Julkisasiamiehen ratkaisuehdotus Fennelly 28 päivänä maaliskuuta 1996. - Myrianne Coen vastaan Belgian valtio. - Ennakkoratkaisupyyntö: Conseil d'Etat - Belgia. - Väliaikainen toimenhaltija - Palvelukseenottomenettely - Jäsenvaltiolle esitetty ehdokkaiden esittämistä koskeva pyyntö - Kansallisissa tuomioistuimissa vireillä olevat kanteet. - Asia C-246/95.



Oikeustapauskokoelma 1997 sivu I-00403



Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset

I Johdanto

1 Voiko kansallisen tuomioistuimen tuomio olla uusi seikka, jonka seurauksena määräaika voi alkaa kulua uudelleen, jolloin pääasian kantaja voi riitauttaa henkilöstösääntöjen perusteella sellaisen komission päätöksen, jota ei ollut riitautettu alkuperäisen määräajan kuluessa? Voiko jäsenvaltio toimittaa komissiolle nimiluettelon mahdollisista ehdokkaista heidän ottamisekseen palvelukseen väliaikaisina toimenhaltijoina? Belgian Conseil d'État on esittänyt nämä kysymykset nyt käsiteltävänä olevassa asiassa. Ensimmäiseen kysymykseen liittyy menettelyllinen ongelma siltä osin kuin yhteisöjen tuomioistuimelta pyydetään ennakkoratkaisua siitä, miten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ratkaisisi tämän kysymyksen tulevaisuudessa mahdollisesti nostettavan kanteen yhteydessä.

II Tosiseikat ja asian käsittelyn vaiheet

2 Myrianne Coen, joka oli Belgian ulkoasiainministeriön virkamies, vastasi syyskuussa 1993 useissa kotimaisissa sanomalehdissä julkaistuun komission ilmoitukseen, jolla haettiin väliaikaisia toimenhaltijoita ura-alueen A useisiin tehtäviin. Coen jätti hakemuksensa 11.11.1993. Vaikka hän oli yksi 826 hakijan joukosta haastatellusta 42 hakijasta, hän ei ollut kesäkuussa 1994 laaditulla varallaololistalla.

3 Komissio pyysi lokakuussa 1993 samassa palvelukseenottomenettelyssä jokaisen jäsenvaltion pysyviä edustustoja toimittamaan luettelon kolmesta hakijasta, jotka olivat mieluiten ensimmäisiä lähetystösihteerejä tai äskettäin nimitettyjä lähetystöneuvoksia, väliaikaisen toimenhaltijan nimittämiseksi pääosastoon I A (jäljempänä PO I A), joka oli perustettu valmistelemaan komission työtä yhteisön poliittisten ulkosuhteiden alalla. Belgian ulkoasiainministeriö toimitti pysyvälle edustustolle 24.11.1993 kolme nimeä sisältävän luettelon hakijoista, joista yksi oli Tanghe, komissiolle toimitettavaksi.

4 Coen vaati 15.12.1993 ulkoasiainministeriön toimivaltaisia viranomaisia lisäämään nimensä suositeltujen hakijoiden luetteloon. Hakemusta ei toimitettu komissiolle, koska se oli myöhässä ja koska Coenin virka-asema oli alempi kuin ministeriön määräämä suositeltujen hakijoiden vähimmäisvirka-asema.

5 Coen nosti 14.1.1994 Belgian Conseil d'État'ssa (section d'administration) kanteen, jossa hän vaati kumoamaan ulkoasiainministeriön päätöksen, jolla kolme hakijaa oli nimitetty komission PO I A:n väliaikaisiksi toimenhaltijoiksi sekä päätöksen, jolla oli päätetty ettei häntä esitetä nimitettäväksi kyseisiin toimiin (jäljempänä riidanalaiset päätökset).

6 Riidanalaisten päätösten voimaantuloa lykättiin Conseil d'État'n 9.2.1994 antamalla määräyksellä. Lykkäys kumottiin 28.3.1994; Conseil d'État katsoi ratkaisussaan kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytysten puuttuvan, koska riidanalaiset päätökset olivat valmistelevia toimenpiteitä, jotka voidaan tutkia tuomioistuimessa vain, jos ne sitovat komissiota, mikä ei ollut tilanne tässä tapauksessa.

7 Conseil d'État'ssa käyty keskustelu koski pääasiallisesti sen toimivaltaa. Belgian valtio väitti riidanalaisten päätösten olevan osa yhteisön päätöksentekomenettelyä; koska riidanalaiset päätökset olivat valmistelevia komissiota sitomattomia toimenpiteitä, niillä ei ollut oikeudellista vaikutusta eikä kannetta pitäisi ottaa tutkittavaksi. Coen väitti luettelon toimittamisen komissiolle vaikuttavan haitallisesti ja lopullisesti hänen etuihinsa, koska hänen nimensä ei ollut luettelossa ja koska hänet suljettiin palvelukseenottomenettelyn ulkopuolelle. Hän vetosi yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Oleificio Borelli(1) antamaan tuomioon tukeakseen väitettään, jonka mukaan vaatimus siitä, että yhteisön päätöksentekomenettelyyn kuuluvien kansallisten päätösten on kuuluttava tuomioistuinten harjoittaman valvonnan alaisuuteen, on yhteisön oikeuden yleisperiaate, jota loukataan, jos Conseil d'État ei katso olevansa toimivaltainen tutkimaan riidanalaisia päätöksiä, koska tämä vie häneltä mahdollisuuden saattaa päätökset tuomioistuimen tutkittaviksi.

