FI Euroopan unionin virallinen lehti C 18/24

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Kuluttajien ja kotitalouksien luotonsaanti: väärinkäytökset” (oma-aloitteinen lausunto)

2011/C 18/05

Esittelijä: Mario CAMPLI

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti 16. heinäkuuta 2009 työjärjestyksensä 29 artiklan 2 kohdan nojalla antaa oma-aloitteisen lausunnon aiheesta

Kuluttajien ja kotitalouksien luotonsaanti: väärinkäytökset.

Asian valmistelusta vastannut ”yhtenäismarkkinat, tuotanto ja kulutus” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 30. maaliskuuta 2010.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 28.–29. huhtikuuta 2010 pitämässään 462. täysistunnossa (huhtikuun 28. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 75 ääntä puolesta ja 1 vastaan 1:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 ETSK pitää luotonsaantia koskevan yhtenäisen, avoimen ja kattavan sääntelykehyksen luomista strategisen tärkeänä.

1.2 ETSK kehottaa Euroopan komissiota tutkimaan parasta keinoa nykyisen sääntelykehyksen puutteiden poistamiseksi ja kiinnittämään erityistä huomiota tarjolla oleviin luottotuotteisiin, harhaanjohtavaan mainontaan, ehtojen avoimuuteen, luotonvälittäjiin, tiedotuksen epäsymmetrisyyteen sekä asianosaisten talouslukutaitoon.

1.3 ETSK kehottaa jäsenvaltioita perustamaan viranomaisen valvomaan sopimattomia kaupallisia käytänteitä sekä myöntämään sille erityiset toimivaltuudet luottoasioissa.

1.4 ETSK suosittaa, että haitallisten rahoitus- ja luottotuotteiden markkinointi EU:n rahoitus- ja luottomarkkinoilla otettaisiin EU:n nopean hälytysjärjestelmän (Rapex) piiriin.

1.5 ETSK kehottaa Euroopan komissiota ja jäsenvaltioita analysoimaan entistä perusteellisemmin laittomia ja/tai rikollisia luottokäytänteitä ja kiinnittämään erityistä huomiota saalistushinnoitteluun ja koronkiskontaan sekä erityisaloitteisiin Euroopan oikeusalueella.

1.6 ETSK suosittaa, että luodaan erityiset EU:n säännöt, joita sovellettaisiin erityyppisiin luotonvälittäjiin ja jotka sisältäisivät toimintaan sovellettavia määritelmiä sekä sitä koskevia vaatimuksia ja velvoitteita riippumatta markkinoitavasta tuotteesta sekä siitä, onko luottotoiminta pääasiallista vai tilapäistä.

1.7 ETSK suosittaa luomaan erityiset säännöt, joilla valvotaan esimerkiksi kaupallisten edustajien kaltaisten, muun toiminnan ohessa luottoja välittävien toimia, käytänteitä ja käyttäytymistä.

1.8 ETSK kehottaa määrittelemään rahoituksen ja luoton välittäjien velvoitteet, jotka liittyvät jäsenvaltioiden rekisterien muodostamaan eurooppalaiseen verkkoon rekisteröitymiseen ammattimaisuutta sekä vakavaraisuussääntöjen ja eettisten sääntöjen noudattamista koskevien EU:n toimintavaatimusten perusteella. Tässä yhteydessä tulee ottaa huomioon myös yhteisön säännöt, joiden tarkoituksena on sulkea markkinoilta väärinkäytöksillään tai lainvastaisella toiminnallaan kuluttajia vahingoittavat välittäjät.

1.9 ETSK:n mielestä on tärkeää tutkia mahdollisuutta ulottaa – asianmukaisin muutoksin ja mukautuksin – tuotevastuuseen sovellettavat yhteisön säännökset luotto- ja rahoitustuotteisiin direktiivin 85/374/ETY ja siihen tehtyjen muutosten mukaisesti.

1.10 ETSK suosittaa, että EU:n markkinoilla otetaan käyttöön ”sertifioitujen” tai ”standardoitujen” luottotuotteiden asianmukaiset valikoimat täydentämään nykyistä tarjontaa, jotta edistetään avoimuutta ja hedelmällistä kilpailua käytänteiden ja kuluttajille tarjolla olevien luottotuotteiden osalta.

1.11 ETSK katsoo, että on käynnistettävä kuluttajille, kuluttajajärjestöille ja kuluttajia palveleville alan ammattilaisille suunnattu EU:n tiedotus- ja valveutuskampanja, jossa kerrotaan kuluttajien oikeuksista luotto- ja rahoituspalvelujen alalla. Komitean mielestä on myös vahvistettava riitojen oikeudellisten ja muiden kuin oikeudellisten ratkaisumekanismien eurooppalaisia verkostoja (vaihtoehtoiset riitojenratkaisumenetelmät, Alternative Dispute Resolution, ADR) (1).

