[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 23.1.2007

SEC(2007) 68 lopullinen

Suositus:

7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97

5 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO Alankomaiden tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2006–2009

(komission esittämä)

PERUSTELUT

Yleistä taustaa

Heinäkuun 1 päivänä 1998 voimaan tulleen vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteena on terve julkinen talous, johon pyrkimällä luodaan entistä paremmat edellytykset hintavakaudelle sekä vahvalle ja kestävälle kasvulle, jolla edistetään uusien työpaikkojen syntymistä. Kun sopimusta vuonna 2005 uudistettiin, todettiin, että sopimuksesta on ollut hyötyä kurinalaisen finanssipolitiikan varmistamisessa. Muutoksilla pyritäänkin lähinnä lisäämään sopimuksen vaikuttavuutta ja vahvistamaan sen talousteoreettista perustaa sekä turvaamaan julkisen talouden kestävyys pitkällä aikavälillä.

Julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1466/97[1], joka on osa sopimusta, säädetään, että jäsenvaltioiden on toimitettava neuvostolle ja komissiolle vakaus- tai lähentymisohjelma, minkä jälkeen niiden on toimitettava tarkistettu ohjelma vuosittain (jäsenvaltiot, jotka ovat ottaneet käyttöön yhteisen rahan, toimittavat (tarkistetun) vakausohjelman, ja jäsenvaltiot, jotka eivät vielä ole ottaneet käyttöön yhteistä rahaa, toimittavat (tarkistetun) lähentymisohjelman). Alankomaat toimitti ensimmäisen vakausohjelmansa marraskuussa 1998. Asetuksen mukaisesti neuvosto antoi 1 päivänä joulukuuta 1998 ohjelmasta lausunnon komission suosituksen perusteella ja talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan. Asetuksessa säädetyn menettelyn mukaan komissio arvioi ja edellä mainittu komitea tutkii tarkistetut vakaus- ja lähentymisohjelmat, ja myös neuvosto voi tutkia ne.

Taustaa tarkistetun ohjelman arvioimiseksi

Komissio on tutkinut Alankomaiden uusimman tarkistetun vakausohjelman, joka toimitettiin sille 22 päivänä marraskuuta 2006, ja on antanut suosituksen ohjelmaa koskevaksi neuvoston lausunnoksi (ks. jäljempänä keskeiset kohdat, joita on arvioitu).

Jotta voitaisiin saada kuva siitä, millaisessa kehyksessä tarkistetussa vakausohjelmassa esitettyä finanssipoliittista strategiaa arvioidaan, jäljempänä esitetään tiivistelmä seuraavista seikoista:

1. talouden ja finanssipolitiikan kehitys kymmenen viime vuoden aikana

2. viimeisin arvio maan tilanteesta vakaus- ja kasvusopimuksen ennalta ehkäisevien säännösten perusteella (tiivistelmä edellistä tarkistettua vakausohjelmaa koskevasta neuvoston lausunnosta) ja

3. komission arvio syyskuun 2006 kansallisesta uudistusohjelmasta.

Talouden ja finanssipolitiikan viimeaikainen kehitys

Alankomaissa koettiin 1990-luvun jälkipuoliskolla pitkäkestoinen nousukausi. Talous kasvoi ja työttömyys väheni keskimäärin euroaluetta nopeammin. Tämän jälkeen talous taantui 2000-luvun alussa. Alankomaiden talous kasvoi kuitenkin koko suhdannekieroon ajan nopeammin kuin euroalueella keskimäärin. Vakaammasta kasvusta olisi kuitenkin luultavasti ollut taloudelle enemmän etua. Tällä hetkellä yksityissektorin velkaantumisaste on hyvin korkea, mikä saattaa aiheuttaa ongelmia tulevaisuudessa, jos korkotaso nousee edelleen. Tämä saattaa hillitä yksityistä kulutusta ja näin johtaa talouden taantumaan.

Asunto- ja pääomamarkkinoiden vahva kehitys edisti huomattavasti 1990-luvun lopun nousukautta ja lisäsi väliaikaisesti myös verojoustoja. Julkisen talouden säännöillä ei pystytty kokonaan estämään finanssipolitiikan virityksen muuttumista myötäsykliseksi. Julkisen talouden rahoitusasema oli vuonna 2000 selvästi ylijäämäinen mutta heikkeni sen jälkeen nopeasti. Se muuttui alijäämäiseksi vuosina 2001 ja 2002 ja ylitti raja-arvon eli 3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2003. Julkista taloutta onnistuttiin vakauttamaan huomattavasti vuosina 2004 ja 2005. Alijäämä suhteessa BKT:hen supistui 1,9 prosenttiin vuonna 2004 ja 0,3 prosenttiin vuonna 2005. Neuvosto kumosi kesäkuussa 2005 liiallista alijäämää koskevan menettelyn, joka oli aloitettu kesäkuussa 2004.

