FI Euroopan unionin virallinen lehti C 191/129

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi julkisen sektorin hallussa olevien tietojen uudelleenkäytöstä annetun direktiivin 2003/98/EY muuttamisesta”

COM(2011) 877 final – 2011/0430 COD

2012/C 191/22

Esittelijä: Isabel CAÑO AGUILAR

Euroopan parlamentti päätti 17. tammikuuta 2012 ja neuvosto 18. tammikuuta 2012 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 114 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta

Ehdotus – Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi julkisen sektorin hallussa olevien tietojen uudelleenkäytöstä annetun direktiivin 2003/98/EY muuttamisesta

COM(2011) 877 final – 2011/0430 COD.

Asian valmistelusta vastannut ”liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 11. huhtikuuta 2012.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 25.–26. huhtikuuta 2012 pitämässään 480. täysistunnossa (huhtikuun 25. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 133 ääntä puolesta ja 2 vastaan 2:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät

1.1 ETSK suhtautuu myönteisesti julkisen sektorin hallussa olevien tietojen uudelleenkäytöstä 17. marraskuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/98/EY (1) (PSI-direktiivi) uudelleentarkasteluun, sillä siinä parannetaan huomattavasti mahdollisuutta julkisten tietojen entistä tehokkaampaan hyödyntämiseen ja se on yksi lukuisista toimista, joilla tähdätään Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden täytäntöönpanoon.

1.2 Komitea korostaa, että PSI-direktiivin muutos on tarpeellinen digitaalisen vallankumouksen ja viranomaisten hallussa olevan tiedon määrän kasvun vuoksi ja kun otetaan huomioon asian taloudellinen merkitys (arvioitu kokonaisarvo on 140 miljardia euroa). Lisäksi muutoksella korjataan nykyisessä säädöksessä havaittuja puutteita ja sisällytetään direktiiviin OECD:n vuonna 2008 hyväksymät periaatteet.

1.3 Uusi säädös kuuluu Euroopan digitaalistrategian – yksi EU:n tärkeimmistä strategioista – osana toteutettavaan toimenpidekokonaisuuteen. Siihen on myös sisällytetty ETSK:n aiemmassa lausunnossaan ehdottamia näkökohtia.

1.4 Uuteen säädökseen, jossa oikeus tarkastella julkisia asiakirjoja katsotaan edelleen kuuluvaksi jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan, sisältyy hyvin merkittävä muutos, sillä tiedon uudelleenkäyttömahdollisuudesta huolehtiminen määritellään siinä jäsenvaltioiden velvollisuudeksi.

1.5 Komitea katsoo, että julkisen tiedon uudelleenkäytöstä tulee säätää asetuksella, jotta jäsenvaltioiden lainsäädäntö olisi yhdenmukaista ja jotta voidaan korjata PSI-direktiivin täytäntöönpanossa syntyneet erot.

1.6 Tietojen uudelleenkäytön soveltamisala laajennetaan uudistuksessa koskemaan myös museoita, kirjastoja ja arkistoja ja lisäksi siinä parannetaan tiedonhakua helpottavia käytännön järjestelyjä.

1.7 ETSK:n mielestä PSI-direktiivin uudistamista voidaan perustella myös niillä – toistaiseksi liian vähän hyödynnetyillä – huomattavilla mahdollisuuksilla, joita julkisen tiedon käyttö tarjoaa seuraavilla tärkeillä aloilla:

— sisämarkkinoiden edistäminen, eurooppalaisten yritysten vahvistaminen ja työpaikkojen luominen

— johdonmukaisuuden lisääminen suhteessa unionin muuhun politiikkaan

— julkishallinnon avoimuuden, tehokkuuden ja vastuullisuuden tukeminen.

1.8 Maksujen määräytymistä koskevissa uusissa säännöissä ei aseteta velvoitetta poistaa maksuja. Kukin jäsenvaltio päättää siitä, peritäänkö maksuja vai ei. Jos maksuja peritään, ne tulee rajoittaa marginaalikustannuksiin, vaikkakin tietyissä poikkeustilanteissa voidaan periä suurempia maksuja. Nykyisin noudatettava kustannusten kattamisen periaate säilytetään toissijaisena. ETSK pitää näitä muutoksia myönteisinä.

