ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

on annettava ratkaistava asia lopullisesti, jos asia on ratkaisukelpoinen, kumoamalla SMHV:n mitättömyysosaston 24.11.2005 tekemä päätös, jolla ratkaistiin mitättömäksi toteamista koskeva vaatimus nro C 973065, ja velvoitettava vastaajat korvaamaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa ja yhteisöjen tuomioistuimessa käydystä menettelystä sekä mitättömyysmenettelystä SMHV:ssa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
1)

Onko julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21.12.1989 annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY (1) 1 artiklan 1 kohdan ja 2 artiklan 1 kohdan c alakohdan tai tämän direktiivin jonkun muun säännöksen kanssa ristiriidassa sellainen kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan hankintaviranomaisen julkisia hankintoja koskevan yhteisön oikeuden rikkomiseen perustuvien vahingonkorvausvaatimusten edellytyksenä on tuottamus, myös silloin, kun tätä lainsäädäntöä sovelletaan niin, että lähtökohtaisesti olettamana on hankintaviranomaisen elimen tuottamus, josta hankintaviranomainen vastaa eikä se voi vedota yksilöllisen kyvykkyytensä puuttumiseen eikä siten tältä osin puuttuvaan subjektiiviseen moitittavuuteen?
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 256/9

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 24.7.2009 — Pace plc v. The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

(Asia C-289/09)

2009/C 256/17

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Pace plc

Vastaaja: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

Ennakkoratkaisukysymykset

1) Onko tietoliikennevalmiudella varustettu sovitin (STB), jossa on kovalevy (HDD), luokiteltava yhdistetyn alanimikkeeseen 8528 71 13 — alanimikkeistä 8521 90 00 ja 8528 71 137.5.2008 annetuista komission selittävistä huomautuksista (2008/C 112/03) huolimatta — neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta annettujen komission asetusten N:o 1549/2006 (1) ja N:o 1214/2007 (2) mukaisesti?

2) Jos STB-HDD:n määritelmän täyttävän HDD:n sisältävä STB-sovitin luokitellaan yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 8521 90 00, olisiko yhteisön oikeuden mukaan lainvastaista soveltaa siihen tullia, koska täten rikottaisiin informaatioteknologiatuotteiden kaupasta tehdyn sopimuksen ja tullitariffeja ja kauppaa koskevan vuoden 1994 yleissopimuksen II artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisia yhteisön velvoitteita, vai tarkoittaako tuotteen luokittelu nimikkeeseen 8521 sitä, että kyseiseen tuotteeseen ei sovelleta ITA-sopimuksen relevanttia osaa?

3) Onko 12 artiklan 5 kohdan a alakohdan i alakohtaa tulkittava siten, että Pace plc:lle 8.4.2005 annetun sitovan tariffitiedon voimassaolo lakkasi automaattisesti 31.12.2006, koska se ei enää ollut komission asetuksella N:o 1549/2006 säädetyn oikeuden mukainen? Onko 12 artiklan 5 kohdan a alakohdan i alakohtaa tulkittava siten, ettei komission asetus N:o 1549/2006 kuulu kyseisessä artiklassa tarkoitetun ”asetuksen” käsitteen alaan joko sillä perusteella, että se on vuotuinen yhdistetyn nimikkeistön päivitys, tai sillä perusteella, että se ei ole luokitteluasetus?

4) Onko tullikoodeksin 12 artiklan 6 kohta ymmärrettävä siten, että jos vuosittain tehdyssä yhdistetyn nimikkeistön päivityksessä ei määritellä sitovan tariffitiedon saajille annettavaa lisäaikaa, sitovan tariffitiedon saajia ei oikeuteta lisäaikaan, vai onko sitovan tariffitiedon saajat luottamuksensuojan periaatteen mukaisesti oikeutettava tavanomaiseen kuuden kuukauden lisäaikaan komission luokitteluasetusten yhteydessä?

(1) Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta 17.10.2006 annettu komission asetus (EY) N:o 1549/2006 (EUVL L 301, s. 1).