Neuvoston edellisestä ohjelmasta esittämä lausunto

Neuvosto antoi 14 päivänä maaliskuuta 2006 lausunnon edellisestä tarkistetusta vakausohjelmasta, joka kattoi vuodet 2005–2008. Neuvosto oli ”tyytyväinen Alankomaiden hallituksen vuonna 2005 toteuttamiin toimenpiteisiin, joilla se pyrki supistamaan alijäämäänsä alle 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen korjattuaan ensin tehokkaasti liiallisen alijäämän tilanteen. Neuvosto [oli] myös tyytyväinen viranomaisten suunnitelmaan noudattaa keskipitkän aikavälin tavoitetta koko ohjelmakauden ajan”. Se kehotti ”Alankomaita säilyttämään vahvan julkisen talouden aseman vuonna 2006 ja sen jälkeen, etenkin kun otetaan huomioon vuoden 2005 odotettua paremmat tulokset ”.

Komission arvio vuoden 2006 kansallisesta uudistusohjelmasta

Alankomaat on esittänyt kasvua ja työllisyyttä tukevan uudistetun Lissabonin strategian mukaisen kansallisen uudistusohjelman, jonka täytäntöönpanosta toimitettiin kertomus 16 päivänä lokakuuta 2006. Alankomaiden kansallisessa uudistusohjelmassa pidetään keskeisinä haasteina/painopisteinä seuraavia: työvoiman tarjonnan parantaminen, työn tuottavuuden nopeampi kasvu lisäämällä erityisesti tutkimus- ja kehitystoimintaa, innovointia ja koulutusta sekä hintakilpailukyvyn lisääminen pitämällä erityisesti työvoimakustannukset kurissa.

Komission arviosta (joka hyväksyttiin osana joulukuussa 2006 esitettyä vuotuista seurantakertomusta [2] ) kävi ilmi, että Alankomaat edistyy hyvin kansallisen uudistusohjelmansa toteuttamisessa. Vaikka makrotalouden puolella on joitakin riskejä, jotka liittyvät erityisesti kotitalouksien velkaantuneisuuteen ja mahdolliseen palkkainflaatioon työmarkkinoiden kiristyessä, talouspolitiikka on kaiken kaikkiaan tarkoituksenmukaista. Edistyminen tutkimus- ja kehitystoiminnassa on ollut vaatimatonta, mutta Alankomaat on yleisesti ottaen hyvässä kehitysvauhdissa mikrotalouden puolella. Vaikka useimpien ryhmien perustyöllisyysaste on korkea, tilanne työllisyyssektorilla on kuitenkin monivivahteinen.

Ottaen huomioon havaitut vahvuudet ja heikkoudet suositettiin, että Alankomaat toteuttaisi erityisesti iäkkäämpiin työntekijöihin, naisiin ja heikommassa asemassa oleviin ryhmiin kohdennettuja toimia työvoiman tarjonnan lisäämiseksi.