1.12 ETSK:n mielestä on tärkeää luoda ja kehittää yhdessä viranomaisten kanssa kansalaisyhteiskunnan verkostoja, joiden avulla tutkitaan luottoihin ja ylivelkaantumiseen liittyvää sosiaalista syrjäytymistä ja köyhyyttä sekä tarjotaan niihin liittyvää tukea ja valvontaa.

1.13 ETSK suosittaa ylivelkaantumisen käsittelyyn sovellettavien yhteisten menettelyjen käyttöönottoa unionitasolla. Tällaisten menettelyjen pohjalta olisi myös käynnistettävä julkisia aloitteita kyseisten henkilöiden tukemiseksi ja/tai auttamiseksi.

1.14 ETSK suosittaa komissiolle, että se laatii virallisen tutkimuksen, jossa arvioidaan mahdollisuuksia ja menettelyjä koronkiskontaa koskevien kattavien unionin säännösten käyttöönottamiseksi, sekä syvennetään yhteisiä periaatteita ja perustekijöitä, joita tarvitaan sellaisten korkoihin sovellettavien unionin raja-arvojen asettamiseksi, joiden avulla voidaan määritellä koronkiskonta.

1.15 ETSK suosittaa, että otetaan käyttöön yhteisiä menetelmiä, joilla edistetään koronkiskonnan torjumiseen tarkoitettuja kansallisia, unionin lainsäädännön perusteella koordinoituja järjestelmiä.

1.16 ETSK kehottaa unionia sääntelemään tiukasti luottokorttien liikkeeseenlaskua, jotta vältetään saalistushinnoittelua ja ylivelkaantumista edistäviä käytänteitä, ja tekemään pakollisiksi luottokorttien haltijan ja myöntäjän väliset sopimukset luottorajoista.

1.17 Unionin sääntelyllä on varmistettava koko EU:ssa kattava ja selkeä suoja käytettäessä asiakkaan antamia tietoja etenkin internetin kautta tapahtuvissa liiketoimissa.

1.18 ETSK:n mielestä kuluttajille tiedottaminen ja kuluttajien valveuttaminen ovat strategisia seikkoja, joita tulisi edistää peruskoulusta lähtien erilaisin koulutusmuodoin ja -käytäntein. Komitea suosittaa, että edistetään ja tuetaan avoimeen ja ymmärrettävään tiedotukseen tähtääviä kansalaisyhteiskunnan aloitteita.

1.19 ETSK suosittaa lopuksi, että aikaistetaan direktiivin 2008/48/EY tehokkuuden tarkistusajankohtaa (ensimmäinen tarkistus on määrä tehdä kesäkuun 12. päivään 2013 mennessä) ja että tarkistusvälit lyhennetään viidestä kolmeen vuoteen.

2. Johdanto

2.1 Maailmanlaajuisessa rahoituskriisissä pyrittiin ensisijaisesti löytämään keinoja rahoitusmarkkinoiden vakauden ja likviditeetin palauttamiseksi sekä toissijaisesti vahvistamaan tätä vakautta ja uudistamaan sääntelyä uusien markkinahäiriöiden välttämiseksi tulevaisuudessa.

2.2 Näitä toimia on jatkettava ja tehostettava. ETSK on kuitenkin vakuuttunut siitä, että on pyrittävä kaikin voimin palauttamaan kansalaisten luottamus rahoitusjärjestelmään ja erilaisiin luotonsaannin muotoihin.

2.3 Rahoituskriisi on nimittäin aiheuttanut myös talouskriisin, joka puolestaan on johtanut lukuisiin työpaikkojen menetyksiin ja taloustoiminnan heikkenemiseen sekä alentanut yksityishenkilöiden ja kotitalouksien tulotasoa.

2.4 Tässä yhteydessä on pantu merkille sosiaalisen ja taloudellisen syrjäytymisen ja köyhyyden lisääntyminen (2).

2.5 Luotot ovat kuluttajille ja kotitalouksille tärkeä väline, sillä niiden avulla ne voivat selviytyä normaalin ja säännöllisen elämän kannalta välttämättömistä menoista. Näin ollen luotonsaanti kohtuullisin kuluin on keskeinen sosiaalisen osallisuuden väline.

2.6 Luottoja ei kuitenkaan tule pitää eikä edistää kuluttajien ja kotitalouksien tulojen korvaajana tai täydentäjänä.

2.7 Talous-, vero- ja sosiaalipolitiikan keskeisin haaste on vastuullisen luotonsaannin varmistaminen ja riippuvuuden välttäminen.