1.9 Hylkääviä päätöksiä koskevien valitusten ratkaisemista varten perustettavan riippumattoman viranomaisen osalta ETSK katsoo, että tarkoitusta varten ei välttämättä tarvitse perustaa uutta elintä, vaan tehtävään voidaan nimetä jo olemassa oleva viranomainen, kunhan voidaan taata päätösten puolueettomuus ja riippumattomuus.

1.10 Tietyissä unionin jäsenvaltioissa esiintyvien erityistilanteiden huomioon ottamiseksi uudessa säädöksessä mainitaan julkisten elinten työntekijöiden taloudelliset ja moraaliset oikeudet.

1.11 Komitea kehottaa vahvistamaan ehdotukseen sisältyvää henkilötietojen suojaamista koskevaa tekstiosuutta ja edellyttää huolellista tapauskohtaista arviointia, jotta löydetään tasapaino yksityisyyden suojaa koskevan oikeuden ja julkista saatavuutta koskevan oikeuden välillä.

2. Tausta

2.1 Direktiivi 2003/98/EY (PSI-direktiivi) merkitsi huomattavaa edistysaskelta julkisen sektorin keräämän valtavan tietomäärän uudelleenkäytön edistämisessä, sillä siinä luotiin pohja eurooppalaiselle sääntelykehykselle perusedellytysten yhdenmukaistamiseksi ja uudelleenkäyttöä mahdollisesti vaikeuttavien esteiden poistamiseksi.

2.2 PSI-direktiivin 13 artiklassa Euroopan komissiolle annetaan tehtäväksi toteuttaa ennen 1. heinäkuuta 2008 direktiivin uudelleentarkastelu, jossa ”on kiinnitettävä erityistä huomiota tämän direktiivin soveltamisalaan ja vaikutuksiin, mukaan lukien julkisen sektorin asiakirjojen uudelleenkäytön kasvun määrä, sovellettavan maksuperusteperiaatteen vaikutukset ja luonteeltaan lainsäädännöllisten ja hallinnollisten virallisten tekstien uudelleenkäyttö, sekä uusiin mahdollisuuksiin edistää sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa ja eurooppalaisen sisältöteollisuuden kehitystä”. Uudelleentarkastelun tuloksia käsitellään asiakirjassa COM(2009) 212, jossa todetaan, että edistyksestä huolimatta suuria esteitä on edelleen olemassa. Niitä ovat mm. julkisen sektorin elinten pyrkimykset kattaa mahdollisimman suuri osa kustannuksista välittämättä laajemmista kokonaistaloudellisista eduista, julkisen ja yksityisen sektorin välinen kilpailu, uudelleenkäyttöä rajoittavat käytännön asiat, kuten tietämättömyys saatavilla olevista julkisen sektorin tiedoista, ja joidenkin julkisen sektorin elinten kyvyttömyys nähdä alan taloudellista potentiaalia.

2.3 Muita tekijöitä, joiden vuoksi direktiivin uudelleentarkastelu on komission mukaan perusteltua, ovat seuraavat:

— Tiedon määrä on kasvanut räjähdysmäisesti.

— Jatkuva digitaalinen vallankumous kasvattaa julkisen sektorin hallussa olevan tiedon ja sisällön arvoa.

— Julkisen sektorin tiedon taloudellinen merkitys kasvaa, sillä sen käytöstä ja siihen perustuvista sovelluksista saatavan suoran ja epäsuoran taloudellisen hyödyn arvioidaan olevan EU:n 27 jäsenvaltion taloudessa vuosittain yhteensä noin 140 miljardia euroa (2).

— Julkisen sektorin tiedon uudelleenkäyttömahdollisuuksia on vielä runsaasti hyödyntämättä. Vaikka eräissä jäsenvaltioissa edistystä on tapahtunut huomattavasti, tehtävää on vielä paljon, kun otetaan huomioon mm. julkisen sektorin tiedon uudelleenkäytön kehitys tietyissä kansainvälisissä yhteyksissä.