8 Tässä tilanteessa Coen ehdotti Conseil d'État'lle seuraavan kysymyksen esittämistä yhteisöjen tuomioistuimelle: onko Belgian valtion esittämä kolmen hakijan luettelo päätös, jonka "lainmukaisuuden yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ja yhteisöjen tuomioistuin voivat tutkia yhden hakijan nimittämistä koskevan kumoamiskanteen yhteydessä siten, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ja yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta sulkee pois Belgian Conseil d'État'n toimivallan tutkia tämän valinnan ja luettelon esittämisen lainmukaisuuden".

9 Conseil d'État'lle ja Coenille ilmoitettiin 26.10.1994, että Tanghe oli nimitetty komission väliaikaiseksi toimenhaltijaksi 16.9.1994 lukien.

10 Conseil d'État'lle 16.11.1994 antamassaan kertomuksessa auditeur Debusschere katsoi, että Conseil d'État'n on käytettävä asiassa Oleificio Borelli annetun tuomion mukaisesti toimivaltaansa valvoa riidanalaisia päätöksiä, jos ne sitovat komissiota. Koska päätökset eivät sitoneet komissiota, Debusschere teki sen päätelmän, että kanne oli jätettävä tutkimatta, koska sillä haluttiin ainoastaan riitauttaa valmistelevat toimenpiteet. Koska Conseil d'État'n ratkaisuihin ei voida hakea muutosta, hän kuitenkin katsoi, että Coenin esittämä kysymys pitäisi saattaa yhteisöjen tuomioistuimen tutkittavaksi perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti.

11 Coen väitti 31.5.1995 pidetyssä suullisessa käsittelyssä Conseil d'État'n tulevaisuudessa mahdollisesti antaman hänen kannettaan koskevan tuomion voivan olla uusi seikka, joka aiheuttaisi sen, että Tanghen nimittämistä koskevan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa nostettavan kanteen määräaika alkaa kulua uudelleen.

12 Belgian Conseil d'État'n kuudes jaosto esitti yhteisöjen tuomioistuimelle 14.6.1995 antamallaan päätöksellä seuraavat kysymykset:

"Onko Rooman sopimuksen 173 artiklan viidettä kohtaa tulkittava siten, että siinä komission päätöstä koskevan kanteen vireillepanolle määrätty kahden kuukauden määräaika voidaan palauttaa jäsenvaltion tuomioistuimen sellaisen päätöksen johdosta, jonka perusteella tämän valtion toimenpide on lainvastainen, kun toimenpide on voinut vaikuttaa siihen komission päätökseen, josta valitettaisiin?

(Jos tähän kysymykseen vastataan myöntävästi - - )

Onko pysyvien edustajien ja komission pääsihteerin kokouksessa jäsenvaltioille suoraan esitetty pyyntö esittää ehdokkaita Euroopan yhteisöjen komission hallintovirkoihin pätevä erityisesti komission toimenhaltijoiden ja virkamiesten palvelukseen ottamista koskevien sääntöjen kannalta, kun muuta ilmoitustapaa ei ole käytetty tai kun Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ei ole ilmoitettu palvelukseenottomenettelystä?"

III Asianosaisten huomautukset

13 Coen, Belgian hallitus ja komissio ovat esittäneet huomautuksensa. Ne voidaan tiivistäen esittää seuraavasti:

14 Coenin mukaan pääasiassa riitautetaan jäsenvaltion oikeus esittää ja tukea hakijoiden nimittämistä komission toimenhaltijoiksi; jos Conseil d'État kumoaisi riidanalaiset päätökset, valittaja voisi vaatia vahingonkorvausta erillisessä oikeudenkäynnissä Belgian siviilituomioistuimissa. Viittauksen perustamissopimuksen 173 artiklaan on katsottava tarkoittavan perustamissopimuksen 179 artiklaa ja henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklaa, joissa määrätään yhteisöjen tuomioistuimen toimivallasta ratkaista toimielinten ja niiden, joihin henkilöstösääntöjä sovelletaan, väliset riidat ja myös toimielinten ja toimien hakijoiden väliset riidat. Coenin mukaan ensimmäiseen kysymykseen on vastattava siten, että uusi olennainen seikka voi aiheuttaa sen, että henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklassa määrätyt määräajat alkavat kulua uudelleen ja että päätöstä koskeva kanne voidaan ottaa tutkittavaksi, vaikka sitä ei ollut riitautettu määräajassa.

15 Toisen kysymyksen osalta Coen väittää, että yhteisöjen julkishallinnon riippumattomuus on olennainen yleinen oikeusperiaate, ja että yhteisön oikeuden riippumattomuudella pyritään suojelemaan yhteisöjen toimielinten toimien riippumattomuutta jäsenvaltion tai muun kolmannen osapuolen puuttumiselta; hän perustelee kantaansa henkilöstösääntöjen 11 ja 27 artiklalla ja asiassa Costa vastaan Enel annetulla tuomiolla(2). Coen väittää, ettei nimittävällä viranomaisella ollut oikeutta varata tointa tietyn jäsenvaltion kansalaiselle ja että komissio otti huomioon Belgian ulkoasiainministeriön esittämät hakijat (ja nimitti yhden heistä) loukaten näin toimenhaltijoiden nimittämistä PO I A:han koskevan päätöksen objektiivisuuden vaatimusta. Coenin mukaan komission päätökset tehtiin näin ollen itsenäisyys- ja riippumattomuusperiaatteen sekä henkilöstösääntöjen vastaisesti.

