Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettava yhteinen verojärjestelmä – Direktiivi 90/435 – Emoyhtiölle jaetun voiton vapautus lähdeverosta tytäryhtiön sijaintivaltiossa – Lähdevero

(Neuvoston direktiivin 90/435 5 artiklan 1 kohta)

2. Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettava yhteinen verojärjestelmä – Direktiivi 90/435 – Emoyhtiölle jaetun voiton vapautus lähdeverosta tytäryhtiön sijaintivaltiossa – Poikkeus, jota sovelletaan kansallisiin säännöksiin tai sopimusmääräyksiin, joiden tarkoituksena on poistaa osinkojen taloudellinen kaksinkertainen verotus tai lieventää sitä

(Neuvoston direktiivin 90/435 5 artiklan 1 kohta ja 7 artiklan 2 kohta)

Tiivistelmä

1. Jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä annetun direktiivin 90/435 5 artiklan 1 kohdassa lähtökohtaisesti kiellettynä voitonjaosta suoritettavana lähdeveron pidätyksenä ei ole pidettävä veronpidätystä, jota sovelletaan osinkoa jakavan yhtiön emoyhtiölleen suorittamaan ”tasauksena kannetun lisäveron” ”palautukseen” kaksinkertaisen verotuksen poistamiseksi tehdyn sopimuksen nojalla, koska tämä lisävero on yhtiön voitoista kannettavan veron täydennys, joka osinkoja jakavan yhtiön on maksettava, ja koska näin ollen tämän korotuksen määrän palautusta emoyhtiölle on pidettävä verotulojen osan siirtona, joka johtuu siitä, että osinkoja jakavan yhtiön asuinvaltio on luopunut tämän veron lopullisesta kantamisesta kummankin sopimusvaltion hyväksymän päämäärän vuoksi eli tytäryhtiön emoyhtiölle jakamien osinkojen taloudellisen kaksinkertaisen verotuksen rajoittamiseksi.

Tätä päätelmää sovelletaan edellyttäen, että kansallinen tuomioistuin arvioi merkityksellisiä seikkoja ja tarkistaa erityisesti, luopuuko osinkoa jakavan yhtiön jäsenvaltion verohallinto käytännössä järjestelmällisesti tästä lisäverosta muodostuvista verotuloista, kun sen alueelle sijoittautunut yhtiö jakaa osinkoja toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelle yhtiölle, erityisesti sillä tavalla, että osinkoa jakava yhtiö siirtää tätä veroa vastaavat summat suoraan osingot saavalle yhtiölle. Jos tämä on katsottava verotuloista luopumiseksi, tällaista siirtoa voitaisiin pitää voitonjakona. Tässä tapauksessa olisi siis katsottava, että veron perusteeseen liittyvä edellytys, joka vaaditaan veron luokittelemiseksi lähdeveroksi ja jonka mukaan veron määräytymisperusteen on oltava osinkoa jakavan yhtiön arvopapereista koituva tuotto, täyttyisi. Koska myös kaksi muuta välttämätöntä edellytystä veron luokittelemiseksi lähdeveroksi, eli verotettavaa tapahtumaa ja verovelvollisen määrittelyä koskevat edellytykset, täyttyvät kyseessä olevan veronpidätyksen osalta, tällainen veronpidätys muodostaa direktiivin 90/435 5 artiklan 1 kohdassa lähtökohtaisesti kielletyn lähdeveron.

(ks. 26, 35, 36, 38, 39 ja 42 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)

2. Jäsenvaltioon sijoittautuneen yhtiön, joka jakaa osinkoja toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelle emoyhtiölleen, kaksinkertaisen verotuksen estämiseksi tehdyn sopimuksen perusteella voitonjaosta suorittaman lähdeveron, joka on lähtökohtaisesti kielletty jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä annetun direktiivin 90/435 5 artiklan 1 kohdassa, voidaan katsoa kuuluvan saman direktiivin 7 artiklan 2 kohdan soveltamisalaan vain, jos yhtäältä mainitussa kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdyssä sopimuksessa on määräyksiä, joiden tarkoituksena on poistaa osinkojen taloudellinen kaksinkertainen verotus tai lieventää sitä, ja jos toisaalta kyseessä olevan veronpidätyksen soveltaminen ei voi poistaa näiden määräysten vaikutuksia, mikä kansallisen tuomioistuimen on arvioitava.

(ks. 47 kohta ja tuomiolauselman 2 kohta)