EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 04.06.1998 
KOM(1998)323 1opuIl. 
Ehdotus 
NEUVOSTON ASETUKSEKSI (EY) 
annetun asetuksen (EY) N:o 1749/96 muuttamisesta yhdenmukaistettujen 
kuluttajahintaindeksien tavaroiden ja palvelujen kattavuuden osalta 
Ehdotus 
NEUVOSTON ASETUKSEKSI (EY) 
asetuksen (EY) N:o 1749/96 
muuttamisesta yhtenäistetyn kuluttajahintaindeksin maantieteellisen ja 
väestöllisen kattavuuden osalta 
(Komission esittämät) 

PERUSTELUT 
Viite: Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) asetuksen (EY) N:o 1749/96 
muuttamisesta yhdenmukaistettujen kuluttajahintaindeksien tavaroiden 
ja palvelujen kattavuuden osalta 
1. Eurostat julkaisi neuvoston asetuksen 2494/95 5 artiklan 1 kohdan b alakohdan 
mukaisesti ensimmäiset yhdenmukaistetut kuluttajahintaindeksit (YKHI:t) 7. maaliskuuta 
1997. YKHI:t ovat paras tilastollinen perusta vertailtaessa kuluttajahintojen inflaatiota 
kansainvälisellä tasolla, ja etenkin Euroopan komissio sekä Euroopan rahapoliittinen 
instituutti käyttävät niitä jatkossa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 109 j artiklan 
mukaisissa inflaatiotasovertailuissa. Ne muodostavat lisäksi tulevaisuudessa perustan 
rahaliiton kuluttajahintaindeksille (RLKHÏ), jota muun muassa tuleva Euroopan 
keskuspankki käyttää seuratessaan inflaatiokehitystä talous- ja rahaliitossa. YKIIhn 
tuottamista koskeva vaatimus ei millään tavalla vähennä jäsenvaltioiden oikeutta julkaista 
omia yhdenmukaistamattomia kuluttajahintaindeksejään, joita ne haluavat käyttää 
kansallisen politiikan tarkoituksiin. 
2. Komissio on tähän mennessä antanut neuvoston asetuksen N:o 2494/95 nojalla kolme 
asetusta, jotka sisältävät yksityiskohtaisia säännöksiä YKHI:ien tuottamiseen liittyvistä 
täytäntöönpanotoimenpiteistä. Näistä ensimmäisessä komission asetuksessa, (EY) 
1749/96, säädetään toimeenpanon alkutoimenpiteistä kuudella teknisellä osa-alueella, 
jotka ovat peruskattavuus, uudet keskeiset hyödykkeet ja palvelut, perusaggregaatit, 
laadullisten mukauttamismenettelyjen vähimmäisvaatimukset, otannat sekä hinnat. 
Toisessa komission asetuksessa, (EY) N:o 2214/96, säädetään YKHI:n alaindekseistä, 
jotka toimitetaan Eurostatille ja joiden levittämisestä Eurostat vastaa. Kolmannessa 
komission asetuksessa, (EY) N:o 2454/97, määritellään YKHI:ien laadinnassa 
käytettävien painojen laatuun liittyvät vähimmäisvaatimukset. 
3. Komission asetuksen (EY) N:o 1749/96 3 artiklassa määritellään tammikuusta 1997 
lähtien sovellettava YKHIiien peruskattavuus. YKHI:t eivät vielä täysin kata tiettyjä 
ongelmallisia luokkia, kuten terveys- ja koulutuspalveluja, joiden osalta jäsenvaltioiden 
järjestelmät poikkeavat merkittävästi toisistaan. Asetusluonnoksella muutetaan komission 
asetusta (EY) N:o 1749/96 YKHI:n kattamien tavaroiden ja palvelujen osalta, ja siinä 
ehdotetaan YKHI:n kattavuuden asteittaista laajentamista vuoden 1998 ja vuoden 1999 
joulukuussa (katso myös asetusluonnoksen liite I a). 
4. Asetusehdotuksessa määritellään käsitteen "kotitalouksien lopulliset rahamääräiset 
kulutusmenot" avulla sekä YKHI:n kattamat tavarat ja palvelut että sovellettava 
hintakäsite, jonka mukaan hinnat ovat nettohintoja, joista on vähennetty hyvitykset, tuet 
ja alennukset. Asetusluonnoksessa noudatetaan Euroopan kansantalouden tilinpidon 
(EKT 1995) mukaisia määritelmiä silloin, kun ne soveltuvat käytettäviksi 
kansainvälisissä inflaatiotasovertailuissa (katso myös asetusluonnoksen liite I b). 
5. "Kotitalouksien lopulliset rahamääräiset kulutusmenot" kattavat vain rahataloustoimel, 
joten ne eivät kata luontoismuotoista tuloa, kuten omaan kulutukseen tuotettuja 
maataloustuotteita, eivätkä omistusasumista. Omistusasunnossa asuvien 
asunnonhankintakustannuksia, jotka ilmoitetaan 
^ 
laskennallisina vuokrina tai asuntolainan korkoina, ei pidetä inflaatiokehityksen 
osatekijöinä, joten ne eivät sisälly YKHI:ihin. Laskennallisia vuokria voidaan pitää 
omistamassaan asunnossa asuvien vaihtoehtoiskustannuksina, jotka eivät kuvasta 
asunnonomistajien kuluttajina maksamia todellisia hintoja. Näitä ja muita 
vaihtoehtoiskustannuksia ei pidetä inflaation osatekijöinä. Asuntolainan korot ovat 
luoton kustannuksia, joita ei yleensä pitäisi sisällyttää KHI:eihin. Tilasto-
ohjelmakomitea (TOK) käsitteli 13. maaliskuuta 1997 omistusasumisen käsittelyä 
YKHI:n laadinnassa. Monet jäsenvaltiot tukivat näkemystä, jonka mukaan 
asunnonomistajien asunnonhankintakustannukset olisi sisällytettävä YKHI:iin, mutta 
katsoivat samalla, että uusien asuntojen nettohankintahintaan perustuvan indeksin 
käyttöönotto oli vielä liian aikaista. Eurostat perustaa erityisryhmän vuonna 1998. 
Omistusasumisen kustannukset sisällytetään "kotitalouksien lopullisiin 
rahamääräisiin kulutusmenoihin" vasta, kun tyydyttävä ratkaisu löydetään. 
6. Jäsenvaltioiden YKHI:t kattavat nykyään yli 90 % "kotitalouksien lopullisista 
rahamääräisistä kulutusmenoista". Loput 10% lisätään joulukuussa 1999. 
Asetusluonnoksessa mainittu 6 % viittaa tavaroihin ja palveluihin, jotka luonnoksen 
mukaan lisätään kahdessa vaiheessa, vuoden 1998 ja vuoden 1999 joulukuussa. 
Jäljelle jäävä 4 % viittaa YKHLn maantieteelliseen ja väestölliseen kattavuuteen. 
Maantieteellistä ja väestöllistä kattavuutta koskevan asetusluonnoksen 
kuulemismenettely on parhaillaan käynnissä. 
7. YKHLä käsittelevä työryhmä ' ja sen erityisryhmät ovat käsitelleet YKHLn 
kattavuutta kahden vuoden aikana järjestetyissä lukuisissa pitkissä kokouksissa. 
Lähes kaikki YKHLä käsittelevän työryhmän jäsenet, mukaan luettuna indeksin 
pääasiallisiin käyttäjiin kuuluvat PO II ja ERI 2, ovat hyväksyneet asetusehdotuksen 
ja korostaneet, että kuluttajahintojen inflaation osatekijät olisi YKHLien avulla 
voitava kattaa mahdollisimman hyvin. 
1 Asiantuntijaryhmä. 
2 ERI:ä ei ole kuitenkaan vielä virallisesti kuultu. 
Ehdotus 
NEUVOSTON ASETUKSEKSI (EY) N:o [xx/98], 
annettu [date], 
annetun asetuksen (EY) N:o 1749/96 muuttamisesta yhdenmukaistettujen 
kuluttajahintaindeksien tavaroiden ja palvelujen kattavuuden osalta 
(ETAn kannalta merkityksellinen teksti) 
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka 
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, 
ottaa huomioon yhdenmukaistetuista kuluttajahintaindekseistä 23 päivänä lokakuuta 1995 
annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2494/95(') ja erityisesti sen 4 artiklan ja 5 artiklan 3 
kohdan, 
ottaa huomioon komission ehdotuksen, 
on kuullut Euroopan rahapoliittista instituuttia asiasta, 
sekä katsoo, että 
asetuksen (EY) N:o 2494/95 5 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla jokaisen jäsenvaltion 
on laadittava tuotettava yhdenmukaistettu kuluttajahintaindeksi (YKHI) tammikuuta 1997 
koskevasta indeksistä alkaen; YKHI:n tuottamista koskeva vaatimus ei millään tavalla 
vähennä jäsenvaltioiden oikeutta julkaista omia yhdenmukaistamattomia 
kuluttajahintaindeksejään, joita ne haluavat käyttää kansallisen politiikan tarkoituksiin, 
komission asetuksessa (EY) N:o 1749/96(2) määritellään YKHI.ien peruskattavuudeksi 
ainoastaan tavarat ja palvelut, jotka sisältyvät kaikkien tai useimpien jäsenvaltioiden 
tuottamiin kuluttajahintaindekseihin (KHI); YKHI:iin sisällytettävät hinnat ja erityisesti 
tukien, alennusten ja korvausten käsittely edellyttävät yhdenmukaistettuja määritelmiä; 
YKHI:ien maantieteellisen ja väestöllisen kattavuuden määritelmää on tarpeen edelleen 
tarkentaa, 
asetuksen (EY) N:o 2494/95 3 artiklan mukaan YKHI:ien olisi perustuttava jäsenvaltion 
talousalueella kuluttajien tarpeiden välittömäksi täyttämiseksi myyntiin asetettujen 
tavaroiden ja palvelujen hintoihin; hinnat, joita kuluttajat eivät todellisesti maksa kyseisten 
ostojen yhteydessä, vaihtoehtoiskustannukset tai korkosuoritukset eivät sovellu 
käytettäviksi kuluttajahintojen inflaation kansainvälisissä vertailuissa, 
korvausten muutokset eivät yleisen käsityksen mukaan vaikuta inflaatiomittareihin laajassa 
mielessä, mutta ne ovat olennainen osa kuluttajahintojen inflaatiota ja näin ollen muutosten 
vaikutusten olisi tultava ilmi YKHI:eissä, ja 
1 EY VL L 257, 27.10.1995, s. I. 
2 LYVLL229, 10.9.1996, s. 3. -^ 
tilasto-ohjelmakomitea (TOK) ei ole antanut lausuntoa puheenjohtajan asettamassa määräajassa; 
tässä tapaukessa komission tulee, asetuksen (EY) N:o 2494/95 14 artiklan 2 kohdan mukaisesti, 
viipymättä tehdä neuvostolle ehdotus tarvittavista toimenpiteistä 
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 
1 artikla 
Korvataan asetuksen (EY) N:o 1749/96 liite I tämän asetuksen liitteillä Ia ja Ib. 
2 artikla 
Poistetaan asetuksen (EY) N:o 1749/96 1 artiklan ensimmäisessä luetelmakohdassa olevan 
ilmauksen "peruskattavuus" alkuosa "perus". 
3 artikla 
Korvataan asetuksen (EY) N:o 1749/96 2 artiklan ensimmäisen kohdan a alakohta seuraavasti: 
" ai) YKHI:n 'kattavuudella' tavaroita ja palveluja, jotka sisältyvät kotitalouksien lopullisiin 
rahamääräisiin kulutusmenoihin (katso jäljempänä oleva 3 artiklan a2 alakohta). 
Kattavuus jaetaan tämän asetuksen liitteessä Ia lueteltuihin nelinumeroisiin luokkiin ja 
alaluokkiin, jotka on johdettu COICOP-luokituksesta ja jotka muodostavat 
COICOP/YKHI-luokituksen (YKHI:n tarpeisiin mukautettu yksityisen kulutuksen 
käyttötarkoituksen mukainen luokitus). 
a2) 'kotitalouksien lopullisilla rahamääräisillä kulutusmenoilla' sitä osaa lopullisista 
kulutusmenoista(3), joka aiheutuu kotitalouksien^) rahataloustoimista(5) toisella 
vertailujaksoista tai molemmilla vertailujaksoilla ja joka on määritelty tämän asetuksen 
liitteessä Ib. Liitteen Ib määritelmissä noudatetaan Euroopan kansantalouden 
tilinpitojärjestelmän (EKT) 1995(6) määritelmiä, jollei toisin mainita. 'Kotitalouksien 
lopullisiin rahamääräisiin kulutusmenoihin' luetaan henkilöiden tarpeiden tai toiveiden 
välittömäksi täyttämiseksi käytetyistä tavaroista ja palveluista seuraaville 
kotitalouksille koituvat menot: 
•' Liitteen Ib kohdat 4-27. 
4 Liitten Ib kohta 1. 
5 Liitteen Ib kohta 3. 
6 Neuvoston asetus (EY) N:o 2223/96, annettu 25.6.1996, EYVL L 310, 13.11.1996. 
151 VU *£-S 
(a2a) kotimaisille(7) kotitalouksille kotimaassa tai ulkomailla, tai 
(a2b) kotimaisille ja ulkomaisille kotitalouksille kotimaassa, tai 
(a2c) kansallisen kotitaloustiedustelun kohdejoukkona oleville kotitalouksille. 
a3) YKHLssä käytetyt hinnat ovat ostajan hintoja(8), jotka kotitaloudet maksavat 
ostaessaan yksilöllisiä tavaroita ja palveluita(9) rahataloustoimina. Kun tavarat ja 
palvelut ovat olleet kuluttajien saatavilla maksutta ja niistä on sen jälkeen veloitettu 
todellinen hinta, muutos nollahinnasta todelliseen hintaan ja päinvastoin olisi otettava 
huomioon YKHLssä. 
a4) YKHLn 'painoilla' kotitalouksien yhteenlaskettuja hyödykeryhmäkohtaisia menoja, 
joita kotitalouksille aiheutuu YKHLn kattamien tavaroiden ja palvelujen hankinnasta ja 
jotka ilmoitetaan kaikista tavaroista ja palveluista aiheutuvien kokonaismenojen 
osuutena. " 
4 artikla 
Korvataan asetuksen (EY) N:o 1749/96 3 artikla seuraavasti: 
" Kattavuus 
1. YKHLt, jotka sisältävät liitteessä Ia mainittujen kotitalouksien lopullisten 
rahamääräisten kulutusmenojen kaikkien sellaisten luokkien hintamuutokset ja painot, 
jotka kattavat yli tuhannesosan kaikkien 3 artiklan 2 kohdassa määriteltyjen luokkien 
kokonaismenoista, ovat vertailukelpoisia. 
2. Laajennetaan YKHLn kattavuutta seuraavasti: 
(a) Jäsenvaltioiden on tammikuuta 1997 koskevan YKHLn tuottamisesta alkaen 
käsiteltävä keräämänsä tiedot, jotka sisältyvät liitteessä Ia 'peruskattaviksi' 
määriteltyihin luokkiin. 
