa), joka muuten on Rylesalle huomattavan epäedullinen. Huomioon otettavan liikevaihdon määrä on yksiselitteisesti, kuten päätöksessä itsessään todetaan, vuoden 2003 liikevaihto, sillä se on viimeinen täydellinen liiketoimintavuosi, jona komissio itse oletti Rylesan osallistuneen rikkomiseen.

Komissio esittää päätöksessä sen näkemyksen, että Rylesan suorittama rikkominen on päättynyt 4.8.2004. Ei ole kuitenkaan mitään näyttöä tätä ajankohtaa edeltäneistä Rylesan rikkomisista. Rylesa ei ole osallistunut kartelleihin tai menettelyihin, joista oli sovittu vuoden 2004 alkupuoliskolla pidetyissä teknisissä kokouksissa. Rikkomisen on katsottava tämän vuoksi päättyneen tammikuussa 2004 tai viimeistään toukokuussa 2004.

Lopuksi riidanalaisessa päätöksessä jätetään ottamatta huomioon lukuisat hallinnollisessa menettelyssä esitetyt todisteet, joilla on osoitettu, että Rylesa on suhteessa emoyhtiöönsä Repsol Petróleo S.A.:han täysin itsenäinen yritys. Oikeuskäytännön mukaan komissio ei saisi ulottaa emoyhtiön vastuuta rikkomisesta koko siihen yritysryhmään, johon yhtiö kuuluu. Repsol YFP, S.A.:n vastuu ei ole tämän vuoksi oikeutettu.