ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
25

Yhteisöjen tuomioistuin on kuitenkin katsonut, että oman toimivaltaisuutensa arvioimiseksi sen on poikkeustapauksissa tutkittava ne olosuhteet, joiden vallitessa kansallinen tuomioistuin esitti ennakkoratkaisukysymyksen. Yhteisöjen tuomioistuin voi näin ollen kieltäytyä vastaamasta kansallisen tuomioistuimen esittämään ennakkoratkaisukysymykseen vain, jos on ilmeistä, että yhteisön oikeuden tulkitsemisella, jota kansallinen tuomioistuin on pyytänyt, ei ole mitään yhteyttä kansallisessa tuomioistuimessa käsiteltävän asian tosiseikkoihin tai kohteeseen tai jos kyseinen ongelma on luonteeltaan hypoteettinen tai jos yhteisöjen tuomioistuimella ei ole tiedossaan niitä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja, jotka ovat tarpeen, jotta se voisi antaa hyödyllisen vastauksen sille esitettyihin kysymyksiin (ks. asia 244/80, Foglia, tuomio 16.12.1981, Kok. 1981, s. 3045, Kok. Ep. VI, s. 251, 21 kohta; asia C-379/98, PreussenElektra, tuomio 13.3.2001, Kok. 2001, s. I-2099, 39 kohta; asia C-390/99, Canal Satélite Digital, tuomio 22.1.2002, Kok. 2002, s. I-607, 19 kohta ja em. asia Schneider, tuomion 22 kohta).
12

Tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevan yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 23.12.1992 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3887/92 (EYVL L 391, s. 36) 6 artiklassa, sellaisena kuin se on muutettuna 29.7.1998 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1678/98 (EYVL L 212, s. 23; jäljempänä asetus N:o 3887/92), säädetään seuraavaa: ”1. Hallinnolliset ja paikalla tehtävät tarkastukset on tehtävä siten, että varmistetaan tukien ja palkkioiden myöntämistä koskevien edellytysten noudattaminen. 2. Asetuksen (ETY) N:o 3508/92 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin hallinnollisiin tarkastuksiin on kuuluttava erityisesti seuraavat: a) ilmoitettujen lohkojen ja eläinten ristiintarkastukset sen varmistamiseksi, että tukea ei myönnetä ilman perusteita kahteen kertaan samana kalenterivuonna, – – 3. Paikalla tehtävien tarkastusten on koskettava merkittävää otosta hakemuksista. Tämän otoksen on edustettava vähintään: – – — 5:tä prosenttia pinta-alatukihakemuksista – – Jos paikalla tehtävissä tarkastuksissa ilmenee merkittäviä epäsäännönmukaisuuksia yhdellä alueella tai osalla siitä, toimivaltaisten viranomaisten on tehtävä lisätarkastuksia kyseisenä vuonna ja lisättävä seuraavan vuoden aikana tarkastettavien hakemusten määrää tämän alueen tai alueen osan osalta. 4. Toimivaltaisen viranomaisen on määritettävä hakemukset, joita paikalla tehtävät tarkastukset koskevat, erityisesti riskinarvioinnin ja jätettyjen hakemusten edustavuuden perusteella. Riskinarvioinnissa on otettava huomioon: — tukien määrät, — lohkojen määrä ja hakemuksen kohteena oleva ala tai eläinten määrä, — kehitys verrattuna edelliseen vuoteen, — aikaisempien vuosien tarkastusten yhteydessä tehdyt havainnot, — muut jäsenvaltioiden myöhemmin määrittelemät tekijät, — asetuksen (EY) N:o 820/97 rikkomiset. – – 7. Viljelylohkot on määritettävä toimivaltaisen viranomaisen määrittelemillä aiheellisilla keinoilla, jotka takaavat mittaukselle vähintään vastaavan tarkkuuden kuin kansallisissa säännöksissä vaaditaan virallisilta mittauksilta. Kyseisen viranomaisen on määritettävä myös poikkeama ottaen huomioon erityisesti mittaukseen käytetty tekniikka, käytettävissä olevien virallisten asiakirjojen tarkkuus, sijainti (esimerkiksi kaltevuus tai lohkojen muoto) ja seuraavan alakohdan säännökset. – – 8. Viljelylohkojen kelpoisuus tarkastetaan aiheellisilla keinoilla. Tätä varten pyydetään tarvittaessa lisätodisteita. – –”
(3)