Keskeiset kohdat, joita on arvioitu Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan (vakausohjelmat) ja 9 artiklan 1 kohdan (lähentymisohjelmat) nojalla on arvioitu seuraavat seikat: ovatko ohjelman taustalla olevat taloutta koskevat oletukset realistisia; mikä on jäsenvaltioiden esittämä keskipitkän aikavälin tavoite ja onko sopeutusura sopiva; ovatko sopeutusuran suhteen toteutettavat ja/tai ehdotetut toimenpiteet riittäviä keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi suhdannekierron aikana; arvioitaessa keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavaa sopeutusuraa: toteutetaanko sopeutustoimia enemmän taloudellisesti hyvinä aikoina (taloudellisesti huonoina aikoina sopeutustoimia voidaan toteuttaa vähemmän) ja – euroalueen ja ERM II -jäsenvaltioiden osalta – pyrkiikö jäsenvaltio vuosittain parantamaan suhdannetasoitettua rahoitusasemaansa ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen (viitearvo keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi); määriteltäessä keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavaa sopeutusuraa (jäsenvaltiot, jotka eivät ole vielä saavuttaneet tavoitettaan) tai sallittaessa väliaikainen poikkeama keskipitkän aikavälin tavoitteesta (jäsenvaltiot, jotka ovat saavuttaneet tavoitteensa): sellaisten huomattavien rakenneuudistusten toteuttaminen, jotka tuovat suoria pitkäaikaisia kustannussäästöjä (myös potentiaalista kasvua lisäämällä) ja joilla on sen vuoksi todennettavissa oleva vaikutus julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen (edellyttäen, että säilytetään riittävä varmuusmarginaali, jolla varmistetaan, ettei 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ylity, ja edellyttäen, että julkisen talouden rahoitusaseman odotetaan palaavan takaisin keskipitkän aikavälin tavoitteeseen ohjelmakaudella); erityistä huomiota on kiinnitettävä eläkeuudistuksiin, joilla otetaan käyttöön monipilarinen järjestelmä, johon sisältyy pakollinen täysin rahastoiva pilari; vastaako jäsenvaltion talouspolitiikka talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Ohjelmassa esitettyjen makrotaloudellisten oletusten realistisuutta arvioidaan komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen perusteella ja soveltaen yhteisesti sovittuja menetelmiä, joita käytetään potentiaalisen tuotannon ja suhdannetasoitettujen rahoitusasemien arvioinnissa. Arvioitaessa, vastaako ohjelma talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja, käytetään perustana vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyviä julkista taloutta koskevia talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Arviointi kattaa myös seuraavat: kuinka velkasuhde on kehittynyt ja miltä julkisen talouden kestävyys näyttää pitkällä aikavälillä. Näihin olisi vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanon tehostamisesta 20 päivänä maaliskuuta 2005 annetun neuvoston selvityksen mukaan kiinnitettävä riittävästi huomiota julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnassa. Komission 12 päivänä lokakuuta 2006 antamassa tiedonannossa määritellään, kuinka pitkän aikavälin kestävyyttä olisi arvioitava[3]; kuinka hyvin ohjelma on sopusoinnussa jäsenvaltion esittämän, kasvua ja työllisyyttä tukevan uudistetun Lissabonin strategian mukaisen kansallisen uudistusohjelman kanssa. Eurooppa-neuvostolle 7 päivänä kesäkuuta 2005 esittämiensä vuosien 2005–2008 julkista taloutta koskevien laajojen suuntaviivojen saatteessa Ecofin-neuvosto totesi, että kansallisten uudistusohjelmien olisi vastattava vakaus- ja lähentymisohjelmia; onko noudatettu käytännesääntöjä[4], joissa muun muassa määrätään vakaus- ja lähentymisohjelmien yhteisestä rakenteesta ja tietotaulukoista. |

- Suositus:

7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97

5 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO Alankomaiden tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2006–2009

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[5] ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon komission suosituksen,

on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

ON ANTANUT TÄMÄN LAUSUNNON:

4. Neuvosto tutki [27 päivänä helmikuuta 2007] Alankomaiden tarkistetun vakausohjelman, joka kattaa vuodet 2006–2009.

5. Ohjelman perustana olevassa makrotaloudellisessa skenaariossa ennustetaan kokonaistuotannon kasvavan 3 ¼ prosenttia vuonna 2006, 3 prosenttia vuonna 2007 ja sen jälkeen 1 ¾ prosenttia vuosittain ohjelmakauden loppuun. Tämänhetkisten tietojen perusteella skenaarion perustana olevat kasvuoletukset näyttävät vuosien 2006 ja 2007 osalta realistisilta ja seuraavien vuosien osalta varovaisilta. Ohjelman inflaatioennusteet vaikuttavat realistisilta vuoteen 2007 saakka ja sen jälkeen hieman alhaisilta, kun otetaan huomioon työmarkkinoiden odotettu tiukkeneminen.

6. Komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen mukaan julkisen talouden rahoitusaseman odotetaan olevan tasapainossa vuonna 2006. Edellisessä tarkistetussa vakausohjelmassa tavoitteeksi oli asetettu -1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Alijäämän supistuminen johtuu lähinnä huomattavasti parantuneista suhdannenäkymistä, joiden ansiosta verotulot kasvavat, sekä maakaasun myynnistä saatavien tulojen kasvusta. Syyskuun talousennusteen jälkeen saatujen tietojen perusteella (kuukausittaiset tiedot julkisen talouden rahoitusasemasta) julkisen talouden toteutuma näyttäisi tätäkin paremmalta. Syksyn 2006 budjettiasiakirjassa esitetyn virallisen arvion mukaan vuoden 2006 tulos on 0,4 prosentin ylijäämä suhteessa BKT:hen.

