ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 11.11.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Rechtbank Amsterdam – Alankomaat) – Stichting Cartel Compensation ja Equilib Netherlands BV v. Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV ym.

(Asia C-819/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - EY 81, EY 84 ja EY 85 artikla - ETA-sopimuksen 53 artikla - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Yritysten käyttäytyminen Euroopan talousalueen (ETA) ja kolmansien maiden välisen lentoliikenteen alalla EY 84 ja EY 85 artiklan voimassa ollessa - Vahingonkorvauskanne - Kansallisten tuomioistuinten toimivalta soveltaa EY 81 artiklaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa)

(2022/C 11/02)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Rechtbank Amsterdam (Amsterdamin alioikeus, Alankomaat)

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Stichting Cartel Compensation ja Equilib Netherlands BV

Vastaajat: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, Martinair Holland NV, Deutsche Lufthansa AG, Lufthansa Cargo AG, British Airways plc, Air France SA, Singapore Airlines Ltd, Singapore Airlines Cargo Pte Ltd, Swiss International Air Lines AG, Air Canada, Cathay Pacific Airways Ltd, Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden, SAS AB ja SAS Cargo Group A/S

Tuomiolauselma

EY 81, EY 84 ja EY 85 artiklaa sekä Euroopan talousalueesta 2.5.1992 tehdyn sopimuksen 53 artiklaa on tulkittava siten, että kansallisella tuomioistuimella on yksityisoikeudellisessa riita-asiassa, joka koskee vahingonkorvauskannetta, joka on saatettu sen käsiteltäväksi [EY] 81 ja [EY] 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 voimaantulon jälkeen, toimivalta soveltaa EY 81 artiklaa tai Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 53 artiklaa yritysten käyttäytymiseen jäsenvaltion ja muun kolmannen maan kuin Sveitsin välisen lentoliikenteen alalla ennen 1.5.2004, yritysten käyttäytymiseen jäsenvaltion ja Sveitsin välisen lentoliikenteen alalla ennen 1.6.2002 ja yritysten käyttäytymiseen Euroopan talousalueen maan, joka ei ole jäsenvaltio, ja kolmannen maan välisen lentoliikenteen alalla ennen 19.5.2005, vaikka tästä käyttäytymisestä ei ole tehty mitään päätöstä EY 84 tai EY 85 artiklan nojalla, kunhan mainittu käyttäytyminen oli omiaan vaikuttamaan kulloisestakin määräyksestä riippuen jäsenvaltioiden väliseen kauppaan tai Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen sopimuspuolten väliseen kauppaan.

(1) EUVL C 95, 23.3.2020.
Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 6.10.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Najwyższy (Izba Cywilna) – Puola) – Asia, jonka on pannut vireille W.Ż.

(Asia C-487/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeusvaltio - Tehokas oikeussuoja unionin oikeuteen kuuluvilla aloilla - SEU 19 artiklan 1 kohdan toinen alakohta - Tuomareiden erottamattomuuden ja riippumattomuuden periaatteet - Yleisen tuomioistuimen tuomarin siirto ilman hänen suostumustaan - Valitus - Sąd Najwyższyn (Izba Kontroli Nadzwyczajnej i Spraw Publicznych) (ylin tuomioistuin, ylimääräistä valvontaa ja julkisia asioita käsittelevä jaosto, Puola) tuomarin antama määräys tutkimatta jättämisestä - Puolan tasavallan presidentti nimittää tuomarin kansallisen tuomarineuvoston päätöksen perusteella siitä huolimatta, että kyseisen päätöksen täytäntöönpanoa on lykätty tuomioistuimen päätöksellä unionin tuomioistuimen ennakkoratkaisuasiassa antamaa tuomiota odotettaessa - Tuomari ei ole riippumaton ja puolueeton, etukäteen laillisesti perustettu tuomioistuin - Unionin oikeuden ensisijaisuus - Mahdollisuus todeta tällainen tutkimatta jättämistä koskeva määräys mitättömäksi)

(2021/C 481/12)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Sąd Najwyższy (Izba Cywilna)

Pääasian asianosaiset

W.Ż.