16 Belgian hallitus toteaa, ettei valittaja ole tehnyt henkilöstösääntöjen mukaista valitusta (joskaan tämä ei missään tapauksessa vaikuttaisi Conseil d'État'ssa käytävään oikeudenkäyntimenettelyyn), että perustamissopimuksessa asetetut määräajat ovat pakottavia ja että näiden määräaikojen uudelleen alkamiselle ei ole perusteita.

17 Komissio toteaa myös, ettei Coen tehnyt henkilöstösääntöjen mukaista valitusta eikä nostanut kannetta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa riitauttaakseen joko Tanghen nimittämisen tai komission päätöksen jättää hänet nimittämättä toimeen. Henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklassa asetetut määräajat ovat pakottavia, koska siten pyritään varmistamaan, että hallinnollisia päätöksiä voidaan pitää lopullisina niitä kohtaan, joita asia koskee, kun päätöksen riitauttamiselle säädetty määräaika on päättynyt. Komissio lisää, ettei kansallisen tuomioistuimen tai yhteisöjen tuomioistuimen tuomiota voida pitää "uutena seikkana" ja ettei asiakirjojen perusteella voida katsoa, että määräaika pitäisi määrätä alkavaksi uudelleen. Komissio ehdottaa näin ollen kieltävän vastauksen antamista ensimmäiseen kysymykseen.

18 Samalla kun komissio huomauttaa, että sen ehdottama vastaus ensimmäiseen kysymykseen tekisi toisen kysymyksen turhaksi, se selvittää jäsenvaltioille esittämänsä pyynnön perusteita. Oli selvää, että jäsenvaltioiden ulkomaanhallinnossa olisi useita hakijoita, joilla olisi tarvittava työkokemus PO I A:n väliaikaisiin toimiin nimittämiseksi. Komission henkilöstöstä ja hallinnosta vastaava pääjohtaja totesi 22.3.1994 Coenille lähettämässään kirjeessä, että kansallisten hakijaluetteloiden esittäminen, minkä Coen riitautti Conseil d'État'ssa, ei vaikuta komissioon tulleiden hyvin lukuisten hakemusten tutkimiseen eikä nimityspäätöksiin. Jäsenvaltioiden toimittamiin hakijaluetteloihin lisättiin lehti-ilmoittelun perusteella saapuneet hakemukset, eli hakijoita oli yhteensä 826, joista 16 valittiin. Komissio toteaa, että hakijan, jota ei valita ja joka laiminlyö käyttää henkilöstösäännöissä ja perustamissopimuksessa määrättyä muutoksenhakukeinoa, ei pidä sallia korjata tätä laiminlyöntiä perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisen ennakkoratkaisukysymyksen avulla.

IV Kansallisen tuomioistuimen esittämien kysymysten käsitteleminen

19 Vaikka ensimmäisellä kysymyksellä viitataan perustamissopimuksen 173 artiklan viidennen kohdan tulkintaan, on selvää, että yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta ratkaista pääasian kantajan ja komission välinen (mahdollisesti tulevaisuudessa käsiteltävä) riita-asia perustuisi perustamissopimuksen 179 artiklaan ja että 173 artikla ei ole merkityksellinen nyt käsiteltävänä olevassa tapauksessa. Tämän toimivallan edellytykset määritellään henkilöstösääntöjen 90 ja 91 a artiklassa, joita sovelletaan muihin toimenhaltijoihin sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 73 artiklan perusteella analogisesti väliaikaisiin toimenhaltijoihin. Yhteisöjen tuomioistuin on vakiintuneesti katsonut, etteivät "ainoastaan ne, jotka ovat virkamiehiä tai muita kuin paikallisia toimenhaltijoita, voi nostaa kannetta yhteisöjen tuomioistuimessa riitauttaakseen heille vastaisen päätöksen, vaan myös ne, jotka vaativat pääsyä tällaiseen asemaan"(3). Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen perustamisesta 24 päivänä lokakuuta 1988 tehdyn neuvoston päätöksen 88/591/EHTY/ETY/Euratom(4) 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin käyttää ensimmäisenä oikeusasteena toimivaltaa näissä riidoissa.

20 Kansallisen tuomioistuimen esittämä ensimmäinen kysymys perustuu nimenomaiseen lähtökohtaan, että "Coenilla ei ole intressiä saada Conseil d'État'ta kumoamaan tiettyjä hakijoita ehdottavaa riidanalaista päätöstä, koska hänellä ei olisi siitä huolimatta mitään mahdollisuutta tulla nimitetyksi", jos määräaikaa ei voida määrätä alkavaksi uudelleen.(5) Tämä toteamus vahvistettiin nimenomaisesti ennakkoratkaisupyyntöä koskevassa päätöksessä, jossa todetaan, että toinen kysymys tulee esille ainoastaan, jos ensimmäiseen vastataan myöntävästi. Näin ollen ensimmäisellä kysymyksellä on ainoastaan tarkoitus varmistaa, voiko Coen vaatia komissiota harkitsemaan Tanghen nimittämispäätöstä uudelleen huolimatta siitä, että henkilöstösääntöjen mukaiset määräajat ovat päättyneet.