2.4 Tärkeimmät muutokset, joita tarkastelun kohteena olevassa direktiiviehdotuksessa esitetään, koskevat direktiivin soveltamisalaa, uudelleenkäyttöön sovellettavaa pääperiaatetta, julkisten elinten työntekijöiden taloudellisia ja moraalisia oikeuksia, maksujen määräytymisperiaatteita sekä asiakirjojen hakua helpottavia käytännön järjestelyjä.

3. Yleistä

3.1 Julkisen sektorin hallussa olevat tiedot ja digitaalistrategia

3.1.1 ETSK pitää ehdotettua uudistusta yleisesti ottaen asianmukaisena siltä osin kuin on kyse PSI-direktiivin ilmeisten puutteiden korjaamisesta. Muutoksella vastataan EU:ssa toimivien sidosryhmien vaatimuksiin, sillä ne ovat tuoneet esiin nykyiseen lainsäädäntöön liittyviä vakavia ongelmia, ja lisäksi siinä otetaan huomioon OECD:n suositus (3) julkisen tiedon käytön parantamisesta ja tehostamisesta.

3.1.2 ETSK korostaa lisäksi, että uudistus on osa Euroopan digitaalistrategian puitteissa toteutettavaa toimenpidekokonaisuutta, joka koostuu kolmesta toimintalinjasta: julkisen tiedon uudelleenkäytön oikeudellisen kehyksen mukauttaminen, rahoitusvälineiden hyödyntäminen ja jäsenvaltioiden välisen koordinoinnin parantaminen (4).

3.2 Uudelleenkäyttöoikeus

3.2.1 Uusi säädös merkitsee hyvin huomattavaa muutosta, sillä uudelleenkäyttö määritellään siinä oikeudeksi. Nykyisin voimassa olevassa järjestelmässä kukin jäsenvaltio voi päättää siitä, salliiko se uudelleenkäytön vai ei. Koska tiedonsaantioikeus on joidenkin jäsenvaltioiden lainsäädännössä nimenomaisesti yhteydessä uudelleenkäyttöoikeuteen mutta toisissa jäsenvaltioissa niiden yhteys ei ole riittävän selvä, tilanne aiheuttaa oikeudellista epävarmuutta.

3.2.2 Sen vuoksi ETSK tukee ja korostaa erityisesti asiaa koskevaa ehdotettua muutosta, joka on sisällöltään seuraava:

— Oikeus tarkastella julkisia asiakirjoja kuuluu jatkossakin jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan eikä se kuulu PSI-direktiivin soveltamisalaan (5).

— Tiedon ollessa jäsenvaltion lainsäädännön nojalla – nimenomaisesti säädetyin poikkeuksin – julkista ja saatavilla muutetun direktiivin mukaan jäsenvaltioiden velvollisuus on huolehtia mahdollisuudesta käyttää tällaista tietoa uudelleen kaupallisiin ja muihin kuin kaupallisiin tarkoituksiin, sillä direktiivin 3 artiklan uuden sanamuodon mukaan ”jäsenvaltioiden on varmistettava, että – – asiakirjoja voidaan käyttää uudelleen – –”. Tämä on oleellinen edistysaskel yhdenmukaisen eurooppalaisen kehyksen määrittelyssä.

3.2.3 Uudelleenkäyttöoikeus on edistysaskel, joka vastaa ETSK:n aiemmassa lausunnossaan (6) esittämää kantaa, sillä tietojen uudelleenkäyttöä koskeva velvoite ”ei merkitse pelkkää passiivista käyttöönasettamista vaan velvollisuutta edistää aktiivisesti [hallinnollisten arkistojen ja rekistereiden] käyttöä – –”.

3.2.4 Kun otetaan huomioon PSI-direktiivin täytäntöönpanossa syntyneet erot, ETSK katsoo, että aiempaa tiiviimpi yhdenmukaistaminen on tarpeen ja että asiasta tulisi tehdä asetusehdotus.