Muut osapuolet: Prokurator Generalny zastępowany przez Prokuraturę Krajowa, aiemmin Prokurator Prokuratury Krajowej Bożena Górecka ja Rzecznik Praw Obywatelskich

Tuomiolauselma

SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa ja unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatetta on tulkittava siten, että kansallisen tuomioistuimen, jonka käsiteltäväksi on saatettu jääväämistä koskeva vaatimus, joka liittyy valitukseen, jolla tuomioistuimessa, joka voi tulkita ja soveltaa unionin oikeutta, tehtäviään hoitava tuomari on riitauttanut päätöksen, jolla hänet on siirretty ilman hänen suostumustaan, on silloin, kun tämä on välttämätöntä kyseessä olevan menettelyllisen tilanteen valossa unionin oikeuden ensisijaisuuden takaamiseksi, todettava mitättömäksi määräys, jolla elin, joka toimii viimeisenä oikeusasteena ja yhden tuomarin kokoonpanossa, on jättänyt mainitun valituksen tutkimatta, jos kaikista edellytyksistä ja olosuhteista, jotka liittyivät tämän yhden tuomarin kokoonpanon tuomarin nimittämismenettelyyn, ilmenee, että tämä nimitys on tehty selvästi vastoin perustavanlaatuisia sääntöjä, jotka liittyvät erottamattomasti kyseisen tuomioistuinjärjestelmän perustamiseen ja toimintaan, ja että mainitun menettelyn lopputuloksen integriteetti on vaarantunut ja aiheuttanut siten yksityisille perustellun epäilyksen asianomaisen tuomarin riippumattomuudesta ja puolueettomuudesta, niin että mainitun määräyksen ei voida katsoa olevan SEU 19 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetun riippumattoman ja puolueettoman, etukäteen laillisesti perustetun tuomioistuimen antama.

(1) EUVL C 337, 7.10.2019.
2)

Unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatetta on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että kansallinen tuomioistuin, jonka on ratkaistava asia sen jälkeen, kun ylemmän oikeusasteen tuomioistuin on kumonnut sen antaman ratkaisun, on kansallisen prosessioikeuden mukaisesti sidottu niihin oikeudellisiin arviointeihin, jotka kyseinen ylemmän oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt, silloin kun nämä arvioinnit eivät ole unionin oikeuden mukaisia.
Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 3.6.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Administrativen Sad – Varna – Bulgaria) – ”TEAM POWER EUROPE” EOOD v. Direktor na Teritorialna direktsia na Natsionalna agentsia za prihodite – Varna

(Asia C-784/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Siirtotyöläiset - Sosiaaliturva - Sovellettava lainsäädäntö - Asetus (EY) N:o 883/2004 - 12 artiklan 1 kohta - Työntekijöiden lähettäminen työhön - Vuokratyöntekijät - Asetus (EY) N:o 987/2009 - 14 artiklan 2 kohta - A1-todistus - Sen jäsenvaltion määrittäminen, jossa työnantaja tavallisesti harjoittaa toimintaansa - Merkittävän toiminnan, joka on muuta kuin pelkkään sisäiseen hallintoon liittyvää toimintaa, käsite - Vuokratyöntekijöitä ei ole asetettu palvelukseen sen jäsenvaltion alueella, jonne työnantaja on sijoittautunut)

(2021/C 289/11)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Administrativen Sad – Varna

Asianosaiset pääasiassa

Kantaja: ”TEAM POWER EUROPE” EOOD

Vastaaja: Direktor na Teritorialna direktsia na Natsionalna agentsia za prihodite – Varna

Tuomiolauselma

Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 883/2004 täytäntöönpanomenettelystä 16.9.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 987/2009 14 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että sen edellytyksen täyttymiseksi, että jäsenvaltioon sijoittautuneen työvoiman vuokrausyrityksen katsottaisiin tavallisesti harjoittavan toimintaansa kyseisessä jäsenvaltiossa sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004, sellaisena kuin se on muutettuna 22.5.2012 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 465/2012, 12 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, sen on harjoitettava merkittävää osaa vuokratyöntekijöiden palvelukseen asettamista koskevasta toiminnastaan mainittuun jäsenvaltioon sijoittautuneiden ja siellä toimintaansa harjoittavien käyttäjäyritysten hyödyksi.