2.8 Tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarvitaan lainsäädäntökehys, jonka avulla pyritään estämään vastuuton otto- ja antolainaus sekä kaikki epäsymmetriset informaation muodot lainanantajien ja kuluttajien välillä.

3. Lausunnon aihe

3.1 Käsillä olevassa lausunnossa tarkastellaan luotonsaantiin liittyviä väärinkäytöksiä sekä kuluttajiin kohdistuvia lainvastaisia toimia, jotka lisäävät sosiaalista syrjäytyneisyyttä ja köyhyyttä. Lausunnossa ei kuitenkaan käsitellä erityisiä kysymyksiä, joita on jo tarkasteltu muissa ETSK:n lausunnoissa.

3.2 Lausunnossa on määrä tarkastella myös nykyistä lainsäädäntökehystä ja kartoittaa väärinkäytökset mahdollistavia puutteita sekä esittää EU:n ja jäsenvaltioiden viranomaisille mahdollisia ratkaisuja. Lisäksi on tarkoitus luoda ensimmäinen katsaus lainsäädäntökehyksen ulkopuolelle nykyisin jääviin laittomiin käytänteisiin. Niitä tunnetaan huonosti ja niiden ratkaiseminen on vaikeaa, ja ne liittyvät läheisesti väärinkäyttöön ja ovat usein sen seuraus. Lausunnossa tuodaan myös esiin kansalaisyhteiskunnan mahdollinen rooli kyseisten ongelmien ratkaisussa.

3.3 Komissio totesi äskettäin pidetyssä julkisessa kuulemistilaisuudessa (3), että ”rahoituskriisi on paljastanut vahingot, jotka vastuuton otto- ja antolainaus voi aiheuttaa kuluttajille ja luottolaitoksille sekä rahoitusjärjestelmälle ja koko taloudelle. Aiomme oppia mahdollisista virheistä, jotta voimme varmistaa vastuullisen otto- ja antolainaustoiminnan” (sisämarkkinoista vastaava komission jäsen Charlie McCreevy). Komissio täsmensi kuulemistilaisuudessa myös seuraavaa: ”Velvollisuutemme on paljastaa vahingolliset mekanismit, jotka ovat johtaneet vastuuttomaan otto- ja antolainaukseen, jonka vuoksi monet kansalaiset kärsivät nyt taloudellisesta ahdingosta” (kuluttajansuoja-asioista vastaava komission jäsen Meglena Kuneva).

3.4 Tämän lausunnon perimmäisenä tavoitteena on siten myös osaltaan parantaa yhtenäismarkkinoiden toimintaa sekä arvioida, minkälaisia ratkaisumalleja yhteisö voi esittää ja minkälaisia malleja voitaisiin laatia jäsenvaltiotasolla, kuitenkin yhteisessä toimintakehyksessä. ETSK katsoo, että ylikansallisiin ongelmiin on vastattava ylikansallisella tasolla yhtenäismarkkinoiden pirstaloitumisen estämiseksi.

4. Nykyinen sääntelykehys: puutteet ja toimintamahdollisuudet

4.1 Kulutusluottosopimuksissa EU:n keskeistä lainsäädäntöä edustaa direktiivi 2008/48/EY (kulutusluottosopimuksista annettu direktiivi). Siinä säädetään maksimaalisesta yhdenmukaistamisesta. Tämä tarkoittaa, etteivät jäsenvaltiot voi jatkaa toisistaan poikkeavien kansallisten lakien noudattamista tai ottaa niitä käyttöön edes kuluttajasuojan parantamiseksi. Direktiivissä säädetään kuluttajien oikeuksien yleisistä puitteista kulutusluotoissa, mutta sitä ei sovelleta kiinnitysluottoihin.

4.2 Tätä toimintakehystä täydentävässä, sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä annetussa direktiivissä 2005/29/EY säädetään yleinen kehys sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskevia määritelmiä ja niistä aiheutuvia seuraamuksia varten. Direktiivissä säädetään rahoituspalvelujen osalta yhdenmukaistamisen vähimmäistasosta, ja jäsenvaltiot voivat sen nojalla ottaa käyttöön rajoittavampia tai tiukempia sääntöjä kuluttajien suojelemiseksi.

4.3 Kiinnitysluotoista ei sitä vastoin ole olemassa unionin lainsäädäntöä, ja jäsenvaltioiden lainsäädännöt vaihtelevat kulttuurien ja kotimarkkinoiden mukaisesti. On kuitenkin olemassa eurooppalaiset hyvät käytänteet kuluttajille suunnatusta sopimuksen tekoa edeltävästä tiedotuksesta sekä standardoitu eurooppalainen tietosivu (ESIS). Käytänteet ovat kuitenkin vapaaehtoinen väline, ja niitä sovelletaan hyvin rajallisesti.

