Vaikka tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337 4 artiklan 2 kohdan tavoin myös tämän direktiivin, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/11, vastaavassa säännöksessä jäsenvaltioille annetaan harkintavaltaa sen määrittämiseksi, onko viimeksi mainitun direktiivin liitteessä II lueteltuihin luokkiin kuuluvan hankkeen ympäristövaikutukset arvioitava, tätä harkintavaltaa rajoittaa tämän muutetun direktiivin 2 artiklan 1 kohdassa ilmaistu velvollisuus arvioida niiden hankkeiden vaikutukset, joilla etenkin laatunsa, kokonsa tai sijaintinsa vuoksi todennäköisesti on merkittäviä ympäristövaikutuksia. Harkintavaltaansa käyttäessään jäsenvaltioiden on otettava huomioon kaikki nämä arviointiperusteet sen määrittämiseksi, onko hankkeilla todennäköisesti ympäristövaikutuksia.

Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annettua direktiiviä 85/337, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/11, on tulkittava siten, että sen mukaan kaupunkialueiden teitä koskevien uudistus- ja parannushankkeiden ympäristövaikutukset on arvioitava joko silloin, kun kyse on tämän direktiivin liitteessä I olevan 7 kohdan b tai c alakohdassa tarkoitetuista hankkeista, tai silloin, kun kyse on tämän direktiivin liitteessä II olevan 10 kohdan e alakohdassa tai 13 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetuista hankkeista, joilla laatunsa, kokonsa tai sijaintinsa vuoksi sekä sen vuorovaikutuksen takia, joka niillä mahdollisesti on muiden hankkeiden kanssa, todennäköisesti on merkittäviä ympäristövaikutuksia.

Koska direktiivin 85/337 ja muutetun direktiivin soveltamisala on hyvin laaja, olisi näin ollen muutetun direktiivin varsinaisen tarkoituksen vastaista jättää sen soveltamisalan ulkopuolelle kaikki kaupunkialueiden teitä koskevat hankkeet yksinomaan sillä perusteella, että kyseisen direktiivin liitteissä I ja II mainittujen hankkeiden joukossa ei nimenomaisesti mainita tämäntyyppisiä teitä koskevia hankkeita. Lisäksi kyseisiin liitteisiin sisältyvät käsitteet ovat yhteisön oikeuden käsitteitä, joita on tulkittava itsenäisesti, ja ei ole poissuljettua, että niissä mainittuja tietyyppejä on sekä taajamissa että niiden ulkopuolella.

Sitä paitsi se seikka, että muutetun direktiivin liitteessä I olevan 7 kohdan b ja c alakohta koskevat mainittujen kaltaisten teiden ”rakentamista”, ei merkitse sitä, että olemassa olevan tien uudistus- ja parannushankkeet olisi jätetty muutetun direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. Tien uudistushanke, joka laajuudeltaan ja luonteeltaan vastaa tien rakentamista, voidaan nimittäin katsoa kyseisessä liitteessä tarkoitetuksi rakentamiseksi.

Tämän muutetun direktiivin tarkoitus ei nimittäin saa jäädä toteutumatta siksi, että hanke pilkotaan, ja sillä, ettei useiden hankkeiden yhteisvaikutuksia oteta huomioon, ei saa käytännössä olla sitä lopputulosta, että kaikki tietyntyyppiset hankkeet jäävät arviointia koskevan velvoitteen ulkopuolelle, vaikka niillä yhdessä todennäköisesti olisi tämän saman direktiivin 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja merkittäviä ympäristövaikutuksia.

(ks. 28, 29, 36, 44 ja 46 kohta sekä tuomiolauselma)