3.3 Soveltamisalan laajentaminen

3.3.1 Uuden säädöksen soveltamisala kattaa museoiden, kirjastojen ja arkistojen asiakirjat, kuten ETSK jo ehdotti PSI-direktiivistä antamassaan lausunnossa. Tämä koskee myös korkeakoulujen kirjastoja paitsi silloin, kun on kyse asiakirjoista, joita suojaavat immateriaalioikeudet (1 artiklan 2 kohdan e alakohdan uusi sanamuoto). Tämä merkitsee sitä, että direktiivin soveltamisalan piiriin sisällytetään huomattava määrä tietoa, mikä lisää sen tehokkuutta.

3.4 Hakujärjestelyjen parantaminen

3.4.1 ETSK pitää asianmukaisena ehdotettua sääntelyä, joka koskee hakua helpottavia käytännön järjestelyjä (9 artikla), kuten metatietojen, ”koneellisesti luettavassa muodossa” olevan tiedon sekä hajautettuihin sisältövaraluetteloihin linkitettyjen portaalisivustojen saataville asettamista.

3.5 Uudistuksen tarpeellisuus julkiseen tietoon liittyvien mahdollisuuksien vuoksi

3.5.1 Julkisissa elimissä säilytettävää tietoa voidaan soveltaa lukuisilla aloilla, jotka liittyvät mm. osaamiseen, sosiaalisiin oloihin, tieteeseen, talouteen ja kulttuuriin. Esimerkkeinä voidaan mainita maantieteelliset, meteorologiset, ympäristöön liittyvät, taloudelliset, liikennettä ja kuljetuksia koskevat sekä matkailuun ja maanviljelyyn liittyvät tiedot, lainsäädännölliset ja oikeuskäytäntöön liittyvät julkaisut, tilastot, yhteiskunnallista tilannetta koskevat tiedot jne. (7) Tämän tiedon hyödyntäminen edistää osaltaan talouskasvua, sisämarkkinoiden kehitystä, yritysten vahvistamista ja työpaikkojen luomista.

3.5.2 Julkisen tiedon käytön laajentaminen on johdonmukaista suhteessa unionin muihin politiikkoihin, kuten kilpailupolitiikkaan, yhdennettyyn meripolitiikkaan, yhteiseen liikennepolitiikkaan, tieteellisen tiedon avoimen saatavuuden tukemiseen sekä digitointia ja kulttuuriperintöä koskevaan politiikkaan.

3.5.3 Uudelleenkäytön edistäminen vaikuttaa myönteisesti myös julkishallinnon avoimuuteen, tehokkuuteen ja vastuullisuuteen.

4. Erityistä

4.1 Hinnoittelu (8)

4.1.1 Nykyisin voimassa olevan säädöksen kiistanalaisin näkökohta on hinta, joka tiedosta kiinnostuneen osapuolen tulee maksaa tiedon saadakseen. Kohtuuttomien maksujen periminen ja hintojen määrittelyyn liittyvä avoimuuden puute ovat johtaneet käyttäjien tekemiin valituksiin, ja ne haittaavat vakavasti julkisen tiedon uudelleenkäytön edistämistä.

4.1.2 Ehdotetussa uudistuksessa hylätään ajatus maksujen pakollisesta poistamisesta (nollamaksu), jota tietyt sidosryhmät ovat ehdottaneet. Sen sijaan siinä ehdotetaan uusia maksujen määräytymisperiaatteita, jotka ovat seuraavat:

— Kukin jäsenvaltio päättää siitä, peritäänkö maksuja vai ei.

— Jos maksuja peritään, ne tulee rajoittaa asiakirjojen jäljentämisestä ja jakelusta aiheutuviin marginaalikustannuksiin.

— Marginaalikustannusten periaate voidaan jättää huomioimatta eli asiakirjojen uudelleenkäytöstä voidaan veloittaa marginaalikustannuksia enemmän uudessa 6 artiklan 2 kohdassa säädetyissä poikkeustapauksissa erityisesti silloin, kun julkisen sektorin elimen tehtävien hoitoon liittyvistä toimintakustannuksista huomattava osa katetaan immateriaalioikeuksien käytöllä. Poikkeuksen soveltamiselle asetetaan kuitenkin tiukat vaatimukset: korkeamman maksun veloittamisen ehtona on, että se tehdään ”objektiivisilla, avoimilla ja varmistettavissa olevilla kriteereillä, se on yleisen edun mukaista ja edellyttää – – riippumattoman viranomaisen hyväksyntää”.