4.4 ETSK myöntää, että nykyiset säännöt tarjoavat erilaisia mahdollisia ratkaisuja luotonannossa ilmenevien väärinkäytösten torjumiseksi. Unionitasolla on kuitenkin vielä paljon merkittäviä puutteita, jotka on poistettava. Unionin ja jäsenvaltioiden viranomaisilla on myös vielä paljon tehtävää lainsäädännön soveltamisen ja seuraamusjärjestelmien osalta.

4.5 ETSK toteaa kuitenkin, että rahoituskriisin vakavuus johtui myös kaupallisista paineista, jotka kohdistuivat luotto- ja rahoitusalan työntekijöihin. Yhä korkeampien myyntitavoitteiden saavuttaminen riippumatta siitä, vastaako tuote kuluttajan profiilia, johti siihen, että yritysten, kuluttajien ja eräissä tapauksissa kuntien sijoitussalkkuihin levisi haitallisia tuotteita.

4.6 ETSK katsoo, että tämä johtui osittain huippujohtajille suunnatuista kannustin- ja bonusjärjestelmistä, ja heidän tulonsa kasvoivat tietyissä tapauksissa suhteettomasti. Tässä tilanteessa päädyttiin jopa siihen, että erään suuren rahoituslaitoksen pääjohtajan vuositulot olivat 400-kertaiset työntekijöiden tuloihin verrattuna. ETSK toteaa, että kaikista EU:n valtion- ja hallitusten päämiesten sitoumuksista ja juhlallisista vakuutuksista huolimatta näiden ongelmien ratkaisemiseksi ei ole vielä ryhdytty tehokkaisiin käytännön toimiin.

4.7 Ennen kaikkea nykyiseen luottosopimuksista annettuun lainsäädäntöön ei sisälly mitään velvoitteita tarjonnan mukauttamiseksi kuluttajien tarpeisiin. Direktiivissä 2008/48/EY (8 artikla) säädetään asianmukaisesti velvoitteesta arvioida kuluttajan luottokelpoisuus. Direktiivin 5 artiklan 6 kohdassa säädetään vain, että luotonantajat antavat kuluttajalle riittävät selvitykset, jotta kuluttaja kykenee arvioimaan, soveltuuko tarjottu luottosopimus hänen tarpeisiinsa, tarvittaessa selittämällä ennen sopimuksen tekoa annettavat tiedot, tarjottujen tuotteiden olennaiset ominaisuudet ja niiden mahdolliset erityiset vaikutukset kuluttajaan. Jäsenvaltioille annetaan tietty toimintavara direktiivin käytännön soveltamisessa, mutta direktiivissä ei ole säännöksiä tuotteiden mukauttamisesta kuluttajien tarpeisiin.

4.8 Sääntöjen puuttuminen on johtanut väärinkäytöksiin, joissa kuluttajille tarjotut tuotteet eivät aina vastaa heidän tarpeitaan. Tästä on kyse silloin, kun kuluttajalle tarjotaan vain yhdenlaista luottoa tai kun tälle tarjotaan mielivaltaisesti luotto- tai maksukorttia ostosten tekoon tietyissä tavarataloissa (kaupalliset edustajat).

4.9 ETSK korostaa tässä yhteydessä, että luottokorttien myöntäminen on erotettava selkeästi kaupallisista tuotteista tai niihin liittyvistä kannustinkäytänteistä.

4.10 ETSK toteaa mainonnasta, että nykyiseen lainsäädäntöön sisältyy velvoitteita luottosopimuksen tekemisen edellyttämistä vakiotiedoista (direktiivi 2008/48/EY, 4 artikla ja sitä seuraavat artiklat). Ei kuitenkaan ole olemassa erityisiä velvoitteita, jotka koskevat harhaanjohtavia ja aggressiivisia käytänteitä tai käytänteitä, jotka johtavat velkaantumiseen (4).

4.11 ETSK on tietoinen siitä, että markkinataloudessa markkinoiden tehtävä olisi löytää kysynnän ja tarjonnan välinen määrällinen ja laadullinen tasapaino. Jos markkinoilla ei kuitenkaan löydy sopivia ratkaisuja, viranomaisten on puututtava asiaan, sillä niiden vastuulla on varmistaa asianmukaiset ratkaisut sosiaalisiin tarpeisiin.

4.12 ETSK katsoo, että yksi mahdollinen ratkaisu voisi olla se, että EU:n markkinoille tuodaan sopiva valikoima ”sertifioituja” tai ”standardoituja” rahoitustuotteita. Tällaisilla tuotteilla voitaisiin täydentää nykyistä valikoimaa sekä antaa näin kuluttajalle mahdollisuus löytää tälle parhaiten sopiva ja tarpeita vastaava tuote (5).