Koska olemassa olevien aineiden vaarojen arvioinnista ja valvonnasta 23 päivänä maaliskuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93 [(EYVL L 84, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, s. 1)] mukainen 10-BDE-yhdisteiden riskien arviointi on osoittanut, että tällä hetkellä ei tarvita toimenpiteitä niiden toimenpiteiden lisäksi, joita jo toteutetaan kuluttajille aiheutuvien riskien pienentämiseksi, vaan riskien arviointi edellyttää lisätutkimuksia, 10-BDE-yhdisteet voidaan toistaiseksi jättää direktiivin 2002/95/EY 4 artiklan 1 kohdan vaatimusten ulkopuolelle. Jos uusien todisteiden perusteella riskien arvioinnissa tehdään muita johtopäätöksiä, päätös on tutkittava uudelleen ja muutettava tarvittaessa. Samaan aikaan myös alan teollisuus toteuttaa vapaaehtoista päästöjen vähennysohjelmaa.
39

Ensinnäkin kyseisen yksikön perustamisen tarkoituksesta ja tyydytettyjen tarpeiden luonteesta on todettava, että kuten yhteisöjen tuomioistuimelle toimitetusta asiakirja-aineistosta käy ilmi, Fernwärme Wien on perustettu nimenomaisesti tarkoituksena taata Wienin kaupungin alueella lämmönjakelu asuntoihin, julkisiin tiloihin, toimistoihin ja yrityksiin käyttämällä jätteiden poltosta saatavaa energiaa. Yhteisöjen tuomioistuimen istunnossa on todettu, että nykyisin tähän lämmönjakelujärjestelmään kuuluu noin 250000 asuntoa, lukuisia toimistoja ja teollisuuslaitoksia sekä käytännössä kaikki julkiset rakennukset. Lämmönjakelun takaaminen taajama-alueella ympäristöystävällisellä tavalla on kiistatta yleisen edun mukainen tavoite. Näin ollen on kiistatonta, että Fernwärme Wien on nimenomaisesti perustettu tyydyttämään yleisen edun mukaisia tarpeita.
37

Italian hallitus on kuitenkin istunnossa väittänyt, että pääasiassa kyseessä olevan maksun maksaminen ei liity myönnettyyn yksinoikeuteen, joka on lisäksi peruutettu. Mainitun maksun tarkoituksena on tosiasiassa helpottaa Italian tasavallassa siirtymistä kilpailujärjestelmään. Koska kyseinen jäsenvaltio joutui luopumaan käyttöön ottamastaan yksinoikeuteen perustuvasta järjestelmästä ja sille tästä syntyneistä tuloista, kyseisen maksun voimassa pitäminen vuoden ajan muodosti taloudellisen suorituksen, joka mahdollisti mainitun jäsenvaltion mukautuvan vähitellen uuteen järjestelmään. Direktiivin 97/13 22 artiklan 3 kohdassa oleva ilmaus ”velvoitteet” on eri kuin saman artiklan 2 kohdassa käytetty ilmaus ”ehdot”, ja sitä on luettava erillään viimeksi mainitusta ilmauksesta. Sillä sallitaan näin ollen jäsenvaltion asettavan taloudellisista syistä pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen maksun 31.12.1998 asti.
68