(1) EUVL C 27, 27.1.2020.
1)

Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY 3 artiklan 1 ja 2 kohtaa on tulkittava siten, että kyseisessä säännöksessä tarkoitettua yleisön saataviin saattamista on se, että vertaisverkon käyttäjän päätelaitteelta ladataan kyseisen verkon muiden käyttäjien päätelaitteille mainitun käyttäjän aiemmin verkosta lataamia suojatun teoksen sisältävän mediatiedoston osia, vaikka kyseisiä osia itsessään voidaan käyttää vasta sitten, kun tietty määrä näitä osia on ladattu verkosta. Merkitystä ei ole sillä, että BitTorrent-asiakasohjelman asetusten vuoksi kyseinen ohjelma suorittaa tämän verkkoon lataamisen automaattisesti, kun käyttäjä on päätelaiteella, jolta käsin mainittu lataaminen tapahtuu, tilannut kyseisen ohjelman ja antanut suostumuksensa sen soveltamiselle sen jälkeen, kun hänelle on asianmukaisesti ilmoitettu sen ominaisuuksista.
1)

Vaarallisten aineiden sisämaakuljetuksesta 24.9.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/68/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 21.11.2014 annetulla komission direktiivillä 2014/103/EU, 5 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä rakennetta koskeville vaatimuksille, jotka ovat tiukempia kuin Genevessä 30.9.1957 allekirjoitetun eurooppalaisen sopimuksen vaarallisten tavaroiden kansainvälisistä tiekuljetuksista, sellaisena kuin se on voimassa 1.1.2015, liitteissä A ja B esitetyt vaatimukset, kuten vaatimukselle, jonka jäsenvaltion viranomaiset asettavat huoltoasemalle ympäristöluvan muodossa olevalla hallinnollisella päätöksellä, jonka mukaan nesteytettyjä mineraaliöljykaasuja voidaan toimittaa sille ainoastaan säiliöajoneuvoilla, joissa on pääasiassa kyseessä olevan kaltainen erityinen kuumuudenkestävä suojavaippa.
C 278/6

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 6.5.2021 – Valittajina ABLV Bank AS (C-551/19 P), Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA ja Cassandra Holding Company SIA (C-552/19 P) ja muuna osapuolena Euroopan keskuspankki

(Yhdistetyt asiat C-551/19 P ja C-552/19 P) (1)

(Muutoksenhaku - Talous- ja rahaliitto - Pankkiunioni - Asetus (EU) N:o 806/2014 - Luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisu yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa - 18 artikla - Kriisinratkaisumenettely - Edellytykset - Se, että yhteisö on kykenemätön tai todennäköisesti kykenemätön jatkamaan toimintaansa - Euroopan keskuspankin (EKP) arvio, jonka mukaan laitos on kykenemätön tai todennäköisesti kykenemätön jatkamaan toimintaansa - Valmisteleva toimi - Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena - Tutkimatta jättäminen)

(2021/C 278/07)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittajat: ABLV Bank AS (C-551/19 P), Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA ja Cassandra Holding Company SIA (C-552/19 P) (edustajat: aluksi O. Behrends ja M. Kirchner, Rechtsanwälte, sitten O. Behrends,

Muu osapuoli: Euroopan keskuspankki (asiamiehet: aluksi E. Koupepidou ja G. Marafioti, avustajanaan J. Rodríguez Cárcamo, abogado, sitten E. Koupepidou, G. Marafioti ja R. Ugena)

Väliintulija, joka tukee Euroopan keskuspankin vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi D. Triantafyllou, A. Nijenhuis, K.-P. Wojcik ja A. Steiblytė, sitten D. Triantafyllou, A. Nijenhuis ja A. Steiblytė)

Tuomiolauselma

1) Valitukset hylätään.

2) Euroopan komission vaatimus, jonka mukaan unionin tuomioistuimen on korvattava unionin yleisen tuomioistuimen 6.5.2019 antaman määräyksen ABLV Bank v. EKP (T-281/18, EU:T:2019:296) ja 6.5.2019 antaman määräyksen Bernis ym. v. EKP (T-283/18, ei julkaistu, EU:T:2019:295), jotka ovat valitusten kohteena, 34 kohdassa esitetyt päätelmät muilla päätelmillä, jätetään tutkimatta.

3) ABLV Bank AS velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut asiassa C-551/19 P.

4) Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA ja Cassandra Holding Company SIA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut asiassa C-552/19 P.

5) Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

(1) EUVL C 305, 9.9.2019.
Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.4.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court – Irlanti) – Friends of the Irish Environment Ltd v. Commissioner for Environmental Information

(Asia C-470/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Århusin yleissopimus - Direktiivi 2003/4/EY - Viranomaisten hallussa olevan ympäristötiedon saatavuus - 2 artiklan 2 alakohta - Käsite ”viranomainen” - Tuomiovallan käyttäjinä toimivat elimet tai laitokset - Päättyneen tuomioistuinmenettelyn asiakirja-aineistoon sisältyvät tiedot)

(2021/C 217/06)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

High Court

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Friends of the Irish Environment Ltd

Vastaaja: Commissioner for Environmental Information

Muu osapuoli: Courts Service of Ireland

Tuomiolauselma

Ympäristötiedon julkisesta saatavuudesta ja neuvoston direktiivin 90/313/ETY kumoamisesta 28.1.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/4/EY 2 artiklan 2 alakohtaa on tulkittava siten, ettei siinä säännellä oikeutta tutustua tuomioistuinaineistoihin sisältyvään ympäristötietoon, koska tuomioistuimet tai elimet tai laitokset, jotka ovat niiden valvonnassa ja joilla siten on niihin läheiset siteet, eivät ole kyseisessä säännöksessä tarkoitettuja ”viranomaisia” eivätkä näin ollen kuulu kyseisen direktiivin soveltamisalaan.

(1) EUVL C 280, 19.8.2019.
Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 24.3.2021 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Corte suprema di cassazione – Italia) – Prefettura Ufficio territoriale del governo di Firenze v. MI (C-870/19) ja TB (C-871/19)

(Yhdistetyt asiat C-870/19 ja C-871/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Tieliikenteen valvontalaite - Asetus (ETY) N:o 3821/85 - 15 artiklan 7 kohta - Asetus (EY) N:o 561/2006 - Valvontamenettely - Hallinnollinen sanktio - Ajopiirturin piirturilevyjä ei ole esitetty kuluvalta päivältä ja edeltäviltä 28 päivältä - Yksi ainoa rikkomus vai useita rikkomuksia)

(2021/C 189/03)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Corte suprema di cassazione

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Prefettura Ufficio territoriale del governo di Firenze

Vastapuolet: MI (C-870/19) ja TB (C-871/19)

Tuomiolauselma

Tieliikenteen valvontalaitteista 20.12.1985 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3821/85, sellaisena kuin se on muutettuna 15.3.2006 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 561/2006, 15 artiklan 7 kohtaa ja asetuksen N:o 561/2006 19 artiklaa on tulkittava siten, että jos tarkastuksen kohteena olevan tieliikenteen ajoneuvon kuljettaja ei esitä valvontalaitteen piirturilevyjä useilta työpäiviltä ajanjaksona, joka kattaa tarkastuspäivän ja edeltävät 28 päivää, tarkastuspaikan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on todettava kyseisen kuljettajan syyllistyneen vain yhteen ainoaan rikkomukseen ja määrättävä tälle vain yksi ainoa seuraamus mainitun rikkomuksen perusteella.

(1) EUVL C 54, 17.2.2020.
Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.3.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supreme Court of the United Kingdom – Yhdistynyt kuningaskunta) – X v. Kuoni Travel Ltd

(Asia C-578/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 90/314/ETY - 5 artiklan 2 kohdan kolmas luetelmakohta - Matkapaketit, pakettilomat ja pakettikiertomatkat - Matkanjärjestäjän ja kuluttajan välinen pakettilomaa koskeva sopimus - Matkanjärjestäjän vastuu siitä, että muut palvelujen suorittajat täyttävät sopimuksen mukaiset velvoitteet asianmukaisesti - Palvelujen suorittajan työntekijän toiminnasta aiheutuva vahinko - Vastuusta vapauttaminen - Tapahtuma, jota matkanjärjestäjä tai palvelujen suorittaja ei voi ennakoida tai estää - Palvelujen suorittajan käsite)

(2021/C 182/13)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Supreme Court of the United Kingdom