4.13 ETSK:n mielestä komission onkin tutkittava oikeusperustoja ja menettelyjä, jotta EU:n markkinoista voidaan tehdä ”sertifioitujen” tai ”standardoitujen” luottotuotteiden avulla entistä avoimemmat sekä ottaa käyttöön EU:n nopea hälytysjärjestelmä ja valvoa näin haitallisten rahoitus- ja luottotuotteiden saattamista EU:n markkinoille.

4.14 On myös tärkeää tutkia tarkemmin luotonantajien vastuuta, jotta voidaan rajoittaa niiden tuotteiden määrää, jotka eivät vastaa kuluttajien tarpeita. Tätä varten unionitasolla olisi otettava käyttöön ylivelkaantumisen käsittelyyn sovellettavia yhteisiä menettelyjä. Niiden pohjalta olisi käynnistettäviä toimia sellaisten henkilöiden tukemiseksi ja/tai auttamiseksi, jotka ovat ylivelkaantuneet myös luotonantoon liittyvien väärinkäytösten vuoksi.

4.15 Koronkiskonta on niin ikään ala, joka ei kuulu EU:n lainsäädännön piiriin. Koronkiskonnasta säädetään eräissä jäsenvaltioissa (Espanjassa, Ranskassa, Italiassa ja Portugalissa), mutta ei kaikissa.

4.16 Tuoreet tutkimukset (6) osoittavat myös, että koronkiskontaan sovellettava lainsäädäntö voi edistää sosiaalisen syrjäytymisen ja köyhyyden sekä väärinkäytösten torjuntaa.

4.17 ETSK katsoo, että komission olisi tehtävä virallinen tutkimus, jotta kartoitettaisiin mahdollisuutta ja keinoja ottaa käyttöön kattavia koronkiskontaan sovellettavia EU:n säännöksiä. ETSK:n mielestä olisi erityisen hyödyllistä määritellä nykyistä syvällisemmin yhteiset perustekijät ja periaatteet, joita voidaan soveltaa eurooppalaisten korkorajojen asettamiseen ja koronkiskonnan määrittelyyn.

4.18 Eräissä jäsenvaltioissa monien vuosien ajan saatujen kokemusten vahvistamiseksi ja hyödyntämiseksi ETSK katsoo, että olisi hyödyllistä laatia unionitason lainsäädäntökehys, jonka avulla edistetään koronkiskonnan torjumiseen ja koronkiskonnan uhreiksi joutuneiden henkilöiden avustamiseen tarkoitettuja kansallisia järjestelmiä.

4.19 Komitea toteaa, että useimmat luottoihin liittyvät väärinkäytökset tapahtuvat (luoton)välittäjien ja kuluttajien välisessä kanssakäymisessä.

4.20 Euroopan parlamentti on tässä yhteydessä kehottanut (7) laatimaan yhteisön kehyksen, jolla selvennetään ja yhdenmukaistetaan luotonvälittäjien vastuuta ja velvollisuuksia ”sama toiminta, samat riskit, samat säännöt” -periaatteen mukaisesti. Näin taattaisiin kuluttajansuoja ja estettäisiin ei-avoimet myyntikäytänteet ja epäasianmukainen mainonta, jotka vahingoittavat etenkin heikoimmassa asemassa olevia ja vähän tietoa saaneita kuluttajaryhmiä. ETSK kannattaa tätä ja katsoo, että näin voitaisiin osaltaan puhdistaa tarjonnan markkinoita ja torjua entistä päättäväisemmin väärinkäytökset, vastuuton luotonvälitys ja koronkiskurien laiton toiminta.

4.21 ETSK katsoo, että perustamalla luotonvälittäjien rekisteri voitaisiin varmistaa avoimuus, luotettavuus ja ammattimaisuus. Rekisteröinnin yhteydessä olisi sovellettava pakollisia kriteereitä, ja alan ammattijärjestöistä, rahoituksen välittäjistä ja kuluttajajärjestöistä koostuvien elinten olisi huolehdittava sen valvonnasta valvontaviranomaisten johdolla. Keskeytys-, kumoamis- ja poistotoimet olisi perusteltava ja sovellettava yhteisvastuuta, jos vahinko on näytetty toteen tuomioistuimessa.

4.22 Väärinkäytökset liittyvät esimerkiksi nuorille suunnattuihin tekstiviestiluottoihin, niin sanottuihin helppoihin puhelinluottoihin, tulojen ennakointiin perustuviin luottoihin tai harkitsemattomasti myönnettyihin luotto- tai maksukortteihin. Näitä ilmiöitä on torjuttava kaikin keinoin. Tällaisia tilanteita varten sopimattomista kaupallisista menettelyistä annetussa direktiivissä 2005/29/EY esitetään useita mahdollisia ratkaisuja vastuuttoman luotonannon ongelmaan. Niitä voitaisiin mukauttaa ja ne voitaisiin sisällyttää kulutusluottosopimuksia käsittelevään lainsäädäntöön.

