Avainsanat

Tiivistelmä



Avainsanat

1. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Perustelut – Perusteluvelvollisuuden laajuus – Palveluja koskevan julkisen hankinnan tekomenettelyn yhteydessä tehty päätös tarjouksen hylkäämisestä

(EY 253 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1605/2002 100 artiklan 2 kohta; komission asetuksen N:o 2342/2002 149 artikla)

2. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Perustelut – Perusteluvelvollisuuden laajuus – Palveluja koskevan julkisen hankinnan tekomenettelyn yhteydessä tehty päätös tarjouksen hylkäämisestä

(Neuvoston asetuksen N:o 1605/2002 100 artiklan 2 kohta)

3. Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Vastuun syntymisen edellytykset – Lainvastaisuus – Vahinko – Syy-yhteys

(EY 288 artiklan toinen kohta)

Tiivistelmä

1. Perusteluvelvollisuutta on arvioitava asiaan liittyvien olosuhteiden perusteella, joita ovat muun muassa toimenpiteen sisältö, esitettyjen perustelujen luonne ja se tarve, joka niillä, joille toimenpide on osoitettu tai joita se koskee suoraan ja erikseen, voi olla saada selvennystä tilanteeseen. Näin ollen sikäli kuin komissio on yhteisön tarjouspyyntömenettelyssä päättänyt olla hyväksymättä tietyn tarjouksentekijän tarjousta vertailtuaan sitä muihin tarjouksiin ja erityisesti valitun tarjouksentekijän tarjoukseen, se ei täytä asianmukaisesti perusteluvelvollisuuttaan, jos sen kantajayritykselle tämän pyynnöstä ilmoittamat tiedot valitun tarjouksen ominaispiirteistä ja siihen liittyvistä eduista koostuvat ainoastaan taulukosta, joka osoittaa yhtäältä kantajayrityksen ja valitun tarjouksentekijän saamat arvosanat kyseisten laadullisten ratkaisuperusteiden osalta ja toisaalta tarjouseritelmässä olevaa kaavaa soveltamalla saadun lopputuloksen parhaan hinta-laatusuhteen määrittämiseksi, eikä siis sisällä vähäisintäkään lausumaa valitun tarjouksentekijän tarjouksesta.

Eritoten tiedot valitun tarjouksentekijän tarjouksen laadun arvioinnista laadullisten ratkaisuperusteiden osalta ovat erityisen tarpeellisia silloin, kun komissio arvioi valitun tarjouksentekijän tarjouksen hinta-laatusuhteeltaan parhaaksi, vaikka sen ehdottama hinta oli kantajayrityksen ehdottamaa hintaa korkeampi.

(ks. 46, 49, 67 ja 69–73 kohta)

2. Komission perusteluvelvollisuuteen ei yhteisön tarjouskilpailumenettelyssä nimittäin sisälly arviointikomitean kertomuksen ja valitun tarjouksentekijän tarjouksen jäljennöksen toimittamista avoimuusperiaatteen nojalla. Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun asetuksen N:o 1605/2002 100 artiklan 2 kohdassa säädetään ainoastaan, että hankintaviranomainen ilmoittaa kirjallisen pyynnön johdosta valitun tarjouksen ominaispiirteet ja siihen liittyvät edut sekä tarjouskilpailun voittajan nimen enintään 15 kalenteripäivän kuluessa kirjallisen pyynnön saamisesta.

(ks. 127 kohta)

3. Kun yhteisön tarjouskilpailumenettelyn yhteydessä tehty komission päätös olla hyväksymättä tietyn tarjouksentekijän tarjous on puutteellisesti perusteltu ja on sen vuoksi kumottava, tästä ei kuitenkaan seuraa sitä, että tarjouskilpailun ratkaiseminen valitun tarjouksentekijän hyväksi oli virhe, eikä sitä, että tämän seikan ja sen menetyksen, johon kantajayritys tarjouskilpailussa hylättynä tarjouksentekijänä vetoaa, välillä on syy-yhteys. Ei nimittäin ole mitään perustetta katsoa, että komissio olisi ratkaissut kyseessä olevan tarjouskilpailun kantajan hyväksi, jos mainittu päätös olisi ollut riittävästi perusteltu. Sitä paitsi siltä osin kuin vahingonkorvausvaatimus perustuu muihin kanneperusteisiin, joita ei ole tutkittu kumoamisvaatimuksen yhteydessä, se on ennenaikainen ja on tämän vuoksi hylättävä. Kumotun päätöksen perustelujen puuttuessa unionin yleinen tuomioistuin ei näet voi tutkia, johtuuko kyseinen päätös ilmeisestä arviointivirheestä tai yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamisesta ja avoimuusvelvoitteen laiminlyönnistä. Näihin kanneperusteisiin perustuva kumoamisvaatimus voidaan tutkia tarvittaessa ainoastaan sen päätöksen perusteiden valossa, joka korvaa kyseisen päätöksen, sen jälkeen kun unionin yleinen tuomioistuin on sen kumonnut.

(ks. 143, 144 ja 146 kohta)