— Myös ”kirjastot (mukaan lukien korkeakoulujen kirjastot), museot ja arkistot” voivat periä marginaalikustannukset ylittäviä maksuja.

— Todistustaakka sen osalta, että maksut ovat direktiivin mukaisia, on sillä julkisen sektorin elimellä, joka toimittaa tiedot käyttäjälle.

4.1.3 Näin ollen yleiseksi periaatteeksi säädetään marginaalikustannusten periaate, mutta myös nykyisen 6 artiklan sisältämä maksujärjestelmä, joka perustuu kustannusten kattamiseen, säilytetään toissijaisena siitä huolimatta, että sitä ”pidetään riittämättömänä julkisen tiedon uudelleenkäyttöön perustuvien toimien kannustamisessa” (komission asiakirjan kohdan 3 ”Ehdotukseen liittyvät oikeudelliset näkökohdat” alakohdan 3.2 ”Toissijaisuus ja suhteellisuus” viides kohta).

4.1.4 ETSK tukee muutosta mutta katsoo, että 6 artiklassa säädettyjä maksuperiaatteita koskevan ehdotetun muutoksen sanamuotoa tulisi selventää ja siinä tulisi ilmaista nimenomaisesti, että kustannusten kattamisen periaatetta sovelletaan vain poikkeustapauksissa.

4.1.5 ETSK:n mielestä maksuttomuuden periaate voitaisiin ottaa käyttöön ja sitä voitaisiin soveltaa ainakin tietyissä tilanteissa, joissa tietoa käytetään muihin kuin kaupallisiin tarkoituksiin.

4.2 Riippumaton viranomainen

4.2.1 Mikäli uudelleenkäyttöpyyntöä koskeva päätös on kielteinen, uuden säädöksen mukaan ”– – muutoksenhakukeinoihin on kuuluttava sellaisen riippumattoman viranomaisen suorittama uudelleentarkastelu, jolla on erityistä julkisen sektorin tiedon uudelleenkäyttöä koskevaa sääntelyvaltaa ja jonka päätökset sitovat kyseistä julkisen sektorin elintä” (4 artiklan 4 kohtaan ehdotettu lisäys).

4.2.2 Ehdotuksessa ei eritellä kyseisen ”riippumattoman viranomaisen” luonnetta tai kokoonpanoa, vaan kyseiset näkökohdat jätetään perustellusti kunkin jäsenvaltion päätäntävaltaan. ETSK katsoo, että tarkoitusta varten ei välttämättä tarvitse perustaa uutta elintä, vaan tehtävään voidaan nimetä jo olemassa oleva viranomainen, kunhan voidaan taata päätösten puolueettomuus ja riippumattomuus. Kun kuitenkin otetaan huomioon PSI-direktiivistä sen voimaantulon jälkeen saadut kokemukset – joissakin tapauksissa tiedon saatavuutta ja luovuttamista koskevia sääntöjä on tulkittu rajoittavasti –, 4 artiklan 4 kohtaan tehty lisäys tulisi muuttaa kuulumaan seuraavasti: ”– – sellaisen riippumattoman viranomaisen suorittama uudelleentarkastelu, jolla on erityistä julkisen sektorin tiedon uudelleenkäyttöä koskevaa sääntelyvaltaa ja jonka päätökset sitovat kyseistä julkisen sektorin elintä”.

4.2.3 ETSK korostaa joka tapauksessa, että on otettava huomioon se, mitä Euroopan unionin tuomioistuin on todennut riippumattomuuden käsitteestä, joka sulkee pois paitsi kaiken vaikuttamisen valvonnan kohteena olevien elinten taholta myös kaikki sellaiset määräykset ja kaiken muun ulkoisen vaikuttamisen, olipa se sitten suoraa tai välillistä, jotka saattaisivat asettaa kyseenalaiseksi sen, että kyseiset viranomaiset täyttävät tehtävänsä (9).

