YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (neljäs jaosto)

12 päivänä syyskuuta 2000

Asia T-259/97

Rui Teixeira Neves

vastaan

Euroopan yhteisöjen tuomioistuin

”Henkilöstö — Lojaalisuusvelvollisuus ja asemaan kohdistuva arvonanto — Vallanjaon periaate — Ammatillisen järjestäytymisen vapaus — Kurinpitojärjestelmä — Seuraamus”

Täydellinen teksti portugalinkielellä II-773

Aihe:

Kanne, jossa kantaja vaatii kumoamaan yhteisöjen tuomioistuimen 20.1.1997 tekemän päätöksen, jolla kantajalle määrättiin kurinpitoseuraamuksena palkkaluokan alennus, ja toisaalta, että vastaaja velvoitetaan suorittamaan vahingonkorvausta tästä päätöksestä kantajalle aiheutuneesta aineettomasta vahingosta.

Ratkaisu:

Kanne hylätään. Asianosaiset vastaavat kukin omista oikeudenkäyntikuluistaan.

Tiivistelmä

Henkilöstösääntöjen 11 artiklan ensimmäisessä kohdassa, 12 artiklan ensimmäisessä kohdassa ja 21 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettu yleinen lojaalisuusvelvollisuus koskee jokaista virkamiestä sekä hänen omia esimiehiään että myös sitä toimielintä kohtaan, jonka palveluksessa hän on. Yhteisöjen tuomioistuin ja yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin muodostavat hallinnolliselta kannalta katsottuna yhden ainoan toimielimen. Tästä seuraa, että toimielin, jonka palveluksessa virkamies työskentelee ja jota kohtaan hänen on oltava lojaali, käsittää sekä yhteisöjen tuomioistuimen että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen. Näin ollen yhteisöjen tuomioistuimen virkamiehen toiminta, siltä osin kuin sillä heikennetään ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen kohdistuvaa kunnioitusta ja arvonantoa, on henkilöstösääntöjen 11 artiklan ensimmäisen kohdan, 12 artiklan ensimmäisen kohdan ja 21 artiklan ensimmäisen kohdan vastaista. Väitettä, jonka mukaan yhteisön maineelle ja näin ollen sen eduille ei aiheutuisi haittaa sellaisten loukkausten esittämisestä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen jäsenistä, jotka koskevat näiden lainkäyttö tehtäviä, ei selvästikään voida hyväksyä. Henkilöstösäännöissä tarkoitetun virkavelvollisuuksien rikkomisen kannalta merkitystä ei ole sillä, ovatko kyseisen virkamiehen esittämät väitteet koskeneet yhteisön toimielimen jäsenten toimintaa. Riittää, että niillä on loukattu kyseisten henkilöiden kunniaa. Henkilöstösäännöissä tarkoitettuihin virkavelvollisuuksiin on katsottava kuuluvan virkamiehen velvollisuuden pidättäytyä sellaisten julkisuudessa esitettyjen mielipiteiden ilmaisemisesta, jotka voisivat heikentää hänen asemaansa kohdistuvaa arvonantoa. Virkamiehen julkisesti esittämillä loukkauksilla, joilla loukataan henkilöiden kunniaa, heikennetään sellaisenaan asemaan kohdistuvaa arvonantoa henkilöstösääntöjen 12 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitetulla tavalla. (ks. 44-47 kohta) Viittaukset: edellä mainittu asia Williams v. tilintarkastustuomioistuin, 26.11.1991, 72, 76 ja 80 kohta; edellä mainittu asia Williams v. tilintarkastustuomioistuin, 7.3.1996, 66 kohtaja edellä mainittu asia Williams v. tilintarkasmstuomioistuin, 17.1.1997,21 ja 22 kohta.

