Asia C-317/94

Elida Gibbs Ltd

vastaan

Commissioners of Customs and Excise

Lontoon Value Added Tax Tribunalin esittämä ennakkoratkaisupyyntö

”Arvonlisävero — Kuudes direktiivi — Palautus- ja alennuskupongit — Veron peruste”

Julkisasiamies N. Fcnnellyn 27 päivänä kesäkuuta 1996 antama ratkaisuehdotus I-5341

Yhteisöjen tuomioistuimen (kuudes jaosto) 24 päivänä lokakuuta 1996 antama tuomio I-5357

Tuomion tiivistelmä

Verotus – Lainsäädännön yhdenmukaistaminen – Liikevaihtovero – Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä – Veron peruste – Myynninedistämisjärjestelmä, jossa valmistaja palauttaa osan hinnasta toimittamansa kupongin esittämistä vastaan sen jälkeen, kun lopullinen kuluttaja on ostanut tuotteen – Valmistajan veron peruste on valmistajan käyttämä myyntihinta, josta on vähennetty palautettu määrä

(Neuvoston direktiivin 77/388/ETY11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohta ja 11 artiklan C kohdan 1 alakohta)

Silloin, kun valmistaja toimittaa alennuskupongin, jonka se lunastaa kuponkiin painetusta tietystä summasta itse tai joka lunastetaan valmistajan kustannuksella vähittäiskauppiaan hyväksi, kun vähittäis-kauppias voi hyväksyä mahdolliselle asiakkaalle myynninedistämiskampanjan yhteydessä jaetun kupongin maksuna asiakkaan ostaessa vähittäiskauppiaalta tietyn tuotteen, kun valmistaja on myynyt tietyn tuotteen ”alkuperäisen luovuttajan hintaan” suoraan vähittäiskauppiaalle ja kun vähittäiskauppias hyväksyy kupongin myydessään tuotteen asiakkaalle, esittää kupongin valmistajalle ja saa kupongissa ilmoitetun summan tai silloin, kun valmistaja myy myynninedistämiskampanjan yhteydessä tuotteita ”valmistajan hintaan” suoraan vähittäiskauppiaalle, kun näiden tuotteiden pakkauksiin on painettu tietyn summan suuruinen palautuskuponki, jonka asiakas voi esittää valmistajalle kupongissa ilmoitettua summaa vastaan osoittaessaan ostaneensa jonkun näistä tuotteista ja täyttäessään muut kuponkiin painetut ehdot ja kun asiakas ostaa tällaisen tuotteen vähittäiskauppiaalta, esittää kupongin valmistajalle ja saa kupongissa ilmoitetun summan,

kuudennen direktiivin 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohtaa ja 11 artiklan C kohdan 1 alakohtaa on tulkittava siten, että veron peruste, jonka mukaan määrätään se arvonlisävero, joka valmistajan on maksettava, vastaa valmistajan käyttämää myyntihintaa vähennettynä kupongissa ilmoitetulla summalla, joka on palautettu. Näitä säännöksiä on tulkittava näin myös silloin, kun valmistaja on luovuttanut tuotteet ensin tukkukauppiaalle sen sijaan, että se olisi luovuttanut ne suoraan vähittäiskauppiaalle.

Tulkinnan on oltava tällainen sekä sen periaatteen johdosta, jonka mukaan veroviranomaisten kantaman arvonlisäveron peruste ei voi ylittää sitä vastiketta, jonka lopullinen kuluttaja on tosiasiallisesti maksanut ja jonka perusteella on laskettu se arvonlisävero, jonka viime kädessä tämä kuluttaja maksaa, että verotuksen neutraalisuusperiaatteen johdosta, jonka mukaan kunkin maan alueella samanlaisiin tavaroihin kohdistuu samansuuruinen verorasitus tuotanto- tai jakeluketjun pituudesta riippumatta.

Tällä tulkinnalla ei vaaranneta arvonlisäverojärjestelmän toimintaa, sillä tulkinnasta ei aiheudu sitä, että kaupan väliportaassa tapahtuvia liiketoimia koskevaa veron perustetta olisi oikaistava. Tämä veron peruste pysyy muuttumattomana, sillä koska kyse on näistä liiketoimista, neutraalisuusperiaatteen noudattaminen varmistetaan direktiivissä säädetyn vähennysjärjestelmän soveltamisella; kyseisen järjestelmän mukaan jakeluketjun keskellä toimivat jakelijat, kuten tukku- ja vähittäiskauppiaat, maksavat veroviranomaiselle vain sen osan arvonlisäverosta, joka vastaa kunkin kauppiaan tavarantoimittajalleen maksaman hinnan ja sen hinnan välistä erotusta, jolla kauppias on luovuttanut tavaran ostajalle.