(b) Jäsenvaltioiden on joulukuuta 1998 koskevan YKHLn tuottamisen aikana, mutta 
ei ennen sitä, käsiteltävä myös keräämänsä tiedot, jotka sisältyvät liitteen Ia 
kohdan'joulukuu 1998" alla oleviin luokkiin. 
(c) Jäsenvaltioiden on joulukuuta 1999 koskevan YKHI.n tuottamisen aikana, multa 
ei ennen sitä, käsiteltävä myös keräämänsä tiedot, jotka sisältyvät liitteen Ia 
kohdan 'joulukuu 1999' alla oleviin luokkiin. " 
7 Liitteen Ib kohta 2. 
8 Liitteen Ib kohta 28. 
9 Liitteen Ib kohta 29. r 
Sivu 3* 
5 artikla 
Korvataan asetuksen (EY) N:o 1749/96 4 artiklassa oleva ilmaus "liitteessä I" ilmauksella 
"liitteessä Ia". 
6 artikla 
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu 
Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa 
jäsenvaltioissa. 
Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta 
C 
f rl I VII 4 
LIIÏEJa 
VKHI:n kattavuuteen sisältyvät seuraavat COICOP/VKHI-lnnkflt; 
Luokka 
01. 
01.1 
01.1.1 
01.1.2 
01.1.3 
01.1.4 
01.1.5 
01.1.6 
01.1.7 
01.1.8 
01.1.9 
01.2 
01.2.1 
01.2.2 
02. 
02.1 
02.1.1 
02.1.2 
02.1.3 
02.2 
02.2.1 
02.3 
02.3.1 
03. 
03.1 
03.1.1 
03.1.2 
03.1.3 
03.1.4 
03.2 
03.2.1 
03.2.2 
04. 
04.1 
04.1.1 
04.1.2 
04.2 
04.2.1 
04.2.2 COICOP/YKHI-nimike 
ELINTARVIKKEET JA ALKOHOLITTOMAT 
JUOMAT 
Elintarvikkeet 
Viljatuotteet ja leipä 
Liha 
Kala 
Maitotuotteet, juustoja kananmunat 
Öljyt ja rasvat 
Hedelmät 
Vihannekset, kasvikset ja juurekset 
Sokeri, hillot, hunaja, siirapit, suklaa ja makeiset 
Ruokavalmisteet, muualla luokittelemattomat. 
Alkoholittomat juomat 
Kahvi, tee ja kaakao 
Kivennäisvedet, virvoitusjuomat ja mehut 
ALKOHOLIJUOMAT JA TUPAKKA 
Alkoholijuomat 
Väkevät alkoholijuomat 
Viini 
Olut 
Tupakka 
Tupakka 
Huumaavat aineet 
Huumaavat aineet 
VAATETUS JA JALKINEET 
Vaatetus 
Vaatteiden valmistusaineet 
Vaatteet 
Asusteet ja pukineet 
Vaatteiden korjaus ja vuokraus 
Jalkineet 
Kengät ja muut jalkineet 
Jalkineiden korjaus ja vuokraus 
ASUMINEN, VESI, SÄHKÖ, KAASU JA MUUT 
POLTTOAINEET 
Asuntojen todelliset vuokrat 
Vuokralaisen maksamat vuokrat 
Muut todelliset vuokrat 
Asuntojen laskennalliset vuokrat 
Omistusasunnossa asuvien laskennalliset vuokrat 
Muut laskennalliset vuokrat Perus-
kattavuus 
tammik.1997 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
\-^T^"-$ 
kokonaan 
kokonaan 
-
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
v 
osittain1" 
osittain10 Lisays 
joulukuu 
1998 
' Lisays 
joulukuu 
1999 
MXs^IsMx- SKS ^ 
0 % 
....*,\. .^....<Ä 
•• !\ s i\,v 
:•* ^Mf kokonaan11 
kokonaan11 X*"" 
v >. 
..-•Ci^V. »..<,. 
** v •!• 
^...^ 
^^ 
•mi 
siiii-iii^'i Ei sisally 
indeksiin 
: 
; 
ei sisally 
: 
•. 
i 
5%v;NV-\.s 
>liliiiil?;:-i 
ei 
sisally12 
ei 
sisally * 
10 Kansallisessa KHLssä noudatettavan käytännön mukaisesti. 
11 Vuokralaisen todellisesti maksamat kaikki vuokrat, eli vuokralaisen vuokranantajalle maksamat vuokrat 
ottamatta huomioon vuokralaisen julkisviranomaisilta saamia sosiaalietuuksia (ja tukimaksuja, jotka maksetaan 
vuokralaisen suostumuksella suoraan vuokranantajalle); katso myös liitteen Ib kohta 12b. 
12 Ei vaikuta yleisesti omistusasumisen kattavuuteen. 1 
Luokka 
04.3 
04.3.1 
04.3.2 
04.4 
04.4.1 
04.4.2 
04.4.3 
04.4.4 
04.5 
04.5.1 
04.5.2 
04.5.3 
04.5.4 
04.5.5 
05. 
05.1 
05.1.1 
05.1.2 
05.1.3 
05.2 
05.2.1 
05.3 
05.3.1 
05.3.2 
05.3.3 
05.4 
05.4.1 
05.5 
05.5.1 
05.5.2 
05.6 
05.6.1 
05.6.2 
06. 
06.1 
06.1.1 COICOP/YKHI-nimike 
Asunnon säännöllinen huolto ja korjaus 
Asunnon säännölliseen huoltoon ja korjaukseen liittyvät 
tuotteet 
Asunnon säännölliseen huoltoon ja korjaukseen liittyvät 
palvelut 
Muut asumiseen liittyvät palvelut 
Jätteiden keruu 
Jätevesi 
Vesi 
Muut asumiseen liittyvät palvelut, muualla 
luokittelemattomat 
Sähkö, kaasu ja muut polttoaineet 
Sähkö 
Kaasu 
Nestemäiset polttoaineet 
Kiinteät polttoaineet 
Kuuma vesi, höyry ja jää 
KALUSTEET, KOTITALOUSKONEET JA YLEINEN 
KODINHOITO 
Huonekalut, kalusteet ja sisustus, matot ja muut 
lattianpäällysteet ja korjaukset 
Huonekalut ja kalusteet 
Matot ja muut lattianpäällysteet 
Huonekalujen, kalusteiden ja lattianpäällysteiden korjaus 
Kodintekstiilit 
Kodintekstiilit 
Lämmityslaitteet ja liedet, jääkaapit, pesukoneet ym. 
kodinkoneet, mukaan lukien asennus ja huolto 
Suuret sähkökäyttöiset ja muut kodinkoneet 
Kodin pienkoneet 
Kodinkoneiden korjaus 
Lasitavarat, astiat ja kotitaloustarvikkeet 
Lasitavarat, astiat ja kotitaloustarvikkeet 
Kodin ja puutarhan työkalut ja laitteet 
Suuret työkalut ja laitteet 
Pienet työkalut ja sekalaiset tarvikkeet 
Taloudenhoitoon liittyvät hyödykkeet ja palvelut 
Kodin kulutustavarat 
Kodinhoitopalvelut 
TERVEYS 
Lääkevalmisteet, hoitolaitteet ja koneet 
Lääkevalmisteet, hoitolaitteet ja koneet Perus-
kattavuus 
tammikuu 
1997 
kokonaan13 
kokonaan13 
osittain14 
osittain14 
osittain14 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
osittain16 Lisays 
joulukuu 
1998 
kokonaan15 
kokonaan15 
kokonaan15 
kokonaan17 Lisays 
joulukuu 
1999 
iSS-i-iS-^^SSS'S 
s Ei sisally 
indeksiin 
; 
.1 
" 
13 
16 Pieniin huolto- ja korjaustöihin liittyvistä materiaaleista ja palveluista vuokralaiselle tai omistusasunnossa 
asuvalle aiheutuvat menot; omistusasumista koskevien tietojen käsittelystä tehdyn päätöksen mukaisesti näiden 
luokkien kattavuutta on tarpeen laajentaa siten, että luokkiin sisältyy myös menot, jotka aiheutuvat asunnon 
suurista sisustus-, huolto- ja korjaustöistä sekä asunnon laajennus- ja muutostöistä, jotka eivät yleensä kuulu 
vuokralaisten maksettaviksi; katso myös liitteen Ib kohdat 4 ja 15 
Kulutukseen perustuvat menot. 
Asuntoon liittyvistä erityispalveluista aiheutuvat eritellyt kustannukset, jotka perustuvat kulutukseen tai ovat 
kiinteämääräisiä, lukuun ottamatta julkisin verovaroin rahoitettuihin palveluihin liittyviä maksuja; katso myös 
liitteen Ib kohdat 9 ja 29. 
Sosiaaliturvajärjestelmän ulkopuolelle jäävät terveydenhoiUMuotteet. 
O 
SIVU fr 
Luokka 1 
06.2 
06.2.1 
06.2.2 
06.2.3 
06.3 
06.3.1 
07. 
07.1 
07.1.IA 
07.1.IB 
07.1.2 
07.1.3 
07.2 
07.2.1 
07.2.2 
07.2.3 
07.2.4 
07.3 
07.3.1 
07.3.2 
07.3.3 
07.3.4 
07.3.5 
07.3.6 
08. 
08.1 
08.1.1 
08.1.2 
08.1.3 
09. 
09.1 
09.1.1 
09.1.2 
09.1.3 
09.1.4 
09.1.5 COICOP/YKHI-nimike 
Avohoitopalvelut 
Sairaanhoito 
Hammashoito 
Avustavat hoitopalvelut 
Sairaalapalvelut 
Sairaalapalvelut18 
LIIKENNE 
Ajoneuvon hankinta 
Uudet autot 
Käytetyt autot 
Moottoripyörät 
Polkupyörät 
Yksityisajoneuvojen käyttö 
Varaosat ja lisävarusteet 
Polttoaineet ja voiteluöljyt 
Korjaukset ja huolto 
Muut yksityisajoneuvoihin liittyvät palvelut 
Julkinen liikenne 
Matkustajaliikenne junilla 
Matkustajaliikenne teitse 
Matkustajalentoliikenne 
Matkustajaliikenne meritse tai vesiteitse 
Muut matkustuspalvelut 
Yhdistelmäliput 
VIESTINTA 
Viestintä 
Postipalvelut 
Puhelimet ja telekopiolaitteet 
Puhelin-, sähke-ja telekopiopalvelut 
KULTTUURI JA VAPAA-AIKA 
Audiovisuaaliset, valokuvaus- ja tietojenkäsittelylaitteet ja 
niiden oheislaitteet, myös korjaukset 
Äänen ja kuvan vastaanottoon, tallentamiseen ja toistoon 
käytetyt laitteet 
Valokuvaus-ja elokuvatarvikkeet ja optiset laitteet 
Tietojenkäsittelylaitteet 
Kuvan ja äänen tallennusvälineet 
Audiovisuaalisten, valokuvaus- ja tietojenkäsittelylaitteiden ja 
niiden oheislaitteiden korjaukset Perus-
kattavuus 
tammikuu 
1997 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan19 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan20 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan Lisays 
joulukuu 
1998 
kokonaan17 
kokonaan17 
kokonaan17 
'.'/" :;:^S\^ T^^K^S^ 
||:l;iM;i;;5^^M> Lisays 
joulukuu 
1999 
\ v 
1IIBI Ei sisally 
indeksiin 
i 
: 
• 
lllllll 
17 
IN 
l<) 
20 Kokonaiskattavuus tarkoittaa terveydenhoitotuotteista ja -palveluista (muista kuin sairaalan 
avohoitopalveluista) aiheutuvien menojen sitä osaa, jonka kuluttaja maksaa ja jota julkisyhteisö, 
sosiaaliturvajärjestelmä tai kotitalouksia palveleva voittoa tavoittelematon yhteisö ei korvaa; katso liitteen Ib 
kohta 12a ja tietojen sisällyttämisen menetelmiä koskevat yksityiskohdat, jotka ovat neuvoston asetuksen (LY) 
N:o 2494/95 14 artiklassa säädetyn menettelyn mukaiset. 
Tietojen sisällyttämisen menetelmiä ja aikataulua koskevat yksityiskohdat määritellään neuvoston asetuksen 
(EY) N:o 2494/95 14 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. 
Mukaan lukien ajokortit, auton katsastukset, moottoriajoneuvoyhdistysten maksut ja siltojen, tunneleiden, 
lossien ja moottoriteiden käyttömaksut; mukaan ei lueta ajoneuvon omistamiseen tai käyttöön vaadittuja lupia; 
katso myös liitteen Ib kohdat 9, 18, ja 19b. 
Liput, jotka kattavat kaksi tai useampia liikennevälineitä, eikä kustannuksia ole mahdollista jakaa eri 
liikennevälineiden kesken. 
. Sivu 7— 
Luokka 
09.2 
09.2.1 
09.2.2 
09.3 
09.3.1 
09.3.2 
09.3.3 
09.4 
09.4.1 
09.4.2 
09.4.3 
09.5 
09.5.1 
09.5.2 
09.5.3 
09.5.4 
09.6 
09.6.1 
10. 
10.1 
10.1.1 
10.1.2 
10.1.3 
10.1.4 
11. 
11.1 
11.1.1 
11.1.2 
11.2 
11.2.1 
12. 
12.1 
12.1.1 
12.1.2 
12.1.3 COICOP/YKHI-nimike 
Muut kulttuuriin ja vapaa-aikaan liitttyvät 
kestokulutustavarat 
Muut kulttuuriin ja vapaa-aikaan liittyvät kestokulutustavarat 
Muiden kulttuuriin ja vapaa-aikaan liittyvien 
kestokulutustavaroiden korjaukset 
Muut kulttuuriin ja vapaa-aikaan liittyvät tavarat; 
kasvit, puutarha ja lemmikkieläimet 
Pelit, lelut ja harrastusvälineet, urheilu-ja retkeilyvälineet 
Puutarhanhoito 
Lemmikkieläimet 
Kulttuuri- ja vapaa-ajan palvelut 
Urheilu-ja vapaa-ajan palvelut 
Kulttuuripalvelut 
Uhkapelit 
Sanomalehdet, kirjat ja paperitavarat 
Kirjat 
Sanoma-ja aikakauslehdet 
Sekalaiset painotuotteet 
Paperitavarat ja piirustustarvikkeet 
Valmismatkat 
Valmismatkat 
KOULUTUS 
Koulutuspalvelut 
Esiopetus ja ala-asteen opetus 
Keskiasteen opetus 
Ylemmän asteen opetus 
Koulutus, jonka astetta ei ole määritelty 
HOTELLIT, KAHVILAT JA RAVINTOLAT 
Ravintolapalvelut 
Ravintolat ja kahvilat 
Ruokalat 
Majoituspalvelut 
Majoituspalvelut 
MUUT TUOTTEET JA PALVELUT 
Henkilökohtainen hygienia 
Kampaamot, parturit ja kauneushoitolat 
Henkilökohtaisen hygienian hoitoon tarkoitetut laitteet, 
esineet ja tuotteet 
Henkilökohtaisen hygienian hoitoon liittyvät palvelut, 
muualla luokittelemattomat 
112.2 (Henkilökohtaiset esineet, muualla luokittelemattomat Perus-
kattavuus 
tammikuu 
1997 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan 
kokonaan-'1 
kokonaan22 
osittain23 
kokonaan 
kokonaan 
osittain23 
kokonaan 
osittain25 
kokonaan 
osittain23 
osittain2^ 
kokonaan 
kokonaan Lisays 
joulukuu 
1998 
kokonaan24 
kokonaan24 
,SV-->V , 
v 
kokonaan24 
kokonaan24 
kokonaan24 
kokonaan24 
kokonaan24 
kokonaan24 
, Lisays 
joulukuu 
1999 
^*»v 
* ' " 
.•••':':.:----:A 
" V^-f* 
s\ ^ N\ Ei sisally 
indeksiin 
ei sisally 
• 
: 
'!;'.> •: • •::''; ;:'|>:vS 
;!i':;:-;"-j-:::.:; '.•:.:;'•.: :'.?:t:j 
ei sisally 
21 
2.\ 
24 
25 Mukaan lukien urheiluseurojen ja kuntoilukeskusten käyttömaksut; sisältää myös metsästys- ja 
kalastuslupamaksut, jos julkisyhteisö käyttää lupien myöntämistä säädetyn valvontatehtävän organisoinnissa; 
katso myös liitteen Ib kohdat 9 ja 19b. 