Yhteisöjen tuomioistuimen virkamies ei voi vedota vallanjaon periaatteeseen, eri toimielinten palveluksessa olevien virkamiesten yhdenvertaisen kohtelun periaatteeseen eikä tuomioistuimen puolueettomuutta koskevaan periaatteeseen suhteessa nimittävän viranomaisen häneen kohdistuvaan kurinpitotoimivaltaan eikä suhteessa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimivaltaan valvoa sellaisen kurinpitoseuraamuksen laillisuutta, joka on määrätty toimielintä kohtaan esitettyjen loukkausten johdosta. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen, sen harjoittaessa tuomioistuintoimintaa, ja yhteisöjen tuomioistuimen henkilöstöhallinnon välillä ei ole vallanjaon periaatteen vastaista sekaannusta, koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen jäsenet eivät voi suoraan eivätkä välillisesti käyttää kurinpitovaltaa tai vaatia sen käyttämistä yhteisöjen tuomioistuimen virkamiehiä kohtaan oikeudenkäyntiin liittyvien toimien osalta. Yhteisöjen tuomioistuimen henkilöstösäännöillä nimittävälle viranomaiselle luovutetun toimivallan käytöstä 25.1.1995 tekemän päätöksen 3 artiklan 2 kohdasta ja 6 artiklan 3 kohdasta käy ilmi, että päätös aloittaa kurinpitomenettely kuuluu yksinomaan hallintokomitean — ura-alueen A ja LA virkamiesten osalta - ja yhteisöjen tuomioistuimen kirjaajan - ura-alueen B, C ja D virkamiesten osalta -toimivaltaan. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen jäsenten ja hallintokomitean tai yhteisöjen tuomioistuimen kirjaajan välillä ei myöskään ole mitään hierarkkista suhdetta. Yhteisöjen tuomioistuimen palveluksessa olevan virkamiehen ja muiden toimielinten palveluksessa olevien virkamiesten kohtelu ei millään tavalla poikkea toisistaan. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen jäseniä koskevien loukkaavien väitteiden esittäminen, mikäli sillä loukataan yhteisön etuja ja heikennetään yhteisön julkishallintoon kohdistuvaa arvonantoa, muodostaa kaikkien virkamiesten osalta henkilöstösääntöjen 11 artiklan ensimmäisessä kohdassa, 12 artiklan ensimmäisessä kohdassa ja 21 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitetun virkavelvollisuuksien rikkomisen. Kuten kansainvälistä julkishallintoa ja tiettyjen jäsenvaltioiden valtiosääntöoikeutta koskevasta analyysistä käy ilmi, tuomioistuimen puolueettomuutta koskeva periaate ei ole ehdoton. Yleisen edun mukaiset vaatimukset ja erityisesti tarve suojata tiettyjen toimielinten itsehallintoa saattavat edellyttää rajoituksia tämän periaatteen soveltamisessa. Yhteisön lainkäyttövallan autonomian suojaaminen edellyttää, että kaikki kurinpitokysymykset, jotka koskevat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tai yhteisöjen tuomioistuimen palveluksessa olevia virkamiehiä, mukaan luettuna näiden toimielinten jäseniä, näiden harjoittaessa virkatehtäviään, koskevien loukkaavien väitteiden esittämistä, jäävät kansallisten tuomioistuinten toimivallan ulkopuolelle. (ks. 49-51 kohta)

Toisin kuin henkilöstösääntöjen 87 artiklan ensimmäisessä kohdassa määrätyn kuulemisen osalta, 87 artiklan toisessa kohdassa määrätyn kuulemisen tarkoituksena on ainoastaan, että nimittävä viranomainen voi arvioida niitä tekoja, joista virkamiestä syytetään sekä niiden vakavuutta tämän itsensä selostamina, sekä muodostaa näkemyksensä siitä, onko asianmukaista saattaa asia kurinpitolautakunnan käsiteltäväksi mahdollisen kurinpitoseuraamuksen määräämistä varten. Ottaen huomioon alustavan kuulemisen tarkoituksen, ja koska henkilöstösäännöissä ei ole määrätty nimittävän viranomaisen velvollisuudesta luovuttaa menettelyn tässä vaiheessa virkamiehelle häntä koskevan kurinpitomenettelyn asiakirjoja, nimittävällä viranomaisella ei ole velvollisuutta ilmoittaa virkamiehelle häneen kohdistuvan kurinpitomenettelyn aloittamista koskevan pyynnön sisältöä kokonaisuudessaan. Riittää, että virkamiehelle on selvästi ilmoitettu kaikki ne seikat, joista häntä syytetään tässä pyynnössä, sekä ne henkilöstösääntöjen määräykset, joihin häntä vastaan on vedottu. (ks. 66 ja 67 kohta)

Velvollisuus kunnioittaa asemaansa kohdistuvaa arvonantoa velvoittaa virkamiestä kaikissa olosuhteissa. Tästä seuraa, että virkamies ei voi vedota vapauteen harjoittaa ammattiyhdistystoimintaa voidakseen rangaistuksetta rikkoa virkavelvollisuuksiaan. Tietyissä olosuhteissa voi kuitenkin olla perusteltua tulkita lievemmin virkamiehelle kuuluvia velvollisuuksia. Näin on erityisesti silloin, kun tämä käyttää ilmaisuvapauttaan henkilöstön yleiskokouksessa. Tällöin ei voida katsoa, että pidättäytymisvelvollisuutta olisi rikottu, paitsi mikäli kysymyksessä ovat kyseisiä henkilöitä syvästi loukkaavat tai vahingoittavat ilmaisut. (ks. 94-96 kohta) Viittaukset: edellä mainittu asia Williams v. tilintarkastustuomioistuin, 7.3.1996,66 kohta ja asia C-150/98, CES v. E, 16.12.1999 (Kok. 1999, s. I-8877, 15 kohta).