Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 4 päivänä lokakuuta 1991. - Euroopan parlamentti vastaan Euroopan yhteisöjen neuvosto. - Elintarvikkeiden radioaktiivinen saastuminen. - Asia C-70/88.



Oikeustapauskokoelma 1991 sivu I-04529

Ruotsink. erityispainos sivu I-00405

Suomenk. erityispainos sivu I-00423



Tiivistelmä

Asianosaiset

Tuomion perustelut

Päätökset oikeudenkäyntikuluista

Päätöksen päätösosa



Avainsanat

1. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Oikeudellisen perustan valinta - Kriteerit

2. Euratom - Terveyden suojelu - Turvallisuusmääräykset väestön ja työntekijöiden suojelemiseksi - Elintarvikkeiden ja rehujen radioaktiivisen saastumisen sallitut enimmäistasot - Kielto markkinoida saastuneita elintarvikkeita - Oikeudellinen perusta - Euratomin perustamissopimuksen 31 artikla

(ETY:n perustamissopimuksen 100 a artikla, Euratomin perustamissopimuksen 31 artikla, neuvoston asetus (ETY) N:o 3954/87)

Tiivistelmä

1. Yhteisön toimivaltajärjestelmässä jonkin tietyn toimen oikeudellisen perustan valinta ei voi perustua ainoastaan tietyn toimielimen näkemykseen tavoitellusta päämäärästä, vaan sen on perustuttava tuomioistuimen tutkittavissa oleviin objektiivisiin seikkoihin.

2. Asetuksen (ETY) N:o 3954/87 päämääränä oli laatia Euratomin perustamissopimuksen 2 artiklan b alakohdassa määrätyt yhtenäiset turvallisuusmääräykset väestön ja työntekijöiden terveyden suojelemiseksi. Asetuksessa vahvistetaan elintarvikkeiden ja rehujen sallitut radioaktiivisen saastumisen enimmäistasot ja asetetaan komissiolle velvollisuus ydinonnettomuuden tai muun säteilyhätätilan sattuessa ja olosuhteiden niin vaatiessa antaa asetus, jolla sallitut enimmäistasot otetaan käyttöön. Koska asetuksen tavoitteena oli väestön suojaaminen niiltä vaaroilta, joita radioaktiivisesti saastuneet elintarvikkeet ja rehut aiheuttavat, se oli mahdollista antaa Euratomin perustamissopimuksen 31 artiklan perusteella. Siitä, että asetuksessa tämän lisäksi kielletään saattamasta markkinoille sellaisia elintarvikkeita tai rehuja, joiden saastuminen ylittää sallitut enimmäistasot, ei seuraa, että asetuksen oikeudelliseksi perustaksi olisi pitänyt ottaa myös ETY:n perustamissopimuksen 100 a artikla. Koska

myyntikielto on ainoastaan yksi edellytys, jolla pyritään varmistamaan sallittujen enimmäistasojen täytäntöönpanon tehokkuus, ase-tuksella pyritään vasta sen muiden vaikutusten ohella yhdenmu-kaistamaan tavaroiden vapaan liikkuvuuden edellytykset yhtei-sössä ja välttämään se, että jäsenvaltiot toteuttaisivat asiaa koskevia yksipuolisia toimenpiteitä.

Asianosaiset

Asiassa C-70/88,

Euroopan parlamentti, asiamiehenään aluksi oikeudellinen neuvonantaja Francesco Pasetti Bombardella ja sittemmin oikeudellinen neuvonantaja Jorge Campinos, avustajina oikeudellisen yksikön virkamiehet Christian Pennera ja Johann Schoo, prosessiosoite Luxemburgissa Euroopan parlamentin pääsihteeristö, Kirchberg,

kantajana,

vastaan

Euroopan yhteisöjen neuvosto, asiamiehinään aluksi oikeudellisen yksikön pääjohtaja Raffaello Fornasier ja oikeudellinen neuvonantaja Bernhard Schloh, sittemmin yksinomaan Bernhard Schloh, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Euroopan investointipankin lakiasiainosaston johtaja Xavier Herlin, 100 boulevard Konrad-Adenauer,

vastaajana,

jota tukevat

Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, asiamiehenään aluksi J. Gensmantel, Treasury Solicitor's Department, sittemmin Rosemary Caudwell, Treasury Solicitor's Department, prosessiosoite Luxemburgissa Yhdistyneen kuningaskunnan suurlähetystö, 14 boulevard Roosevelt,

ja

Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään oikeudellinen neuvonantaja Michel Van Ackere-Pietri ja oikeudellisen yksikön virkamies Jürgen Grünwald, prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön edustaja Roberto Hayder, Centre Wagner, Kirchberg,

väliintulijoina,

jossa menettelyn tässä vaiheessa tutkitaan, onko sellainen ETY:n perustamissopimuksen 173 artiklan ja Euratomin perustamissopimuksen 146 artiklan nojalla nostettu kanne perusteltu, jossa vaaditaan kumoamaan elintarvikkeiden ja rehujen radioaktiivisen saastumisen sallituista enimmäistasoista ydinonnettomuuden tai muun säteilyhätätilan jälkeen 22 päivänä joulukuuta 1987 annettu neuvoston asetus (Euratom) N:o 3954/87 (EYVL L 371, s. 11),