4.22.1 ETSK kehottaa soveltamaan luottokortteja myöntäviin rahoituslaitoksiin tiukkaa sääntelyä (tarjoukset, velkaantumisen enimmäismäärä, mahdollisen luottokortin haltijan ikä, tiliotteiden avoimuus), jotta vältetään saalistushinnoittelua ja ylivelkaantumista edistäviä käytänteitä.

4.22.2 Etenkin luottokorttien luottorajat olisi määriteltävä yhteisymmärryksessä luottokortin haltijan kanssa. Luottorajat tulisi voida korottaa vain, jos luottokortin haltija ja luottokortin myöntäjä ovat sopineet siitä erikseen.

4.23 Jotta lainsäädäntö olisi tehokas, sitä on kuitenkin sovellettava nykyistä tiukemmin (8). Maailmanlaajuisesta rahoituskriisistä johtuvan uuden tilanteen vuoksi ETSK katsoo, että direktiivin 2008/48/EY tehokkuuden tarkistusajankohtaa on aikaistettava (ensimmäinen tarkistus on määrä tehdä kesäkuun 12. päivään 2013 mennessä) ja että tarkistusvälit on lyhennettävä viidestä kolmeen vuoteen. Etenkin luotonantoon liittyvien sopimattomien kaupallisten menettelyjen osalta ETSK katsoo, että on tärkeää perustaa jäsenvaltioihin markkinavalvontaviranomaisia, joilla olisi asianmukaiset ja erityiset toimivaltuudet ja tekniset resurssit luottojen alalla.

4.23.1 ETSK kehottaa etenkin vahvistamaan sääntelykehystä, jotta varmistetaan kattava ja selkeä suoja käytettäessä asiakkaan etenkin internetin ja sähköpostin kautta antamia tietoja.

4.24 Kiinnitysluottojen osalta ETSK katsoo – aiheesta aiemmin antamissaan lausunnoissa esitetyt varotoimet huomioon ottaen (9) – että on paikallaan arvioida standardoidun eurooppalaisen tietosivun (ESIS) sekä korkokantaa koskevien ilmoitusten pakollisen soveltamisen ulottamista koskemaan myös kiinnitysluottojen välittäjiä kulutusluotoista annetun direktiivin mallin mukaisesti. Näin edistettäisiin EU:n kiinnitysluottomarkkinoiden integrointia sekä varmistettaisiin kuluttajien ja kotitalouksien kokonaisvaltainen suojelu.

4.25 Luottoneuvonnan osalta ETSK kehottaa tukemaan kansalaisyhteiskunnan organisaatioita, etenkin kuluttajajärjestöjä, jotta ne kehittävät neuvonantotoimintaa, jonka avulla luotonottajat voisivat saada objektiivista, avointa ja ammattitaitoista neuvontaa siitä, vastaavatko heille tarjotut tuotteet heidän erityistarpeitaan.

4.26 ETSK korostaa, että luottoneuvontaa olisi säädeltävä, jotta varmistetaan sekä huomattava avoimuus että riippumattomuus lainanantajista ja rahoituksen välittäjistä.

4.27 ETSK katsoo, että kaikkien näiden ongelmien ratkaisemiseksi tarvitaan unionitason yhtenäistä ja tasapainoista sääntelykehystä, johon sisältyviä periaatteita ja sääntöjä sovellettaisiin kaikkiin luottotuotteisiin.

5. Väärinkäytökset ja/tai lainvastaisuudet luottotoiminnassa

5.1 ETSK katsoo, että samanaikaisesti on puututtava ongelmiin, jotka johtuvat välitys- ja rahoituspalveluja tarjoavien pöytälaatikkoyritysten laajasta toiminnasta. Se näkyy saalistushinnoitteluna ja koronkiskontana, ja siihen liittyy rikollista toimintaa korkojen ja erilaisten kiristysmuotojen vuoksi. Pyrkimättä täydelliseen luetteloon mainittakoon seuraavat lainvastaiset toimet:

— vaikeassa asemassa oleville ja ylivelkaantumisrajan ylittäneille kuluttajille ja kotitalouksille myönnetyt sääntöjen vastaiset lainat

— riistämistarkoituksessa – kuten koronkiskonta – asiakkaille myönnetyt luotot, mikä on tyypillistä rikollisjärjestöille.