7. Ohjelmassa esitetyn julkisen talouden keskipitkän aikavälin strategian avulla pyritään julkisen talouden vakauttamista jatkamalla ratkaisemaan haasteet, jotka johtuvat väestön ikääntymisestä aiheutuvista kustannuksista. Ohjelmassa ennakoidaan julkisen talouden ylijäämän kasvavan vuoden 2006 0,1 prosentista suhteessa BKT:hen 0,9 prosenttiin vuonna 2009. Perusylijäämän odotetaan kohenevan vuoden 2006 2,4 prosentista suhteessa BKT:hen 2,9 prosenttiin vuonna 2009. Parannus keskittyy kokonaisuudessaan viimeiseen ohjelmavuoteen ja johtuu suurelta osin siitä, että kyseisenä vuonna odotetaan vuosina 2007–2009 EU:n omiin varoihin maksetun osuuden takaisinmaksua. Nimellinen sopeutus selittyy kokonaisuudessaan sillä, että menot alenevat suhteessa BKT:hen, ja tämä vaikutus on suurempi kuin 0,2 prosenttiyksikön lasku BKT:hen suhteutetuissa tuloissa. Edelliseen tarkistettuun vakausohjelmaan verrattuna julkisen talouden rahoitusasema on huomattavasti aiempaa parempi koko ohjelmakauden ajan. Tämä johtuu lähinnä kaasun myynnistä saatavien tulojen kasvusta, makrotalouden tilanteen paranemisesta vuonna 2005 ja vuoden 2006 näkymistä.

8. Yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti lasketun rakenteellisen rahoitusaseman (eli suhdannetasoitetun rahoitusaseman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä lukuun ottamatta) odotetaan heikkenevän noin puoli prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuonna 2007, vakautuvan vuonna 2008 ja kohenevan noin puoli prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuonna 2009. Edellisen tarkistetun vakausohjelman tavoin ohjelmassa esitetään julkisen talouden rahoitusaseman keskipitkän aikavälin tavoitteeksi rakenteellinen alijäämä, joka vaihtelee 0,5 prosentista 1 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Tämä tavoite säilytetään koko ohjelmakauden ajan. Koska keskipitkän aikavälin tavoitteen alaraja on sama kuin vähimmäisvaatimuksena olevaa viitearvo (arviolta noin 1 prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen), keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamisella voitaneen turvata riittävä varmuusmarginaali liiallisen alijäämän välttämiseksi. Keskipitkän aikavälin tavoite on vakaus- ja kasvusopimuksessa ja käytännesäännöissä euroalueelle ja ERM II -jäsenvaltioille määritellyn vaihteluvälin sisällä ja heijastaa riittävästi velkasuhdetta ja keskimääräistä potentiaalista tuotannon kasvua pitkällä aikavälillä.

9. Ohjelmassa esitettyihin julkista taloutta koskeviin ennusteisiin kohdistuvat riskit näyttävät olevan pitkälti tasapainossa vuodesta 2007 lähtien. Toisaalta vuoden 2006 kasvaneet verotulot saatetaan siirtää vuodelle 2007, mikä luo positiivisen riskin julkisen talouden toteutumalle vuonna 2007. Lisäksi vuosina 2008 ja 2009 julkisen talouden rahoitusasemaan kohdistuu positiivinen riski, joka johtuu varovaisesta makrotalouden skenaariosta. Kaasun myynnistä saatavat tulot saattavat kuitenkin osoittautua oletettua pienemmiksi koko jakson aikana.

10. Tämän riskinarvioinnin perusteella ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys vaikuttaa riittävältä varmistamaan, että ohjelman keskipitkän aikavälin tavoitteesta voidaan pitää kiinni suunnitelmien mukaisesti koko ohjelmakauden ajan. Varmuusmarginaali on myös riittävä, jotta alijäämän 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ei ylity talouden normaaleissa suhdannevaihteluissa missään vaiheessa ohjelmakautta. Tästä huolimatta on olemassa riski siitä, että ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys voi muuttua myötäsykliseksi vuonna 2007, jolloin odotetaan hyvää talouskasvua. Tämä ei olisi vakaus- ja kasvusopimuksen mukaista.