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN,

toimien kokoonpanossa: presidentti O. Due, jaostojen puheenjohtajat G. F. Mancini, T. F. O'Higgins, J. C. Moitinho de Almeida, G. C. Rodríguez Iglesias ja M. Díez de Velasco sekä tuomarit Sir Gordon Slynn, C. N. Kakouris, R. Joliet, F. A. Schockweiler, F. Grévisse, M. Zuleeg ja P. J. G. Kapteyn,

julkisasiamies: W. Van Gerven,

kirjaaja: J.-G. Giraud,

ottaen huomioon suullista käsittelyä varten laaditun kertomuksen,

kuultuaan asianosaisten huomautukset 7.5.1991 pidetyssä istunnossa, jossa Euroopan parlamentin asiamiehinä ovat olleet Jorge Campinos, Johann Schoo, Christian Pennera ja professori Dieter H. Scheuing, neuvoston asiamiehenä Bernhard Schloh, komission asiamiehinä Jürgen Grünwald ja Yhdistyneen kuningaskunnan asiamiehenä barrister Gerald Barling,

kuultuaan julkisasiamiehen 26.6.1991 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,

on antanut seuraavan

tuomion

Tuomion perustelut

1 Euroopan parlamentti on yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 4.3.1988 toimittamallaan kannekirjelmällä nostanut Euratomin perustamissopimuksen 146 artiklan ja ETY:n perustamissopimuksen 173 artiklan nojalla kanteen, jossa tuomioistuinta vaaditaan kumoamaan elintarvikkeiden ja rehujen radioaktiivisen saastumisen sallituista enimmäistasoista ydinonnettomuuden tai muun säteilyhätätilan jälkeen 22 päivänä joulukuuta 1987 annettu neuvoston asetus (Euratom) N:o 3954/87 (EYVL L 371, s. 11).

2 Tässä asetuksessa, joka perustuu Euratomin perustamissopimuksen 31 artiklaan, määritellään menettely, jota noudatetaan vahvistettaessa kaupan pidettävien elintarvikkeiden ja rehujen radioaktiivisen saastumisen sallittuja enimmäistasoja ydinonnettomuuden tai muun sellaisen säteilyhätätilan jälkeen, joka uhkaa aiheuttaa tai on aiheuttanut elintarvikkeiden ja rehujen huomattavan radioaktiivisen saastumisen. Jos elintarvikkeiden ja rehujen saastuneisuus ylittää kanteen kohteena olevan asetuksen säännösten mukaisesti annetulla toimella vahvistetut sallitut enimmäistasot, on niiden kaupan pitäminen kiellettyä.

3 Yhteisöjen tuomioistuin on asiassa C-70/88, parlamentti v. neuvosto, 22.5.1990 antamallaan välipäätöksellä (Kok. 1990, s. I-2041) hylännyt neuvoston esittämän oikeudenkäyntiväitteen ja antanut määräyksen siitä, että asia voidaan ottaa tutkittavaksi. Tuomioistuin on tuomionsa perusteluissa todennut pääasiallisesti, että Euroopan parlamentilla on oikeus saattaa yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi kanne neuvoston tai komission toimen kumoamiseksi, jos kyseisellä kanteella pyritään ainoastaan suojaamaan parlamentin oikeuksia ja kanne perustuu ainoastaan näiden oikeuksien loukkaamiseen (27 kohta).

4 Parlamentti esittää kanteensa tueksi kolme kumoamisperustetta, joista ensimmäinen koskee kanteen kohteena olevan asetuksen oikeudellisen perustan virheellistä valintaa, toinen riidanalaisen toimen oikeudellisen muodon epäasianmukaisuutta ja kolmas sitä, että neuvosto ei ole kyseisessä toimessa siirtänyt komissiolle täytäntöönpanovaltaa.