Tässä tilanteessa jäsenvaltioiden on pannessaan täytäntöön edellä mainittuja direktiivejä huolehdittava siitä, että ne nojautuvat sellaiseen kyseisten direktiivien tulkintaan, jolla voidaan varmistaa yhteisön oikeusjärjestyksessä suojattujen eri perusoikeuksien välinen asianmukainen tasapaino. Jäsenvaltioiden viranomaisten ja tuomioistuinten on pannessaan täytäntöön kyseisten direktiivien noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä tulkittava kansallista oikeuttaan mainittujen direktiivien mukaisesti, ja niiden on tämän lisäksi myös varottava nojautumasta sellaiseen kyseisten direktiivien tulkintaan, joka johtaisi ristiriitaan mainittujen perusoikeuksien kanssa tai muiden yhteisön oikeuden yleisten periaatteiden, kuten suhteellisuusperiaatteen, kanssa (ks. vastaavasti em. asia Lindqvist, tuomion 87 kohta ja asia C-305/05, Ordre des barreaux francophones et germanophones ym., tuomio 26.6.2007, Kok. 2007, s. I-5305, 28 kohta).
Eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä annetun direktiivin 90/435 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna lähdeverona ei ole pidettävä sellaista kansallisen lain mukaista veroa, jota kannetaan tytäryhtiön jakaessa voittoa emoyhtiölleen tytäryhtiön sellaisista tuloista ja varallisuuden lisäyksistä, joita ei kansallisen lain mukaan verotettaisi, jos tytäryhtiö olisi jättänyt ne itselleen sen sijaan, että se jakoi ne emoyhtiölle.

Mikä tahansa vero, joka kannetaan siitä jäsenvaltiosta saadusta tulosta, josta osingot jaetaan, ja jonka osalta verotettavana tapahtumana on osingon tai muun arvopapereista koituvan tuoton maksaminen, on nimittäin lähdevero, kun kyseisen veron määräytymisperuste on näistä arvopapereista koituva tuotto ja kun verovelvollisena on näiden arvopapereiden haltija. Näin ollen edellä mainitun säännöksen soveltamisedellytyksenä on kolmen edellytyksen samanaikainen täyttyminen. Koska kolmas edellytys, jonka mukaan verovelvollisena on oltava näiden arvopapereiden haltija, ei täyty, direktiivin 90/435 5 artiklan 1 kohta ei ole esteenä edellä mainitussa kansallisen oikeuden säännöksessä säädetyn kaltaiselle kirjanpidolliselle oikaisumenetelmälle.

(ks. 52, 53, 61, 63 ja 64 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)
Yhteisöjen tuomioistuimen asiana ei ole ottaa kantaa kansallisten säännösten soveltamiseen asian ratkaisemiseksi, vaan yhteisöjen tuomioistuinten ja kansallisten tuomioistuinten välisen toimivallanjaon mukaisesti sen on otettava huomioon ennakkoratkaisukysymykseen liittyvät oikeudelliset seikat, sellaisina kuin ennakkoratkaisupyynnön esittämisestä tehdyssä päätöksessä on ne määritelty.

Lisäksi olettamasta, jonka mukaan kansallisten tuomioistuinten esittämillä ennakkoratkaisukysymyksillä on merkitystä asian ratkaisemisen kannalta, voidaan poiketa vain poikkeustapauksissa eli muun muassa silloin, jos on ilmeistä, että kysymyksissä tarkoitettujen yhteisön oikeussääntöjen pyydetyllä tulkitsemisella ei ole mitään yhteyttä pääasian tosiseikkoihin tai kohteeseen. Tilanne on tämä, kun kyseessä ovat kysymykset, joiden osalta ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin ei totea, mikä yhteys kansallisen oikeuden seikkojen ja niiden yhteisön oikeuden määräysten välillä on, joiden tulkintaa se pyytää, eikä selitä, miten se, että yhteisöjen tuomioistuin tutkii lääkärien eettisiä normeja ja tulkintakäytäntöä kauneudenhoitoon liittyviä lääketieteellis-kirurgisia hoitoja koskevan mainonnan alalla, olisi hyödyllistä pääasian ratkaisemiseksi.