11. Koska julkisen talouden alijäämä supistui huomattavasti vuosina 2004 ja 2005, julkisen talouden bruttovelan arvioidaan supistuneen 50,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2006 eli entistä selkeämmin alle perustamissopimuksessa määrätyn 60 prosentin viitearvon. Ohjelmassa velkasuhteen ennustetaan ohjelmakaudella supistuvan edelleen 6 prosenttiyksikköä.

12. Väestön ikääntymisestä talousarvioon aiheutuvat pitkän aikavälin vaikutukset ovat Alankomaissa huomattavasti suuremmat kuin EU:ssa keskimäärin. Erityisesti tähän vaikuttaa eläkemenojen suhteellisen suuri kasvu suhteessa BKT:hen tulevina vuosikymmeninä. Vaikka julkisen talouden alkuasetelma ei ole yhtä hyvä kuin vuonna 2005, se kuitenkin omalta osaltaan lieventää vaikutuksia, joita väestön ikääntymisestä ennakoidaan aiheutuvan julkiseen talouteen pitkällä aikavälillä, mutta ei poista niitä kokonaan. Tulojen ennakoidaan kasvavan tulevaisuudessa suhteessa BKT:hen lähinnä eläkkeiden verotuksen lykkäämisen vuoksi, mikä osittain kompensoisi julkisten menojen kasvua pitkällä aikavälillä. Suurten perusylijäämien varmistaminen keskipitkällä aikavälillä ja/tai ikääntymiseen liittyvien menojen ennakoitua kasvua hillitsevien uudistustoimenpiteiden toteuttaminen auttaisi omalta osaltaan hallitsemaan julkisen talouden kestävyyteen kohdistuvia riskejä. Kaiken kaikkiaan Alankomaiden julkisen talouden kestävyyteen näyttää liittyvän vähän riskejä.

13. Vakausohjelma ei sisällä laadullista arvioita siitä, miten kansallisen uudistusohjelman täytäntöönpanosta vuonna 2006 esitetty kertomus kaiken kaikkiaan vaikuttaa keskipitkän aikavälin finanssipoliittiseen strategiaan. Ohjelmassa ei myöskään esitetä järjestelmällisesti tietoja siitä, millaisia suoria julkisen talouden kustannuksia tai säästöjä aiheutuisi kansallisessa uudistusohjelmassa suunnitelluista tärkeimmistä uudistuksista. Julkista taloutta koskevissa ennusteissa näytettäisiin kuitenkin otettavan huomioon, miten kansallisessa uudistusohjelmassa suunnitellut toimet vaikuttavat julkiseen talouteen. Vakausohjelmaan sisältyvät julkista taloutta koskevat toimet vaikuttavat kansalliseen uudistusohjelmaan sisältyvien toimien mukaisilta. Molemmissa ohjelmissa kuvataan erityisesti viimeaikaista terveydenhoitoalan uudistusta, yhtiöverojärjestelmän uudistuksia ja esimerkiksi infrastruktuuriin käytettäväksi suunniteltuja ylimääräisiä menoja.

14. Ohjelmaan sisältyvä julkisen talouden strategia on pitkälti vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyvien talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukainen.

15. Vakaus- ja lähentymisohjelmia koskevissa käytännesäännöissä täsmennettyjen tietovaatimusten osalta voidaan todeta, että ohjelmassa esitetään kaikki pakolliset tiedot ja suurin osan vapaaehtoisista tiedoista[6].

Yleisenä päätelmänä voidaan todeta, että julkisen talouden rahoitusasema on vakaa keskipitkällä aikavälillä. Melkoinen riski aiheutuu siitä, että kaasunmyynnistä nykyisellään saatavat huomattavat tulot saattavat pienentyä, mutta julkisen talouden tavoitteiden saavuttamiseen liittyvät riskit ovat pääpiirteissään neutraalit.

Kun otetaan huomioon edellä esitetty arvio ja hyvät kasvunäkymät, Alankomaita kehotetaan säilyttämään vahva rakenteellinen rahoitusasema vuonna 2007 ja sen jälkeen, minkä ansiosta voidaan välttää myötäsyklistä finanssipolitiikkaa taloudellisesti hyvinä aikoina.

Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

BKT:n määrä (% muutos) | VO marraskuu 2006 | 1,5 | 3 ¼ | 3 | 1 ¾ | 1 ¾ |

KOM marraskuu 2006 | 1,5 | 3,0 | 2,9 | 2,6 | Tieto puuttuu |

VO joulukuu 2005 | ¾ | 2 ½ | 2 ½ | 2 ¼ | Tieto puuttuu |

YKHI-inflaatio (%) | VO marraskuu 2006 | 1,5 | 1 ½ | 1 ¾ | 1 ¾ | 1 ¾ |

KOM marraskuu 2006 | 1,5 | 1,6 | 1,8 | 2,3 | Tieto puuttuu |

VO joulukuu 2005 | 1,5 | 1,5 | 1,1 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |

Tuotantokuilu (% suhteessa potentiaaliseen BKT:hen) | VO marraskuu 20061 | -1,9 | -0,5 | 0,6 | 0,6 | 0,3 |

KOM marraskuu 20065 | -2,0 | -1,2 | -0,4 | 0,0 | Tieto puuttuu |

VO joulukuu 20051 | -2,3 | -1,5 | -0,9 | -0,6 | Tieto puuttuu |

Julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | VO marraskuu 2006 | -0,3 | 0,1 | 0,2 | 0,3 | 0,9 |

KOM marraskuu 2006 | -0,3 | 0,0 | 0,1 | 0,3 | Tieto puuttuu |

VO joulukuu 2005 | -1,2 | -1,5 | -1,2 | -1,1 | Tieto puuttuu |

Perusjäämä (% suhteessa BKT:hen) | VO marraskuu 2006 | 2,1 | 2,4 | 2,4 | 2,4 | 2,9 |

KOM marraskuu 2006 | 2,1 | 2,3 | 2,3 | 2,3 | Tieto puuttuu |

VO joulukuu 2005 | 1,4 | 1,1 | 1,4 | 1,5 | Tieto puuttuu |

Suhdannetasoitettu julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | VO marraskuu 20061 | 0,8 | 0,4 | -0,1 | 0,0 | 0,7 |

KOM marraskuu 2006 | 0,9 | 0,6 | 0,4 | 0,3 | Tieto puuttuu |

VO joulukuu 20051 | 0,0 | -0,7 | -0,6 | -0,6 | Tieto puuttuu |

Rakenteellinen rahoitusasema2 (% suhteessa BKT:hen) | KOM marraskuu 20063 | 0,8 | 0,4 | -0,1 | 0,0 | 0,4 |

KOM marraskuu 20064 | 0,9 | 0,6 | 0,4 | 0,3 | Tieto puuttuu |

VO joulukuu 2005 | 0,0 | -0,7 | -0,6 | -0,6 | Tieto puuttuu |

Julkinen bruttovelka (% suhteessa BKT:hen) | VO marraskuu 2006 | 52,7 | 50,2 | 47,9 | 46,3 | 44,2 |

KOM marraskuu 2006 | 52,7 | 50,5 | 47,8 | 45,4 | Tieto puuttuu |

VO joulukuu 2005 | 54,4 | 54,5 | 53,9 | 53,1 | Tieto puuttuu |

Huom: 1 Ohjelmassa esitettyihin tietoihin perustuvat komission yksiköiden laskelmat. 2 Edellisessä kohdassa tarkoitettu) suhdannetasoitettu rahoitusasema, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. 3 Ohjelman mukaiset kertaluonteiset ja muut väliaikaiset toimenpiteet (0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2009, alijäämää supistavia). 4 Komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteeseen ei sisälly kertaluonteisia ja väliaikaisia toimenpiteitä. 5 Perustuu ennusteisiin, joiden mukaan potentiaalinen kasvu on 1,9 prosenttia vuonna 2005, 2,1 prosenttia vuonna 2006, 2,2 prosenttia vuonna 2007 ja 2,1 prosenttia vuonna 2008. Lähde: Vakausohjelma (VO), komission yksiköiden syksyn 2006 talousennuste (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat |

[1] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1). Kaikki tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Komission tiedonanto kevään Eurooppa-neuvostolle ”Kasvua ja työllisyyttä koskevan uudistetun Lissabonin strategian täytäntööpano – Tulosten vuosi”, 12.12.2006, KOM(2006) 816.

[3] Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille – Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys EU:ssa, 12.10.2006, KOM(2006) 574 lopullinen, ja Euroopan komissio, talouden ja rahoituksen pääosasto (2006), ”The long-term sustainability of public finances in the European Union”, European Economy nro 4/2006.

[4] ”Vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanoa koskevat vaatimukset sekä vakaus- ja lähentymisohjelmien muotoa ja sisältöä koskevat ohjeet”, hyväksytty Ecofin-neuvostossa 11.10.2005.

[5] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1). Tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] Muun muassa tiedot julkisten menojen tehtävänmukaisesta jaottelusta vuonna 2009 puuttuvat.