21 Nyt käsiteltävänä olevassa asiassa ei kiistetä sitä, että Coen sai tiedon Tanghen nimittämisestä 26.10.1994. Tästä päätöksestä ei ole tehty henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan mukaista valitusta kolmen kuukauden kuluessa tiedoksiannosta, eikä Coen sen jälkeenkään ole toteuttanut muita toimenpiteitä komissiota vastaan.

22 Valittaja vetoaa useisiin yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antamiin tuomioihin osoittaakseen, että uusien olennaisten seikkojen esiintulo voi olla perusteena sille, että asianomainen henkilö voi vaatia henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohdan perusteella toimielintä harkitsemaan uudelleen päätöksen, jota ei ollut riitautettu sovellettavan määräajan kuluessa.(6) Ensimmäisellä kysymyksellä pyritään näin ollen saamaan ratkaisu siitä, voiko kansallisen tuomioistuimen tuomio olla tällainen "uusi olennainen seikka", kun päätöksillä, joiden kumoamista on vaadittu kansallisessa tuomioistuimessa, on voitu vaikuttaa komission nimityspäätökseen.

23 Nyt käsiteltävänä olevassa asiassa yhteisöjen tuomioistuimelta pyydetään tulkintaa useista menettelysäännöistä, joilla ei ole huomattavaa vaikutusta kansallisessa tuomioistuimessa tapahtuvaan oikeudenkäyntimenettelyyn. Tämän vuoksi yhteisöjen tuomioistuimen tulisi mielestäni ensiksi ratkaista, onko sillä toimivaltaa vastata tähän kysymykseen.

24 Kuten yhteisöjen tuomioistuin totesi asiassa Dzodzi antamassaan tuomiossa, on totta, että "177 artiklan mukaisen kansallisten tuomioistuinten ja yhteisöjen tuomioistuimen oikeudellisten tehtävien jaon perusteella yhteisöjen tuomioistuin antaa ennakkoratkaisunsa pääsääntöisesti ilman, että sen tarvitsisi tutkia olosuhteita, joissa kansalliset tuomioistuimet katsoivat parhaaksi esittää kysymykset ja joissa se aikoo soveltaa sitä yhteisön oikeussääntöä, josta se pyysi yhteisöjen tuomioistuimen tulkintaa".(7) Yhteisöjen tuomioistuin totesi kuitenkin, että "asia on toisin ainoastaan, jos on selvää, että 177 artiklassa määrättyä menettelyä joko käytetään sen todellisen tarkoituksen kiertämiseksi ja tosiasiassa yhteisöjen tuomioistuimen ratkaisun saamiseksi näennäisessä oikeudenkäyntiasiassa tai että yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saatettua yhteisön oikeussääntöä ei selvästi voida soveltaa".(8) Yhteisöjen tuomioistuin on vakiintuneesti todennut, ettei sillä ole toimivaltaa antaa ennakkoratkaisua, kun "on selvää, että (kansallisen) tuomioistuimen pyytämällä - - yhteisön oikeuden tulkinnalla ei ole yhteyttä tapaukseen liittyvän todellisen tilanteen tai pääasian kanssa".(9)

25 On selvää, että kysymys siitä, voiko kansallisen tuomioistuimen tuomio olla uusi seikka, joka vaikuttaa toimielimen velvollisuuteen tutkia vaatimus, jonka mukaan sen olisi käsiteltävä uudelleen aikaisempi asianomaisen henkilön tilanteeseen vaikuttava yhteisön oikeutta koskeva päätös. Nyt käsiteltävänä olevan asian melko erikoislaatuisessa tilanteessa en kuitenkaan katso, että tämä seikka sellaisenaan on riittävä yhteisöjen tuomioistuimen toimivallan perusteeksi.

26. Ensinnäkin esitetyn ensimmäisen kysymyksen ainoa tavoite on ratkaista, voiko Coen, joka on myöntänyt, ettei ole riitauttanut päätöstä ajoissa, tehdä pätemättömäksi komission nimityspäätöksen riitauttamiselle säädetyn määräajan. Tämä ei mielestäni sovi yhteen 177 artiklan todellisen tarkoituksen kanssa, sillä kyseisessä artiklassa on tarkoitus antaa kansallisille tuomioistuimille yhteisön oikeussääntöjen tulkintaa (ja jos kyse on lainsäädännöstä, sen pätevyyttä) koskevia ratkaisuja, joita kansallisten tuomioistuinten on sitten sovellettava niiden käsiteltävänä olevien asioiden tosiseikkoihin. Kun yhteisöjen tuomioistuinta pyydetään tulkitsemaan yhteisön oikeussääntöjä, joita voidaan soveltaa pääasian asianosaisten oikeussuhteeseen, siltä voidaan perustamissopimuksen 177 artiklan mukaan pyytää tulkintaa myös yhteisön oikeuteen sisältyvistä sellaisista menettelysäännöistä(10) ja aineellisista säännöistä(11), jotka saattavat vaikuttaa kansallisten tuomioistuinten toimivaltaan ratkaista sen käsiteltävänä oleva asia; tällaisessa tapauksessa kansallisen tuomioistuimen voidaan sanoa soveltavan annettua tulkintaratkaisua eikä itse oikeussääntöjä. Nyt käsiteltävänä olevassa asiassa kysymyksen kohteena olevilla yhteisön oikeussäännöillä, miten hyvänsä niitä tulkitaankin, ei voida vaikuttaa kansallisen tuomioistuimen toimivaltaan ja tämä ei siis voi soveltaa yhteisöjen tuomioistuimen tulkintaa.