Mukaan lukien museoiden sisäänpääsymaksut, kirjastomaksut ja televisio- ja radiolupamaksut; katso myös 
liitteen Ib kohdat 9 ja 10. 
Koulutukseen liittyvät tavarat ja palvelut, jotka kuluttajat maksavat kokonaan. 
Kokonaiskattavuus tarkoittaa koulutukseen liittyvistä tavaroista ja palveluista aiheutuvien menojen sitä osaa, 
jonka kuluttaja maksaa ja jota julkisyhteisö, sosiaaliturvajärjestelmä tai kotitalouksia palveleva voittoa 
tavoittelematon yhteisö ei korvaa; katso liitteen Ib kohta 12a ja tietojen sisällyttämisen menetelmiä koskevat 
yksityiskohdat, jotka ovat neuvoston asetuksen (LY) N:o 2494/95 14 artiklassa säädetyn menettelyn mukaiset. 
Tietokonekurssit, kielikurssit, konekirjoituskurssit ym. kurssit, jotka kuluttaja maksaa kokonaan. ia 
" MVU & " 
Luokka 
12.2.1 
12.2.2 
12.3 
12.3.1 
12.4 
12.4.1 
12.4.2 
12.4.3 
12.4.4 
12.4.5 
12.5 
12.5.1 
12.5.2 
12.6 
12.6.1 COICOP/YKHl-nimike 
Korut ja kellot 
muut henkilökohtaiset esineet 
Sosiaalinen suojelu 
Sosiaaliseen suojeluun liittyvät palvelut 
Vakuutukset 
Henkivakuutukset 
Asumiseen liittyvät vakuutukset 
Terveyteen liittyvät vakuutukset 
Liikenteeseen liittyvät vakuutukset 
Muut vakuutukset 
Rahoituspalvelut, muualla luokittelemattomat 
Rahoituspalvelut, muualla luokittelemattomat 
VÄ LILL1SET RA HOITUSPA L VEL UT (F1S1M) 
Muut palvelut, muualla luokittelemattomat 
Muut palvelut, muualla luokittelemattomat Perus-
kattavuus 
tammikuu 
1997 
kokonaan 
kokonaan 
osittain27 
osittain31 
osittain34 
kokonaan-^6 Lisays 
joulukuu 
1998 
osittain 2° 
kokonaan28 Lisays 
joulukuu 
1999 
kokonaan 
29, 30 
kokonaan 
.12. 30 
kokonaan 33.30 
kokonaan 
35 Ei sisally 
indeksiin 
ei sisally 
ei sisally 
26 
27 
28 
29 
30 
31 
32 
33 Oppivelvollisuuden ulkopuoliset päiväkodit ja kerhot; kattavuuteen sisältyvät ainoastaan ne menot, jotka 
kuluttaja maksaa ja joita julkisyhteisö, sosiaaliturvajärjestelmä tai kotitalouksia palveleva voittoa 
tavoittelematon yhteisö ei korvaa; katso myös liitteen Ib kohta 12a; muihin luokkaan 12.3.1. kuuluviin 
palveluihin (esim. vanhainkodit, vammaisten koulut, kodin siivouspalvelut ja ateriapalvelut) sovelletaan 
alaviitteessä 18 selostettu menettelyä. 
Irtaimistovakuutuksen palvelumaksut. 
Omistusasunnossa asuvan tai vuokralaisen maksamat palvelumaksut vakuutuksista, jotka vuokralainen 
tavallisesti ottaa (palo, varkaus, vesivahinko yms.); katso myös liitteen Ib kohdat 7, 8 ja 24; omistusasumista 
koskevien tietojen käsittelystä tehdyn päätöksen mukaisesti tämän luokan kattavuutta on tarpeen laajentaa 
siten, että luokkaan sisältyvät myös palvelumaksut, jotka omistusasunnossa asuva maksaa vuokranantajan 
tavanomaisesti ottamista asuntoon liittyvistä vakuutuksista. 
Yksityisten sairaus- ja tapaturmavakuutusten palvelumaksut; katso myös liitteen Ib kohdat 7, 8 ja 24 ja luokan 
"06 terveys" sisällyttämisen menetelmiä koskevat yksityiskohdat, jotka ovat neuvoston asetuksen (EY) N:o 
2494/95 14 artiklassa säädetyn menettelyn mukaiset. 
Tietojen sisällyttämisen menetelmiä ja aikataulua koskevat yksityiskohdat määritellään neuvoston asetuksen 
(LY) N:o 2494/95 14 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. Täytäntöönpanoa saatetaan aikaistaa. 
Yksityisajoneuvon vakuutukseen sisältyvät palvelumaksut. 
Yksityisajoneuvojen vakuutusten ja matkustaja- ja matkatavaravakuutusten palvelumaksut; katso myös liitteen 
Ib kohdat 7, 8 ja 24. 
Vahinkovastuuvakuutusten palvelumaksut, joilla tarkoitetaan muusta kuin yksityisajoneuvon käytöstä 
kolmansille osapuolille ja heidän omaisuudelle aiheutuvat vauriot tai vahingot kattavien vakuutusten 
palvelumaksuja; katso myös liitteen Ib kohdat 7, 8 ja 24. 
Pankkipalvelumaksut, joita ei ole ilmoitettu osuutena pankkitoimen arvosta. 
Rahoituspalvelut, mukaan lukien pankkipalvelut; indeksiin ei sisälly palvelumaksuja, jotka liittyvät 
henkivakuutuksiin rinnastetettaviin, mutta tiettyyn henkilöryhmään rajoittuviin yksityisiin tai julkisiin 
eläkerahastoihin, eikä korkosuorituksia; katso myös liitteen Ib kohdat 21 ja 23. 
Passin, syntymä-, vihki- ja kuolintodistuksen myöntämiskulut sekä ammatillisten seurojen jäsenmaksut, jos ne 
voidaan katsoa vastikkeiksi saaduista palveluista; katso liitteen Ib kohdat 9 ja 19. oi 
-Sivu 9 
LUXEIh 
A Kotitalouksien lopullisen rahamääräisten kulutusmenojen 
määritelmä 
1. Kotitaloussektoriin luetaan yksilöt tai yksilöryhmät (jotka on määritelty EKT:n 
kohdissa 2.76.a ja 2.76.b) ja mahdollisesti institutionaaliset kotitaloudet (jotka on 
määritelty EKT:n kohdassa 2.76.b). 
2. Kotimaiset kotitaloudet ovat sellaisia, joiden taloudellisen mielenkiinnon keskus on 
jäsenvaltion talousalueella, johon luetaan mahdollisesti kuuluvaksi alueen sisä- tai 
ulkopuoliset erillisalueet (jotka on määritelty EKT:n kohdissa 2.04. - 2.07.). 
3. Rahataloustoimi on taloudellinen virta, johon liittyy institutionaalisten yksiköiden 
välistä yhteisestä sopimuksesta tapahtuvaa vuorovaikutusta, jossa mukana olevat 
yksiköt suorittavat tai vastaanottavat maksuja, tai ottavat velkoja tai saavat varoja 
ilmaistuna valuuttayksiköissä. Sovitun käytännön mukaisesti kotitalousjätteiden keruuta 
pidetään yhteisestä sopimuksesta tapahtuvana vuorovaikutuksena. Taloustoimet, joihin 
ei sisälly käteisvarojen vaihtoa tai valuuttayksikköinä ilmoitettuja varoja tai velkoja, 
ovat muita kuin rahataloustoimia. Yksiköiden sisäiset taloustoimet ovat tavallisesti 
muita kuin rahataloustoimia. Muita kuin rahataloustoimia, joihin osallistuu useampi 
kuin yksi institutionaalinen yksikkö, esiintyy tuotetaloustoimissa (tuotteiden 
vaihtokauppa), jakotaloustoimissa (luontoiskorvaus, luontoistulonsiirrot jne.) ja muissa 
taloustoimissa (valmistamattomien muiden kuin rahoitusvarojen vaihtokauppa). 
Kotitalouksien lopulliset rahamääräiset kulutusmenot 
kattavat seuraavat rajatapaukset: 
4. Ne kattavat tavarat, joita ei pidetä välituotekäyttönä, kuten raaka-aineet sellaisia 
asuntojen pieniä korjauksia ja sisustustöitä varten, joita asuntojen vuokralaiset ja 
omistajat tyypillisesti tekevät, ja raaka-aineet kestokulutustavaroiden, mukaan luettuna 
ajoneuvot, korjausta ja huoltoa varten. 
5. Ne kattavat tavarat, joita ei pidetä pääoman muodostuksena, erityisesti 
kestokulutustavarat, joiden käyttö jatkuu usean tilinpitojakson ajan; tähän sisältyy 
joidenkin kestotavaroiden omistuksen siirtyminen yritykseltä kotitaloudelle. 
6. Ne kattavat suoraan veloitetut rahoituspalvelut. 
7. Ne kattavat vahinkovakuutuspalvelut niihin sisältyvän palvelumaksun määrän mukaan. 
8. Ne kattavat vahinkovakuutuskorvauksin rahoitetut menot, mukaan lukien 
vakuutusyhtiöiden suorat maksut autokorjaamoille, sairaaloille, lääkäreille jne. Tämä 
merkitsee sitä, että YK11I kattaa kotitalouksien tai vakuutusyhtiöiden autokorjaamoille, 
sairaaloille, lääkäreille jne. maksaman hinnan kokonaan. 
Vahinkovakuutuskorvaukset ovat summia, jotka vakuutuslaitokset ovat velvollisia 
maksamaan henkilöiden tai tavaroiden karsimien vahinkojen tai vaurioiden 
korvaamiseksi. Ne ovat tulonsiirtoja vakuutusyhtiöiltä kotitalouksille, joten ne luetaan 
AZ 
—Sivu 10-
kotitalouksien käytettävissä olevaksi tuloksi. Menot, kuten autokorjaamoille, 
sairaaloille, lääkäreille jne. suoritetut maksut, katsotaan näin ollen kotitalouksille, ei 
vakuutusyhtiöille aiheutuneiksi. On epäolennaista, aiheutuvatko menot todellisesti 
kotitalouksille ennen korvausten maksamista, jolloin korvaukset muistuttavat 
sosiaaliturvarahastojen korvauksia, vai suorittavatko vakuutusyhtiöt maksut suoraan 
autokorjaamoille, sairaaloille jne. Viimeksi mainitussa tapauksessa yhtiöiden katsotaan 
ainoastaan toimineen niiden kotitalouksien puolesta, joille menot ovat aiheutuneet. 
9. Ne kattavat kotitalouksien maksut lisensseistä, luvista ym., joita pidetään palveluiden 
ostoina. Jos julkisyhteisöt käyttävät lupien myöntämistä säädetyn valvontatehtävän 
organisoinnissa, esimerkiksi tarkastaakseen kyseisten henkilöiden kyvykkyyden tai 
pätevyyden, suoritettuja maksuja olisi käsiteltävä palvelujen ostoina julkisyhteisöiltä ja 
hinnat olisi otettava YKHI:iin. Mutta jos luvat myönnetään automaattisesti 
maksusuoritusta vastaan, maksuja olisi käsiteltävä hintojen sijaan välittöminä veroina. 
Ajoluvat tai lentoluvat, televisio- tai radioluvat, ampuma-aseluvat, museoiden ja 
kirjastojen pääsymaksut, jätehuoltomaksut ym. katsotaan useimmiten maksuiksi 
julkisyhteisöjen suorittamista palveluista. Sitä vastoin ajoneuvojen, veneiden tai 
lentokoneiden käyttölupia pidetään useimmiten veroina. 
10. Ne kattavat tuotoksen oston taloudellisesti merkityksettömiin hintoihin, esim. museon 
sisäänpääsymaksut. 
Kotitalouksien lopulliset rahamääräiset kulutusmenot 
eivät kata seuraavia rajatapauksia: 
11. Ne eivät kata luontoismuotoisia tuloja, koska ne eivät ole rahataloustoimia (vaikka ne 
EKT:n kohdan 3.76.b mukaan sisältyvät kulutusmenoihin). 
12. (a) Ne eivät kata kotitalouksien saamia luontoismuotoisia sosiaalisia tulonsiirtoja, 
eivätkä niitä menoja, jotka ovat alkuaan koituneet kotitalouksille mutta jotka 
sosiaaliturva, julkisyhteisö tai kotitalouksia palveleva voittoa tavoittelematon yhteisö on 
myöhemmin korvannut, esim. sairaanhoito- tai koulutusmenot. Kun kotitalous ostaa 
tavaran tai palvelun, joka korvataan sille myöhemmin osittain tai kokonaan, 
kotitalouden katsotaan toimivan sosiaaliturvarahaston, julkisyhteisön tai kotitalouksia 
palvelevan voittoa tavoittelemattoman yhteisön puolesta. Kotitalouksille korvattuja 
määriä pidetään sosiaaliturvarahaston, julkisyhteisön tai kotitalouksia palvelevan 
voittoa tavoittelemattoman yhteisön suorittamina luontoismuotoisina sosiaalisina 
tulonsiirtoina. Kyseisiä määriä ei kirjata käteisvarojen siirtoina kotitalouksille, eikä niitä 
lueta kotitalouksien käytettävissä olevaksi tuloksi. Tämä tilinpitokäsittely johtaa 
samaan tulokseen kuin tapauksessa, jossa sosiaaliturvarahasto ostaa tavarat ja palvelut 
markkinatuottajilta ja jälleenmyy ne kotitalouksille markkinahintaa alhaisempaan 
hintaan. Tämä merkitsee sitä, että YKHI:iin otettu hinta on kotitalouden maksama hinta 
miinus korvaus. 