5.2 Sääntöjen vastaisella luottotoiminnalla on erilaisia muotoja:

— ”rekisteröimättömät” ennakkomaksut tai muut hyödykkeet ottamalla kaikki hyöty henkilön maksukyvystä ja venyttämällä kyseisiä ennakkomaksuja mahdollisimman pitkälle

— sääntöjen vastainen rahoitus, jossa lainanantaja hyötyy siitä, ettei noudateta ammattietiikkaa, että sovelletaan harhaanjohtavia ja epäselviä ehtoja ja että painostetaan lisäämään vaadittavia vakuuksia

— luotot, jotka myönnetään väärinkäyttötarkoituksessa pankin kaltaisessa toiminnassa

— luotot, jotka myönnetään selvästi koronkiskontatarkoituksessa erilaisissa rikollisissa muodoissa ja erityisissä yhteyksissä.

5.3 ETSK on sitä mieltä, että sääntöjen vastaisen luotonannon kasvumahdollisuudet johtuvat siitä, että monet kotitaloudet ja kuluttajat ovat jääneet sääntöjen mukaisten luottomarkkinoiden ulkopuolelle. Tämä saattaa johtua myös siitä, että heille on myönnetty vastuuttomasti luottoa, mikä on ajanut heidät riippuvuuteen ja äärimmäisen vaikeaan tilanteeseen.

5.4 ETSK myöntää, että pienituloisiin kotitalouksiin ja kulutukseen yllyttämisen eri tapoihin liittyviä ongelmia – jotka selittävät osaltaan sen, että kuluttajat ja kotitaloudet ovat alttiita turvautumaan lainvastaisiin luottoihin ja rinnakkaisiin rahoitusmarkkinoihin – ei voida ratkaista pelkästään sääntelemällä luotonsaantia.

5.5 Väärinkäytökset ja/tai lainvastaisuudet luottotoiminnassa ovat hyvin usein luonteeltaan rangaistavia, minkä vuoksi niistä olisi säänneltävä rikosoikeuden piiriin kuuluvin erityisaloittein Euroopan oikeusalueella, ja poliisiviranomaisten olisi pantava aloitteet täytäntöön. Lainvastaisen luottotoiminnan torjuntaa voitaisiin edistää huomattavasti siten, että koronkiskonnalla tai kiristyksellä anastettuun varallisuuteen liittyvät jäsenvaltioissa annetut tuomiot voitaisiin panna täysimääräisesti täytäntöön koko unionin alueella. (10)

5.6 ETSK toteaa, ettei näistä seikoista ole tarpeeksi tietoa kaikkien unionin alueiden osalta, jotta ilmiötä voitaisiin tarkastella unionitasolla kaikista laadullisista ja määrällisistä näkökohdista. Tämän vuoksi komitea kehottaakin komissiota analysoimaan ilmiötä yhdessä jäsenvaltioiden kanssa yksityiskohtaisesti ja vertailukelpoisesti.

6. Kansalaisyhteiskunnan rooli

6.1 Kansalaisyhteiskunnalla ja etenkin kuluttajajärjestöillä ja myös hyväntekeväisyysjärjestöillä on merkittävä rooli tunnistettaessa, tutkittaessa ja valvottaessa kuluttajille ja kotitalouksille myönnettäviin luottoihin liittyviä väärinkäytöksiä ja/tai lainvastaista toimintaa.

6.2 ETSK:n mielestä on tärkeää luoda tai edistää yhdessä viranomaisten kanssa kansalaisyhteiskunnan verkostoja, joiden avulla tutkitaan luottoihin ja ylivelkaantumiseen liittyvää sosiaalista syrjäytymistä ja köyhyyttä sekä tarjotaan niihin liittyvää tukea ja valvontaa. Kyseisillä verkostoilla on keskeinen rooli vaihdettaessa tietoja ja hyviä käytänteitä osana valitusten käsittelyyn sovellettavaa yhdenmukaista järjestelmää.

6.3 ETSK panee merkille, että hyviä käytänteitä on jo olemassa, kuten ”tuettu sosiaalinen luotto” tai taloudellisen osallisuuden eurooppalainen verkosto (EFIN), ja toteaa, että tällaisia hyviä käytänteitä on edistettävä ja otettava käyttöön koko unionissa.

6.4 ETSK katsoo, että kuluttajille tiedottaminen ja kuluttajien valveuttaminen, joiden yhteydessä sovelletaan peruskoulusta lähtien erilaisia koulutusmuotoja ja -käytänteitä, ovat aloja, joilla jäsenvaltiot ja kansalaisyhteiskunta voivat toteuttaa erinomaisia aloitteita (11). Ne ovat merkittäviä toimia talouslukutaidon kehittämiseksi unionitasolla koko Euroopassa.