Pääasian asianosaiset

Valittaja: X

Vastapuoli: Kuoni Travel Ltd

Muu osapuoli: ABTA Ltd

Tuomiolauselma

Matkapaketeista, pakettilomista ja pakettikiertomatkoista 13.6.1990 annetun neuvoston direktiivin 90/314/ETY 5 artiklan 2 kohdan kolmatta luetelmakohtaa on tulkittava siltä osin kuin siinä säädetään perusteesta, jonka nojalla pakettimatkan järjestäjä vapautetaan tällaista matkaa koskevan sopimuksen, joka on solmittu kyseisen matkanjärjestäjän ja kuluttajan välillä ja joka kuuluu kyseisen direktiivin soveltamisalaan, mukaisten velvoitteiden asianmukaista täyttämistä koskevasta vastuusta, siten, että tilanteessa, jossa kyseiset velvoitteet täytetään puutteellisesti tai virheellisesti mainittua sopimusta täyttävän palvelujen suorittajan työntekijän toiminnan seurauksena:

— kyseistä työntekijää ei voida pitää palvelujen suorittajana kyseistä säännöstä sovellettaessa ja

— matkanjärjestäjä ei voi vapautua tällaisesta sopimuksen puutteellisesta tai virheellisestä täyttämisestä seuraavasta vastuustaan mainitun säännöksen nojalla.

(1) EUVL C 328, 30.9.2019.
Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 9.3.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgericht Darmstadt – Saksa) – RJ v. Stadt Offenbach am Main

(Asia C-580/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu - Työajan järjestäminen - Direktiivi 2003/88/EY - 2 artikla - Työajan käsite - Varallaolojärjestelmän mukainen päivystysjakso - Ammattipalomiehet - Direktiivi 89/391/ETY - 5 ja 6 artikla - Psykososiaaliset riskit - Ehkäisemisvelvollisuus)

(2021/C 182/14)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Verwaltungsgericht Darmstadt

Pääasian asianosaiset

Kantaja: RJ

Vastaaja: Stadt Offenbach am Main

Tuomiolauselma

Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 2 artiklan 1 alakohtaa on tulkittava siten, että varallaolojärjestelmän mukainen päivystysjakso, jonka kuluessa työntekijän on voitava työvaatetukseen pukeutuneena ja työnantajan hänen käyttöönsä antamalla virka-ajoneuvolla tähän ajoneuvoon liittyviä etuoikeuksia, joista säädetään tieliikenneasetuksessa, ja kulkuoikeuksia hyödyntäen saapua 20 minuutissa sen kaupungin rajalle, jossa hänen työpaikkansa on, on kokonaisuudessaan tässä säännöksessä tarkoitettua työaikaa vain, jos kaikkien yksittäistapaukseen liittyvien seikkojen, erityisesti tämän valmiusajan seurausten ja tarvittaessa tämän ajanjakson kuluessa edellytettyjen interventioiden keskimääräisen lukumäärän kokonaisvaltaisesta arvioinnista seuraa, että kyseiselle työntekijälle mainitun ajanjakson kuluessa asetetut velvoitteet ovat luonteeltaan sellaisia, että ne vaikuttavat objektiivisesti ja erittäin huomattavasti hänen mahdollisuuteensa käyttää vapaasti tämän jakson aikana se aika, jolloin häneltä ei edellytetä työtehtävien suorittamista, ja käyttää tämä aika omiin asioihinsa.

(1) EUVL C 372, 4.11.2019.
2)

Direktiivin 2014/24 2 artiklan 1 kohdan 4 alakohdan c alakohdassa tarkoitetun vaihtoehdon toista osaa on tulkittava siten, että kun valtakunnallinen urheiluliitto on kansallisen oikeuden nojalla johdon osalta itsenäinen, tämän liiton johdon voidaan katsoa olevan viranomaisen valvonnan alaisuudessa vain, mikäli tällä viranomaisella kyseisen liiton osalta olevien toimivaltuuksien kokonaisarvioinnista käy ilmi, että kyse on johtoa koskevasta aktiivisesta valvonnasta, jolla tosiasiallisesti kyseenalaistetaan tämä itsenäisyys niin, että mainittu viranomainen voi vaikuttaa kyseisen liiton julkisia hankintoja koskeviin päätöksiin. Sillä seikalla, että eri valtakunnalliset urheiluliitot käyttävät vaikutusvaltaa kyseessä olevan viranomaisen toimintaan, koska niillä on enemmistöosuus viranomaisen pääasiallisissa kollegiaalisissa päätöksentekoelimissä, on merkitystä vain, mikäli voidaan osoittaa, että kukin näistä liitoista erillään tarkasteltuna voi käyttää huomattavaa vaikutusvaltaa kyseisen viranomaisen siihen kohdistamaan julkiseen valvontaan, minkä johdosta tämä valvonta neutralisoituisi ja tällainen valtakunnallinen urheiluliitto saisi takaisin johtoaan koskevan päätäntävallan, ja näin on riippumatta muiden samankaltaisessa tilanteessa olevien valtakunnallisten urheiluliittojen vaikutusvallasta.
Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 17.12.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesfinanzhof – Saksa) – Bundeszentralamt für Steuern v. Y-GmbH