27. Yhteisöjen tuomioistuimen ensimmäistä kysymystä koskeva toimivallan puute käy ilmi siitä seikasta, ettei yhteisöjen tuomioistuimen antamalla vastauksella, riippumatta siitä millainen se olisi, ole vaikutusta riidanalaisen päätösten pätevyyteen. Belgian tuomioistuimessa käsiteltävänä oleva pääasia koskee sitä, onko Belgian valtion osallistuminen komission tiettyjen väliaikaisten toimenhaltijoiden nimittämiseen yhteisön oikeuden vastaista; tältä osin Conseil d'État totesi, että "Belgian hallituksen toimivalta ehdottaa hakijoita - - riippuu komission toteuttaman nimitysmenettelyn lainmukaisuudesta". Conseil d'État totesi toimivallan osalta, että se tutkii riidanalaisten päätösten pätevyyden vain, "jos valittajalla on mahdollisuus saada Tanghen nimityspäätös kumotuksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa".

28. On selvää, että Conseil d'État'n toimivalta ratkaista riidanalaisten päätösten pätevyys yhteisön oikeuden kannalta ei ole millään tavoin yhteydessä sellaisen kanteen tutkittavaksi ottamisen kanssa, jonka Coen saattaa nostaa komissiota vastaan. Conseil d'État näyttää Coenin esityksestä halunneen tässä tapauksessa esittää kysymykset, koska se ei halua loukata julkisasiamies Darmonin asiassa Oleificio Borelli kuvaamaa "oikeutta saada asia käsitellyksi tuomioistuimessa". Julkisasiamies määritteli tämän periaatteen seuraavasti: "Henkilöllä, joka katsoo toimenpiteen, jolla häneltä viedään yhteisön oikeudessa taattu oikeus tai etu, loukanneen hänen oikeuttaan, on oltava mahdollisuus saada tätä toimenpidettä koskeva asia käsitellyksi tuomioistuimessa ja saada täyttä oikeussuojaa."(12) Hänen mukaansa kansallista toimenpidettä on voitava valvoa tuomioistuimessa kansallisella tasolla, jos toimenpide selvästi vaikuttaa kielteisesti asianomaisen henkilön oikeudelliseen tilanteeseen.

29. Yhteisöjen tuomioistuin totesi kyseisessä asiassa antamassaan tuomiossa, että kun kansallinen toimenpide "on osa yhteisön päätöksentekomenettelyä, - - kansallisten tuomioistuinten on, jos se on asianmukaista yhteisöjen tuomioistuimen annettua ennakkoratkaisun, ratkaistava asiassa kansallisen toimenpiteen lainmukaisuus samoilla edellytyksillä kuin ne valvovat saman kansallisen viranomaisen mitä tahansa lopullista päätöstä, joka saattaa olla kolmansien osapuolten etujen vastainen ja otettava kanne tutkittavaksi, vaikka kansallisissa menettelysäännöissä ei säädettäisikään tällaisesta oikeusturvakeinosta tällaisten tapausten osalta".(13)

30. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin olisi voinut tutkia tässä asiassa riidanalaisten päätösten yhteensopivuuden yhteisön oikeuden kanssa ja erityisesti henkilöstösääntöjen niiden määräysten kanssa, joita sovelletaan Coenin tilanteeseen, ja pyytää yhteisöjen tuomioistuimen ennakkoratkaisua kaikissa tuomion antamiselle tarpeellisissa yhteisön oikeuden kysymyksissä; tämä vaikuttaa tosiaan olevan toisen kysymyksen kohteena. Vaikka asianosaiset ovat eri mieltä siitä, onko Conseil d'État velvollinen käyttämään asian Oleificio Borelli mukaisesti toimivaltaansa pääasiassa, ei kuitenkaan ole olemassa todellista riitaa siitä, aiheuttaisiko Conseil d'État'n tuomio sen, että henkilöstösäännöissä säädetty määräaika alkaa kulua uudelleen; Conseil d'État näyttää itse halunneen tuoda asian esiin ennakkoratkaisua koskevassa päätöksessä. Tässä tilanteessa minkään yhteisöjen tuomioistuimen tässä asiassa antaman ratkaisun ei siten voida sanoa "vastaavan riidan ratkaisuun sisältyvää objektiivista vaatimusta" ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa.(14)

31. Ensimmäisen kysymyksen esittämisen perusta on mielestäni kahdella tavalla hypoteettinen ja sisältää kehäpäätelmän. Ensinnäkin esitetyssä kysymyksessä oletetaan, että Coen nostaa tulevaisuudessa kanteen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa Tanghea koskevan komission nimityspäätöksen kumoamiseksi. Tämä olettamus merkitsee nimittäin myös sitä, että Coenin on siihen mennessä pitänyt tehdä henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan mukainen valitus komissiolle ja että sitä ei ole hyväksytty. Toiseksi täytyy olettaa, että kanteen nostamishetkellä Coenin kanne on pitänyt tulla hyväksytyksi Belgian Conseil d'État'ssa. Viimeksi esitetty päätelmä edellyttää kuitenkin, että kumpaankin esitettyyn kysymykseen vastataan hänen osaltaan myöntävästi.