(2) Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta 20.9.2007 annettu komission asetus (EY) N:o 1214/2007 (EUVL L 286, s. 1).
1)

Jäsenvaltion viranomaisten ja lääkeyritysten välisestä suhteesta säädetään 2 ja 3 artiklassa siten, että niiden mukaan tietyn lääkkeen hinta määritellään tai sen hintaa korotetaan mainittujen yritysten antamien tietojen perusteella mutta siinä määrin kuin toimivaltaiset viranomaiset hyväksyvät tämän, eli yritysten ja lääkkeiden valvonnasta vastaavien viranomaisten välisen vuoropuhelun perusteella, minkä jälkeen kyseisen direktiivin 4 artiklan 1 kohdassa säädetään ”kaikkia lääkkeitä tai tiettyjä lääkeryhmiä koskevan hintasulun” määräämisestä, joka on yleisluontoinen keino, jonka yhteydessä on vähintään kerran vuodessa todennettava, onko sulun jatkaminen jäsenvaltion makroekonomisten olosuhteiden vuoksi perusteltua. Säännöksessä annetaan toimivaltaisille viranomaisille 90 päivän määräaika toimia, ja siinä säädetään, että niiden on määräajan päättyessä ilmoitettava, mitä mahdollisia korotuksia tai alentamisia hintoihin ollaan tekemässä. On selvitettävä, onko tätä säännöstä, siltä osin kuin siinä viitataan ”mahdollisiin hintojen alentamisiin”, tulkittava siten, että kaikkia lääkkeitä tai tiettyjä lääkeryhmiä koskevaan hintasulkuun liittyvän yleisen toimenpiteen lisäksi säädetään myös toisesta yleisestä toimenpiteestä, joka kattaa mahdollisuuden kaikkien lääkkeiden tai tiettyjen lääkeryhmien hintojen alentamiseen, vai onko maininta ”mahdolliset alentamiset” ymmärrettävä siten, että siinä viitataan yksinomaan lääkkeisiin, jotka ovat jo hintasulun kohteena.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 180/29

Kanne 15.5.2009 — Luxemburgin suurherttuakunta v. Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto

(Asia C-176/09)

2009/C 180/50

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Luxemburgin suurherttuakunta (asiamies: C. Schiltz, edustaja: asianajaja P. Kinsch)

Vastaajat: Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

— ensisijaisesti kumottava lentoasemamaksuista 11.3.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/12/EY (1) 1 artiklan 2 kohtaan sisältyvät sanat ”ja kussakin jäsenvaltiossa lentoasemaan, jolla on eniten matkustajaliikennettä”

— toissijaisesti kumottava kyseinen direktiivi kokonaisuudessaan

— velvoitettava Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Luxemburgin suurherttuakunta vetoaa kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen.

Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantaja väittää, että syrjintäkiellon periaatetta on loukattu, kun Luxemburg-Findelin lentoaseman kaltaiselle lentoasemalle on ulottamalla direktiivin 2009/12/EY soveltamisala ”kussakin jäsenvaltiossa lentoasemaan, jolla on eniten matkustajaliikennettä”, asetettu hallinnollisia ja taloudellisia velvoitteita, joilta muut siihen verrattavassa tilanteessa olevat lentoasemat välttyvät, vaikkei tällaiselle erilaiselle kohtelulle ole objektiivista perustetta. Kantaja viittaa tältä osin erityisesti Hahnin ja Charleroin lentoasemien tilanteeseen ja siihen, että ne toimivat samalla vaikutusalueella kuin Findelin lentoasema ja niiden kummankin matkustajamäärät ovat suurempia kuin Findelin lentoasemalla mutta niille ei ole asetettu samoja velvoitteita. Valtakunnanrajojen sijainti näiden kolmen lentoaseman välissä ei missään tapauksessa voi olla hyväksyttävä peruste kohdella niitä eri tavoin.

Toisessa kanneperusteessaan kantaja väittää lisäksi, ettei kyseinen säännös ole toissijaisuusperiaatteen eikä suhteellisuusperiaatteen mukainen. Asiaan puuttuminen unionin tasolla ei nimittäin ole välttämätöntä säänneltäessä tilannetta, joka olisi aivan hyvin voitu säännellä kansallisella tasolla niin kauan kuin matkustajamäärä jää alle viiden miljoonan. Toisaalta direktiivin soveltaminen aiheuttaa perusteettomasti hallinnollista lisätyötä ja lisäkustannuksia Findelin kaltaiselle lentoasemalle, jonka ainoana erityispiirteenä on se, että se on tietyssä jäsenvaltiossa lentoasema, jolla on eniten matkustajaliikennettä, vaikkei tällä seikalla ole todellista merkitystä direktiivin tavoitteiden kannalta.