(b) Kaikki muut julkisviranomaisten myöntämät alennukset, erityisesti vuokralaisille 
suoritetut maksut vuokran alentamiseksi (mukaan lukien maksut, jotka vuokralaisen 
suostumuksella maksetaan suoraan vuokranantajalle), katsotaan käteisenä maksetuiksi 
sosiaalietuuksiksi, joten niiden katsotaan kuuluvat kotitalouksien käytettävissä olevaan 
tuloon. Tämä merkitsee sitä, että YKHI kattaa tavaran tai palvelun kokonaishinnan 
ennen alennusta. 
13 
—Sivu 11 
13. Ne eivät kata omistusasumista, koska ne eivät ole rahataloustoimia (vaikka ne EKT:n 
kohdan 3.76.a mukaan sisältyvät kulutusmenoihin). 
14. Ne eivät kata asuntojen ostoja eivätkä eriä, joita käsitellään valmistamattomien varojen 
hankintana, erityisesti maan ostamista. 
15. Ne eivät kata menoja, joita asunnon omistajalle aiheutuu asunnon sellaisesta 
sisustamisesta, huollosta ja korjauksesta, joita vuokralaiset eivät tyypillisesti tee. 
16. Ne eivät kata arvoesineistä aiheutuneita menoja. 
17. Ne eivät kata yhtiöimättömiä yrityksiä omistavien kotitalouksien menoja, jotka ovat 
aiheutuneet elinkeinon harjoittamisesta. 
18. Ne eivät kata juoksevia tulo- ja varallisuusveroja, joita ovat kaikki rahamääräiset tai 
luontoismuotoiset pakolliset, vastikkeettomat maksut, joita julkisyhteisöt tai ulkomaat 
perivät jaksoittain institutionaalisten yksiköiden tuloista ja varallisuudesta, sekä eräät 
jaksoittaiset verot, jotka määräytyvät muiden kuin tulojen ja varallisuuden perusteella. 
Muihin juokseviin veroihin sisältyvät kotitalouksien maksut ajoneuvojen, veneiden, 
lentokoneiden jne. omistus- tai käyttöluvista. 
19. (a) Ne eivät kata jäsenmaksuja, osuusmaksuja ja muita sen kaltaisia maksuja, joita 
kotitaloudet ovat maksaneet kotitalouksia palveleville voittoa tavoittelemattomille 
yhteisöille, kuten ammattiliitoille, ammatillisille yhdistyksille kuluttajayhdistyksille, 
kirkoille ja yhteiskunnallisille, kulttuuri-ja viihdealan sekä urheiluseuroille. 
(b) Kuitenkin mikäli seura, liitto tai yhdistys on markkinatuottaja, joka myy 
palvelujaan taloudellisesti merkittävään hintaan, mikä on hyvin tavallista, vaikka 
kyseessä olisi oikeudelliselta asemaltaan voittoa tavoittelematon yhteisö, kotitalouksien 
maksamia jäsenmaksuja, osuusmaksuja ja muita sen kaltaisia maksuja pidetään 
maksuina saaduista palveluista - ei tulonsiirtoina - ja ne siinä tapauksessa sisältyvät 
YKHI:iin. 
20. Ne eivät kata kotitalouksien vapaaehtoisia käteis- tai luontoismuotoisia tulonsiirtoja 
hyväntekeväisyys-, hätäapu-ja avunantojärjestöille. 
21. Ne eivät kata omaisuustuloon liittyviä maksuja, mukaan lukien korot. Omaisuustulot 
ovat tuloja, joita rahoitusvarojen tai aineellisten valmistamattomien varojen omistaja 
saa korvaukseksi sijoittaessaan varoja tai antaessaan aineellisen valmistamattoman 
varan toisen institutionaalisen yksikön käyttöön. Velallisen ja velkojan keskenään 
sopimien rahoitusinstrumentin ehtojen mukaan korko on määrä, joka velallisen on 
maksettava velkojalle tietyltä ajanjaksolta pienentämättä velkapääomaa. 
22. Ne eivät kata pakollisia tai vapaaehtoisia sosiaaliturvamaksuja, joita ovat esimerkiksi 
työnantajan todelliset sosiaaliturvamaksut sosiaaliturvajärjestelmiä ylläpitäville 
sosiaaliturvarahastoille, vakuutuslaitoksille ja itsenäisille tai epäitsenäisille 
eläkerahastoille sosiaalietuuksien varmistamiseksi työntekijöille, sekä palkansaajien 
maksamat sosiaaliturvamaksut sosiaaliturvajärjestelmiin, yksityisesti rahastoituihin ja 
rahastoimattomiin järjestelmiin. 
4M 
sivu VI 
23. Ne eivät kata henkivakuutuksia eivätkä eläkerahastopalveluja (vaikka EKT:n kohtien 
3.76.f ja g mukaisesti ne sisältyvät kulutusmenoihin implisiittisen palvelumaksun 
määrän mukaan). 
24. Ne eivät kata nettomääräisiä vahinko vakuutusmaksuja, jotka ovat maksuja 
institutionaalisten yksiköiden ottamista vakuutuksista. Yksittäisten kotitalouksien 
ottamat vakuutukset on otettu niiden omasta aloitteesta ja omaksi hyväksi työnantajista 
tai julkisyhteisöistä riippumatta ja sosiaalivakuutusjärjestelmien ulkopuolella. 
Nettomääräiset vahinko vakuutusmaksut käsittävät vakuutuksenottajien todelliset 
vakuutusmaksut vakuutuskatteen hankkimiseksi tilinpitojakson aikana 
(vakuutusmaksut) ja vakuutuksenottajien omaisuustuloista maksettavat 
vakuutusmaksutäydennykset, joista on vähennetty vakuutukset järjestävien 
vakuutuslaitosten palvelumaksut. (Huom: Kotitalouksien lopulliset rahamääräiset 
kulutusmenot kattavat kyseiset palvelumaksut.) Nettomääräiset vahinkovakuutusmaksut 
ovat vakuutussuojan hankkimiseen käytettävissä olevia summia sellaisten erilaisten 
tapahtumien ja onnettomuuksien varalta, jotka johtavat tavaroiden ja omaisuuden 
vaurioitumiseen tai henkilövahinkoihin luonnon aiheuttamien tai inhimillisten syiden 
vuoksi - tulipalot, tulvat, kolarit, yhteentörmäykset, uppoamiset, varkaus, väkivalta, 
onnettomuudet, sairaudet ym. - tai sairaudesta, työttömyydestä, onnettomuuksista ym. 
syistä aiheutuneiden taloudellisten menetysten varalta. 
25. Ne eivät kata kotitalouksien välisiä tulonsiirtoja, jotka koostuvat kaikista kotimaisten 
kotitalouksien muille kotimaisille tai ulkomaisille kotitalouksille suorittamista tai niiltä 
saamista rahamääräisistä tai luontoismuotoisista tulonsiirroista. 
26. Ne eivät kata sakkoja ja uhkasakkoja, jotka ovat oikeusistuinten ja oikeusistuinten 
kaltaisten elinten institutionaalisille yksiköille määräämiä sakkoja ja uhkasakkoja, joita 
käsitellään pakollisina tulonsiirtoina. Ne eivät myös kata veroviranomaisten 
veronmaksun kiertämisestä tai myöhästymisestä määräämiä sakkoja ja uhkasakkoja, 
joita ei yleensä voida erottaa itse verosta. 
27. Ne eivät kata arpajaisia ja uhkapelejä, eivätkä palvelumaksun maksamista arpajaisia tai 
uhkapelejä järjestävälle yksikölle tai jäljellejäävää voittajille maksettavaa tulonsiirtoa 
(vaikka EKT.n kohdan 4.135 mukaisesti palvelumaksut sisältyvät kulutusmenoihin). 
B Hinnan määritelmä 
28. Ostohetkellä ostajan hinta on hinta, jonka ostaja tosiasiassa maksaa tuotteista; mukaan 
luettuna kaikki tuoteverot miinus tuotetukipalkkiot; kaikkien suurostojen ja sesonkiajan 
ulkopuolisten ostojen perusteella normaalihinnoista tai -maksuista myönnettyjen 
alennusten vähentämisen jälkeen; pois luettuna korko- ja palvelumaksut, jotka liittyvät 
luottojärjestelyihin; pois luettuna kaikki ylimääräiset maksut, jotka ovat aiheutuneet 
siitä, että maksua ei ole pystytty suorittamaan ostohetkellä määrätyn maksuajan 
kuluessa. 
29. Kotitalous hankkii tavarat ja palvelut yksilöllistä kulutusta varten ('yksilölliset tavarat 
ja palvelut') ja käyttää niitä tuon kotitalouden jäsenten taipeiden tyydyttämiseen. 
Yksilöllisillä tavaroilla ja palveluilla on seuraavat ominaisuudet: 
(a) Yksittäisen kotitalouden tai sen jäsenen tavaroiden ja palveluiden hankintaa ja 
ajankohtaa, jolloin se tapahtuu, täytyy olla mahdollista havainnoida ja kirjata. 
'IS 
•—Sivu f* 
(b) Kotitalouden on täytynyt suostua tavaran tai palvelun hankintaan ja ryhtyä 
tarvittaviin toimenpiteisiin sen mahdollistamiseksi - esim. olemalla läsnä koulussa tai 
klinikalla. 
(c) Tavaran tai palvelun täytyy olla sellainen, että kun yksi kotitalous tai henkilö tai 
mahdollisesti pieni, rajoitettu henkilöryhmä on sen hankkinut, se sulkee pois muiden 
kotitalouksien tai henkilöiden mahdollisuuden hankkia kyseinen tavara tai palvelu. 
Kaikki kotitalouden kulutusmenot ovat yksilöllisiä. Sovitun käytännön mukaisesti 
kaikki kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen tarjoamat 
tavarat ja palvelut käsitellään yksilöllisinä. 
Sovitun käytännön mukaisesti kaikkia julkisyhteisöjen kulutusmenoja, jotka liittyvät 
koulutukseen, terveydenhuoltoon, sosiaaliturvaan ja sosiaalipalveluihin, urheiluun ja 
viihteeseen sekä kulttuuriin, pitäisi käsitellä yksilöllisiin kulutuspalveluihin 
kohdistuneina menoina lukuun ottamatta kuhunkin ryhmään sisältyvään yleiseen 
hallintoon, sääntelyyn, tutkimukseen ym. kohdistuneita menoja. Lisäksi 
asumispalvelujen tarjonnan, kotitalousjätteiden keruun ja kuljetusjärjestelmän 
toiminnan menoja pitäisi käsitellä yksilöllisinä. Loput julkisyhteisöjen lopullisista 
kulutusmenoista ovat kollektiivisia kulutusmenoja. Niihin sisältyvät erityisesti yhteisön 
johtaminen ja sääntely, turvallisuus- ja maanpuolustuspalvelut, lain ja järjestyksen 
ylläpito ja lainsäädäntö, yleisen terveyden ylläpito, ympäristönsuojelu, tutkimus ja 
kehittäminen sekä infrastruktuuri ja taloudellinen kehitys. 
u 
RAHOITUSSELVITYS 
1. Toimenpiteen nimi 
Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) asetuksen (EY) N:o 1749/96 muuttamisesta 
yhdenmukaistettujen kuluttajahintaindeksien tavaroiden ja palvelujen kattavuuden 
osalta. 
2. Budjettikohdat 
B5-604 
3. Oikeusperusta 
Neuvoston asetus (EY) N:o 2494/95 
4. Toimenpiteen kuvaus 
4.1 Toimenpiteen yleistavoite 
Neuvoston asetuksen tarkoituksena on edistää työohjelmaa, jonka tavoitteena 
on Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa määrättyjen 
lähentymiskriteerien mukaisten yhdenmukaistettujen kuluttahintaindeksien 
(YKHLien) käyttöönotto. Neuvoston asetus (EY) N:o 2494/95 muodostaa 
perustan yksityiskohtaisia säännöksiä sisältäville komission asetuksille, joissa 
jäsenvaltiot velvoitetaan tuottamaan YKHLejä niiden käsitteiden, 
menetelmien ja menettelytapojen mukaisesti, joita KHLien 
yhdenmukaistamista käsittelevä työryhmä1 on ehdottanut ja jotka tilasto-
ohjelmakomitea on sääntelykomiteamenettelyn mukaisesti hyväksynyt. 
Syyskuun 9 päivänä 1996 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1749/% 
säädetään toimenpiteistä, joka koskevat peruskattavuutta, uusia keskeisiä 
hyödykkeitä ja palveluja, laadullisten mukauttamismenettelyjen 
vähimmäisvaatimuksia, hintojen vähimmäisvaatimuksia, perusaggregaattien 
hintaindeksejä sekä otantojen vähimmäisvaatimuksia. 
Marraskuun 20 päivänä annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 2214/96 
määritellään YKHLn alaindeksit, jotka tuotetaan, ilmoitetaan komissiolle ja 
levitetään kuukausittain tammikuun 1997 indeksistä alkaen. 
Asiantuntijaryhmä. 
"R 
Joulukuun 10 päivänä annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 2454/97 
määritellään YKHLien laadinnassa käytettävien painojen laatuun liittyvät 
vähimmäisvaatimukset. 
Syyskuun 9 päivänä 1996 tehdyssä komission päätöksessä (C(96)2452) 
säädetään jäsenvaltioille aiheutuvien lisäkustannusten osittaisesta 
rahoittamisesta. 
Tällä neuvoston asetusluonnoksella muutetaan komission asetusta (EY) N:o 
1749/96 tavaroiden ja palvelujen kattavuuden osalta. Siinä ehdotetaan 
YKHLn kattavuuden asteittaista laajentamista siten, että indeksiin 
sisällytetään myös ongelmallisia luokkia, kuten terveys- ja koulutuspalvelut, 
joiden osalta jäsenvaltioiden järjestelmät poikkeavat merkittävästi toisistaan. 
Samalla on käynnistetty kuulemismenettely, joka koskee neuvoston 
asetusluonnosta asetuksen (EY) Nro 1749/96 muuttamiseksi 
yhdenmukaistettujen kuluttajahintaindeksien maantieteellisen ja väestöllisen 
kattavuuden osalta. 
4.2 Toimenpiteen kesto ja sen uusimista koskevat yksityiskohtaiset 
toimenpiteet 
Neuvoston asetuksessa edellytetään asteittaiseen yhdenmukaistamiseen 
perustuvaa täytäntöönpanoa. Ensimmäinen vaihe helmikuussa 1996 vaati 
vain hyvin vähän resursseja ja perustui lähes täysin jo olemassa oleviin 
kuluttajahintaindekseihin (KHI). Toinen vaihe tammikuussa 1997 vaati 
merkittävästi resursseja. Joulukuussa 1998 toteutettava kolmas ja joulukuussa 
1999 toteutettava neljäs vaihe vaativat myös merkittävästi resursseja. 
5. Menojen ja tulojen luokitus 
Ei-pakollinen: jaksotetut määrärahat. 
6. Meno- ja tulolaji 
Yhteisrahoitusmuotoinen tuki (66,6 %) jäsenvaltioille. 
Hallintomenojen osalta katso kohta 10. 
