EUROOPAN UNIONIN VIRKAMIESTUOMIOISTUIMEN TUOMIO

(toinen jaosto)

8 päivänä lokakuuta 2015

DD

vastaan

Euroopan unionin perusoikeusvirasto (FRA)

”Henkilöstö — FRA:n henkilöstö — Väliaikainen toimihenkilö — Urakehitystä koskeva kertomus — Sisäinen valitus — Syrjintää koskevat syytökset — Syytökset direktiivissä 2000/43 tarkoitetuista vastatoimenpiteistä — Hallinnollinen tutkimus — Kurinpitomenettely — Kurinpitoseuraamus — Varoitus — Henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevat 2, 3 ja 11 artikla — Toistaiseksi voimassa olevan työsopimuksen irtisanominen — Euroopan unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 47 artiklan c kohdan i alakohta — Oikeus tulla kuulluksi — Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan a alakohta”

Aihe:

SEUT 270 artiklaan perustuva kanne, jossa DD riitauttaa Euroopan unionin perusoikeusviraston (FRA) johtajan hänelle antaman varoituksen sekä kyseisen johtajan päätöksen irtisanoa hänen toistaiseksi voimassa oleva väliaikaisen toimihenkilön työsopimuksensa ja vaatii, että FRA velvoitetaan korvaamaan hänelle näistä toimista aiheutunut vahinko.

Ratkaisu:

20.2.2013 tehty päätös, jolla Euroopan unionin perusoikeusviraston johtaja antoi DD:lle varoituksen, kumotaan. 13.6.2013 tehty päätös, jolla Euroopan unionin perusoikeusviraston johtaja irtisanoi DD:n toistaiseksi voimassa olevan väliaikaisen toimihenkilön työsopimuksen, kumotaan. Kanteet yhdistetyissä asioissa F-106/13 ja F-25/14 hylätään muilta osin. Euroopan unionin perusoikeusvirasto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan DD:n oikeudenkäyntikulut.

Tiivistelmä

Henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevan 2 artiklan 3 kohdassa ja 3 artiklassa velvoitetaan nimittävä viranomainen, joka aikoo aloittaa kurinpitomenettelyn hallinnollisen tutkimuksen päätteeksi laaditun raportin perusteella, ilmoittamaan etukäteen tutkimusraportin päätelmät sekä kaikki muut asiakirjat kyseiselle virkamiehelle, jotta tämä voi esittää huomautuksensa puolustuksensa valmistelemisen kannalta kohtuullisessa ajassa. Kun nimittävä viranomainen tukeutuu hallinnollisen tutkimuksen raporttiin aloittaakseen kurinpitomenettelyn ja määrätäkseen välittömästi kurinpitoseuraamuksen yhden ja saman kuulemistilaisuuden aikana, se, että kyseisen tutkimusraportin päätelmät on saatettu suullisesti kyseisen virkamiehen tietoon tämän kuulemistilaisuuden aikana, ei riitä varmistamaan henkilöstösääntöjen säännösten noudattamista, koska tällainen ilmoitus ei ole omiaan takaamaan asianmukaista tietoa tälle virkamiehelle ja antamaan hänen käyttää tehokkaasti oikeuttaan tulla kuulluksi. Jotta henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevalla 11 artiklalla taatulla oikeudella tulla kuulluksi olisi tehokas vaikutus, aikoessaan määrätä kirjallista huomatusta tai varoitusta koskevan seuraamuksen hallinnon on annettava kyseiselle virkamiehelle tai toimihenkilölle mahdollisuus valmistella puolustustaan, mikä edellyttää, että tällä on ajoissa kaikki häntä itseään koskevat tiedot, jotka sisältyvät asiakirja-aineistoon henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevan 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Tämän vuoksi silloin, kun hallinto päättää aloittaa kurinpitomenettelyn ja sen jälkeen määrätä seuraamuksen yhden ja saman kuulemistilaisuuden päätteeksi, henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevissa 2 ja 3 artiklassa asetettujen vaatimusten noudattamatta jättäminen merkitsee sitä, että oikeutta tulla kuulluksi, sellaisena kuin se on taattu henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevassa 11 artiklassa, on loukattu. Näin ollen jättäessään ilmoittamatta virkamiehelle hallinnollisen tutkimuksen päätelmiä ennen kuulemistilaisuutta, jossa on nimenomaan tarkoitus kuulla henkilöä kyseisistä päätelmistä ja jonka kuluessa seuraamusta koskeva päätös on tehty, ilman että henkilöllä olisi ollut tilaisuus valmistella puolustustaan, hallinto ei ole noudattanut henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevien 2, 3 ja 11 artiklan mukaisia velvollisuuksiaan. (ks. 57–60, 62 ja 63 kohta)