(Asia C-346/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Arvonlisävero - Arvonlisäveron palautus - Direktiivi 2008/9/EY - 8 artiklan 2 kohdan d alakohta - 15 artikla - Laskun numeron ilmoittaminen - Palautushakemus)

(2021/C 53/09)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesfinanzhof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Bundeszentralamt für Steuern

Vastapuoli: Y-GmbH

Tuomiolauselma

Yksityiskohtaisista säännöistä direktiivissä 2006/112/EY säädetyn arvonlisäveron palauttamiseksi palautusjäsenvaltioon sijoittautumattomille mutta toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneille verovelvollisille 12.2.2008 annetun neuvoston direktiivin 2008/9/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 14.10.2010 annetulla neuvoston direktiivillä 2010/66/EU, 8 artiklan 2 kohdan d alakohtaa ja 15 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että kun arvonlisäveron palautushakemuksessa ei ole laskun juoksevaa numeroa mutta siinä on toinen numero, jonka avulla lasku ja siten myös kyseessä oleva tavara tai palvelu voidaan yksilöidä, palautusjäsenvaltion veroviranomaisen on katsottava hakemus tehdyksi direktiivin 2008/9, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2010/66, 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla ja käsiteltävä se. Lukuun ottamatta tilannetta, jossa kyseisellä viranomaisella on jo hallussaan laskun alkuperäiskappale tai sen jäljennös, se voi tämän hakemuksen käsittelyn yhteydessä pyytää hakijaa toimittamaan juoksevan numeron, jolla lasku yksilöidään ainutkertaisesti, ja jos tätä pyyntöä ei noudateta kyseisen direktiivin, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2010/66, 20 artiklan 2 kohdassa säädetyssä yhden kuukauden määräajassa, sillä on oikeus hylätä palautushakemus.

(1) EUVL C 263, 5.8.2019.
4)

Unionin oikeutta on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan tilanteessa, jossa jäsenvaltion vastuu on syntynyt vahingoista, jotka ovat aiheutuneet siitä, että kyseisen jäsenvaltion hallintoviranomaisen päätöksellä on rikottu unionin oikeuden oikeussääntöä, tästä seuranneen aineellisen vahingon korvaaminen voidaan rajoittaa 50 prosenttiin kyseisen vahingon määrästä.
Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 3.12.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Nejvyšší správní soud – Tšekki) – BONVER WIN, a.s. v. Ministerstvo financí ČR

(Asia C-311/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Rajoitukset - Kansallinen säännöstö, jossa kielletään rahapelien järjestäminen tietyissä paikoissa - SEUT 56 artiklan sovellettavuus - Rajat ylittävän osatekijän olemassaolo)

(2021/C 35/15)

Oikeudenkäyntikieli: tšekki

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Nejvyšší správní soud

Pääasian asianosaiset

Kantaja: BONVER WIN, a.s.

Vastaaja: Ministerstvo financí ČR

Tuomiolauselma

SEUT 56 artiklaa on tulkittava siten, että sitä sovelletaan sellaisen jäsenvaltioon sijoittautuneen yhtiön tilanteeseen, joka on menettänyt lupansa järjestää onnenpelejä sen jälkeen, kun kyseisessä jäsenvaltiossa on tullut voimaan säännöstö, jossa määritetään paikat, joissa tällaisia pelejä on sallittua järjestää, ja jota sovelletaan erotuksetta kaikkiin palvelujen tarjoajiin, jotka harjoittavat toimintaansa kyseisen jäsenvaltion alueella, riippumatta siitä, tarjoavatko palvelujen tarjoajat palveluita kyseisen jäsenvaltion kansalaisille vai muiden jäsenvaltioiden kansalaisille, silloin, kun osa sen asiakaskunnasta tulee muusta jäsenvaltiosta kuin sen sijoittautumisvaltiosta.

(1) EUVL C 213, 24.6.2019.