34

Asiassa Hassan annetun tuomion 92 kohdassa ja asiassa Ayadi annetun tuomion 116 kohdassa, joka on ensin mainitun kohdan kanssa samansisältöinen, todetaan, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on asioissa Yusuf ja Kadi antamissaan tuomioissa todennut muun muassa seuraavaa: ”– – — kansainvälisen oikeuden näkökulmasta Yhdistyneiden Kansakuntien [(YK)] peruskirjassa YK:n jäsenvaltioille asetetuilla velvoitteilla on kiistaton etusija muihin kansallisessa oikeudessa tai yleissopimuksiin perustuvassa kansainvälisessä oikeudessa asetettuihin velvoitteisiin nähden, Euroopan neuvoston jäseninä olevien YK:n jäsenvaltioiden osalta myös niille [ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi Roomassa 4.11.1950 allekirjoitetussa Euroopan yleissopimuksessa; jäljempänä Euroopan ihmisoikeussopimus] asetettuihin velvoitteisiin nähden ja yhteisön jäseninä olevien YK:n jäsenvaltioiden osalta myös niille EY:n perustamissopimuksessa asetettuihin velvoitteisiin nähden ([ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa Yusuf antaman] tuomion 231 kohta ja [asiassa Kadi antaman] tuomion 181 kohta) — tämä etusija ulottuu turvallisuusneuvoston päätöslauselmaan sisältyviin päätöksiin Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan 25 artiklan mukaisesti ([ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa Yusuf antaman] tuomion 234 kohta ja [asiassa Kadi antaman] tuomion 184 kohta) — vaikka yhteisö ei ole Yhdistyneiden Kansakuntien jäsen, Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjasta johtuvien velvoitteiden on katsottava sitovan yhteisöä samalla tavoin kuin ne sitovat sen jäsenvaltioita, yhteisön perustamissopimuksen nojalla ([ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa Yusuf antaman] tuomion 243 kohta ja [asiassa Kadi antaman] tuomion 193 kohta) — ensinnäkin yhteisö ei voi laiminlyödä jäsenvaltioilleen Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjassa asetettuja velvoitteita eikä estää niiden täyttämistä, ja toiseksi yhteisö on perustamissopimuksensa nojalla velvollinen antamaan toimivaltaansa käyttäen kaikki tarpeelliset säännökset, jotta sen jäsenvaltiot voivat noudattaa näitä velvoitteitaan ([ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa Yusuf antaman] tuomion 254 kohta ja [asiassa Kadi antaman] tuomion 204 kohta) — riidanalaista asetusta vastaan esitetyt väitteet, jotka perustuvat ensinnäkin siihen, että yhteisön oikeusjärjestys on Yhdistyneiden Kansakuntien luomaan oikeusjärjestykseen nähden itsenäinen oikeusjärjestys, ja toiseksi siihen, että turvallisuusneuvoston päätöslauselmat on saatettava osaksi jäsenvaltioiden kansallista oikeutta kansallisten perustuslaillisten säännösten ja perusperiaatteiden mukaisesti, on näin ollen hylättävä ([ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa Yusuf antaman] tuomion 258 kohta ja [asiassa Kadi antaman] tuomion 208 kohta) — yhteisen kannan 2002/402 valossa annettu riidanalainen asetus merkitsee yhteisön jäsenvaltioille YK:n jäseninä asetetun sellaisen velvoitteen täytäntöönpanoa yhteisön tasolla, joka koskee Osama bin Ladeniin, al-Qaida-järjestön ja Talebanin jäseniin sekä niitä lähellä oleviin henkilöihin, ryhmiin, yrityksiin ja yhteisöihin kohdistuvien sellaisten pakotteiden panemista täytäntöön tarvittaessa yhteisön toimella, joista on päätetty ja joita on tämän jälkeen lujitettu useilla Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan VII luvun nojalla annetuilla turvallisuusneuvoston päätöslauselmilla ([ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa Yusuf antaman] tuomion 264 kohta ja asia Kadi, tuomion 213 kohta) — tässä yhteydessä yhteisön toimielimet ovat käyttäneet sidottua harkintavaltaa, joten niillä ei ollut lainkaan itsenäistä harkintavaltaa ([ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa Yusuf antaman] tuomion 265 kohta ja [asiassa Kadi antaman] tuomion 214 kohta) — kun otetaan huomioon edellä esitetyt seikat, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimivaltaa valvoa välillisesti turvallisuusneuvoston tai pakotekomitean päätösten laillisuutta yhteisön oikeusjärjestyksessä vahvistettujen perusoikeuksien suojan tason valossa ei voida näin ollen perustella kansainvälisen oikeuden eikä yhteisön oikeuden perusteella ([ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa Yusuf antaman] tuomion 272 kohta ja [asiassa Kadi antaman] tuomion 221 kohta) — kyseiset turvallisuusneuvoston päätöslauselmat eivät siis lähtökohtaisesti kuulu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen valvonnan piiriin, eikä tällä tuomioistuimella ole toimivaltaa kyseenalaistaa, edes välillisesti, niiden laillisuutta yhteisön oikeuden valossa. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on päinvastoin mahdollisuuksiensa mukaan tulkittava ja sovellettava yhteisön oikeutta siten, että se olisi sopusoinnussa jäsenvaltioille Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjassa asetettujen velvoitteiden kanssa ([ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa Yusuf antaman] tuomion 276 kohta ja [asiassa Kadi antaman] tuomion 225 kohta) — ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimella on kuitenkin toimivalta valvoa välillisesti kyseisten turvallisuusneuvoston päätöslauselmien laillisuutta jus cogensin valossa, jolla tarkoitetaan kansainvälisen oikeuden perusteisiin (ordre public) kuuluvia sääntöjä, jotka velvoittavat kaikkia kansainvälisen oikeuden oikeussubjekteja, mukaan lukien YK:n elimet, ja joista ei ole mahdollista poiketa ([ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa Yusuf antaman], tuomion 277 kohta ja [asiassa Kadi antaman] tuomion 226 kohta) — riidanalaisessa asetuksessa määrätyllä varojen jäädyttämisellä ei loukata asianomaisten henkilöiden perusoikeutta määrätä omaisuudestaan eikä yleistä suhteellisuusperiaatetta jus cogensiin kuuluvan ihmisen perusoikeuksien yleisen suojaamisen standardin valossa ([ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa Yusuf antaman] tuomion 288 ja 289 kohta ja [asiassa Kadi antaman] tuomion 237 ja 238 kohta) — koska kyseisissä turvallisuusneuvoston päätöslauselmissa ei määrätä, että pakotekomitean olisi kuultava asianomaisia henkilöitä ennen heidän merkitsemistään riidanalaiseen luetteloon, ja koska missään kansainvälisen oikeuden perusteisiin kuuluvassa pakottavassa normissa ei näytetä edellytettävän tällaista kuulemista käsiteltävänä olevan asian olosuhteissa, tällaisen oikeuden väitettyä loukkaamista koskevat väitteet on hylättävä ([ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa Yusuf antaman] tuomion 306, 307 ja 321 kohta sekä [asiassa Kadi antaman] tuomion 261 ja 268 kohta) — erityisesti näissä olosuhteissa, joissa on kyse turvaamistoimesta, jolla rajoitetaan asianomaisten henkilöiden oikeutta määrätä omaisuudestaan, kyseisten henkilöiden perusoikeuksien kunnioittaminen ei edellytä sitä, että heille ilmoitetaan heitä vastaan esitetyistä tosiseikoista ja todisteista, kun turvallisuusneuvosto tai sen pakotekomitea katsoo, että tämä olisi kansainvälisen yhteisön turvallisuutta koskevien syiden vastaista ([ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa Yusuf antaman] tuomion 320 kohta ja [asiassa Kadi antaman] tuomion 274 kohta) — yhteisön toimielinten ei myöskään tarvinnut kuulla asianomaisia henkilöitä ennen riidanalaisen asetuksen antamista ([ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa Yusuf antaman] tuomion 329 kohta) tai sen antamisen tai sen täytäntöönpanemisen yhteydessä ([ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa Kadi antaman] tuomion 259 kohta) — nyt käsiteltävänä olevan kaltaisen kumoamiskanteen yhteydessä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tutkii kyseisen asetuksen laillisuuden täysimääräisesti siltä osin, ovatko yhteisön toimielimet noudattaneet toimivaltaa sekä muodollista laillisuutta koskevia määräyksiä ja niiden toimintaa koskevia olennaisia menettelymääräyksiä; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tutkii