(ks. 20, 23 ja 26 kohta)
Kansallinen säännöstö, johon sisältyy eläinten osastojen korkeuden osalta lukuja, jotta kuljettajat voivat käyttää eläinten suojelemisesta kuljetuksen aikana annetussa direktiivissä 91/628, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 95/29, esitettyjä sääntöjä täsmällisempiä sääntöjä, voi kuulua jäsenvaltioille EY 249 artiklalla myönnetyn harkintavallan piiriin sillä edellytyksellä, että mainitulla säännöstöllä – joka on tällä direktiivillä tavoitellun eläinten suojelua kuljetuksen aikana koskevan päämäärän mukainen – ei suhteellisuusperiaatteen vastaisesti estetä elävien eläinten kaupan teknisten esteiden poistamista ja markkinajärjestelyjen moitteetonta toimintaa koskevien päämäärien toteutumista, joita mainitulla direktiivillä niin ikään tavoitellaan. Kansallisen tuomioistuimen on selvitettävä, onko kyseinen säännöstö näiden periaatteiden mukainen.

(ks. 46 kohta ja tuomiolauselman 1 kohta)
Asia C-499/06

Halina Nerkowska

vastaan

Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Koszalinie

(Sąd Okręgowy w Koszalinien esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

”Sodan tai sortotoimien siviiliuhreille myönnetty työkyvyttömyyseläke — Valtion alueella olevaa asuinpaikkaa koskeva edellytys — EY 18 artiklan 1 kohta”

Julkisasiamies M. Poiares Maduron ratkaisuehdotus 28.2.2008 I - 3995

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 22.5.2008 I - 4004

Tuomion tiivistelmä

Euroopan unionin kansalaisuus – Vapaata liikkumista ja oleskelua jäsenvaltioiden alueella koskeva oikeus – Sosiaaliset edut

(EY 18 artikla)

EY 18 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka nojalla tämä viimeksi mainittu kieltäytyy yleisesti ja kaikissa tilanteissa maksamasta omille kansalaisilleen etuutta, joka myönnetään sodan tai sortotoimien siviiliuhreille, vain siitä syystä, että he eivät asu koko sitä aikaa, jolta tätä etuutta maksetaan, tämän valtion alueella vaan toisen jäsenvaltion alueella.

Halu rajata solidaarisuusvelvollisuus sodan tai sortotoimien siviiliuhreja kohtaan koskemaan yksinomaan niitä henkilöitä, joilla on jokin sidos asianomaisen maan kansaan asuinpaikkaa koskevan sellaisen edellytyksen avulla, jonka katsotaan olevan osoitus siitä, missä määrin nämä henkilöt ovat sidoksissa tähän yhteiskuntaan, ja tarve tarkastaa, että tämä viimeksi mainittu täyttää edelleen tämän etuuden myöntämiselle asetetut edellytykset, ovat kummatkin objektiivisia, yleistä etua koskevia syitä, joilla voidaan perustella sitä, että tällaisen etuuden myöntämiselle tai maksamiselle asetetut edellytykset voivat vaikuttaa tämän jäsenvaltion kansalaisten liikkumisvapauteen.

Vaikka asuinpaikkaa koskeva edellytys on arviointiperuste, joka on omiaan tuomaan esiin tällaisen sidoksen, on kuitenkin siten, että se seikka, että henkilö on sen jäsenvaltion kansalainen, joka myöntää pääasiassa kyseessä olevan etuuden, ja että hän on asunut tässä maassa yli 20 vuotta, voi olla riittävä osoitus kyseisen valtion ja tämän etuuden saajan välisestä sidoksesta. Näin ollen asuinpaikkaa koskevaa edellytystä, jota sovelletaan koko sen ajan, jolta tätä etuutta maksetaan, on pidettävä suhteettomana, koska sillä ylitetään se, mikä on tarpeen tällaisen sidoksen takaamiseksi. Siltä osin kuin lisäksi on kyse tarpeesta tarkastaa, että etuuden saaja täyttää edelleen tämän etuuden myöntämiselle asetetut edellytykset, asuinpaikkaa koskeva edellytys ylittää myös sen, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi, eikä se näin ollen ole suhteellisuusperiaatteen mukainen.