7. Rahoitusvaikutukset 
7.1 Toimenpiteen kokonaiskustannusten laskutapa 
YKHLin kattavuuden laajentaminen ehdotetulla tavalla on tarpeen 
vertailukelpoisuuden varmistamiseksi. Laajennukset edellyttävät 
jäsenvaltioilta kuitenkin huomattavia lisäresursseja, ja neuvoston asetuksen 
(EY) N:o 2494/95 13 artiklan mukaisesti kaksi kolmasosaa lisäkustannuksista 
on toimenpiteiden täytäntöönpanon kahden ensimmäisen vuoden ajan 
komission (Eurostatin) vastuulla. Neuvoston asetuksen N:o 2494/95 
•1 s 
mukaisten toimenpiteiden täytäntöönpanon kustannukset vuoteen 1998 
mennessä ovat arvion mukaan enintään 4,5 miljoonaa ecua, josta tämän 
neljännen asetuksen kustannusten osuus edellä mainitulla jaksolla on 
enintään 0,5 miljoonaa ecua. Neljännestä asetuksesta komissiolle aiheutuvat 
kustannukset ovat siis enintään kaksi kolmasosaa 0,5 miljoonasta ecusta. 
Tietyillä jäsenvaltioilla on muita paremmat edellytykset järjestelmiin 
liittyvien muutosten toteuttamiseen. 
7.2 Kustannusten jakautuminen eri tekijöiden kesken 
Jäsenvaltiot laativat toimiaan koskevan kustannuserittelyn sopimusten 
tekemisen yhteydessä. 
8. Petosten torjunta 
Jäsenvaltioiden kanssa tehdään sopimukset, joiden tarkoituksena on varmistaa, että 
asianmukaiset toimet toteutetaan ja että niistä annetaan asianmukaiset selvitykset. 
9. Kustannustehokkuusanalyysi 
9.1 Määrälliset erityistavoitteet ja kohderyhmä 
Erityistavoitteet: 
Vertailukelpoisuudeltaan ja laadultaan paremmat kuluttajahintaindeksit. 
Kohderyhmä: 
Parannuksista hyötyvät hintaindeksien käyttäjät jäsenvaltioissa, ja ne 
helpottavat ERI:n ja komission päätöksentekoa rahaliittoon ja muuhun 
makrotaloudelliseen kehitykseen liittyvissä asioissa. 
9.2 Toimenpiteen perustelut 
Neuvoston asetuksen seurauksena jäsenvaltioiden KHLien luotettavuuden ja 
kansainvälisen vertailukelpoisuuden pitäisi parantua. Asetuksen pitäisi lisäksi 
saada aikaan jäsenvaltioiden välistä tiedonvaihtoa, joka koskee KHI:n 
laadintaan liittyvää asiantuntemusta ja siinä käytettäviä teknisiä sovelluksia. 
Tärkein epävarmuustekijä: 
Neuvoston asetus tarjoaa ainoastaan yleiset puitteet, ja monet tekniset 
yksityiskohdat on ratkaistava yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. 
9.3 Toimenpiteen seuranta ja arviointi 
Täytäntöönpanotoimenpiteitä koskevat säännökset mahdollistavat kattavan 
seurannan sekä kyselytutkimuksiin ja Eurostatin tarkastuskäynteihin 
perustuvien tarkoituksenmukaisten tulosindikaattorien laatimisen (katso 
jäljempänä oleva kustannuserittely). 
,19 
Neuvoston asetuksessa säädetään lisäksi marraskuuhun 1997 ja 
marraskuuhun 1999 mennessä toteutettavista tarkastuksista. Vuoden 1997 
kertomus on jo toimitettu komission pääsihteeristölle toimitettavaksi edelleen 
ministerineuvostolle. 
10. Hallintomenot (talousarvion III pääluokan A osa) 
Tarvittavien hallinnollisten resurssien tosiasiallinen käyttöönotto riippuu komission 
vuosittaisesta varojen jakamista koskevasta päätöksestä, jota tehtäessä otetaan 
huomioon budjettivallan käyttäjän hyväksymä henkilöstön ja lisähenkilöstön 
maara. 
10.1 Vaikutus henkilöstön määrään 
Toimen tyyppi 
Virka-
miehia" tai 
tilapaisia 
toimen-
haltijoita A 
B 
c 
Muuta 
henkilöstöä 
A-7000 
Yhteensä Toimenpiteen hallintoon 
osoitettu henkilosto 
Vakinaiset 
virat 
3'/2 
2 
l 
2 
TA Määräaikai­
set virat joista 
kyseisen 
pSaosaston 
tai yksikiin 
nykyisen 
henkilSston 
kaytto 
314 
2 
1 
1 
7-/2 lisShenkilfis 
-ton kaytto" Kesto 
3 vuotta 
Nykyisen henkilöstön vuosikustannukset: 
Virkamiehet (Al, A2, A4, A5) = 682 500 ecua x 3 vuotta = 2 047 500 
Asiantuntijat (A-1178) =98 000 ecua x 3 vuotta = 294 000 
Yhteensä =2 341500 
10.2 Lisähenkilöstön rahoituksellinen kokonaisvaikutus 
Ei rahoituksellista vaikutusta. 
10.3 Toimenpiteestä aiheutuva muiden hallintomenojen kasvu 
ecua 
Budjcttikohdat MSara Laskentamenetelma' 
A - 7031 tilasto- 96 000 4 kokousta, kunkin kustannukset 
ohjelmakomitean tyoryhmat 8 000 ecua, joka sisaltaa 
valtuuskuntien kulut (x 3 vuotta) 
2 
Kymmeneen jäsenvaltioon tehtävien tarkastuskäyntien vuosikustannukset - kolme 
päivää x 120 ecua päivää kohti + matkalippujen hinnat - ovat arviolta 31 800 
ecua. 
A-701 =31 800 ecua x 3 vuotta = 95 400 
^ ^ 
LAUSUNTO EHDOTUKSEN VAIKUTUKSISTA 
ELINKEINOELÄMÄÄN JA ERITYISESTI PIENIIN JA 
KESKISUURIIN YRITYKSIIN 
Ehdotuksen nimi 
Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) asetuksen (EY) N:o 1749/96 muuttamisesta 
yhdenmukaistettuun kuluttajahintaindeksiin sisältyvien tavaroiden ja palvelujen kattavuuden 
osalta 
Ehdotus 
1. Kun otetaan huomioon toissijaisuusperiaate, miksi tällä alalla tarvitaan yhteisön 
lainsäädäntöä ja mitkä ovat lainsäädännön päätavoitteet? 
Tarkoituksena on edistää työohjelmaa, jonka tavoitteena on Euroopan yhteisön 
perustamissopimuksessa määrättyjen lähentymiskriteerien mukaisten 
yhdenmukaistettujen kuluttahintaindeksien (YKHLien) käyttöönotto. YKHLt on laadittu 
kuluttajahintojen inflaation kansainvälistä vertailua varten. Niitä käyttävät varsinkin 
Euroopan komissio sekä Euroopan rahapoliittinen instituutti Euroopan yhteisön 
perustamissopimuksen 109 j artiklan mukaisissa inflaatiotasovertailuissa. YKHLt 
muodostavat lisäksi tulevaisuudessa perustan rahaliiton kuluttajahintaindeksille (RLK1II), 
jota muun muassa tuleva Euroopan keskuspankki käyttää seuratessaan inflaatiokehitystä 
talous- ja rahaliitossa. 
Neuvoston asetus (EY) N:o 2494/95 muodostaa perustan yksityiskohtaisia säännöksiä 
sisältäville komission asetuksille, joissa jäsenvaltiot velvoitetaan tuottamaan YKHLejä 
niiden käsitteiden, menetelmien ja menettelytapojen mukaisesti, joita KHLien 
yhdenmukaistamista käsittelevä työryhmä1 on ehdottanut ja jotka tilasto-ohjelmakomitea 
on sääntelykomiteamenettelyn mukaisesti hyväksynyt. Neuvoston asetuksen 5 artiklan 3 
kohdan mukaisesti täytäntöönpanotoimenpiteet ovat välttämättömiä YKHLien 
vertailukelpoisuuden takaamiseksi sekä niiden luotettavuuden ylläpitämiseksi ja 
vahvistamiseksi. Komissio on tähän mennessä antanut kolme asetusta, jotka sisältävät 
yksityiskohtaisia säännöksiä YKHLien tuottamiseen liittyvistä tilastollisista standardeista. 
Näistä ensimmäisessä komission asetuksessa, (EY) 1749/96, säädetään toimeenpanon 
alkutoimenpiteistä kuudella teknisellä osa-alueella, jotka ovat peruskattavuus, uudet 
keskeiset hyödykkeet ja palvelut, perusaggregaatit, laadullisten mukauttamismenettelyjen 
vähimmäisvaatimukset, otannat sekä hinnat. Toisessa komission asetuksessa, (EY) N:o 
2214/96, säädetään YKHLn alaindekseistä, jotka toimitetaan Eurostatille ja joiden 
levittämisestä Eurostat vastaa. Kolmannessa komission asetuksessa, (EY) N:o 2454/97, 
Asiantuntijaryhmä. 
^ 
määritellään YKHLien laadinnassa käytettävien painojen laatuun liittyvät 
vähimmäisvaatimukset. 
Eurostat julkaisi neuvoston asetuksen 2494/95 5 artiklan 1 kohdan b alakohdan 
mukaisesti ensimmäiset yhdenmukaistetut kuluttajahintaindeksit (YKHLt) 7. maaliskuuta 
1997. YKHLt ovat paras tilastollinen perusta vertailtaessa kuluttajahintojen inflaatiota 
kansainvälisellä tasolla, ja menetelmiä on onnistuttu yhdenmukaistamaan merkittävästi. 
Yhdenmukaistamista on kuitenkin vielä j atkettava. 
Komission asetuksen (EY) N:o 1749/96 3 artiklassa määritellään tammikuusta 1997 
lähtien sovellettava YKHLien peruskattavuus. YKHLt eivät täysin kata tiettyjä 
ongelmallisia luokkia, kuten terveys- ja koulutuspalveluja, joiden osalta jäsenvaltioiden 
järjestelmät poikkeavat merkittävästi toisistaan. Ehdotetulla asetuksella muutetaan 
komission asetusta (EY) 1749/96 kattavuuden osalta. 'Kotitalouksien lopullisilla 
rahamääräisillä kulutusmenoilla' tarkoitetaan asetusluonnoksessa YKHLn kattamia 
tavaroita ja palveluja sekä YKHLssä käytettyjä hintoja, joiden olisi oltava nettohintoja, 
joista on vähennetty hyvitykset, tuet ja alennukset. Asetusluonnoksessa noudatetaan 
Euroopan kansantalouden tilinpidon (EKT 1995) mukaisia määritelmiä silloin, kun ne 
soveltuvat käytettäviksi kansainvälisissä inflaatiotasovertailuissa. Asetusluonnoksen 
mukaan YKHLn kattavuutta täydennetään kahdessa vaiheessa joulukuussa 1998 ja 
joulukuussa 1999 seuraavasti: 
a) Vuokrat: Tuettujen vuokrien käsittely yhdenmukaistetaan joulukuuhun 1998 
mennessä. 
b) Asumiseen liittyvät palvelut: Jätteiden keruu sekä vesi- ja jätevesihuolto lisätään 
joulukuuhun 1998 mennessä, ellei niitä rahoiteta yleisin verovaroin. 
c) Rahoituspalvelut Joulukuuhun 1999 mennessä YKHI kattaa loput rahoituspalvelut, 
esimerkiksi vero- tai sijoitusneuvonnasta suoritetut maksut. 
d) Koulutus: Joulukuuhun 1998 mennessä YKHI kattaa kaikki koulutukseen liittyvät 
tavarat ja palvelut yhdenmukaisesti. Koulutus katetaan nettomääräisesti, eli paino ja 
hinnat viittaavat kuluttajien todella maksamiin määriin, joista on vähennetty valtion 
suorittamat hyvitykset. Tämä koskee koulukirjoja ja muita materiaaleja, 
kouluaterioita sekä kaikenlaisten koulujen ja yliopistojen tuottamia 
koulutuspalveluja. Eurostat on perustanut erityisryhmän käsittelemään tiettyjä 
menetelmään liittyviä yksityiskohtia, kuten tuloista riippuvaisten hintojen käsittelyä. 
e) Terveys: Joulukuuhun 1998 mennessä YKHI kattaa yhdenmukaisesti kaikki 
terveyteen liittyvät tavarat ja palvelut (sairaalapalvelulta lukuun ottamatta). Terveys 
katetaan nettomääräisesti, eli painoja hinnat viittaavat kuluttajien todella maksamiin 
määriin, joista on vähennetty sosiaaliturvajärjestelmän suorittamat hyvitykset. 
Erityisryhmä selvittää menetelmälliset yksityiskohdat. Sairaalapalvelujen mukaan 
ottamiseen liittyvät menetelmäkysymykset ratkaistaan viimeistään joulukuussa 1998. 
Luokka lisätään sen jälkeen mahdollisimman nopeasti. 
f) Vakuutukset: Joulukuuhun 1998 mennessä YKHI kattaa kaikki asuntoon liittyvät 
vakuutukset, ei ainoastaan irtaimistovakuutuksia. Joulukuuhun 1999 mennessä YKHI 
kattaa myös yksityiset terveyteen ja liikenteeseen liittyvät vakuutukset ja 
vastuuvakuutukset. Menetelmäkysymyksiä selvittää toinen Eurostatin asettama 
erityisryhmä. Jos ryhmä löytää ratkaisun aikaisemmin, toteutusta voidaan aikaistaa. 
^3 
g) Sosiaaliseen suojeluun liittyvät palvelut: Joulukuuhun 1998 mennessä YKHI kattaa 
yhdenmukaisesti lastentarhojen, päiväkotien ja leikkikoulujen palvelut. Palvelut 
katetaan nettomääräisesti, eli paino ja hinnat viittaavat kuluttajien todella maksamiin 
määriin, joista on vähennetty valtion suorittamat hyvitykset. Muut sosiaaliseen 
suojeluun liittyvät palvelut, varsinkin vanhainkodit, aiheuttavat samanlaisia 
toteutusongelmia kuin sairaalat. Näiden palvelujen merkitys kasvaa kuitenkin koko 
ajan, ja ne olisi saatava YKHLn piiriin. Esimerkiksi vanhainkotien mukaan 
ottamiseen liittyvät menetelmäkysymykset ratkaistaan viimeistään joulukuussa 1998. 
Luokka lisätään sen jälkeen mahdollisimman nopeasti. 
Kun otetaan huomioon teknisten neuvottelujen nykytilanne, seuraavat tavarat ja palvelut 
eivät kuulu YKHLn kattavuuteen ainakaan ennen vuotta 2000: huumausaineet, asunnon 
omistajien laskennalliset vuokrat, muut laskennalliset vuokrat, uhkapelit, tietyt 
henkilökohtaiset hoitopalvelut, henkivakuutukset ja välilliset rahoituspalvelut. 