5 Oikeudenkäyntiasiaa koskevia tosiseikkoja, menettelyn kulkua sekä asianosaisten perusteluja ja väitteitä koskevat tarkemmat tiedot ilmenevät suullista käsittelyä varten laaditusta kertomuksesta. Asiakirja-aineiston näitä osia käsitellään jäljempänä vain, mikäli se on tarpeen yhteisöjen tuomioistuimen perustelujen selvittämiseksi.

Ensimmäinen peruste

6 Ensimmäisellä perusteellaan parlamentti väittää pääasiallisesti, että kanteen kohteena oleva asetus perustuu virheellisesti Euratomin perustamissopimuksen 31 artiklaan, vaikka asianmukainen oikeudellinen perusta olisi ollut ETY:n perustamissopimuksen 100 a artikla, tarvittaessa yhdessä Euratomin perustamissopimuksen 31 artiklan kanssa.

7 Ensin on huomautettava - kuten yhteisöjen tuomioistuin on jo täsmentänyt edellä mainitussa välipäätöksessä (28-31 kohta) - että esittäessään, että kanteen kohteena oleva asetus perustuu Euratomin perustamissopimuksen 31 artiklaan, jossa määrätään ainoastaan parlamentin kuulemisesta, vaikka asetuksen olisi pitänyt perustua ETY:n perustamissopimuksen 100 a artiklaan, jossa edellytetään yhteistoimintamenettelyn toteuttamista parlamentin kanssa, parlamentti vetoaa siihen, että sen oikeuksia on toimen oikeudellisen perustan valinnan vuoksi loukattu. Parlamentin nostama kanne voidaan näin ollen ottaa tutkittavaksi.

8 On siis tutkittava, voitiinko kyseinen asetus pätevästi antaa Euratomin perustamissopimuksen 31 artiklan perusteella.

9 Yhteisöjen tuomioistuin on vakiintuneessa oikeuskäytännössään katsonut, että yhteisön toimivaltajärjestelmässä jonkin tietyn toimen oikeudellisen perustan valinta ei voi perustua ainoastaan tietyn toimielimen näkemykseen tavoitellusta päämäärästä, vaan sen on perustuttava tuomioistuimen tutkittavissa oleviin objektiivisiin seikkoihin (katso asia C-300/89, komissio v. neuvosto, tuomio 11.6.1991, Kok. 1991, s. I-2867).

10 Tavoitellun päämäärän osalta edellä mainitun asetuksen (Euratom) N:o 3954/87 johdanto-osan ensimmäisessä perustelukappaleessa todetaan, että asetuksen päämääränä on laatia Euratomin perustamissopimuksen 2 artiklan b kohdassa määrätyt yhtenäiset turvallisuusmääräykset väestön ja työntekijöiden terveyden suojelemiseksi. Johdanto-osan viidennessä perustelukappaleessa korostetaan lisäksi tarvetta "perustaa järjestelmä, joka antaa yhteisölle mahdollisuuden vahvistaa - sellaisen ydinonnettomuuden tai muun säteilyhätätilan jälkeen, joka saattaa aiheuttaa tai on aiheuttanut elintarvikkeiden tai rehujen huomattavan radioaktiivisen saastumisen - sallitut radioaktiivisen saastumisen enimmäistasot väestön suojelemiseksi".

11 Kanteen kohteena olevan asetuksen sisällön osalta on todettava, että elintarvikkeiden ja rehujen radioaktiivisen saastumisen sallitut enimmäistasot vahvistetaan asetuksen liitteessä. Jos komissio saa sellaisia virallisia tietoja ydinonnettomuuksista tai muista säteilyhätätiloista, jotka osoittavat, että liitteessä esitetyt sallitut radioaktiivisen saastumisen enimmäistasot todennäköisesti ylittyvät tai ovat ylittyneet, komissio antaa välittömästi, jos olosuhteet sitä edellyttävät, asetuksen, jolla sallitut enimmäistasot otetaan käyttöön (2 artikla). Neuvosto muuttaa tai vahvistaa komission säädöksen säännökset asetuksella, jonka se antaa kolmen kuukauden määräajan kuluessa (3 artikla). Lisäksi asetuksessa (Euratom) N:o 3954/87 säädetään menettelystä, jota noudatetaan sallittujen enimmäistasojen tarkistamiseksi tai täydentämiseksi (5 artikla).

12 Edeltävistä seikoista aiheutuu, että tavoitteensa ja sisältönsä, sellaisina kuin ne ilmenevät riidanalaisen asetuksen omasta sanamuodosta, mukaisesti kyseisen asetuksen tarkoituksena on suojata väestöä niiltä vaaroilta, joita radioaktiivisesti saastuneet elintarvikkeet ja rehut aiheuttavat.