(ks. 35, 37 ja 39–47 kohta sekä tuomiolauselma)
Asia C-306/06

01051 Telecom GmbH

vastaan

Deutsche Telekom AG

(Oberlandesgericht Kölnin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

”Direktiivi 2000/35/EY — Kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjuminen — 3 artiklan 1 kohdan c alakohdan ii alakohta — Maksuviivästys — Pankkisiirto — Päivä, josta lähtien maksu on katsottava suoritetuksi”

Julkisasiamies M. Poiares Maduron ratkaisuehdotus 18.10.2007 I - 1925

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 3.4.2008 I - 1939

Tuomion tiivistelmä

Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjuminen – Direktiivi 2000/35

(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/35 3 artiklan 1 kohdan c alakohdan ii alakohta)

Kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjumisesta annetun direktiivin 2000/35 3 artiklan 1 kohdan c alakohdan ii alakohtaa on tulkittava niin, että siinä vaaditaan, että erääntyneen summan on oltava kirjattu eräpäivänä velkojan tilille, jotta viivästyskorkojen periminen pankkisiirtona suoritetusta maksusta estyy tai lakkaa.

(ks. 32 kohta ja tuomiolauselma)
EY 88 artiklan 3 kohdan mukaisen valtiontukien alustavan tutkinnan vaiheen, jota säännellään asetuksen N:o 659/1999 4 ja 5 artiklassa, tavoitteena on ainoastaan tehdä komissiolle mahdolliseksi muodostaa alustava näkemyksensä tuen tai tukiohjelman täydellisestä tai osittaisesta soveltuvuudesta yhteismarkkinoille. Tuen tai tukiohjelman vastustamatta jättämistä koskevan komission päätöksen pätevyyttä ei voida arvioida sellaisten seikkojen perusteella, joita komissiolla ei ollut käytettävissään alustavan vaiheen päättyessä. Muussa tapauksessa komissiota kannustettaisiin aloittamaan järjestelmällisesti EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu tutkintamenettely ja pyytämään niiltä, joita asia koskee, huomautukset, jotta vältyttäisiin siltä, että seikat, joita sillä ei ollut käytettävissään, johtavat sen mainitun tuen tai tukiohjelman hyväksymisestä tekemän päätöksen kumoamiseen.

Valtiontukea, jolla parannetaan tuensaajayrityksen taloudellista tilannetta ilman, että tuki on tarpeen EY 87 artiklan 3 kohdassa määrättyjen tavoitteiden saavuttamiseksi, ei voida pitää yhteismarkkinoille soveltuvana. Sen toteaminen, ettei tuki ole tarpeen, voi seurata muun muassa siitä, että asianomainen yritys on jo aloittanut tukihankkeen toteuttamisen tai jopa saattanut sen päätökseen ennen kuin tukihakemus toimitetaan toimivaltaisille viranomaisille, mikä sulkee pois sen, että asianomaisella tuella voisi olla rohkaiseva merkitys.

EY 253 artiklassa määrätty perusteluvelvollisuus koskee lähtökohtaisesti vain niitä syitä, joiden vuoksi tietty toimijoiden ryhmä hyötyy tietystä toimenpiteestä, mutta se ei edellytä perustelemaan sitä, minkä vuoksi kaikki muut toimijat, jotka eivät ole samankaltaisessa tilanteessa, on suljettu pois. Koska tietyn toimenpiteen soveltamisalan piiristä poissuljettujen ryhmien määrä on potentiaalisesti rajoittamaton, ei näet voida vaatia, että yhteisön toimielimet esittävät yksityiskohtaiset perustelut kunkin tällaisen ryhmän osalta. Sitä vastoin silloin, kun yhtäältä ne, joihin toimea sovelletaan, ja toisaalta toimen soveltamisalan piiristä poissuljetut muut toimijat ovat toisiinsa rinnastettavissa tilanteissa, toimen toteuttaneen yhteisön toimielimen on esitettävä yksityiskohtaisesti perustellen, miltä osin näin käyttöön otettu erilainen kohtelu on objektiivisesti perusteltu.