Vaikutus yrityksiin 
2. Keneen ehdotus vaikuttaa? 
• toimiala 
Kuluttajahintaindeksit laaditaan hintojen ja painojen perusteella. Painot saadaan pääosin 
olemassa olevista tiedoista. Hinnat kerätään kaikilta yrityksiltä, jotka tarjoavat suoraan 
kuluttajien tarpeiden täyttämiseksi tavaroita ja palveluja, jotka kuuluvat kotitalouksien 
lopullisten rahamääräisten kulutusmenojen piiriin. Näitä yrityksiä kutsutaan jäljempänä 
"vähittäismyyjiksi". Toissijaisuusperiaatteen mukaan jälleenmyyjien otoksen määrittelee 
kansallinen tilastolaitos. Laitokset keräävät jo nyt hintoja vähittäismyyjiltä kansallisten 
kuluttajahintaindeksien (KHI) laskemista varten. YKHLt perustuvat pääosin tähän tietoon. 
Uusi asetus voi kuitenkin edellyttää uusien tietojen keruuta joissakin jäsenvaltioissa. 
YKHLiin lisättävät tavarat ja palvelut toimittaa suurelta osin julkishallinto. 
• yrityksen koko (mikä on pienten ja keskisuurten yritysten osuus?) 
Yrityksen koolla on merkitystä vain siinä mielessä, että kerättyjen hintojen olisi heijastettava 
kaikkien yritysten hintakehitystä kotitalouksien lopullisten rahamääräisten kulutusmenojen 
puitteissa. Periaatteessa mukaan kuuluvat kaikenkokoiset vähittäismyyjät. 
Toissijaisuusperiaatteen mukaan jälleenmyyjien otoksen määrittelee kansallinen tilastolaitos. 
• yritysten sijoittuminen EU:n alueella 
Maantieteellisellä alueella on merkitystä vain siinä mielessä, että kerättyjen hintojen on 
heijastettava oikein hintakehitystä jäsenvaltioiden koko talousalueella kotitalouksien 
lopullisten rahamääräisten kulutusmenojen puitteissa. Asia koskee kaikkia Euroopan unionin 
jäsenvaltioita, Norjaa ja Islantia. 
3. Mitä yritysten on tehtävä ehdotuksen noudattamiseksi? 
Kansalliset tilastolaitokset lähettävät hintojen kerääjiä vähittäismyyjien luokse. Asetuksen 
noudattamiseksi vähittäismyyjien on päästettävä hintojen kerääjät tiloihinsa ja annettava heille 
lupa kerätä hintoja. Yleensä osallistuminen näihin tutkimuksiin on vapaaehtoista. 
4. Mitä taloudellisia vaikutuksia ehdotuksella todennäköisesti on 
• työllisyyteen 
• investointeihin ja uusien yritysten perustamiseen 
• yritysten kilpailukykyyn? 
Ehdotuksella on epäsuoria vaikutuksia. YKHLien avulla voidaan verrata kuluttajahintojen 
inflaatiota kansainvälisesti, ja ne ovat Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 109 j artiklan 
mukaisen hintatason vakauden arvioinnin perustana. EMU:n III vaiheessa YKHLejä käytetään 
laadittaessa rahaliiton kuluttajahintaindeksiä (RLKHI), joka on tulevan Euroopan 
keskuspankin rahapoliittinen indikaattori. Yhteinen vakaa valuutta on tärkeä askel Euroopan 
yhdentymisen etenemisessä ja talouden vahvistamisessa, ja sillä on suuri vaikutus 
työllisyyteen, investointeihin ja kilpailukykyyn. 
5. Otetaanko ehdotuksessa huomioon pienten ja keskisuurten yritysten erityisluonne 
(esim. vähäisemmät tai erilaiset vaatimukset)? 
Toissijaisuusperiaatteen mukaan jälleenmyyjien otoksen määrittelee kansallinen tilastolaitos. 
Laitokset keräävät jo nyt hintoja vähittäismyyjiltä kansallisten kuluttajahintaindeksien (KHI) 
laskemista varten. YKHLt perustuvat pääosin tähän tietoon. YKHLiin lisättävät tavarat ja 
palvelut toimittaa suurelta osin julkishallinto. Yleensä osallistuminen näihin tutkimuksiin on 
vapaaehtoista. Uusi asetus saarta kuitenkin edellyttää uusien tietojen keruuta joissakin 
jäsenvaltioissa. 
Kuuleminen 
6. Mitä organisaatioita on kuultu ehdotusta laadittaessa ja mitkä ovat niiden 
tärkeimmät näkemykset? 
Euroopan talous- ja sosiaalitilastoja käsittelevä neuvoa-antava komitea (CEIES)2, komission 
pääosasto II, Euroopan rahapoliittinen instituutti ja jäsenvaltioiden keskuspankit osallistuvat 
aktiivisesti KHLien yhdenmukaistamista käsittelevän työryhmän3 ja sen erityisryhmien 
kokouksiin. Ne korostavat, että YKHLn kattavuuden olisi oltava mahdollisimman laaja, ja 
kanattavat siksi ehdotettua asetusta. 
2 Perustettu neuvoston päätöksellä 91/116/ETY; komiteaan kuuluu talouden, sosiaalialan ja tieteen eri alojen 
edustajia ja se kattaa tilastotietojen tuottajat ja käyttäjät. 
3 Asiantuntijaryhmä. 
EFTA-MAITA KOSKEVA LISÄLAUSUNTO 
Otsikko: Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) asetuksen (EY) N:o 1749/96 
muuttamisesta yhdenmukaistettuun kuluttajahintaindeksiin sisältyvien 
tavaroiden ja palvelujen kattavuuden osalta 
Vaikutukset EFTA-maihin 
EFTA-maat ovat osallistuneet tilasto-ohjelmakomitean ja kuluttajahintaindeksien 
yhdenmukaistamista käsittelevän työryhmän työhön. Ne ovat täysin tietoisia 
asetusehdotuksesta, ja niiden näkökannat on otettu huomioon luonnosta laadittaessa. Maat 
aikovat laatia yhdenmukaistetut kuluttajahintaindeksit (YKHLt) tämän asetuksen mukaisesti. 
£G> 
PERUSTELUT 
Viite: Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) asetuksen (EY) N:o 1749/96 
muuttamisesta yhdenmukaistetun kuluttajahintaindeksin 
maantieteellisen ja väestöllisen kattavuuden osalta 
1. Eurostat julkaisi neuvoston asetuksen 2494/95 5 artiklan 1 kohdan b alakohdan 
mukaisesti ensimmäiset yhdenmukaistetut kuluttajahintaindeksit (YKHLt) 7. maaliskuuta 
1997. YKHLt ovat paras tilastollinen perusta vertailtaessa kuluttajahintojen inflaatiota 
kansainvälisellä tasolla, ja etenkin Euroopan komissio sekä Euroopan rahapoliittinen 
instituutti käyttävät niitä jatkossa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 109 j artiklan 
mukaisissa inflaatiotasovertailuissa. Ne muodostavat lisäksi tulevaisuudessa perustan 
rahaliiton kuluttajahintaindeksille (RLKHI), jota muun muassa tuleva Euroopan 
keskuspankki käyttää seuratessaan inflaatiokehitystä talous- ja rahaliitossa. YKHLn 
tuottamista koskeva vaatimus ei millään tavalla vähennä jäsenvaltioiden oikeutta julkaista 
omia yhdenmukaistamattomia kuluttajahintaindeksejään, joita ne haluavat käyttää 
kansallisen politiikan tarkoituksiin. 
2. Komissio on tähän mennessä antanut neuvoston asetuksen N:o 2494/95 nojalla kolme 
asetusta, jotka sisältävät yksityiskohtaisia säännöksiä YKHLien tuottamiseen liittyvistä 
täytäntöönpanotoimenpiteistä. Näistä ensimmäisessä komission asetuksessa. (EY) 
1749/96, säädetään toimeenpanon alkutoimenpiteistä kuudella teknisellä osa-alueella, 
jotka ovat peruskattavuus, uudet keskeiset hyödykkeet ja palvelut, perusaggregaatit, 
laadullisten mukauttamismenettelyjen vähimmäisvaatimukset, otannat sekä hinnat. 
Toisessa komission asetuksessa, (EY) N:o 2214/96, säädetään YKHLn alaindekseistä, 
jotka toimitetaan Eurostatille ja joiden levittämisestä Eurostat vastaa. Kolmannessa 
komission asetuksessa, (EY) N:o 2454/97, määritellään YKHLien laadinnassa 
käytettävien painojen laatuun liittyvät vähimmäisvaatimukset. 
3. Neuvoston asetuksen (EY) N.o 2494/95 3 artiklassa säädetään, että YKHLn on 
perustuttava jäsenvaltion talousalueella kuluttajien tarpeiden välittömäksi tyydyttämiseksi 
myyntiin asetettujen tavaroiden ja palvelujen hintoihin. YKHLn maantieteelliselle ja 
väestölliselle kattavuudelle tarvitaan kuitenkin yhdenmukaistettu määritelmä, ja 
asetusluonnoksen tarkoituksena on luoda sellainen. Siinä määritellään, että YKHLien 
painojen laskennassa käytettävään kattavuuteen kuuluvat kaikki kotitalouksien lopulliset 
rahamääräiset kulutusmenot kyseisen jäsenvaltion talousalueella. Erityisesti kattavuuteen 
pitäisi sisältyä ulkomaisten vierailijoiden (kotimaisuuskäsite) ja laitoksissa asuvien 
kulutus, mutta ei kansalaisten kulutusta ulkomailla. Kaikkien yksityisten kotitalouksien 
pitäisi sisältyä kattavuuteen riippumatta asuinalueesta tai asemasta tulonjaossa. 
Liiketoimintaan liittyvää kulutusta ei pitäisi ottaa mukaan. 
4. YKHLn maantieteellisen ja väestöllisen kattavuuden yhdenmukaistettua määritelmää 
tarvitaan vertailukelpoisuuden saavuttamiseksi ja aukkojen ja kaksinkertaisen laskennan 
välttämiseksi silloin, kun aggregoidaan jäsenvaltioiden YKHLejä Euroopan 
kuluttajahintaindeksin (EKI II) ja rahaliiton kuluttajahintaindeksin (RLKHI) laskemiseksi. 
RLKHI on tärkein indikaattori, jonka avulla seurataan tulevan Euroopan keskuspankin 
(EKP) hintavakauspolitiikan onnistumista. 
^ 
5. Kotimaisuuskäsitettä on sovellettava seuraavista syistä: YKHLn tarkoituksena on 
hintavakauskriteerin mittaaminen, ja se on tulevan RLKHLn perusta. Tavoitteena on 
mitata hintamuutoksia kaikilla kunkin jäsenvaltion alueilla, ei niinkään muutoksia, jotka 
vaikuttavat tiettyihin, esimerkiksi kotimaisiin kotitalouksiin. Jäsenvaltion alueella 
tapahtuvista hintamuutoksista on mitattava myös ne, jotka vaikuttavat ulkomaisiin 
vierailijoihin. Mittauksen ulkopuolelle on jätettävä ne muutokset, jotka vaikuttavat valtion 
asukkaisiin näiden oleskellessa ulkomailla. Siksi lähentymisen mittaamisessa on 
sovellettava kotimaisuuskäsitettä. Lisäksi Euroopan keskuspankin (EKP) on otettava 
RLKHI huomioon EMU:n III-vaihetta varten. EKP:n tavoitteena on ylläpitää 
hintavakautta euroalueella, ja RLKHI on tärkein indikaattori hintavakauspolitiikan 
onnistumisen seurannassa. Siksi euroalueen ja RLKHLn soveltamisalueen on oltava 
yhteneväiset. Tämä ehto täyttyy kotimaisuuskäsitteen avulla. 
6. Laitostalouksissa, kuten vanhainkodeissa, asuvien kulutus on sisällytettävä indeksiin 
seuraavasta syystä: YKHI kattaa määritelmän mukaan tavarat ja palvelut, jotka sisältyvät 
kotitalouksien lopullisiin rahamääräisiin kokonaismenoihin. Laitoksissa asuvat sisältyvät 
kotitalouksiin, ja siksi heidän kulutuksensa olisi sisällyttävä YKHLn painoihin. EU:ssa 
tapahtuvien väestörakenteen muutosten takia laitoksissa, varsinkin vanhainkodeissa, 
asuvien kulutuksen merkitys kasvaa, ja siksi se on otettava huomioon mitattaessa 
kuluttajahintojen inflaatiota. 
7. Asetusluonnoksessa ehdotetaan kattavuuden laajentamista vain silloin, kun 
vertailukelpoisuus kärsisi, jos laajennusta ei tehtäisi. Siinä määritellään kotitalouksien 
joukko, joka YKHLn pitäisi kattaa. Käytännössä tämä tarkoittaa kaikkia kotitalouksia: 
varakkaita ja vähävaraisia, kaupungissa ja maaseudulla asuvia, kotimaisia ja ulkomaisia, 
yksityisiä ja laitoskotitalouksia. Asetusluonnoksen mukaan osa näistä kotitalouksista 
voidaan kuitenkin jättää pois jostakin alaindeksistä, jos niiden kyseiseen alaindeksiin 
kuuluva kulutus on merkityksetöntä. Tässä yhteydessä "merkityksettömällä" tarkoitetaan 
kulutusta, joka on pienempi kuin yksi tuhannesosa YKHLn kattamasta 
kokonaiskulutuksesta. Pois jätettävään osuuteen voi kuulua millaisia kotitalouksia 
tahansa, esimerkiksi laitoskotitaloudet ja ulkomaiset vierailijat yhdessä tai vain ulkomaiset 
vierailijat. 
8. Jäsenvaltioiden YKHLt kattavat nykyään yli 90 % "kotitalouksien lopullisista 
rahamääräisistä kulutusmenoista". Loput 10% lisätään joulukuussa 1999. 
Asetusluonnoksessa mainittu 4 % viittaa YKHLn maantieteelliseen ja väestölliseen 
kattavuuteen. Jäljellejäävä 6 % viittaa tavaroihin ja palveluihin, jotka lisätään joulukuussa 
1998 ja joulukuussa 1999. Parhaillaan on käynnissä kuulemismenettely 
asetusluonnoksesta, jossa määritellään asteittainen menettely sille, miten ja milloin 
puuttuvat tavarat ja palvelut lisätään. 
2* 
9. YKHLä käsittelevä työryhmä1 ja sen erityisryhmät ovat käsitelleet YKHLn 
maantieteellistä ja väestöllistä kattavuutta kahden vuoden aikana järjestetyissä lukuisissa 
pitkissä kokouksissa. Lähes kaikki YKHLä käsittelevän työryhmän jäsenet, mukaan 
luettuna indeksin pääasiallisiin käyttäjiin kuuluvat PO II ja ERI2 ovat hyväksyneet 
ehdotuksen. Ne korostivat, että YKHLn maantieteellisen ja väestöllisen kattavuuden 
yhdenmukaistettua määritelmää tarvitaan vertailukelpoisuuden saavuttamiseksi ja 
aukkojen ja kaksinkertaisen laskennan välttämiseksi rahaliiton kuluttajahintaindeksissä 
(RLKHI). RLKHLn laadinta on aloitettava tammikuusta 1999 lähtien, ja se on tärkein 
indikaattori, jonka avulla seurataan Euroopan keskuspankin (EKP) hintavakauspolitiikan 
onnistumista. 