32. Conseil d'État katsoo näin ollen pääasian ratkaisun riippuvan yhteisön oikeusääntöjen soveltamista koskevan, vielä antamatta olevan tuomion vaikutuksista, vaikka näihin säännöksiin voidaan vedota ainoastaan tuomion ollessa valittajalle myönteinen. Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä on selvästi katsottu, ettei se voi antaa neuvoa-antavia ratkaisuja yleisiin tai hypoteettisiin kysymyksiin taikka kysymyksiin, jotka eivät auta kansallista tuomioistuinta sen ratkaistessa käsiteltävänään olevaa asiaa;(15) tätä oikeuskäytäntöä sovelletaan mielestäni nyt käsiteltävänä olevassa asiassa.

33. Tämän kysymyksen täydellinen hypoteettisuus ja keinotekoisuus käyvät lisäksi ilmi siitä, että jos yhteisöjen tuomioistuimen olisi vastattava siihen tämän ennakkoratkaisupyynnön yhteydessä, tällä loukattaisiin itse asiassa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimivaltaa ratkaista sama asia ensimmäisenä oikeusasteena missä tahansa komission ja asianomaisen henkilön välisessä mahdollisessa tulevassa riita-asiassa. Tällaisessa tapauksessa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voisi tutkia sille asianmukaisesti esitetyt perusteet, joilla komission nimityspäätöksen pätevyys riitautetaan. Niihin voisi sisältyä väite siitä, että jäsenvaltioiden osallistuminen hakijoiden valintamenettelyyn oli henkilöstösääntöjen tai muun yhteisön oikeuden yleisen periaatteen vastaista ja että komission päätös oli siten pätemätön; jäsenvaltion osallistumista nimitysmenettelyyn koskeva kysymys, josta ei ole nimenomaisesti määrätty henkilöstösäännöissä, on selvästi hyvin erilainen kuin yhteisön erityisen päätöksentekomenettelyn osana edellytettyjen jäsenvaltioiden toimenpiteiden aineellinen pätevyys, kuten asiassa Oleificio Borelli. Yhteisön toimielinten tekemät henkilöstön nimityspäätökset ja erityisesti kysymys siitä, voidaanko tällainen nimittäminen riitauttaa mahdollisessa tulevassa oikeudenkäynnissä, kuuluvat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimivaltaan, koska se on tuomioistuin, joka on määrätty hoitamaan tätä perustamissopimusten mukaan yhteisöjen tuomioistuimelle kuuluvaa tehtävää. Mielestäni ei olisi asianmukaista, että yhteisöjen tuomioistuin ennustaisi, kuinka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin käyttäisi toimivaltaansa mahdollisessa tulevassa kanteessa.

34. On totta, että ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on katsonut kansallisen lain osalta, että yhteisöjen tuomioistuimen vastaus tähän kysymykseen koskee pääasian kantajan intressiä saada riidanalaiset päätökset kumotuksi ja että tämän mahdollinen intressi saada päätös kumotuksi on määritettävä kansallisen lain mukaisesti. Tältä osin seuraava lainaus yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Foglia vastaan Novello antamasta tuomiosta on merkityksellinen:

"Vaikka yhteisöjen tuomioistuimen on pystyttävä luottamaan niin paljon kuin mahdollista kansallisen tuomioistuimen arviointiin esittämiensä kysymysten oleellisuudesta, yhteisöjen tuomioistuimen on kuitenkin voitava tehdä sille kuuluvan tehtävän täyttämiseen liittyviä arvioita erityisesti sen tarkistamiseksi, - - onko se toimivaltainen antamaan ratkaisun. Siten yhteisöjen tuomioistuin - - ei voi - - suhtautua välinpitämättömästi kansallisten tuomioistuinten tekemiin arvioihin sellaisissa poikkeuksellisissa asioissa, joissa tällaiset arviot saattavat vaikeuttaa 177 artiklan mukaisen menettelyn etenemistä".(16)

35. Minusta tämä vaikuttaa juuri tällaiselta poikkeukselliselta tapaukselta, jossa ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen arvio sen yhteisöjen tuomioistuimelle esittämän kysymyksen tärkeydestä on edellä esitetyin perustein ristiriidassa 177 artiklan mukaisen yhteisöjen tuomioistuimen tehtävän kanssa. On lisättävä, että kuten yhteisöjen tuomioistuin totesi myös asiassa Foglia vastaan Novello antamassaan tuomiossa, "yhteisöjen tuomioistuimen toteamus, jonka mukaan sillä ei ole toimivaltaa tällaisessa tapauksessa, ei missään tapauksessa loukkaa kansallisen tuomioistuimen etuoikeuksia, mutta sillä voidaan estää 177 artiklan mukaisen menettelyn soveltaminen muihin kuin siinä tarkoitettuihin tapauksiin".(17)

36. Edellä esitetyn perusteella katson, ettei yhteisöjen tuomioistuimella ole toimivaltaa vastata ensimmäiseen kysymykseen.