(1) EUVL 70, s. 11.
1)

a) Voidaanko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (1) (EYVL L 12, 16.1.2001, s. 1; jäljempänä Bryssel I -asetus) 5 artiklan 1 kohdan b alakohdan toisen luetelmakohdan säännöstä soveltaa palvelujen tuottamista koskevaan sopimukseen myös silloin, kun palvelut tuotetaan sopimuksen mukaisesti useissa jäsenvaltioissa? Mikäli edellä mainittuun kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko mainittua säännöstä tulkittava siten, että b) keskeisen velvoitteen täytäntöönpanopaikka on määritettävä sen paikkakunnan mukaan, jossa sijaitsee palvelun tarjoajan — toiminnan ajankäytön ja merkityksen mukaan arvioitava — toiminnan painopiste, c) mikäli toiminnan painopistettä ei voida määrittää, kantaja voi nostaa kanteen missä tahansa sopimusta koskevassa asiassa valintansa mukaan millä tahansa paikkakunnalla, jossa palvelua yhteisön alueella tarjotaan?
1)

Onko direktiiviä 89/48/ETY (1) sovellettava Itävallan kansalaista koskevassa tapauksessa, jos tämä henkilö a) on suorittanut Itävallassa hyväksytysti oikeustieteellisen loppututkinnon (Diplomstudium der Rechtswissenschaften) ja hänelle on todistuksen antamista perustutkinnosta koskevalla päätöksellä (Sponsionsbescheid) myönnetty yliopistollinen oppiarvo ”Magister der Rechtswissenschaften”, b) hänelle on sen jälkeen Espanjan kuningaskunnan opetus- ja tiedeministeriön antamalla tunnustamisasiakirjalla myönnetty oikeus käyttää — itävaltalaiseen oppiarvoon rinnastettavaa — espanjalaista oppiarvoa ”Licenciado en Derecho” hänen suoritettuaan espanjalaisessa yliopistossa täydentävät kokeet, joiden edellyttämät opinnot olivat kuitenkin kestäneet vähemmän kuin kolme vuotta, ja c) hän on Madridin asianajajayhteisölle ilmoittautumalla saanut oikeuden käyttää ammattinimikettä ”abogado” ja sen jälkeen tosiasiallisesti harjoittanut Espanjassa asianajajan ammattia, tarkemmin sanoen kolme viikkoa ennen hakemuksen tekemistä ja enintään viiden kuukauden ajan ennen asian ratkaisemista ensimmäisessä viranomaisasteessa?
1)

Onko kyseessä kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä 29.4.2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/83/EY (1) 12 artiklan 2 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettu törkeä muu kuin poliittinen rikos tai Yhdistyneiden kansakuntien tarkoitusperien ja periaatteiden vastainen teko, kun ulkomaalainen on kuulunut useita vuosia taistelijana ja toimihenkilönä sellaiseen järjestöön (tässä tapauksessa PKK:hon) — ja tietyn aikaa myös sen johtoryhmään —, joka on käyttänyt aseellisessa taistelussaan valtiota (tässä tapauksessa Turkkia) vastaan toistuvasti myös terrorimenetelmiä ja joka sisältyy erityistoimenpiteiden toteuttamisesta terrorismin torjumiseksi hyväksytyn neuvoston yhteisen kannan liitteessä olevaan luetteloon henkilöistä, järjestöistä ja ryhmistä, ja kun ulkomaalainen on tukenut aktiivisesti kyseisen järjestön aseellista taistelua korkeassa asemassa?
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 113/20

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz (Saksa) on esittänyt 11.2.2009 — Landkreis Bad Dürkheim v. Aufsichts- und Dienstleistungsdirektion, muu osapuoli: Astrid Niedermair-Schiemann

(Asia C-61/09)

2009/C 113/40

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Landkreis Bad Dürkheim

Vastaaja: Aufsichts- und Dienstleistungsdirektion

Muu osapuoli: Astrid Niedermair-Schiemann

Ennakkoratkaisukysymykset

1) Onko kyseessä asetuksen (EY) N:o 1782/2003 (1) 44 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu maatalousala myös silloin, kun sitä tosin käytetään maataloustarkoituksiin (lampaiden laiduntamiseen), mutta se palvelee pääasiallisesti maisemanhoidon ja ympäristönsuojelun tavoitteita?

2) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko ala asetuksen (EY) N:o 1782/2003 44 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla muussa kuin maatalouskäytössä, jos sitä käytetään suurimmaksi osaksi ympäristönsuojelutarkoituksiin, tai ainakin, jos viljelijän on ympäristönsuojelutavoitteiden saavuttamiseksi noudatettava ympäristönsuojeluviranomaisten ohjeita?

3) Jos katsotaan, että kyseessä on maatalousala (ensimmäinen kysymys), joka on myös maatalouskäytössä (toinen kysymys): Onko sen edellytyksenä, että maatalousalan katsotaan kuuluvan tilaan (asetuksen (EY) N:o 1782/2003 44 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu tilan maatalousala), a) että se on tilan käytettävissä vuokrasopimuksen tai muun vastaavanlaisen väliaikaisen liiketoimen perusteella? b) Jos edelliseen kysymykseen vastataan kieltävästi: vaikuttaako alan luokittelemiseksi tilan maatalousalaksi se, että alat annetaan tilan käyttöön vastikkeetta tai vain ammattiosuuskunnan maksuja vastaan käytettäviksi tietyllä tavalla ja rajoitetun ajan ympäristönsuojelutavoitteiden mukaisesti? c) Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi: vaikuttaako alan luokittelemiseksi tilan maatalousalaksi se, että viljelijä on velvoitettu suorittamaan näillä aloilla tiettyjä toimenpiteitä, joista hän saa korvauksen?

(1) Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71, (EY) N:o 1254/1999 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29.9.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1782/2003 (EUVL L 270, s. 1).
1)

a) Voidaanko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (1) (jäljempänä Bryssel I -asetus) 5 artiklan 1 alakohdan b alakohdan toisen luetelmakohdan säännöstä soveltaa palvelujen suorittamista koskevaan sopimukseen myös silloin, kun palvelut suoritetaan sopimuksen mukaisesti useissa jäsenvaltioissa? b) Mikäli edellä mainittuun kysymykseen vastataan myöntävästi: onko mainittua säännöstä tulkittava siten, että luonteenomaisen velvoitteen täytäntöönpanopaikka on määritettävä sen paikkakunnan mukaan, jossa sijaitsee palvelun suorittajan toiminnan painopiste, joka arvioidaan toimintaan käytetyn ajan ja sen merkityksen perusteella, ja c) mikäli toiminnan painopistettä ei voida määrittää, kantaja voi nostaa kanteen kaikkien sopimukseen perustuvien velvoitteiden osalta valintansa mukaan millä tahansa paikkakunnalla, jossa palvelua yhteisön alueella suoritetaan?
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 69/24

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Ranska) on esittänyt 2.1.2009 — Centre d'exportation du livre français (CELF) ja Ministre de la culture et de la communication v. Société internationale de diffusion et d'édition

(Asia C-1/09)

(2009/C 69/42)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d'État

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Centre d'exportation du livre français (CELF) ja Ministre de la culture et de la communication

Vastapuoli: Société internationale de diffusion et d'édition

Ennakkoratkaisukysymykset

1) Voiko kansallinen tuomioistuin lykätä valtiontuen palautusvelvollisuutta koskevan kysymyksen käsittelyä siihen saakka, kunnes Euroopan yhteisöjen komissio on ottanut lopulliseksi tulleella päätöksellä kantaa siihen, onko tuki yhteensoveltuva yhteismarkkinoihin kohdistuvan sääntelyn kanssa, silloin kun yhteisöjen tuomioistuimet ovat kumonneet komission ensimmäisen päätöksen, jolla kyseinen tuki todettiin yhteismarkkinoille soveltuvaksi?
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 82/21

Valitus, jonka Helleenien tasavalta on tehnyt 6.2.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-339/06, Helleenien tasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio, 11.12.2008 antamasta tuomiosta

(Asia C-54/09 P)

(2009/C 82/37)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Asianosaiset

Valittaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: I. Chalkias ja M. Tassopoulou)

Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

— Valitus on otettava tutkittavaksi.

— Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio on kumottava.

— Kantajan kanne on hyväksyttävä perustelujen mukaisesti.

— Komissio on velvoitettava korvaamaan kaikki valittajan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Helleenien tasavalta väittää, että 1) ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt asetuksen 1227/2000 16 artiklan 1 ja 2 kohdan sekä 17 artiklan osalta virheellisen tulkinnan katsoessaan, että tässä 1 kohdassa säädetty määräaika on pakottava, vaikka se on ohjeellinen, mikä ilmenee kyseisen asetuksen 16 artiklan 2 kohdasta ja 17 artiklasta, 2) ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tulkinnut virheellisesti perustamissopimuksen 10 artiklaa ja yleisiä oikeusperiaatteita, koska komissio myönsi, että se oli 23 päivää ennen riidanalaisen päätöksen tekemistä tietoinen oikaistuista tiedoista mutta ei ottanut niitä huomioon, ja koska se otti vastaan tietoja, joita muut jäsenvaltiot toimittivat määräajan jälkeen, mutta kieltäytyi tekemästä samaa Kreikan tapauksessa ja loukkasi näin lojaalin yhteistyön periaatetta, hyvän hallinnon periaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, 3) ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen valituksenalaisen tuomion perustelut ovat ristiriitaiset, koska määräajan pakottavuuden myöntäminen on ristiriidassa sen kanssa, että myönnetään ja hyväksytään, että komissio ottaa vastaan tietoja, jotka on esitetty myös tämän määräajan päättymisen jälkeen.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 69/17

Valitus, jonka Fornaci Laterizi Danesi SpA on tehnyt 18.11.2008 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-224/08, Fornaci Laterizi Danesi SpA v. Euroopan yhteisöjen komissio, 9.9.2008 antamasta määräyksestä

(Asia C-498/08 P)

(2009/C 69/31)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Valittaja(t): Fornaci Laterizi Danesi SpA (edustaja(t) asiamies/asiamiehet: avvocato M. Salvi, avvocato L. de Nora, avvocato M. Manganiello, avvocato P. Rivetta)

Muut osapuolet: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

Fornaci Laterizi Danesi SpA vaatii

— että yhteisöjen tuomioistuin kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-224/08, 9.9.2008 antaman määräyksen, joka oli annettu valittajalle tiedoksi 12.9.2008, ja palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen pääasian ratkaisua varten

— toissijaisesti, eli siltä varalta, ettei asiaa palauteta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen, että yhteisöjen tuomioistuin hyväksyy vaatimukset, jotka kantaja oli esittänyt ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa

— että yhteisöjen tuomioistuin velvoittaa joka tapauksessa komission korvaamaan valittajalle tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat kulut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja on esittänyt seuraavat valitusperusteet: Tosiseikkojen oikeudellinen luonnehdinta on tehty väärin, määräys on virheellisesti perusteltu, asiaa koskevia oikeussääntöjä on sovellettu väärin, asiassa suoritettu tutkinta on ollut puutteellinen (EY 230 artiklan 5 kohta, EY 249 ja EY 254 artikla sekä ihmisoikeuksista ja perusvapauksista tehdyn yleissopimuksen 6 artikla).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 69/20

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 19.12.2008 — Müller Fleisch GmbH v. Land Baden-Württemberg

(Asia C-562/08)

(2009/C 69/36)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesverwaltungsgericht

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Müller Fleisch GmbH

Vastaaja: Land Baden-Württemberg

Muu osapuoli: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

Ennakkoratkaisukysymys

Onko asetuksen (EY) N:o 999/2001 (1) 6 artiklan 1 kohtaa, kun se luetaan yhdessä asetuksen liitteessä III olevan A luvun I osan kanssa, ja sellaisena kuin se on muutettuna 22.6.2001 annetulla komission muutosasetuksella (EY) N:o 1248/2001 (2), tulkittava siten, että se on esteenä 1.12.2000 annetulla BSE-tutkimusasetuksella (BSE-Untersuchungsverordnung, BGBl I s. 1659), sellaisena kuin se on muutettuna 25.1.2001 annetulla asetuksella (BGBl I, s. 164), säädetyn kaltaiselle tutkimusvelvollisuuden laajentamiselle koskemaan kaikkia yli 24 kuukauden ikäisiä nautaeläimiä?