1 Asiantuntijaryhmä. 
2 ERl.ä ei ole kuitenkaan vielä virallisesti kuultu. 
29 
Ehdotus 
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o [xx/98], 
annettu [date], 
asetuksen (EY) N:o 1749/96 
muuttamisesta yhtenäistetyn kuluttajahintaindeksin maantieteellisen ja 
väestöllisen kattavuuden osalta 
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) 
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka 
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, 
ottaa huomioon yhdenmukaistetuista kuluttajahintaindekseistä 23 päivänä lokakuuta 1995 
annetun 
kohdan, 
ottaa huomioon komission ehdotuksen, 
on kuullut Euroopan rahapoliittista instituuttia asiasta, 
sekä katsoo, että annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2494/95( ) ja erityisesti sen 4 artiklan ja 5 artiklan 3 
asetuksen (EY) N:o 2494/95 5 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla jokaisen jäsenvaltion 
on tuotettava yhdenmukaistettu kuluttajahintaindeksi (YKHI) tammikuuta 1997 koskevasta 
indeksistä alkaen; YKHLn tuottamista koskeva vaatimus ei millään tavalla vähennä 
jäsenvaltioiden oikeutta julkaista omia yhdenmukaistamattomia kuluttajahintaindeksejään, 
joita ne haluavat käyttää kansallisen politiikan tarkoituksiin, 
komission asetuksessa (EY) N:o 1749/96( ) määritellään YKHLien peruskattavuudeksi 
ainoastaan tavarat ja palvelut, jotka sisältyvät kaikkien tai useimpien jäsenvaltioiden 
tuottamiin kuluttajahintaindekseihin (KHI), 
komission asetuksen (EY) N:o 1749/96(3) muuttamisesta annetussa neuvoston asetuksessa 
(EY) N:o [xx/98] YKHLien kattavuudeksi määritellään tavarat ja palvelut, jotka sisältyvät 
kotitalouksien lopullisiin rahamääräisiin kulutusmenoihin, 
asetuksen (EY) N:o 2494/95 3 artiklan mukaan YKHLien olisi perustuttava jäsenvaltion 
talousalueella kuluttajien tarpeiden välittömäksi täyttämiseksi myyntiin asetettujen 
tavaroiden ja palvelujen hintoihin; YKHLien painojen käyttäminen edellyttää painojen 
maantieteellisen ja väestöllisen kattavuuden yhdenmukaistettua määrittelyä, 
1 HY VL L 257, 27.10.1995, s. I. 
2 liYVL L229, 10.9.1996, s. 3. 
EYVL L xxx, [date], s. x. 
'2 o 
rahaliiton kuluttajahintaindeksin (RLKHI) ja Euroopan kuluttajahintaindeksin (EKHI) laatiminen 
edellyttää YKHLien maantieteellistä yhdenmukaistamista, ja 
Euroopan yhteisöjen tilasto-ohjelmakomitea (TOK) ei ole antanut lausuntoa puheenjohtajan 
asettamassa määräajassa; tässä tapaukessa komission tulee, asetuksen (EY) N:o 2494/95 14 
artiklan 2 kohdan mukaisesti, viipymättä tehdä neuvostolle ehdotus tarvittavista toimenpiteistä 
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 
1 artikla 
Korvataan asetuksen (EY) N:o 1749/96 2 artiklan ensimmäisen kohdan a2 alakohta seuraavasti: 
" 'kotitalouksien lopullisilla rahamääräisillä kulutusmenoilla' niitä lopullisia kulutusmcnojaQ, 
jotka aiheutuvat: 
- kotitalouksissa(5), kansalaisuudesta ja kotipaikka-asemasta riippumatta, ja 
- rahataloustoimissa(r'), ja 
-jäsenvaltion talousalueella(7), ja 
- tavaroista ja palveluista, joita käytetään yksilöllisten tarpeiden tai toiveiden välittömäksi 
täyttämiseksi, ja 
- toisella vertailujaksoista tai molemmilla vertailujaksoilla. 
Kotitalouksien lopulliset rahamääräiset kulutusmenot määritellään tämän asetuksen liitteessä Ib 
noudattaen Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmän (EKT) 1995(s) määritelmiä." 
2 artikla 
sätään asetuksen (EY) N:o 1749/96 3 artiklaan kolmas kohta seuraavasti: 
"3. YKHLt, jotka on laadittu käyttäen osaindeksien9 painoja, jotka perustuvat kaikkien 
kotitalouksien sijaan kotitalouksista poimitun osajoukon('°) lopullisiin rahamääräisiin 
kulutusmenoihin, ovat vertailukelpoisia, kun ero on käytännössä vähemmän kuin yksi 
tuhannesosa YKIIIn kattamista kokonaismenoista. Tässä kohdassa määritellyn 
vertailukelpoisuuden varmistamiseksi tarvittavat painojen muutokset on toteutettava viimeistään 
joulukuussa 1998." 
Liitteen Ib kohdat 4-27. 
Liitteen Ib kohta I. 
Liitteen Ib kohta 3. 
Liillccn Ib kohta 2. 
Neuvoston asetus (HY) No 222 3/96. anneltu 25.6. IW6. KY VL L 310. 13.1 I IM%. 
Komission asetuksen (LY) No 2214/% 2 artikla, anneltu 20 I I.IW6. I-YVI. I. 2(V 2111 \WU. s S 
lailleen Ib kohta I 
3> A 
3 artikla 
Korvataan asetuksen (EY) N:o 1749/96 liitteen Ib kohdat 1 ja 2 seuraavasti: 
"1. Kotitaloussektori kattaa henkilöistä tai henkilöryhmistä muodostuvat kotitaloudet (jotka on 
määritelty EKT:n kohdissa 2.76.a ja 2.76.b) riippumatta varsinkaan kyseisten henkilöiden 
asuinalueesta, asemasta tulonjakaumassa tai kansalaisuudesta tai kotipaikka-asemasta. 
Kotitaloussektoriin luetaan institutionaalisissa kotitalouksissa (jotka on määritelty EKT:n 
kohdassa 2.76b) asuvat henkilöt. Kotitaloussektoriin ei lueta yrityksiä. 
2. Talousalueella tarkoitetaan EKT:n kohdassa 2.05 määriteltyä talousaluetta, mukaan lukien 
maan rajojen sisäpuolella sijaitsevat alueen ulkopuoliset erillisalueet ja lukuun ottamatta 
ulkomailla sijaitsevia erillisalueita." 
4 artikla 
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu 
Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa 
jäsenvaltioissa. 
Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta 
3 X 
RAHOITUSSELVITYS 
1. Toimenpiteen nimi 
Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) asetuksen (EY) N:o 1749/96 muuttamisesta 
yhdenmukaistetun kuluttajahintaindeksin maantieteellisen ja väestöllisen kattavuuden 
osalta 
2. Budjettikohdat 
B5-604 
3. Oikeusperusta 
Neuvoston asetus (EY) N:o 2494/95 
4. Toimenpiteen kuvaus 
4.1 Toimenpiteen yleistavoite 
Neuvoston asetuksen tarkoituksena on edistää työohjelmaa, jonka tavoitteena on 
Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa määrättyjen lähentymiskriteerien 
mukaisten yhdenmukaistettujen kuluttahintaindeksien (YKHLen) käyttöönotto. 
Neuvoston asetus (EY) N:o 2494/95 muodostaa perustan yksityiskohtaisia 
säännöksiä sisältäville komission asetuksille, joissa jäsenvaltiot velvoitetaan 
tuottamaan YKHLejä niiden käsitteiden, menetelmien ja menettelytapojen 
mukaisesti, joita KHLien yhdenmukaistamista käsittelevä työryhmä1 on 
ehdottanut ja jotka tilasto-ohjelmakomitea on sääntelykomiteamenettelyn 
mukaisesti hyväksynyt. 
Syyskuun 9 päivänä 1996 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1749/96 
säädetään toimenpiteistä, joka koskevat peruskattavuutta, uusia keskeisiä 
hyödykkeitä ja palveluja, laadullisten mukauttamismenettelyjen 
vähimmäisvaatimuksia, hintojen vähimmäisvaatimuksia, perusaggregaattien 
hintaindeksejä sekä otantojen vähimmäisvaatimuksia. 
Marraskuun 20 päivänä annetussa komission asetuksessa (EY) N.o 2214/96 
määritellään YKHLn alaindeksit, jotka tuotetaan, ilmoitetaan komissiolle ja 
levitetään kuukausittain tammikuun 1997 indeksistä alkaen. 
Asiantuntijaryhmä. •--, 
Joulukuun 10 päivänä annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 2454/97 
määritellään YKHLien laadinnassa käytettävien painojen laatuun liittyvät 
vähimmäisvaatimukset. 
Syyskuun 9 päivänä 1996 tehdyssä komission päätöksessä [ C(96)2452] säädetään 
jäsenvaltioille aihetuvien lisäkustannusten osittaisesta rahoittamisesta. 
Tällä neuvoston asetusluonnoksella muutetaan asetusta (EY) N:o 1749/96 
yhdenmukaistettujen kuluttajahintaindeksien maantieteellisen ja väestöllisen 
kattavuuden osalta. Luonnoksessa ehdotetaan yhdenmukaista määritelmää 
euroalueelle ja rahaliiton kuluttajahintaindeksin (RLKHI) kattavuusalueelle. 
RLKHLä käyttää muiden muassa tuleva Euroopan keskuspankki talous- ja 
rahaliiton inflaation seurannassa tammikuusta 1999 lähtien. 
Samalla on käynnistetty kuulemismenettely, joka koskee neuvoston 
asetusluonnosta asetuksen (EY) N:o 1749/96 muuttamiseksi yhdenmukaistettujen 
kuluttajahintaindeksien tavaroiden ja palvelujen kattavuuden osalta. 
4.2 Toimenpiteen kesto ja sen uusimista koskevat yksityiskohtaiset toimenpiteet 
Neuvoston asetuksessa edellytetään asteittaiseen yhdenmukaistamiseen 
perustuvaa täytäntöönpanoa. Ensimmäinen vaihe helmikuussa 1996 vaati vain 
hyvin vähän resursseja ja perustui lähes täysin jo olemassa oleviin 
kuluttajahintaindekseihin (KHI). Toinen vaihe tammikuussa 1997 vaati 
merkittävästi resursseja. Joulukuussa 1998 toteutettava kolmas ja joulukuussa 
1999 toteutettava neljäs vaihe vaativat myös merkittävästi resursseja. 
5. Menojen ja tulojen luokitus 
Ei-pakolliset menot: jaksotetut määrärahat 
6. Meno- ja tulolaji 
Yhteisrahoitusmuotoinen tuki (66,6 %) jäsenvaltioille. 
Hallintomenojen osalta katso kohta 10. 
7. Rahoitusvaikutukset 
7.1 Toimenpiteen kokonaiskustannusten laskutapa 
Ehdotettu asetus on tarpeen vertailukelpoisten inflaatiomittareiden 
aikaansaamiseksi. Se on välttämätön euroalueen ja rahaliiton 
kuluttajahintaindeksin (RLKHI) soveltamisalueen määritelmien 
yhdenmukaistamiseksi. RLKHLä käyttää muiden muassa tuleva Euroopan 
keskuspankki talous- ja rahaliiton inflaation seurannassa tammikuusta 1999 
lähtien. Laajennukset edellyttävät jäsenvaltioilta kuitenkin lisäresursseja, ja 
neuvoston asetuksen (EY) N:o 2494/95 13 artiklan mukaisesti kaksi kolmasosaa 
3>M 
lisäkustannuksista on toimenpiteiden täytäntöönpanon kahden ensimmäisen 
vuoden ajan komission (Eurostatin) vastuulla. Arvion mukaan tämän neuvoston 
asetusluonnoksen täytäntöönpanosta aiheutuvat kustannukset ovat enintään 
900 000 ecua. Komissiolle aiheutuvat kustannukset ovat siten enintään 
600 000 ecua. Tietyillä jäsenvaltioilla on muita paremmat edellytykset 
järjestelmiin liittyvien muutosten toteuttamiseen. Jäsenvaltiot eivät 13 artiklan 
mukaan ole velvollisia panemaan ehdotettua asetusta täytäntöön, ellei komissio 
(Eurostat) vastaa kahdesta kolmasosasta lisäkustannuksia. 
7.2 Kustannusten jakautuminen eri tekijöiden kesken 
Jäsenvaltiot laativat toimiaan koskevan kustannuserittelyn sopimusten tekemisen 
yhteydessä. 
8. Petosten torjunta 
Jäsenvaltioiden kanssa tehdään sopimukset, joiden tarkoituksena on varmistaa, että 
asianmukaiset toimet toteutetaan ja että niistä annetaan asianmukaiset selvitykset. 
9. Kustannustehokkuusanalyysi 
9.1 Määrälliset erityistavoitteet ja kohderyhmä 
Erityistavoitteet: 
Vertailukelpoisuudeltaan ja laadultaan paremmat kuluttajahintaindeksit. 
Kohderyhmä: 
Parannuksista hyötyvät hintaindeksien käyttäjät jäsenvaltioissa, ja ne helpottavat 
ERLn ja komission päätöksentekoa rahaliittoon ja muuhun makrotaloudelliseen 
kehitykseen liittyvissä asioissa. 
9.2 Toimenpiteen perustelut 
Neuvoston asetuksen seurauksena jäsenvaltioiden KHLien luotettavuuden ja 
kansainvälisen vertailukelpoisuuden pitäisi parantua. Asetuksen pitäisi lisäksi 
saada aikaan jäsenvaltioiden välistä tiedonvaihtoa, joka koskee KHLn laadintaan 
liittyvää asiantuntemusta ja siinä käytettäviä teknisiä sovelluksia. 
Tärkein epävarmuustekijä: 
Neuvoston asetus tarjoaa ainoastaan yleiset puitteet, ja monet tekniset 
yksityiskohdat on ratkaistava yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. 
9.3 Toimenpiteen seuranta ja arviointi • 
Täytäntöönpanotoimenpiteitä koskevat säännökset mahdollistavat kattavan 
seurannan sekä kyselytutkimuksiin ja Eurostatin tarkastuskäyntcihin perustuvien 
tarkoituksenmukaisten tulosindikaattorien laatimisen (katso jäljempänä oleva 
kustannuserittely). 
3^ 
Neuvoston asetuksessa säädetään lisäksi marraskuuhun 1997 ja marraskuuhun 
1999 mennessä toteutettavista tarkastuksista. Vuoden 1997 kertomus on jo 
toimitettu komission pääsihteeristölle toimitettavaksi edelleen 
ministerineuvostolle. 
10. Hallintomenot (talousarvion III pääluokan A osa) 
Tarvittavien hallinnollisten resurssien tosiasiallinen käyttöönotto riippuu komission 
vuosittaisesta varojen jakamista koskevasta päätöksestä, jota tehtäessä otetaan 
huomioon budjettivallan käyttäjän hyväksymä henkilöstön ja lisähenkilöstön määrä. 