13 Parlamentti väittää kuitenkin, että Euratomin perustamissopimuksen 30 artikla ja sitä seuraavat artiklat eivät koske "sekundääristä" säteilyä eli saastuneista tuotteista peräisin olevaa säteilyä ja että niissä tarkoitetaan yksinomaisesti niiden ihmisten suojelemista, joita ydinteollisuus välittömästi koskee.

14 Tälle suppealle tulkinnalle ei kuitenkaan löydy tukea lainsäädännöstä, minkä vuoksi sitä ei voida hyväksyä. On päinvastoin todettava, että edellä mainituissa artikloissa pyritään varmistamaan väestön terveyden yhtäläinen ja tehokas turvaaminen ionisoivan säteilyn aiheuttamilta vaaroilta säteilyn lähteestä ja säteilylle altistuneista ihmisryhmistä riippumatta.

15 Lisäksi on tutkittava parlamentin vaihtoehtoista väitettä siitä, että asetuksen (Euratom) N:o 3954/87 perustaksi olisi pitänyt ottaa myös ETY:n perustamissopimuksen 100 a artikla sen vuoksi, että asetus ei koske ainoastaan väestön suojaamista ionisoivalta säteilyltä vaan myös ETY:n perustamissopimuksen 8 a artiklassa tarkoitettujen sisämarkkinoiden perustamista ja toimintaa.

16 On totta, että kanteen kohteena olevan asetuksen 6 artiklan 1 kohdassa kielletään saattamasta markkinoille sellaisia elintarvikkeita tai rehuja, joiden saastuminen ylittää yhteisön tasoksi vahvistetut sallitut enimmäistasot ja että kyseisen asetuksen johdanto-osan yhdennessätoista perustelukappaleessa esitetään, että "sellaisen asetuksen antaminen, jolla sovelletaan sallittuja enimmäistasoja, säilyttäisi myös yhteismarkkinoiden yhtenäisyyden ja ehkäisisi kaupan vääristymät yhteisössä".

17 Parlamentin näkökannan vastaisesti edellä mainitut seikat eivät kuitenkaan oikeuta tekemään johtopäätöstä, jonka mukaan riidanalainen asetus olisi luonteeltaan myös ETY:n perustamissopimuksen 100 a artiklassa tarkoitettu yhdenmukaistamistoimenpide. Asetuksen 6 artiklan 1 kohdassa säädetty myyntikielto on ainoastaan yksi edellytys, jolla pyritään varmistamaan sallittujen enimmäistasojen täytäntöönpanon tehokkuus. Asetuksella yhdenmukaistetaan siis vasta toissijaisesti tavaroiden vapaan liikkuvuuden edellytyksiä yhteisössä, siltä osin kuin yhdenmukaisten suojatoimien toteuttamisella vältetään, että radioaktiivisesti saastuneiden elintarvikkeiden ja rehujen kauppaan kohdistettaisiin yksipuolisia kansallisia toimenpiteitä.

18 Edeltävästä seuraa, että kanteen kohteena olevan asetuksen perustana on täysin aiheellisesti ollut ainoastaan Euratomin perustamissopimuksen 31 artikla. Oikeudellisen perustan virheellistä valintaa koskeva kanneperuste on siis hylättävä.

Toinen ja kolmas peruste

19 Toisessa ja kolmannessa perusteessaan parlamentti väittää, että neuvosto on antanut asetuksen, vaikka se Euratomin perustamissopimuksen 31 artiklan mukaan olisi ollut toimivaltainen antamaan ainoastaan direktiivin, ja että neuvosto ei kanteen kohteena olevassa asetuksessa ole siirtänyt komissiolle täytäntöönpanovaltaa.

20 Tältä osin on riittävää todeta, että parlamentti ei ole väitteidensä tueksi esittänyt ainoatakaan seikkaa, josta ilmenisi, että sen oikeuksia on loukattu. Esitettyjä perusteita ei siis oteta tutkittavaksi.

21 Koska yhtäkään parlamentin esittämää perustetta ei ole hyväksytty, kanne on hylättävä.

Päätökset oikeudenkäyntikuluista

Oikeudenkäyntikulut

22 Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaisesti asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. Koska Euroopan parlamentti on hävinnyt asian, velvoitetaan se korvaamaan oikeudenkäyntikulut neuvoston vaatimuksia tukeneiden väliintulijoiden oikeudenkäyntikulut mukaan lukien.

Päätöksen päätösosa

Näillä perusteilla

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN

on antanut seuraavan tuomiolauselman:

1) Kanne hylätään.

2) Euroopan parlamentti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut väliintulijoiden oikeudenkäyntikulut mukaan lukien.