Jotta kurinpitoseuraamuksen määräämisestä tehty päätös voitaisiin kumota kuulluksi tulemista koskevan oikeuden loukkaamisen vuoksi, on tarpeen arvioida, olisiko menettelyn lopputulos voinut olla erilainen, jos tätä loukkaamista ei olisi tapahtunut. Kun otetaan huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdassa vahvistetun kuulluksi tulemista koskevan oikeuden kunnioittamisen perustavanlaatuisuus, nimittävän viranomaisen, joka on tehnyt seuraamusta koskevan päätöksen ja joka tuntee tästä syystä paremmin tämän päätöksen tekemistä edeltäneet seikat, on osoitettava, että vaikka asianomaista henkilöä olisi kuultu säännönmukaisesti, se ei olisi voinut tehdä toisenlaista päätöstä. Jos kuitenkin tilanteessa, jossa hallinto päättää aloittaa kurinpitomenettelyn ja sen jälkeen määrätä seuraamuksen yhden ja saman kuulemistilaisuuden päätteeksi, ilman että kyseiselle virkamiehelle olisi ilmoitettu hallinnollisen tutkimuksen päätelmiä, katsottaisiin, että hallinto olisi tehnyt saman päätöksen silloinkin, jos se olisi kuullut asianomaista henkilöä kyseisen raportin päätelmistä ja seuraamusta koskevasta ehdotuksesta, kuulluksi tulemista koskeva perustavanlaatuinen oikeus menettäisi merkityksensä, sillä tämän oikeuden sisältö itsessään edellyttää, että asianomaisella henkilöllä on mahdollisuus vaikuttaa kyseiseen päätöksentekomenettelyyn. (ks. 65 ja 67 kohta) Viittaukset: Unionin tuomioistuin: tuomio 3.7.2014, Kamino International Logistics ja Datema Hellmann Worldwide Logistics (C-129/13 ja C-130/13, EU:C:2014:2041, 79 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen) Virkamiestuomioistuin: tuomio 14.5.2014, Delcroix v. EUH (F‑11/13, EU:F:2014:91, 44 kohta)

Kurinpitoasioissa se, että hallinnollinen tutkimus on suoritettu unionin virastossa ilman, että tämä virasto olisi sitä ennen antanut henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevan 2 artiklan yleisiä täytäntöönpanosäännöksiä ja määrittänyt siten tutkimuksessa noudatettavan menettelyn, ei merkitse kyseisen tutkimuksen säännönvastaisuutta. Henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevan 2 artiklan 3 kohdassa tosin velvoitetaan kunkin toimielimen nimittävä viranomainen antamaan kyseisen artiklan yleiset täytäntöönpanosäännökset henkilöstösääntöjen 110 artiklan mukaisesti. Tällaisten säännösten antamatta jättäminen ei kuitenkaan itsessään estä aloittamasta ja suorittamasta hallinnollista tutkimusta, jonka yhteydessä on joka tapauksessa noudatettava henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevia säännöksiä ja puolustautumisoikeuksien kunnioittamisen kaltaisia yleisiä oikeusperiaatteita. (ks. 75 kohta)

Kun päätös irtisanoa väliaikaisen toimihenkilön työsopimus on tehty ilman, että hallinto olisi sitä ennen nimenomaisesti ilmoittanut asianomaiselle tästä mahdollisuudesta ja kehottanut tätä esittämään huomautuksensa asiasta, ei voida perustellusti väittää, että kyseistä henkilöä olisi kuultu asianmukaisesti, koska hän tunsi jo seikat, joista häntä syytettiin, ja hänellä oli ollut tilaisuus esittää tehokkaasti näkemyksensä irtisanomispäätöksen tekemiseen johtaneista seikoista. Oikeudella tulla kuulluksi on nimenomaan annettava henkilölle mahdollisuus paitsi esittää selityksiä käytöksestään ja sen syistä, myös esittää perusteluja hänen osaltaan suunnitellun toimenpiteen osalta. Näissä olosuhteissa hallinnon on osoitettava, että vaikka oikeutta tulla kuulluksi olisi kunnioitettu, irtisanomispäätös olisi kuitenkin tehty. Tältä osin pelkkä väite luottamussuhteen katkeamisesta asianomaiseen henkilöön nähden ei mitenkään poissulje sitä, että tilanteessa, jossa hallinto ei olisi sivuuttanut henkilön oikeutta tulla kuulluksi, tämän mahdollisesti esittämät selitykset olisivat voineet vakuuttaa kyseisen viranomaisen siitä, että sen on luovuttava asianomaisen henkilön työsopimuksen irtisanomisesta. Lisäksi irtisanomispäätös on äärimmäisen vakava toimi kyseiselle toimihenkilölle, joka menettää siten työnsä ja jonka uraan se voi vaikuttaa useiden vuosien ajan kielteisesti. Sen lisäksi, että oikeus tulla kuulluksi ennen henkilöön epäedullisesti vaikuttavan yksittäistapausta koskevan päätöksen tekemistä on tämän perustavanlaatuinen oikeus, se että tämä henkilö käyttää oikeuttaan ilmaista tehokkaasti näkemyksensä suunnitellusta irtisanomispäätöksestä, on työsopimusten tekemiseen toimivaltaisen viranomaisen vastuulla, ja sen on kannettava tämä vastuu tarkasti. (ks. 90, 91, 93 ja 95 kohta)

Ei voida perustellusti väittää, että toimihenkilön, jonka puolustautumisoikeudet on jätetty huomiotta ennen tämän työsopimuksen irtisanomista koskevan päätöksen tekemistä, puolustautumisoikeuksia olisi kuitenkin kunnioitettu jälkikäteen sen vuoksi, että henkilö on voinut esittää näkemyksensä kyseisestä päätöksestä henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa valitusmenettelyssä. Valituksen tekeminen henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan nojalla ei lykkää riitautetun päätöksen täytäntöönpanoa, minkä vuoksi asianomaisen henkilön irtisanomispäätöksestä tekemästä valituksesta huolimatta tällä päätöksellä, johon kyseinen henkilö ei ole voinut vaikuttaa, on ollut välittömästi kielteisiä vaikutuksia hänen tilanteeseensa. Siten irtisanomispäätöksen tekeminen kuulematta ensin asianomaista henkilöä on voinut selvästi vaikuttaa tämän puolustautumisoikeuksien olennaiseen sisältöön. (ks. 97 ja 98 kohta) Viittaukset: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: määräys 22.11.2006, Milbert ym. v. komissio (T‑434/04, EU:T:2006:359, 42 kohta)