10.1 Vaikutus henkilöstön määrään 
Toimen tyyppi 
Virka-
miehia tai 
tilapaisia 
toimen-
haltijoita A 
B 
C 
Muuta 
henkilöstöä 
A-7000 
Yhteensä Toimenpiteen hallintoon 
osoitettu henkilöstö 
Vakinaiset 
virat 
VA 
2 
1 
2 
TA Määräaikai­
set virat joista 
kyseisen 
paaosaston 
tai yksikfin 
nykyisen 
henkiloston 
kaytto 
3'/2 
2 
1 
1 
TA lisa­
henkiloston 
kaytto" Kesto 
3 vuotta 
Nykyisen henkilöstön vuosikustannukset: 
Virkamiehet (Al, A2, A4, A5) = 682 500 ecua x 3 vuotta = 2 047 500 
Asiantuntijat (A-1178) = 98 000 ecua x 3 vuotta - 294 000 
Yhteensä =2 341500 
10.2 Lisähenkilöstön rahoituksellinen kokonaisvaikutus 
Ei rahoituksellista vaikutusta. 
10.3 Toimenpiteestä aiheutuva muiden hallintomenojen kasvu 
ecua 
Budjettikohdat Maara Laskentamenetelma 
A-7031 96 000 4 kokousta, kunkin kustannukset 
tilasto-ohjelmakomitean 8 000 ecua, joka sisaltaa 
tyoryhmat valtuuskuntien kulut (x 3 vuotta) 
'£C >N 
Kymmeneen jäsenvaltioon tehtävien tarkastuskäyntien vuosikustannukset - kolme 
päivää x 120 ecua päivää kohti + matkalippujen hinnat - ovat arviolta 31 800 ecua. 
A-701 = 31 800 ecua x 3 vuotta = 95 400 
~S} ^ 
LAUSUNTO EHDOTUKSEN VAIKUTUKSISTA 
ELINKEINOELÄMÄÄN JA ERITYISESTI PIENIIN JA 
KESKISUURIIN YRITYKSIIN 
Ehdotuksen nimi 
Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) asetuksen (EY) N:o 1749/96 muuttamisesta 
yhdenmukaistetun kuluttajahintaindeksin maantieteellisen ja väestöllisen kattavuuden osalta 
EMsim 
1. Kun otetaan huomioon toissijaisuusperiaate, miksi tällä alalla tarvitaan yhteisön 
lainsäädäntöä ja mitkä ovat lainsäädännön päätavoitteet? 
Tarkoituksena on edistää työohjelmaa, jonka tavoitteena on Euroopan yhteisön 
perustamissopimuksessa määrättyjen lähentymiskriteerien mukaisten 
yhdenmukaistettujen kuluttahintaindeksien (YKHLien) käyttöönotto. YKHLt on laadittu 
kuluttajahintojen inflaation kansainvälistä vertailua varten. Niitä käyttävät varsinkin 
Euroopan komissio sekä Euroopan rahapoliittinen instituutti Euroopan yhteisön 
perustamissopimuksen 109 j artiklan mukaisissa inflaatiotasovertailuissa. YKHLt 
muodostavat lisäksi tulevaisuudessa perustan rahaliiton kuluttajahintaindeksille (RLKHI), 
jota muun muassa tuleva Euroopan keskuspankki käyttää seuratessaan inflaatiokehitystä 
talous- ja rahaliitossa. 
Neuvoston asetus (EY) N:o 2494/95 muodostaa perustan yksityiskohtaisia säännöksiä 
sisältäville komission asetuksille, joissa jäsenvaltiot velvoitetaan tuottamaan YKHLejä 
niiden käsitteiden, menetelmien ja menettelytapojen mukaisesti, joita KHL.ien 
yhdenmukaistamista käsittelevä työryhmä1 on ehdottanut ja jotka tilasto-ohjelmakomitea 
on sääntelykomiteamenettelyn mukaisesti hyväksynyt. Neuvoston asetuksen 5 artiklan 3 
kohdan mukaisesti täytäntöönpanotoimenpiteet ovat välttämättömiä YKHLien 
vertailukelpoisuuden takaamiseksi sekä niiden luotettavuuden ylläpitämiseksi ja 
vahvistamiseksi. Komissio on tähän mennessä antanut kolme asetusta, jotka sisältävät 
yksityiskohtaisia säännöksiä YKHLien tuottamiseen liittyvistä tilastollisista standardeista. 
Näistä ensimmäisessä komission asetuksessa, (EY) 1749/96, säädetään toimeenpanon 
alkutoimenpiteistä kuudella teknisellä osa-alueella, jotka ovat peruskattavuus, uudet 
keskeiset hyödykkeet ja palvelut, perusaggregaatit, laadullisten mukauttamismenettelyjen 
vähimmäisvaatimukset, otannat sekä hinnat. Toisessa komission asetuksessa, (EY) N:o 
2214/96, säädetään YKHLn alaindekseistä, jotka toimitetaan Eurostatille ja joiden 
levittämisestä Eurostat vastaa. Kolmannessa komission asetuksessa, (EY) N:o 2454/97, 
määritellään YKHLien laadinnassa käytettävien painojen laatuun liittyvät 
vähimmäisvaatimukset. 
Asiantuntijaryhmä. 
3» K 
Eurostat julkaisi neuvoston asetuksen 2494/95 5 artiklan 1 kohdan b alakohdan 
mukaisesti ensimmäiset yhdenmukaistetut kuluttajahintaindeksit (YKHLt) 7. maaliskuuta 
1997. YKHLt ovat paras tilastollinen perusta vertailtaessa kuluttajahintojen inflaatiota 
kansainvälisellä tasolla, ja menetelmiä on onnistuttu yhdenmukaistamaan merkittävästi. 
Yhdenmukaistamista on kuitenkin vielä jatkettava. 
Neuvoston asetuksen (EY) N:o 2494/95 3 artiklassa säädetään, että YKHLn on 
perustuttava jäsenvaltion talousalueella kuluttajien tarpeiden välittömäksi tyydyttämiseksi 
myyntiin asetettujen tavaroiden ja palvelujen hintoihin. YKHLn maantieteelliselle ja 
väestölliselle kattavuudelle tarvitaan kuitenkin yhdenmukaistettu määritelmä, ja 
asetusluonnoksen tarkoituksena on luoda sellainen. Siinä määritellään, että YKHLien 
painojen laskennassa käytettävään kattavuuteen kuuluvat kaikki kotitalouksien lopulliset 
rahamääräiset kulutusmenot kyseisen jäsenvaltion talousalueella. Erityisesti kattavuuteen 
pitäisi sisältyä ulkomaisten vierailijoiden (kotimaisuuskäsite) ja laitoksissa asuvien 
kulutus. Kaikkien yksityisten kotitalouksien pitäisi sisältyä kattavuuteen riippumatta 
asuinalueesta tai asemasta tulonjaossa. Liiketoimintaan liittyvää kulutusta ei pitäisi ottaa 
mukaan. 
YKHLn maantieteellisen ja väestöllisen kattavuuden yhdenmukaistettua määritelmää 
tarvitaan vertailukelpoisuuden saavuttamiseksi ja aukkojen ja kaksinkertaisen laskennan 
välttämiseksi Euroopan kuluttajahintaindeksissä (EKHI) ja rahaliiton 
kuluttajahintaindeksissä (RLKHI). 
Kotimaisuuskäsitettä on sovellettava seuraavista syistä: YKHLn tarkoituksena on 
hintavakauskriteerin mittaaminen, ja se on tulevan RLKHI:n perusta. Tavoitteena on 
mitata hintamuutoksia kaikilla kunkin jäsenvaltion alueilla, ei niinkään muutoksia, jotka 
vaikuttavat tiettyihin, esimerkiksi kotimaisiin kotitalouksiin. Jäsenvaltion alueella 
tapahtuvista hintamuutoksista on mitattava myös ne, jotka vaikuttavat ulkomaisiin 
vierailijoihin. Siksi lähentymisen mittaamisessa on sovellettava kotimaisuuskäsitettä. 
Lisäksi Euroopan keskuspankin (EKP) on otettava RLKHI huomioon EMU.n 111-vaihetta 
varten. EKP:n tavoitteena on ylläpitää hintavakautta euroalueella. Siksi euroalueen ja 
RLKHLn soveltamisalueen on oltava yhteneväiset. Tämä ehto täyttyy 
kotimaisuuskäsitteen avulla. 
Laitostalouksissa asuvien kulutus on sisällytettävä indeksiin seuraavasta syystä: YKH1 
kattaa määritelmän mukaan tavarat ja palvelut, jotka sisältyvät kotitalouksien lopullisiin 
rahamääräisiin kokonaismenoihin. Laitoksissa asuvat sisältyvät kotitalouksiin, ja siksi 
heidän kulutuksensa olisi sisällyttävä YKHLn painoihin. 
Vaikutus yrityksiin 
2. Keneen ehdotus vaikuttaa? 
• toimiala 
Kuluttajahintaindeksit laaditaan hintojen ja painojen perusteella. Useimmissa jäsenvaltioissa 
joudutaan asetusluonnoksen takia laajentamaan YKHLien painojen laskennassa käytettävien 
tietojen kattavuutta. Mukaan on otettava esimerkiksi ulkomaisten vierailijoiden ja laitoksissa 
asuvien kulutus. Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti on kansallisten tilastolaitosten vastuulla 
päättää miten ja mistä tiedot kerätään. Suuri osa tiedoista voidaan saada jo olemassa olevista 
lähteistä, kuten matkailutilastoista. Laitoskotitalouksissa asuvia koskevat tiedot voidaan saada 
kotitalouksia palvelevilta voittoa tuottamattomilta järjestöiltä tai hallinnolta. 
l>9 
• yrityksen koko (mikä on pienten ja keskisuurten yritysten osuus?) 
Yrityksen koolla on merkitystä vain siinä mielessä, että painojen on heijastettava oikein 
kaikkien kotitalouksien kulutusta, myös niiden, jotka asuvat laitoskotitalouksissa, kuten 
vanhainkodeissa. Toissijaisuusperiaatteen mukaan tietolähteet valitsee kansallinen 
tilastolaitos. 
• yritysten sijoittuminen EU:n alueella 
Maantieteellisellä alueella on merkitystä vain siinä mielessä, että painojen on heijastettava 
oikein kotitalouksien rahamääräisiä kulutusmenoja jäsenvaltioiden koko talousalueella. Asia 
koskee kaikkia Euroopan unionin jäsenvaltioita, Norjaa ja Islantia. 
3. Mitä yritysten on tehtävä ehdotuksen noudattamiseksi? 
Kansalliset tilastolaitokset keräävät tarvittavat tiedot kaikkien talousalueen kotitalouksien 
kulutuksesta olemassa olevista tietolähteistä, kuten kotitaloustiedusteluista, matkailutilastoista 
ja kansantalouden tilinpidosta. Joissakin tapauksissa voi olla tarpeen laajentaa nykyisiä 
tutkimuksia tai kerätä tietoja suoraan kotitalouksia palvelevilta voittoa tuottamattomilta 
järjestöiltä, virastoilta tai vanhainkodeista. Yleensä osallistuminen näihin tutkimuksiin on 
vapaaehtoista. 
4. Mitä taloudellisia vaikutuksia ehdotuksella todennäköisesti on 
• työllisyyteen 
• investointeihin ja uusien yritysten perustamiseen 
• yritysten kilpailukykyyn? 
Ehdotuksella on epäsuoria vaikutuksia. YKHLien avulla voidaan verrata kuluttajahintojen 
inflaatiota kansainvälisesti, ja ne ovat Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 109 j artiklan 
mukaisen hintatason vakauden arvioinnin perustana. EMU:n III vaiheessa YKHLejä käytetään 
laadittaessa rahaliiton kuluttajahintaindeksiä (RLKHI), joka on tulevan Euroopan 
keskuspankin rahapoliittinen indikaattori. Yhteinen vakaa valuutta on tärkeä askel Euroopan 
yhdentymisen etenemisessä ja talouden vahvistamisessa, ja sillä on suuri vaikutus 
työllisyyteen, investointeihin ja kilpailukykyyn. 
5. Otetaanko ehdotuksessa huomioon pienten ja keskisuurten yritysten erityisluonne 
(esim. vähäisemmät tai erilaiset vaatimukset)? 
Toissijaisuusperiaatteen mukaan tietolähteet määrittelee kansallinen tilastolaitos. Laitokset 
keräävät jo samanlaista tietoa painoista kansallisen kuluttajahintaindeksin (KHI) laskemista 
varten. YKHLt perustuvat pääosin tähän tietoon. Uusi asetus saatta kuitenkin edellyttää uusien 
tietojen keruuta joissakin jäsenvaltioissa. Suuri osa tiedoista voidaan saada jo olemassa 
olevista lähteistä, kuten matkailutilastoista. Laitoskotitalouksissa asuvia koskevat tiedot 
voidaan saada kotitalouksia palvelevilta voittoa tuottamattomilta järjestöiltä tai hallinnolta. 
Yleensä osallituminen näihin tutkimuksiin on vapaaehtoista. 
4 o 
Kuuleminen 
6. Mitä organisaatioita on kuultu ehdotusta laadittaessa ja mitkä ovat niiden 
tärkeimmät näkemykset? 
Euroopan talous- ja sosiaalitilastoja käsittelevä neuvoa-antava komitea (CEIES)2, komission 
pääosasto II, Euroopan rahapoliittinen instituutti ja jäsenvaltioiden keskuspankit osallistuvat 
aktiivisesti KHLien yhdenmukaistamista käsittelevän työryhmän3 ja erityisryhmien 
kokouksiin. Ne korostivat, että YKHLn maantieteellisen ja väestöllisen kattavuuden 
yhdenmukaistettua määritelmää tarvitaan vertailukelpoisuuden saavuttamiseksi ja aukkojen ja 
kaksinkertaisen laskennan välttämiseksi rahaliiton kuluttajahintaindeksissä (RLKHI), jonka 
laadinta on aloitettava tammikuusta 1999 lähtien. Järjestöt kannattavat siten ehdotettua 
asetusta. 
2 Perustettu neuvoston päätöksellä 91/116/ETY; komiteaan kuuluu talouden, sosiaalialan ja tieteen eri alojen 
edustajia ja se kattaa tilastotietojen tuottajat ja käyttäjät. 
1 Asiantuntijaryhmä. 
Ml 
EFTA-MAITA KOSKEVA LISÄLAUSUNTO 
Qtgikko: Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) asetuksen (EY) N:o 1749/96 
muuttamisesta yhdenmukaistetun kuluttajahintaindeksin maantieteellisen ja 
väestöllisen kattavuuden osalta 
Vaikutukset EFTA-maihin 
EFTA-maat ovat osallistuneet tilasto-ohjelmakomitean ja kuluttajahintaindeksien 
yhdenmukaistamista käsittelevän työryhmän työhön. Ne ovat täysin tietoisia 
asetusehdotuksesta, ja niiden näkökannat on otettu huomioon luonnosta laadittaessa. Maat 
aikovat laatia yhdenmukaistetut kuluttajahintaindeksit (YKHL.t) tämän asetuksen mukaisesti. 
c i<£ 

ISSN 1024-4492 
KOM(98) 323 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 10 09 06 17 
Luettelonumero : CB-CO-98-331-F1-C 
ISBN 92-78-36390-1 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
Mi