(ks. 81 ja 82 kohta)
Toimenpiteistä raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen kannustamiseksi työssä annettua direktiiviä 92/85 ja erityisesti tämän direktiivin 10 artiklan 1 kohdassa säädettyä raskaana olevia työntekijöitä koskevaa irtisanomiskieltoa on tulkittava siten, että niitä ei sovelleta työntekijään, joka turvautuu koeputkihedelmöitykseen, kun hänen kumppaninsa siittiöt ovat irtisanomisajankohtana jo hedelmöittäneet hänen munasolunsa eli on olemassa koeputkessa hedelmöityneitä munasoluja, joita ei ole kuitenkaan vielä siirretty työntekijän kohtuun.

Tältä osin direktiivin 92/85 10 artiklassa säädettyä suojaa ei voida oikeusvarmuuden periaatteeseen liittyvistä syistä ulottaa tällaiseen työntekijään. Nimittäin ennen munasolujen siirtoa kyseessä olevan naisen kohtuun niitä voidaan tietyissä jäsenvaltioissa säilyttää eri pituisia aikoja, ja käsiteltävänä olevassa asiassa kyseessä olevassa kansallisessa lainsäädännössä säädetään tältä osin mahdollisuudesta säilyttää hedelmöityneitä munasoluja korkeintaan kymmenen vuoden ajan. Näin ollen direktiivin 92/85 10 artiklan mukaisen irtisanomissuojan soveltaminen työntekijään ennen hedelmöityneiden munasolujen siirtoa voisi merkitä sitä, että tätä suojaa on mahdollista saada jopa silloin, kun siirtoa lykätään jostakin syystä useita vuosia, tai jopa silloin, kun tuollaisesta siirrosta on luovuttu lopullisesti ja kun koeputkihedelmöitys on tehty pelkästään varmuustoimenpiteenä.

(ks. 41, 42 ja 53 kohta sekä tuomiolauselma)
Asia C-244/06

Dynamic Medien Vertriebs GmbH

vastaan

Avides Media AG

(Landgericht Koblenzin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)

”Tavaroiden vapaa liikkuvuus — EY 28 artikla — Vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet — Direktiivi 2000/31/EY — Kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään sellaisten kuvatallenteiden postimyynti, joita toimivaltainen viranomainen ei ole alaikäisten suojelemiseksi tarkastanut ja luokitellut ja joissa ei ole kyseisen viranomaisen mainintaa niiden alimmasta sallitusta katseluiästä — Toisesta jäsenvaltiosta tuodut kuvatallenteet, jotka kyseisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on tarkastanut ja luokitellut ja joissa on ikärajamerkintä — Oikeuttaminen — Lasten suojeleminen — Suhteellisuusperiaate”

Julkisasiamies P. Mengozzin ratkaisuehdotus 13.9.2007 I - 507

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 14.2.2008 I - 533

Tuomion tiivistelmä

Tavaroiden vapaa liikkuvuus – Määrälliset rajoitukset – Vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet

(EY 28 artikla)

Kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään sellaisten kuvatallenteiden myynti ja luovuttaminen postimyynnissä, joita toimivaltainen kansallinen viranomainen tai kansallinen vapaaehtoinen itsesääntelyelin ei ole alaikäisten suojelemiseksi tarkastanut ja luokitellut ja joissa ei ole kyseisen viranomaisen tai elimen mainintaa niiden alimmasta sallitusta katseluiästä, ei ole myyntijärjestely, jolla saatetaan tosiasiallisesti tai mahdollisesti rajoittaa jäsenvaltioiden välistä kauppaa suoraan tai välillisesti, vaan EY 28 artiklassa tarkoitettu määrällisiä rajoituksia vaikutukseltaan vastaava toimenpide, joka on lähtökohtaisesti ristiriidassa kyseiseen artiklaan perustuvien velvoitteiden kanssa.