6.5 ETSK:n mielestä on tärkeää kannustaa ja kehittää kyseisiä toimia, mutta se korostaa, että tuotteista tiedottaminen on luotonantajan ja koulutus viranomaisten velvollisuus. ETSK katsoo myös, että kuluttajille suunnattua avointa ja ymmärrettävää tiedotusta sekä koulutusta koskevat kansalaisyhteiskunnan aloitteet ovat tehokkaita vain, jos ne täydentävät yhtenäistä ja kokonaisvaltaista sääntelykehystä.

6.6 ETSK:n Brysselissä 28 päivänä tammikuuta 2010 järjestämässä julkisessa kuulemistilaisuudessa, johon osallistui päteviä kansalaisyhteiskunnan edustajia jäsenvaltio- ja unionitasolta, korostettiin, että väärinkäytöksiä ja/tai lainvastaisuuksia on valvottava unionitasolla. Tämä koskee sekä sääntelyä ja uhrien auttamista että kaikkiin asianosaisiin kohdennettavaa koulutus- ja tiedotuspolitiikkaa.

6.7 Sosiaalisen markkinatalouden kannustamiseksi luottotoiminnan alalla ETSK pitää tärkeänä, että perustetaan ja kehitetään osuus- ja yhteisötalouden yrityksiä, kuten osuuskuntia (12). Viranomaisten velvollisuus on myös tukea ja edistää tällaisten yritysten perustamista ja toimintaa (13).

Bryssel 28. huhtikuuta 2010 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Mario SEPI

(1) FIN-NET-verkosto (rahoituspalvelualan riitojenratkaisuverkosto, Financial Dispute Resolution Network).

(2) Ks. sosiaalisen suojelun komitean ja Euroopan komission toinen yhteinen arviointi Social Impact of the Economic Crisis and of Policy Responses (Talouskriisin ja poliittisten vastausten sosiaaliset vaikutukset) – SPC/2009/11/13 final; Eurobarometri-selvitys köyhyydestä ja sosiaalisesta syrjäytymisestä – 2010, köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnan Euroopan teemavuosi; Komission tiedonanto – Sosiaalista suojelua ja sosiaalista osallisuutta koskeva yhteinen raportti, http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=757&langId=fi.

(3) Julkinen kuulemistilaisuus aiheesta ”Vastuullinen anto- ja ottolainaus”, Bryssel 3. syyskuuta 2009.

(4) Direktiivissä 2005/29/EY sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä on kuitenkin hyvät määritelmät käsitteille ”harhaanjohtavat toimet” (6 artikla) tai ”aggressiiviset kaupalliset menettelyt” (8 artikla).

(5) Ks. tässä yhteydessä ISO 22222 (Personal Financial Planning – 2005), UNI–ISO (Pianificazione finanziaria, economica e patrimoniale personale – 2008), AENOR–UNE 165001 (Etica. Requisitos de los productos financieros socialmente responsables – 2009); ks. myös ECO/266 – Sosiaalisesti vastuulliset rahoitustuotteet.

(6) Ks. Usura (koronkiskonta) – Loppuraportti, Osservatorio socioeconomico sulla criminalità, CNEL (Rikollisuuden sosiotaloudellinen seurantaelin, Italian talous- ja työmarkkinaneuvosto) – Rooma 2008.

(7) Euroopan parlamentin 5. kesäkuuta 2008 antama päätöslauselma ”Vähittäispankkitoiminnan alaa koskeva tutkinta”.

(8) Jäsenvaltioiden on siirrettävä yhteisön säännökset kansalliseen lainsäädäntöönsä ennen kesäkuun 12. päivää 2010.

(9) EUVL C 27, 3.2.2009, s. 18 ja EUVL C 65, 17.3.2006, s. 13.

(10) ”Hallitukset ja eri elimet voivat nykyisin maailmanlaajuisiksi muodostuneiden ilmiöiden osalta jatkaa teeskentelevänsä tietämätöntä tai rajoittua kansallisiin ratkaisuihin. Jos ne kuitenkin vain panisivat merkille eurooppalaisen pidätysmääräyksen käyttöönoton myötä oikeutta pakoilevien henkilöiden etsinnälle annetun kannustimen, ne alkaisivat yhdenmukaisesti ja nopeasti määritellä yhteisiä tutkimus- ja oikeusvälineitä sekä kaikkien jäsenvaltioiden hyväksymiä rikosoikeuden vähimmäissäännöksiä, alkaen mafian tekemistä rikoksista aiheutuneiden haittojen korvaamisesta”, ks. F. Forgione, Mafia Export, 2009, Milano).

(11) UNI (Ehdotus kansalaisten talouskoulutuksen standardiksi – palvelun edellytykset), tammikuu 2010.

(12) Ks. Resilience of the Cooperative Business Model in Times of Crisis, ILO 2009.

(13) Ks. EUVL C 318, 23.12.2009, s. 22.