Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1 Ennakkoratkaisukysymykset - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivallan rajat - Kysymys, jolla ei ilmeisestikään ole merkitystä

(EY:n perustamissopimuksen 177 artikla)

2 Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Sijoittautumisvapaus - Verolainsäädäntö - Yhtiövero - Veronhuojennus - Sellaista kansallista lainsäädäntöä ei voida hyväksyä, jossa varataan konsernihuojennus ainoastaan niille yhtiöille, jotka omistavat yksinomaan tai pääasiallisesti sellaisten tytäryhtiöiden osakkeita, joilla on kotipaikka kyseisessä jäsenvaltiossa

(EY:n perustamissopimuksen 52, 56 ja 58 artikla)

3 Jäsenvaltiot - Velvollisuudet - Tilanne, joka ei kuulu yhteisön oikeuden soveltamisalaan - Kansallisella tuomioistuimella ei ole velvollisuutta tulkita kansallista lainsäädäntöä yhteensopivasti yhteisön oikeuden kanssa

(EY:n perustamissopimuksen 5 artikla)

Tiivistelmä

4 Perustamissopimuksen 177 artiklassa tarkoitetussa ennakkoratkaisumenettelyssä yksinomaan kansallinen tuomioistuin, jossa asia on vireillä ja joka vastaa annettavasta oikeudellisesta ratkaisusta, voi kunkin asian erityispiirteiden perusteella harkita, onko ennakkoratkaisu tarpeen asian ratkaisemiseksi sekä onko sen yhteisöjen tuomioistuimelle esittämillä kysymyksillä merkitystä asian kannalta. Kansallisen tuomioistuimen esittämä pyyntö voidaan jättää tutkimatta vain, jos on ilmeistä, että tämän tuomioistuimen pyytämä yhteisön oikeuden tulkinta tai yhteisön säännöksen pätevyyden tutkiminen ei millään tavalla liity oikeudenkäynnin tosiseikkoihin tai kohteeseen.

5 Sellainen jäsenvaltion lainsäädäntö on EY:n perustamissopimuksen 52 artiklan vastaista, jossa säädetään, että yhtiöillä, joilla on kotipaikka tässä jäsenvaltiossa ja jotka kuuluvat konsortioon, jonka välityksellä ne omistavat holding-yhtiön, ja jotka ovat käyttäneet sijoittautumisoikeuttaan perustaakseen tämän holding-yhtiön välityksellä tytäryhtiöitä muihin jäsenvaltioihin, on oikeus veronhuojennukseen vain sillä edellytyksellä, että holding-yhtiön tarkoituksena on yksinomaan tai pääasiallisesti sellaisten tytäryhtiöiden osakkeiden omistaminen, joilla on kotipaikka kyseisessä jäsenvaltiossa.

Tämänkaltaisessa lainsäädännössä, jossa varataan tietty veroetuus, tässä tapauksessa konsernihuojennus, ainoastaan sellaisille yhtiöille, jotka omistavat yksinomaan tai pääasiallisesti sellaisia tytäryhtiöitä, joilla on kotipaikka tässä jäsenvaltiossa, on tytäryhtiöiden kotipaikkaa koskeva edellytys, jonka perusteella sellaisia konsortioon kuuluvia yhtiöitä, joilla on kotipaikka Yhdistyneessä kuningaskunnassa, kohdellaan eri tavalla verotuksessa. Erilaista kohtelua ei voida perustella tarpeella taata kansallisen verojärjestelmän johdonmukaisuus siksi, että sitä verotulojen vähenemistä, joka aiheutuisi Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitsevien tytäryhtiöiden tappion perusteella myönnettävästä veronhuojennuksesta, ei voida korvata verottamalla Yhdistyneen kuningaskunnan ulkopuolella sijaitsevien tytäryhtiöiden voittoja, koska konsortioon kuuluvalle yhtiölle sen Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitsevan tytäryhtiön kärsimän tappion perusteella myönnettävän veronhuojennuksen, ja Yhdistyneen kuningaskunnan ulkopuolella sijaitsevien tytäryhtiöiden voiton verottamisen välillä ei ole välitöntä yhteyttä.

6 Silloin kun kansallisen tuomioistuimen käsiteltäväksi saatettu asia koskee tilannetta, joka ei kuulu yhteisön oikeuden soveltamisalaan, kansallisella tuomioistuimella ei ole yhteisön oikeuden nojalla velvollisuutta tulkita kansallista lainsäädäntöä yhdenmukaisesti yhteisön oikeuden kanssa eikä jättää tätä lainsäädäntöä soveltamatta. Jos samaa lainsäädäntöä olisi jätettävä soveltamatta tilanteessa, joka kuuluu yhteisön oikeuden soveltamisalaan, vaikka sitä voitaisiin kuitenkin soveltaa tilanteessa, joka ei kuulu yhteisön oikeuden soveltamisalaan, kyseisen valtion toimivaltaisen elimen tehtävänä on poistaa tämä oikeudellinen epävarmuus siltä osin kuin sillä voitaisiin loukata yhteisön oikeussääntöihin perustuvia oikeuksia.