Tällainen lainsäädäntö on kuitenkin edellä mainitun määräyksen mukainen, jos sillä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen kyseessä olevan jäsenvaltion tavoitteleman lastensuojelullisen päämäärän saavuttamiseksi, kuten tilanne on silloin, kun lainsäädännössä ei kielletä tarkastamattomien kuvatallenteiden kaikkia myyntitapoja ja kun tällaisten kuvatallenteiden tuonti ja myynti aikuisille on sallittua, jos huolehditaan siitä, ettei lapsilla ole pääsyä niihin. Tilanne on päinvastainen vain, jos ilmenee, ettei kyseessä olevalla lainsäädännöllä luotu tarkastus-, luokittelu- ja merkintäjärjestelmä ole helposti käytettävissä, ettei sitä voida saattaa loppuun kohtuullisessa ajassa tai ettei hylkäävää päätöstä voida saattaa tuomioistuimen käsiteltäväksi.

(ks. 29, 32, 35, 42, 47 ja 48 kohta sekä tuomiolauselma)
Henkilöstöasian tiivistelmä



Henkilöstöasian tiivistelmä

Tiivistelmä

1. Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esitettyjen perusteiden ja perustelujen pelkkä toistaminen – Oikeudellisen virheen määrittämättä jättäminen – Tutkimatta jättäminen – Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tekemän yhteisön oikeuden tulkinnan tai soveltamisen riitauttaminen – Tutkittavaksi ottaminen

(EY 225 artikla)

2. Henkilöstö – Palkkaus – Ulkomaankorvaus – Myöntämisedellytykset

(Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohta)

1. Sellainen valitus jätetään tutkimatta, jossa ilman, että siinä esitettäisiin perusteluita, joilla erityisesti pyrittäisiin osoittamaan valituksenalaiseen ratkaisuun sisältyvä oikeudellinen virhe, vain kerrataan tai toistetaan sanasta sanaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa jo esitetyt perusteet ja perustelut. Sen sijaan jos valittaja riitauttaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tekemän yhteisön oikeuden tulkinnan tai soveltamisen, ensimmäisessä oikeusasteessa tarkasteltuja oikeuskysymyksiä voidaan käsitellä uudelleen valituksen yhteydessä. Mainitun menettelyn tarkoitus jäisi nimittäin osaksi toteutumatta, jollei valittaja voisi tällä tavoin perustaa valitustaan perusteisiin ja perusteluihin, jotka on esitetty jo ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa.

2. Vaikka toimivaltuuksien jakaminen valtion sisäisesti vaihtelee kunkin valtion institutionaalisen rakenteen mukaan, sitä on kansainvälisessä julkisoikeudessa pidettävä luonteeltaan yhtenäisenä oikeussubjektina. Kyseisen käsitteen perusteella edellytetään, että muissa valtioissa ja kansainvälisissä organisaatioissa valtiota edustaa yksi ainoa diplomaattinen edustusjärjestelmä, joka kansainvälisellä tasolla heijastaa asianomaisen valtion yhtenäisyyttä.

Vaikka ratkaisevaa sille, että asianomaisen virkamiehen voitaisiin katsoa suorittaneen palveluksia ”toiselle valtiolle”, ei ole se, että hän on kyseisen toisen valtion keskushallinnon palveluksessa, sitä vastoin siinä, että virkamies kuuluu toiminnallisesti viimeksi mainitun valtion pysyvään edustustoon, on kyse ratkaisevasta seikasta.

Tältä osin sekä henkilöstön, joka suorittaa valtiolle palveluksia sen keskushallinnon välityksellä, että henkilöstön, joka suorittaa palveluksia itsehallintoalueelle sen hallinnon välityksellä, on katsottava olevan henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa ulkomailla olon tilanteessa, kuitenkin sillä edellytyksellä, että he muodollisesti kuuluvat mainitun valtion pysyvän edustuston henkilöstöön.

Näin ollen henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitetun, ”toiselle valtiolle suoritettuja palveluksia” koskevan ilmaisun tulkinnassa ainoana asian kannalta merkityksellisenä seikkana on pidettävä sitä, että palvelukset on suoritettu valtion pysyvässä edustustossa. Tästä seuraa, että palveluksia, jotka on suoritettu valtioiden poliittisten alayksiköiden hallituksille, ei voida pitää valtiolle suoritettuina palveluksina, jos asianomainen henkilö ei ole muodollisesti kuulunut valtion pysyvän edustuston henkilöstöön.