4.3 Tekijänoikeudet ja työntekijöiden taloudelliset tai moraaliset oikeudet

4.3.1 Tekijänoikeuksia koskevan kansallisen ja kansainvälisen lainsäädännön huomioon ottamiseksi ehdotetussa uudistuksessa ei rajoiteta ”taloudellisia tai moraalisia oikeuksia, joita julkisen sektorin elimen työntekijöillä voi kansallisten sääntöjen nojalla olla” (1 artiklan 5 kohtaan tehty lisäys). Tämä on näkökohta, jota ei tarkastella PSI-direktiivissä. Sen lisääminen on vastaus tarpeeseen ottaa huomioon joissakin jäsenvaltioissa esiintyvät erityistilanteet, jotka koskevat julkisen sektorin hallussa olevien tietojen tekijänoikeuksien hallintaa.

4.3.2 Tekijänoikeuksiin liittyvien kysymysten monimutkaisuuden sekä toissijaisuusperiaatteen ja pienimmän mahdollisen puuttumisen periaatteen johdosta on suositeltavaa, että mahdolliset riidat jätetään kunkin maan lainsäädäntö- ja oikeusjärjestelmän ratkaistaviksi, kuten lausunnon kohteena olevassa asiakirjassa perustellusti ehdotetaan.

4.4 Henkilötietojen suoja

4.4.1 PSI-direktiivissä säädetään henkilötietojen käsittelystä seuraavaa (1 artiklan 4 kohta): ”Tällä direktiivillä ei kajota eikä millään tavalla vaikuteta [unionin] ja kansallisen lainsäädännön säännösten mukaiseen yksilöiden suojelun tasoon henkilötietojen käsittelyssä eikä sillä muuteta direktiivissä 95/46/EY (10) säädettyjä velvollisuuksia ja oikeuksia.”

4.4.2 Säännös on asianmukainen, mutta aiheen tärkeys ja jatkuva tekninen innovointi edellyttävät, että asiaa korostetaan nykyistä enemmän, sillä se herättää monenlaisia kysymyksiä, kuten julkisen levittämisen laillisuus, arkaluonteisten tietojen erityinen suojaaminen, tiedonsiirto kolmansiin maihin ja tarkoitusperiaate. ETSK katsoo tietosuojatyöryhmän kannan mukaisesti, että julkisilta elimiltä tulisi ”edellyttää huolellista tapauskohtaista arviointia, jotta löydetään tasapaino yksityisyyden suojaa koskevan oikeuden ja julkista saatavuutta koskevan oikeuden välillä” (11).

Bryssel 25. huhtikuuta 2012 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Staffan NILSSON

(1) EUVL L 345, 31.12.2003, s. 90.

(2) Ns. Vickeryn raportissa esitetään aiheesta yksityiskohtainen analyysi, ks. Review of Recent Studies on PSI Re-Use and Related Market Developments, Final Version, Graham Vickery, 2010, http://ec.europa.eu/information_society/policy/psi/docs/pdfs/report/final_version_study_psi.docx.

(3) Hyväksytty Soulissa 17.–18. kesäkuuta 2008.

(4) Komission tiedonanto ”Avoin data – Innovoinnin, kasvun ja läpinäkyvän hallinnon moottori”, COM(2011) 882 final, Bryssel, 12.12.2011.

(5) 1 artiklan 3 kohta.

(6) ETSK:n lausunto julkisen sektorin asiakirjojen kaupallisesta hyödyntämisestä, EUVL C 85, 8.4.2003, s. 25.

(7) Vickeryn raportissa luetellaan 13 alaa, jotka puolestaan kattavat useita aiheita.

(8) Ks. Deloitte Pricing of PSI Study, Luxemburg 2011, http://ec.europa.eu/information_society/policy/psi/docs/pdfs/minutes_psi_group_meetings/presentations/15th/03_01_study_economic_deloitte.pdf.

(9) Tuomio asiassa C-518/07, annettu 9. maaliskuuta 2010.

(10) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/46/EY, annettu 24 päivänä lokakuuta 1995, yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta, EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31.

(11) http://ec.europa.eu/justice/policies/privacy/docs/wpdocs/2003/wp83_en.pdf.