(1) Tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden ehkäisyä, valvontaa ja hävittämistä koskevista säännöistä 22.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 999/2001; EYVL L 147, s. 1.

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 999/2001 liitteiden III, X ja XI muuttamisesta tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden epidemiologisen valvonnan ja testaamisen osalta 22.6.2001 annettu komission asetus (EY) N:o 1248/2001; EYVL L 173, s. 12.
1)

Onko 6.1.1997 tehdyn osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen, joka on hyväksytty osa-aikatyötä koskevalla 15.12.1997 annetulla direktiivillä 97/81/EY (1), 4 lausekkeen 1 kohdan kanssa yhteensopivana pidettävä sitä, että työntekijää, joka on yksityisoikeudellisessa palvelussuhteessa julkisyhteisöön tai julkiseen yhtiöön ja joka työskentelee alle 12 tuntia viikossa (eli alle 30 prosenttia tavallisesta työajasta), kohdellaan epäedullisemmin kuin kokoaikaista työntekijää niiltä osin kuin on kyse palkkauksesta, palkkaluokan määrittämisestä, aikaisempien työskentelyjaksojen huomioon ottamisesta, lomaoikeudesta, erityisistä korvauksista, ylityölisistä jne.?
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 19/16

Kanne 11.11.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta

(Asia C-487/08)

(2009/C 19/29)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: R. Lyal ja I. Martinez del Peral Cagigal)

Vastaaja: Espanjan kuningaskunta

Vaatimukset

— On todettava, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen 56 artiklan ja ETA-sopimuksen 40 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on kohdellut eri tavalla ulkomaisille ja kotimaisille osakkeenomistajille jaettuja osinkoja.

— Espanjan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Espanjan lainsäädännön mukaan yhtiöt, jotka omistavat huomattavan osan tytäryhtiön pääomasta, voivat vähentää verotettavasta tulostaan 100 prosenttia tältä tytäryhtiöltä saaduista brutto-osingoista. Päästäkseen tähän järjestelmään Espanjassa verotuksellisesti asuvien emoyhtiöiden on täytynyt omistaa vähintään 5 prosentin osuus Espanjassa asuvan tytäryhtiön pääomasta keskeytymättömästi vähintään vuoden ajan. Osingot, jotka täyttävät tällaisen järjestelmän soveltamisen edellytykset, vapautetaan lähdeverosta.

Jotta emoyhtiöt, jotka eivät ole verotuksellisesti Espanjassa asuvia, voivat saada vapautuksen, niiden on omistettava 20 prosentin osuus, joka pienenee 15 prosenttiin 1.1.2007 alkaen ja 10 prosenttiin 1.1.2009 alkaen. Niinpä toisin kuin Espanjassa asuvien emoyhtiöiden, muissa yhteisön tai Euroopan talousalueen jäsenvaltioissa asuvien emoyhtiöiden, joiden osuus pääomasta on vähintään 5 prosenttia mutta vähemmän kuin mainitut raja-arvot, on maksettava veroa tytäryhtiön maksamista osingoista.

Komissio katsoo, että Espanjan lainsäädännöllä käyttöön otettu erilainen kohtelu, jossa asetetaan muille kuin kotimaassa asuville emoyhtiöille, jotta näihin voidaan soveltaa vapautusta Espanjan alueella asuvien tytäryhtiöiden maksamien osinkojen verotuksesta, suhteessa kotimaassa asuviin emoyhtiöihin suurempaa omistusosuutta pääomasta koskeva vaatimus, on syrjintää, jolla rikotaan EY 56 artiklaa ja ETA-sopimuksen 40 artiklaa. Komissio katsoo, ettei tälle ylimääräiselle verorasitukselle, joka koskee muiden jäsenvaltioiden ja muiden ETA:n jäsenvaltioiden emoyhtiöitä, ole mitään perustelua.