YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (viides jaosto)

23 päivänä marraskuuta 2004

Asia T‑376/02

O

vastaan

Euroopan yhteisöjen komissio

Henkilöstö – Henkilöstösääntöjen 78 artikla – Työkyvyttömyyseläke – Työkyvyttömyyslautakunta – Kokoonpano – Ammattitauti

Täydellinen teksti ranskan kielellä II ‑ 0000

Aihe: Kanne, jossa vaaditaan komission 14.1.2002 tehdyn päätöksen kumoamista, jolla kantaja on siirretty Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 78 artiklan kolmannen kohdan mukaisesti määräytyvälle työkyvyttömyyseläkkeelle.

Ratkaisu: Komission 14.1.2002 tekemä päätös siirtää kantaja työkyvyttömyyseläkkeelle kumotaan. Komissio velvoitetaan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

Tiivistelmä

1. Henkilöstö – Työkyvyttömyys – Työkyvyttömyyslautakunta – Tuomioistuinvalvonta – Laajuus – Rajat

2. Henkilöstö – Työkyvyttömyys – Työkyvyttömyyslautakunta – Kokoonpano – Lääkärien nimittäminen – Valinnan muuttamisen hyväksyttävyys

(Henkilöstösääntöjen liitteessä II oleva 7 artikla)

3. Henkilöstö – Työkyvyttömyys – Työkyvyttömyyslautakunta – Menettelytavat laadittaessa lausuntoa – Jäsenten harkintavalta

4. Henkilöstö – Työkyvyttömyys – Työkyvyttömyyden ammatillisen alkuperän toteaminen – Ammattitaudin käsite – Työkyvyttömyys, joka johtuu aikaisemman sairauden pahenemisesta, kuuluu käsitteen piiriin – Sairauden pahenemisen ja tehtävien hoitamisen välisen riittävän suoran yhteyden välttämättömyys

(Henkilöstösääntöjen 78 artikla)

1. Työkyvyttömyyslautakuntaa koskevien säännösten tarkoitus on antaa lääketieteellisten asiantuntijoiden tehtäväksi kaikkien lääketieteellisten kysymysten lopullinen arviointi. Laillisuusvalvonta ei ulotu varsinaisiin lääketieteellisiin arviointeihin, joita on pidettävä lopullisina, kun ne on annettu asianmukaisesti. Laillisuusvalvonta voi sitä vastoin kohdistua siihen, onko näiden lautakuntien kokoonpano ja toiminta ollut sääntöjenmukaista, ja siihen, onko niiden antama lausunto ollut sääntöjenmukainen. Tämän näkökohdan osalta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimella on toimivalta tutkia, onko lausunto perusteltu sillä tavoin, että on mahdollista arvioida seikkoja, joihin siinä olevat päätelmät perustuvat, ja onko lääketieteellisten toteamusten ja niistä johtuvien päätelmien välillä ymmärrettävä yhteys.

(ks. 29 kohta)

Viittaukset: asia 277/84, Jänsch v. komissio, 10.12.1987 (Kok. 1987, s. 4923, 15 kohta) ja asia T‑84/98, C v. neuvosto, 16.6.2000 (Kok. H. 2000, s. I‑A‑113 ja II‑497, 43 kohta).

2. Henkilöstösääntöjen liitteessä II olevalla 7 artiklalla varmistetaan, että virkamiehen oikeuksia ja etuja puolustaa työkyvyttömyyslautakunnassa lääkäri, johon hän luottaa. Tällä säännöksellä säädetään myös, että yhden tähän lautakuntaan kuuluvista lääkäreistä nimittää kyseessä oleva toimielin. Sitä vastoin liitteessä II olevan 7 artiklan kirjain tai henki eivät ole esteenä sille, että joko toimielin tai virkamies tarvittaessa vaihtaa valitsemaansa lääkäriä erityisesti silloin, kun aluksi nimitetty lääkäri ei ole käytettävissä.

(ks. 42 kohta)

Viittaukset: asia T‑376/94, Otten v. komissio, 21.3.1996 (Kok. H. 1996, s. I‑A‑129 ja II‑401, 47 kohta).

3. Työkyvyttömyyslautakunnan työskentelyssä jokaisen lautakunnan jäsenen on suoritettava tehtävänsä ammattietiikkaan liittyvien velvoitteidensa mukaisesti. Tästä seuraa, että kysymys siitä, onko tietyssä tilanteessa kyseessä oleva virkamies tutkittava vai onko häntä kuultava, kuuluu lääketieteen alalla työkyvyttömyyskomitealle annettuun harkintavaltaan.

(ks. 44 kohta)

Viittaukset: asia T‑196/95, H v. komissio, 3.6.1997 (Kok. H. 1997, s. I‑A‑133 ja II‑403, 8 kohta).

4. Henkilöstösääntöjen 78 artiklan toisessa kohdassa tarkoitettu ”ammattitauti” ei rajoitu tilanteisiin, joissa täydellisenä pidetty pysyvä virkamiehen työkyvyttömyys on peräisin pelkästään virkamiehen harjoittamista tehtävistä, vaan voi sisältää myös tilanteet, jossa tämä työkyvyttömyys johtuu aikaisemman sellaisen sairauden pahenemisesta, joka on peräisin muualta.

Toisin sanoen jos virkamiehen on tehnyt kyvyttömäksi jatkamaan tehtäviensä hoitamista aikaisemman sairauden paheneminen, joka johtuu tehtävien hoitamisesta yhteisöjen palveluksessa, työkyvyttömyyden syynä on pidettävä henkilöstösääntöjen 78 artiklassa tarkoitettua ammattitautia.

Tästä seuraa, että henkilöstösääntöjen 78 artiklassa tarkoitetun ammattitaudin olemassaolon osoittamiseksi on osoitettava riittävällä tavalla syy-yhteys sairauden tai sen pahenemisen alkuperän ja yhteisöjen palveluksessa tapahtuvan tehtävien hoitamisen välillä. Koska henkilöstösäännöissä ei kuitenkaan edellytetä ”keskeistä” tai ”ratkaisevaa” yhteyttä, sen, jota asia koskee, patologisella tilalla on ainoastaan oltava ”riittävän suora yhteys” hänen harjoittamiinsa tehtäviin.

(ks. 67–70 kohta)

Viittaukset: asia 76/84, Rienzi v. komissio, 21.1.1987 (Kok. 1987, s. 315, 10 kohta); asia T‑165/89, Plug v. komissio, 27.2.1992 (Kok. 1992, s. II‑367, 81 kohta) ja asia T‑43/89, Gill v. komissio, 23.3.1993 (Kok. 1993, s. II‑303, 28 kohta).