riidanalaisen asetuksen laillisuuden myös niiden turvallisuusneuvoston päätöslauselmien suhteen, jotka tällä asetuksella on tarkoitus panna täytäntöön, erityisesti muodollisen ja aineellisen asianmukaisuuden, sisäisen johdonmukaisuuden ja sen kannalta, onko asetus oikeasuhteinen päätöslauselmiin nähden; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tutkii lisäksi riidanalaisen asetuksen laillisuuden ja välillisesti kyseessä olevien turvallisuusneuvoston päätöslauselmien laillisuuden jus cogensiin kuuluvien kansainvälisen oikeuden ylemmäntasoisten normien, erityisesti ihmisoikeuksien yleismaailmallista suojelua koskevien pakottavien normien valossa ([ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa Yusuf antaman] tuomion 334, 335 ja 337 kohta ja [asiassa Kadi antaman] tuomion 279, 280 ja 282 kohta) — ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiana ei sen sijaan ole valvoa välillisesti sitä, ovatko itse kyseessä olevat turvallisuusneuvoston päätöslauselmat perusoikeuksien mukaisia, sellaisina kuin näitä suojataan yhteisön oikeusjärjestyksessä; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiana ei myöskään ole tarkastaa, ettei [turvallisuus]neuvoston toteuttamiensa toimenpiteiden perusteluina käyttämiä tosiseikkoja ja todisteita ole arvioitu virheellisesti, eikä muutoin kuin edellä olevassa luetelmakohdassa mainitussa rajoitetussa tapauksessa valvoa välillisesti näiden toimenpiteiden tarkoituksenmukaisuutta ja oikeasuhteisuutta ([ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa Yusuf antaman] tuomion 338 ja 339 kohta sekä [asiassa Kadi antaman] tuomion 283 ja 284 kohta) — asianomaisilla henkilöillä ei ole tältä osin mitään mahdollisuutta saattaa asiaa tuomioistuimen käsiteltäväksi, koska turvallisuusneuvosto ei ole pitänyt tarkoituksenmukaisena luoda sellaista itsenäistä kansainvälistä tuomioistuinta, jonka tehtävänä olisi lausua oikeuskysymysten ja tosiseikkojen osalta kanteista, jotka on nostettu pakotekomitean tekemistä yksittäisistä päätöksistä ([ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa Yusuf antaman] tuomion 340 kohta ja [asiassa Kadi antaman] tuomion 285 kohta) — edellä olevassa luetelmakohdassa todettu aukko asianomaisten henkilöiden oikeusturvassa ei sellaisenaan ole jus cogensin vastainen, koska a) oikeus saattaa asia tuomioistuimen käsiteltäväksi ei ole absoluuttinen, b) esillä olevassa asiassa rajoitusta, joka koskee asianomaisten henkilöiden oikeutta saattaa asia tuomioistuimen käsiteltäväksi ja joka johtuu siitä, ettei Yhdistyneiden Kansakuntien jäsenvaltioiden sisäisen oikeusjärjestyksen mukaan Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan VII luvun nojalla hyväksyttyjä turvallisuusneuvoston päätöslauselmia voida lähtökohtaisesti saattaa tuomioistuimen käsiteltäviksi, on pidettävä olennaisena osana tätä oikeutta, c) tällaisen rajoituksen perusteluina ovat sekä niiden päätösten luonne, joita turvallisuusneuvosto joutuu tekemään kyseisen VII luvun nojalla, että niiden legitiimi tavoite ja d) sellaisen kansainvälisen tuomioistuimen puuttuessa, jolla olisi toimivalta valvoa turvallisuusneuvoston toimien laillisuutta, pakotekomitean kaltaisen elimen perustaminen ja normeilla annettu mahdollisuus kääntyä pakotekomitean puoleen milloin tahansa yksittäistapauksen tarkastamiseksi sellaisen muodollisen menettelyn mukaisesti, johon asianomaiset hallitukset osallistuvat, on toinen kohtuullinen tapa turvata asianmukaisesti jus cogensissa tunnustetut asianomaisten henkilöiden perusoikeudet ([ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa Yusuf antaman] tuomion 341–345 kohta ja [asiassa Kadi antaman] tuomion 286–290 kohta) — riidanalaista asetusta vastaan esitetyt väitteet, joiden mukaan oikeutta saattaa asia tuomioistuimen käsiteltäväksi on loukattu, on näin ollen hylättävä ([ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa Yusuf antaman] tuomion 346 kohta ja [asiassa Kadi antaman] tuomion 291 kohta).”