37. Jos yhteisöjen tuomioistuin ei hyväksy edellä esittämääni arviota käsiteltävää asiaa koskevaa tuomiovaltaansa koskevasta kysymyksestä, katson silloin, että Conseil d'État'n ensimmäiseen kysymykseen on vastattava kieltävästi. Nyt käsiteltävänä olevassa asiassa pääasian kantaja riitauttaa kaksi kansallisten viranomaisten tekemää päätöstä, joiden katsotaan olevan Tanghea koskevia komission nimityspäätöstä valmistelevia päätöksiä, minkä perusteella komission päätöksen väitetään olevan pätemätön, ja pääasian kantaja pyrkii nimenomaan riitauttamaan kyseisen nimittämisen. Jos kansallisen tuomioistuimen tuomion pitäisi katsoa olevan tällainen uusi seikka, valittajan sallittaisiin kiertävän henkilöstösäännöissä määrättyjä määräaikoja, jotka ovat vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan pakottavia.(18) Lisäksi, kuten komissio on todennut, Coen tunsi ainakin 26.10.1994 lähtien hänen ja komission välisen, joskin vielä hypoteettisen, riita-asian olennaiset tosiseikat, jotka eivät ole muuttuneet sen jälkeen, eikä niihin ole lisätty mitään. Vaikka yhteisöjen tuomioistuin totesi, että "hallinnollisen päätöksen kumoava tuomio voi olla uusi seikka - - sellaisen henkilön osalta, jota kumottu päätös koskee suoraan"(19), on selvää, ettei kansallisella tuomioistuimella ole toimivaltaa kumota yhteisön toimielinten tekemiä päätöksiä.

38. Nyt käsiteltävänä olevassa asiassa esiin tulleet periaatekysymykset ovat monin olennaisin osin samanlaisia kuin asiassa TWD Textilwerke Deggendorf.(20) Siinä pääasian kantaja riitautti kansallisessa tuomioistuimessa komission päätöksen täytäntöönpanemiseksi tehtyjen kansallisten toimenpiteiden yhteensopivuuden perustamissopimuksen kanssa, kun tämän päätöksen mukaan Saksan viranomaisten kantajalle myöntämä tuki oli yhteismarkkinoiden vastainen, ja se oli palautettava. Kantaja epäonnistui riitauttamaan tämän päätöksen perustamissopimuksen 173 artiklan perusteella. Yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että

"jos hyväksyttäisiin, että henkilö, jota asia koskee, voisi tällaisessa tilanteessa riitauttaa päätöksen täytäntöönpanon kansallisessa tuomioistuimessa sillä perusteella, että päätös oli lainvastainen, annettaisiin itse asiassa henkilölle, jota asia koskee, oikeus kiertää päätöksen lopullisuus, mikä päätöksellä on tätä henkilöä kohtaan kanteen nostamiselle säädetyn määräajan päätyttyä."(21)

39. Nyt käsiteltävänä olevassa asiassa pääasian kantaja ei riitauta kansallisessa tuomioistuimessa komission päätöksen täytäntöönpanoa, vaan ennen komission päätöstä tehdyt kansallisten viranomaisten päätökset, joiden on väitetty vaikuttaneen komission päätöksen sisältöön ja siten sen pätevyyteen. Coen yrittää tässä asiassa, kuten kantaja asiassa TWD Textilwerke Deggendorf, käyttää kansallista menettelyä välttääkseen suoran kanteen nostamiselle säädetyn määräajan noudattamatta jättämisen seuraukset, kun tällaisen asian tutkittavaksi ottamisesta ei pääsääntöisesti ole epäilystä. Tämän vuoksi pääasian kantajan ei mielestäni pitäisi sallia riitauttavan välillisesti päätösten yhteensopivuutta yhteisön oikeuden kanssa, koska hän ei ollut riitauttanut niitä suoraan.

40. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on nimenomaisesti todennut, että toista kysymystä on käsiteltävä ainoastaan, jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi. Ensimmäiseen kysymykseen antamani ratkaisuehdotuksen ja ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen nimenomaisen maininnan mukaisesti ehdotan, ettei yhteisöjen tuomioistuin vastaa toiseen kysymykseen.

41. Siinä tapauksessa, että yhteisöjen tuomioistuin katsoo, että sen on kuitenkin vastattava toiseen kysymykseen, olen sitä mieltä, että komission jäsenvaltioille tekemä täydentävä pyyntö esittää sopivia hakijoita osana yleistä palvelukseenottomenettelyä ei ole sovellettavien yhteisön oikeussääntöjen vastainen. Coen ei ole osoittanut, että henkilöstösääntöjen 11 artiklaa olisi rikottu, ja tätä artiklaa sovelletaan muihin toimenhaltijoihin sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 11 artiklan nojalla analogisesti väliaikaisiin toimenhaltijoihin. Coen ei ole myöskään onnistunut osoittamaan, kuinka voitaisiin tulkita, että henkilöstösääntöjen 27 artiklaa, jolle hän on erityisesti antanut painoarvoa, pitäisi soveltaa väliaikaisiin toimenhaltijoihin tai miten muihin toimenhaltijoihin sovellettavien palvelussuhteen ehtojen vastaavia määräyksiä ja erityisesti 12 artiklan 1 kohtaa on rikottu.

V Ratkaisuehdotus

42. Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa Belgian Conseil d'État'n sille esittämiin kysymyksiin seuraavasti:

Yhteisöjen tuomioistuimella ei ole toimivaltaa ratkaista 177 artiklan mukaisessa menettelyssä, voiko jäsenvaltion tuomioistuimen ratkaisu olla perusteena sille, että määräaika alkaa kulua uudelleen minkä tahansa väliaikaisen toimenhaltijan nimittämistä koskevan komission päätöksen riitauttavan mahdollisen tulevan kanteen osalta, kun kansallisen tuomioistuimen ratkaisun tulos riippuu sellaisten yhteisön oikeussääntöjen tulkinnasta, joilla ei voida vaikuttaa kansallisen tuomioistuimen toimivaltaan, ja kun kansallinen tuomioistuin ei näin ollen voi soveltaa tätä tulkintaa.

(1) - Asia C-97/91, Oleificio Borelli v. komissio, tuomio 3.12.1992 (Kok. 1992, s. I-6313).

(2) - Asia 6/64, Costa v. Enel, tuomio 15.7.1964 (Kok. 1964, s. 1141).

(3) - Asia 286/83, Alexis ym. v. komissio, tuomio 13.7.1989 (Kok. 1989, s. 2445, 9 kohta).

(4) - EYVL 1988 L 319, s. 1; oikaisu EYVL 1989 L 241, s. 4.

(5) - Kuten tämän ratkaisuehdotuksen 14 kohdassa todettiin, Coen esitti yhteisöjen tuomioistuimelle huomautuksissaan toisenkin syyn saada riidanalainen päätös kumotuksi; tämä syy oli mahdollisuus vaatia vahingonkorvausta.

(6) - Asia 28/72, Tontodonati v. komissio, tuomio 12.7.1973 (Kok. 1973, s. 779); asia 173/80, Blasig v. komissio, tuomio 18.6.1981 (Kok. 1981, s. 1649); asia 190/82, Blomefield v. komissio, tuomio 1.12.1983 (Kok. 1983, s. 3981); asia 326/82, Aschermann v. komissio, tuomio 30.5.1984 (Kok. 1984, s. 2253); asia 231/84, Valentini v. komissio, tuomio 26.9.1985 (Kok. 1985, s. 3027) ja asia T-35/93, Cucchiara ym. v. komissio, tuomio 28.4.1994 (Kok. H. 1994, s. I-A-127 ja II-413).

(7) - Yhdistetyt asiat C-297/88 ja C-197/89, Dzodzi, tuomio 18.10.1990 (Kok. 1990, s. I-3763, 39 kohta).

(8) - Ks. myös alaviitteessä 7 mainittu asia Dzodzi, tuomion 40 kohta.

(9) - Asia C-368/89, Crispoltoni, tuomio 11.7.1991 (Kok. 1991, s. I-3695, 11 kohta).

(10) - Yhdistetyt asiat 142/80 ja 143/80, Amministrazione delle Finanze dello Stato v. Essevi ja Salengo, tuomio 27.5.1981 (Kok. 1981, s. 1413, 13-18 kohta [Perustamissopimuksen 169 artikla]); yhdistetyt asiat 314/81-316/81 ja 83/82, Procureur de la République v. Waterkeyn, tuomio 14.12.1982 (Kok. 1982, s. 4337, 13-16 kohta [Perustamissopimuksen 171 kohta]).

(11) - Asia C-201/89, Le Pen, tuomio 22.3.1990 (Kok. 1990, s. I-1183, 8-11 kohta [1965 tehdyn pöytäkirjan Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista 1 artikla ja perustamissopimuksen 178 ja 183 artikla]).

(12) - Edellä alaviitteessä 1 mainittu asia C-97/91, ratkaisuehdotuksen 31 kohta.

(13) - Edellä alaviitteessä 1 mainittu asia C-97/91, tuomion 10 ja 13 kohta.

(14) - Asia C-244/80, Foglia, tuomio 16.12.1981 (Kok. 1981, s. 3045, 18 kohta).

(15) - Asia C-343/90, Lourenço Dias, tuomio 16.7.1992 (Kok. 1992, s. I-4673, 17 kohta); asia C-83/91, Meilicke, tuomio 16.7.1992 (Kok. 1992, s. I-4871, 25 kohta) ja asia C-412/93, Leclerc-Siplec v. TF1 Publicité ja M6 Publicité, tuomio 9.2.1995 (Kok. 1995, s. I-179, 12 kohta).

(16) - Edellä alaviitteessä 14 mainittu asia 244/80, tuomion 19 kohta.

(17) - Edellä alaviitteessä 14 mainittu asia 244/80, tuomion 18 kohta.

(18) - Ks. esim. asia 227/83, Moussis v. komissio, tuomio 12.7.1984 (Kok. 1984, s. 3133, 12 kohta).

(19) - Asia 125/87, Brown v. yhteisöjen tuomioistuin, tuomio 8.3.1988 (Kok. 1988, s. 1619, 13 kohta).

(20) - Asia C-188/92, tuomio 9.3.1994 (Kok. 1994, s. I-833).

(21) - Ed. alaviitteessä mainittua asia C-188/92, tuomion 18 kohta; ks. myös julkisasiamies Jacobsin tätä asiaa koskevan ratkaisuehdotuksen 13-26 kohta.